Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

29.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 11565 гривень на його користь. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.09.2010 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого він надав позику відповідачці у сумі 5000 гривень, та до якого вона зобов'язалася повернути борг у строк до 16 вересня 2011 року. Рішенням суду від 21.12.2016 року було стягнуто з відповідачки [PERSON] суму боргу станом на 16.03.2016 року. На теперішній час підлягає стягненню заборгованість в частині процентів, інфляційних витрат та 3% річних за період з 16.03.2016 року по 16.11.2017 року. Просить стягнути з відповідачки на свою користь проценти за користування грошовими коштами, індекс інфляції, три відсотки річних від простроченої суми за весь період прострочки повернення боргу, а всього у розмірі 11565 гривень. Позивач надав суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідачки, належним чином повідомленої про час та місце розгляду справи, не є поважними, в зв'язку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно договору займу-позики від 16 вересня 2010 року, [PERSON] взяла в борг у [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 гривень, які зобов'язалася повернути у строк до 16 вересня 2011 року. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 грудня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто заборгованість за договором позики у загальному розмірі 66100 гривень за період з вересня 2011 року по 14 квітня 2014 року. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного ТУЮ у Донецькій області від 16.11.2017 року, виконання з виконавчого листа №263/1423/16-ц від 21.12.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики за період з вересня 2011 року по 14 квітня 2014 року, закінчено, у зв'язку із фактичним виконанням рішення. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Таким чином, відповідачка не виконала свої зобов'язання по поверненню суми боргу, у зв'язку з чим з неї підлягають стягненню проценти за користування грошовими коштами у розмірі 10000 гривень, сума інфляції у розмірі 1265 гривень, три проценти річних у розмірі 300 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 гривень. На підставі ст.ст. 536, 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved