overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

30 травня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання майнових прав забудовника посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON]. На підставі заяв позивача, [PERSON], [PERSON] у правного нотаріуса [PERSON] було заведено спадкову справу. Померлому [PERSON] у гаражному кооперативі «Енергія» належав гараж, що розташований по [ADDRESS]. У зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього, позивач не має можливості успадкувати його, тому просить його позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні не заперечили, щодо задоволення даного позову, та визнання за позивачем майнових прав забудовника, зазначили, що будь-яких претензій з приводу гаража не мають та мати не будуть. Представник відповідача Хмельницької міської ради в судовому засіданні проти позову не заперечив. Представник третьої особи в судове засідання не заявився, будучи належним чином повідомлений. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи пришов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке успадкували крім позивача, [PERSON] та [PERSON]. Однак до спадкової маси не увійшов гараж, що розташований у гаражному кооперативі «Енергія» по [ADDRESS] у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього, що унеможливлює його спадкування. Належність гаража у кооперативу «Енергія» [PERSON], підтверджується довідкою №5 від 2 квітня 2014 року, актом відведення меж та червоних ліній в натурі від 19 грудня 1991 року, копією технічного паспорту, висновком про ринкову вартість яка станом на 14 травня 2014 року становить 25 638 грн. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу п.8 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати майнові права забудовника на гараж, що по [ADDRESS] в гаражному кооперативі «Енергія» в м. Хмельницькому, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. В позові до Хмельницької міської ради слід відмовити в повному обсязі, оскільки за наявності інших спадкоємців, які прийняли спадщину, позивачем не доведено, якими діями, чи бездіяльністю порушено, оспорено чи не визнано його права, свободи та інтереси даним відповідачем.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

30 травня 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором №001-14102-290807 від 29 серпня 2007 року в сумі 1609 грн. 81 коп. Позивач просив суд розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду невідомі. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 29 серпня 2007 року між ТОВ «КБ «Дельта» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та відповідачем був укладений договір №001-14102-290807, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти на придбання останнім майна в загальному розмірі 1293 грн. 60 коп. з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 28 серпня 2008 року. За користуванням кредитом відповідач сплачує позивачу проценти, виходячи зі ставки 12 % на рік. Відповідно до п. 3.2 умов договору, відповідач зобов'язався виконати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за цим договором не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. Дотепер відповідач свої зобов'язання за вищевказаним договором не виконав, заборгованість за сумою кредиту -1048 грн. 82 коп., заборгованість за відсотками - 56 грн. 51 коп., заборгованість за комісіями - 504 грн. 48 коп.-станом на 09.04.2014 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 1609 грн. 81 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 526, 527, 530,1049,1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню. Тому, враховуючі заявлені позивачем вимоги, з відповідача слід стягнути заборгованість за договором №001-14102-290807 від 29 серпня 2007 року в сумі 1609 грн. 81 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

30 травня 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з неї боргу в сумі 16 682 грн. 83 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 24 лютого 2011 року між сторонами був укладений договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з п. 1.1.2.5 Умов та правил користування послугами, відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п.1.1.2.6 Умов, відповідач зобов'язався у випадку невиконання зобов'язань за договором за вимогою позивача виконати зобов'язання по поверненню кредиту ( в тому числі простроченого або овердрафта), виплати винагороди позивачу. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов, договір дії протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про закінчення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов, при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 500 грн.+5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії. Дотепер відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, заборгованість за кредитом - 8015 грн.61 коп., заборгованість по процентам - 5715 грн. 60 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом -1681 грн. 01 коп., штраф (фіксована частина) -500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) -770 грн. 61 коп. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 16 682 грн. 83 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за договором, у зв'язку з чим з нього необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за договором в сумі 16 682 грн. 83 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 257 грн. 79 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

30 травня 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього боргу в сумі 13 857 грн. 66 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 08 липня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №NKN0R315040859, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 7857,63 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк повернення кредиту по 07.07.2014 року включно. Відповідно до п.5.1 Умов, при порушенні відповідачем будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, позивач має право нарахувати, а відповідач зобов'язується сплатити позивачу пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Згідно з п.5.3 Умов, при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до п.5.5 Умов, терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Дотепер відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, заборгованість за кредитом - 7857 грн.63 коп., заборгованість по процентам - 7 грн. 45коп., заборгованість по комісії за користування кредитом -157 грн. 15 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 4699 грн. 35 коп., штраф (фіксована частина) -500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) -636 грн. 08 коп.-станом на 16.05.2014 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 13 857 грн. 66 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за договором, у зв'язку з чим з нього необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за договором в сумі 13 857 грн. 66 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

30 травня 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього боргу в сумі 19 943 грн. 62 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 01 лютого 2006 року між сторонами був укладений договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.6.5 Умов, відповідач зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перерахунку платіжного ліміту,а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п.8.6 Умов, при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п.9.12 Умов, договір дії протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про закінчення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Дотепер відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, заборгованість за кредитом - 6808 грн.51 коп., заборгованість по процентам - 11709 грн. 22 коп., штраф (фіксована частина) -500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) -925 грн. 89 коп.-станом на 30.04.2014 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 19 943 грн. 62 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за договором, у зв'язку з чим з нього необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за договором в сумі 19 943 грн. 62 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

30 травня 2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 2009 року, від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. Разом з чим зазначає, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає, що подальше спільне проживання є неможливим. У зв'язку з чим, позивач просила суд розірвати шлюб між подружжям. У судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з?явився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином. У судовому засіданні представник відповідача позов підтримав, просив його задовольнити. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 25 грудня 2009 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім?ї, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 3582 (а.с. 4). Після реєстрації шлюбу позивач взяла прізвище відповідача [PERSON]. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження (а.с. 5). Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припиненні шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

30 травня 2014 року Приморським районним судом Запорізької області позовну заяву Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі структурного підрозділу «Приморський район електричних мереж» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за спожиту електричну енергію повернуто заявнику. 08 липня 2014 року апеляційним судом Запорізької області вищезазначену ухвалу скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі. 02 жовтня 2014 р. Приморським районним судом Запорізької області постановлено рішення у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі структурного підрозділу «Приморський район електричних мереж» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за спожиту електричну енергію за яким позовні вимоги задоволені повністю. 15.10.2014 року представник Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення вказавши, що в судовому рішенні суду першої інстанції від 02.10.2014 р. не було стягнуто судовий збір за платіжним дорученням №403 від 11.06.2014 року в сумі 121,80 грн. за подачу апеляційної скарги (а.с.43). У судове засідання сторони не прибули, про час і місце ухвалення додаткового рішення суду сповіщені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Неявка сторін не позбавляє суд винести додаткове рішення у їх відсутності. Суд вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що задовольнивши позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі структурного підрозділу «Приморський район електричних мереж», суд не вирішив питання про судові витрати за подачу апеляційної скарги. Оскільки це питання не було вирішено при постановленні рішення, тому суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення щодо розміру суми стягнення судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

30 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку з 22.01.2016 року по 30.05.2016 року в розмірі 6761 грн. 04 коп. В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву. Представник відповідача подав письмові заперечення проти задоволення позову та одночасно зазначив, що нарахування повинно здійснюватися на 69 робочих днів, оскільки позивач працював при 4-денному робочому тижні. Представник третьої особи Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції в судове засідання не з»явився, повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач працював у відповідача та наказом №209/к від 29.07.2015 року був звільнений з роботи за п.1 ст. 40 КЗпП України, у зв»язку зі скороченням штату, чисельності працівників з 03.08.2015 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 грудня 2015 року стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 9524 грн. 80 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 5531 грн. 76 коп., виплату вказаної суми провести після утримання податків та інших обов»язкових платежів на користь держави. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника звільненому працівникові належних йому сум, підприємство зобовязано виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Середньоденна заробітна плата позивача становить 76 грн. 83 коп. Таким чином, суд знаходить підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення середнього заробітку за період з 22.01.2016 року по 30.05.2016 року, що становить 69 робочих днів в розмірі 5301 грн. 27 коп. (69 робочих днів х 76,83=5301,27). При цьому виплату вказаних сум провести після утримання податків та інших обов»язкових платежів на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

30 травня 2016 р. [PERSON], [INFO], звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб з [PERSON] При цьому заявниця вказувала, що не досягла шлюбного віку, але перебуває з [PERSON] в фактичних шлюбних відносинах, знаходится на обліку у зв'язку з вагітністю, батьком майбутньої дитини є останній. У судовому засіданні заявниця підтримала вимоги заяви. Заінтересовані особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON], вважали, що заява підлягає задоволенню. Представник заінтересованої особи Барвінківського РВ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції у Харківській області до суду не з'явився, просив справу розглянути без його участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Заслухавши думку заявниці, заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, суд знаходить необхідним заяву задовольнити з наступних піджстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.23 Сімейного Кодексу України за заявою особи , яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб. В судовому засіданні встановлено, що заявниця фактично перебуває з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. З довідки Барвінківської ЦРЛ від 27 травня 2016 року убачається , що заявниця знаходиться на обліку у зв'язку з вагітністю, термін вагітності 34-35 тижнів (а.с.7). За таких обставин суд вважає, що надання права на шлюб відповідає інтересам як заявниці, так і інтересам майбутньої дитини, якій необхідно рости та виховуватися в повноцінній сім'ї. На підставі наведенного,

Outcome: approved