Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

31 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що 12 лютого 2002 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у виді земельної ділянки. У встановлений законом строк позивач прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки фактично вступила в користування, управління і володіння спадковим майном, однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, який був втрачений. Зазначила в позовній заяві, що у разі задоволення заявлених позовних вимог, вимоги до відповідача щодо відшкодування судових витрат заявлятися не будуть. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву у якій справу просила розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 29). Представник Саражинецької сільської ради до суду не зявився також, подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував (а.с. 28). Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно встановлено, що померлий 12.02.2002 [PERSON] (свідоцтво про смерть, а. с. 4), був власником земельної ділянки розміром 2,7834 га, (а. с. 9-10), що розташована території Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області. У встановлений законом строк позивач прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки фактично вступила в користування, управління і володіння спадковим майном, однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, який був втрачений (відмова нотаріуса, а.с. 15). Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 12.02.2002, був власником земельної ділянки розміром 2,7834 га, що розташована території Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області. У встановлений законом строк позивач прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, однак позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, тому з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за нею право приватної власності на це майно. Оскільки позивачем в позовній заяві не заявляється вимога щодо відшкодування Саражинецькою сільською радою Погребищенського району Вінницької області судових витрат, тому з відповідача судовий збір стягненню не підлягає.

Outcome: approved