Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

30 травня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16 липня 2004 року помер його рідний дядько по лінії матері, [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Товстянської сільської ради, площею 3,86 га, посвідчену державним актом серії СМ №107371. Вказує, що має намір прийняти спадщину, але не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно користуватися спадковим майном, так як у звязку зі скрутним матеріальним становище пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після рідного дядька, [PERSON], який помер 16 липня 2004 року, тривалістю в три місяці. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Представник останнього за довіреністю [PERSON] подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 33). Представник відповідача Товстянського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. В. о. старости [PERSON] надіслав заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають (а. с. 35). Третя особа приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Сумській області [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність (а. с. 32). Представник третьої особи Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не зявився. Селищний голова надіслав заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника, з позовом згодні (а. с. 31). У звязку з неявкою сторін, третіх осіб суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа (ч. 1 ст. 1265 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що 16 липня 2004 року в с. Товста Білопільського району Сумської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №281974 (а. с. 6). Останній був рідним дядьком позивача [PERSON], [INFO] по лінії матері [PERSON], яка померла 05 травня 2004 року, що обєктивно підтверджується матеріалами справи (а. с. 5, 9-11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,86 га в межах згідно з планом, а саме: 3,6571 га (кадастровий номер 59 206 889 00 02 002:0056) та 0,1994 га ( кадастровий номер 59 206 889 00 02 002:0054), розташовану на території Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області, право приватної власності на яку посвідчене державним актом серії СМ №107371, виданим 30 березня 2004 року Білопільською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 28 березня 2002 року №106, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №374 (а. с. 7). За даними Миколаївської селищної ради та Товстянського старостату Білопільського району [PERSON] на день смерті 16 липня 2004 року був зареєстрований та проживав один у [INFO]. Заповіт від імені померлого виконавчим комітетом Товстянської сільської ради не посвідчувався (а. с. 8, 36). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 08 червня 2017 року спадкова справа після [PERSON], який помер 16 липня 2004 року не заведена (а. с. 30). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадщину за законом після померлого 16 липня 2004 року рідного дядька по лінії матері - [PERSON], однак він не може реалізувати його у звязку із пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після рідного дядька [PERSON], який помер 16 липня 2004 року, внаслідок скрутного матеріального становища. Суд вважає, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після рідного дядька з поважних причин, а відтак, його позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved