Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

30 травня 2013 року [PERSON] звернулася до Радехівського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про реальний розподіл будинковолодіння. В заяві зазначає, що згідно реєстраційного посвідчення виданого Червоноградським МБТІ від 18.03.1986 року їй на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина житлового будинку і господарських будівель, що знаходяться в смт.Лопатин, по вул.бувша [PERSON] 2Б (тепер вул.Б.Тарнавського, 2Б), Радехівського району, Львівської області. Друга ідеальна половина будинковолодіння належить відповідачу [PERSON], шлюб з яким розірвано в судовому порядку 06.04.2000 року. Після розірвання шлюбу, відповідач зайняв в користування значно більшу реальну частину будинковолодіння, а саме згідно поетажного плану кімнати розміром -19.7, 17.4 кв.м., два коридори розміром -10 і 5 кв.м, кухню -12 кв.м., ванну, комору з підвалом, гараж, літню кухню, хлів. Вона займає 2 кімнати розміром 26,3 і 15,8 кв.м. Останні декілька років, відповідач чинить їй різні перешкоди і незручності, не дозволяє користуватися спільним входом, коридором, для проходу в кімнати, кухнею, ванною, підвалом, літньою кухнею. Провести реальний розподіл будинковолодіння відповідач не погоджується, порушує її право користування належним житлом через не встановлений у законному порядку реальний розподіл. Оскільки, відповідач, користується кухнею в будинку і літньою кухнею, вважає, що кухня в будинку повинна належати їй, оскільки, вона згідна за власні кошти прибудувати до кухні прибудівку, щоб таким чином мати окремий вхід в частину будинку, яку займає, а також з огляду, що відповідач користується гаражем розміром -31,3 кв.м., то їй повинен належати хлів розміром 19,5 кв.м. Просить суд провести реальний розподіл будинковолодіння в смт.Лопатин по вул.Б.Тарнавського 2Б, Радехівського району, Львівської області та визнати за нею право на кімнати розміром 26,3 та 15,8 кв.м., кухню розміром 12 кв.м., хлів розміром 19.5 кв.м. А також просить визнати за нею право на присадибну ділянку для встановлення окремого в»їзду із сторони розташування частини будинку, якою вона користуюся в даний час. Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2013 року призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу та провадження по справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.38). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 19 березня 2014 року провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про реальний розподіл будинковолодіння зупинено до вирішення цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання будинку та господарських споруд по вул.Бічна Тарнавського,2Б в смт.Лопатин Радехівського району особистим майном [PERSON] (а.с.102). 22 серпня 2016 року провадження по справі відновлено. В зв»язку із смертю відповідача [PERSON] (згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №381341 а.с.112) за клопотанням представника позивача, ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2016 року, було залучено до участі у справі правонаступників відповідача [PERSON] ([ADDRESS]) та [PERSON] (смт.Лопатин, вул.Тарнавського 2б) (а.с.114). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, які зазначені у позовній заяві. А саме, посилаючись на висновок експерта №19 судової будівельно-технічної експертизи від 27.12.2013 року, проведеної Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТ ІНВЕСТ», уточнив позовні вимоги та просить визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки будинковолодіння по вул.Бічна Тарнавського, 2б, в смт.Лопатин, Радехівського району Львівської області, що визначена згідно варіанту № 1 (схема№1) пункт ІІ висновку експерта №19 судової будівельно-технічної експертизи від 27.12.2013 року. Також просить визнати за [PERSON] право на 1/2 частину присадибної земельної ділянки для обслуговування частини житлового будинку по вул.Бічна Тарнавського, 2б, в смт.Лопатин, Радехівського району Львівської області. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак надіслав на адресу суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Позов визнає повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася повторно, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на те, що явка до суду є правом, а не обовязком відповідача то суд прийшов висновку, що неявка до суду осіб, які беруть участь у справі, без причин, які визнані судом поважними, не може бути перешкодою для розгляду справи по суті спору за наявними у ній матеріалами. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно реєстраційного посвідчення виданого Червоноградським МБТІ від 24.04.1986 року, позивачу на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина житлового будинку і господарських будівель, що знаходяться в смт.Лопатин, по вул.бувша [PERSON] 2Б (тепер вул.Б.Тарнавського, 2Б), Радехівського району, Львівської області (а.с.3). Друга ідеальна половина будинковолодіння належала відповідачу [PERSON], шлюб з яким розірвано в судовому порядку 06.04.2000 року (а.с.8). Із рішення Радехівського районного суду Львівської області від 31.05.2016 року вбачається, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції, третя особа Комунальне підприємство Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання будинку та господарських споруд, які розташовані за адресою смт.Лопатин, вул.Бічна Танавського,2 «Б» особистим майном позивача; зобов»язання реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції анулювати запис про право власності на 1/2 будинку та господарських споруд, які розташовані за адресою смт.Лопатин, вул.Бічна Танавського,2 «Б», за [PERSON] та зобов»язання реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції зареєструвати будинок в цілому за позивачем відмовлено (а.с.108-110). Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2013 року, клопотання представника позивача було задоволено. Призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: чи можливо з технічної точки зору поділити будинок, надвірні будівлі, будинковолодіння по вул. Б.Тарнавського,2Б в смт. Лопатин Радехівського району Львівської області та надати в Радехівський районний суд висновок про можливі варіанти розподілу будинковолодіння між [PERSON] та [PERSON] в співвідношенні до розміру 1/2 частки кожного із співвласників (якщо поділ будинку неможливий то вказати чому саме). Які можливі варіанти поділу земельної ділянки у відповідності із частками у праві власності і за фактичним користуванням? Проведення експертизи за рахунок позивача доручено експерту Товариства з обмеженою відповідальністю «Експерт Інвест». 27 грудня 2013 року експертом було складено висновок №19 судової будівельно-технічної експертизи. У даному висновку експертом запропоновано суду 2 варіанти поділу житлового будинку та господарських будівель згідно частко 1/2,1/2. Згідно варіанту № 1 (схема № 1) п.І запропоновано виділити співвласнику з часткою 1/2 (нумерація приміщень згідно з Технічним паспортом): 1/2 1-1 коридор, 1-3 житлова, 1-4 житлова, 1-9 сан.вузол, І коридор, II кладовка. Разом: площа 56,15 кв.м., вартістю 47716,5 грн. З урахуванням надвірних будівель та споруд: погріб «пг», сходи «сх», гараж «Г»,вбиральня «Д»,ворота «№1», 1/2 огорожа «№2». Разом: 27092,5 грн. Всього по будинковолодінню: 47716,5 грн. + 27092,5 грн. = 74809 грн., що менше ідеальної частки в будинковолодінні в одиницях вартості на: 75585 грн. - 74809 грн. = 776 грн. II. Виділити співвласнику з часткою 1/2 (нумерація приміщень згідно з Технічним паспортом): 1/2 1-1 коридор,1 -2 кладовка, 1-5 житлова, 1-6 кладовка, 1-7 кухня, 1 -8 підсобне. Разом: площа 61,75 кв.м., вартістю 52626,5 грн. З урахуванням надвірних будівель та споруд: сарай «Б»,літня кухня «В»,1/2 огорожа «№ 2»,огорожа «№ 3». Разом: 23734,5 грн. Всього по будинковолодінню: 52626,5 грн. + 23734,5 грн. = 76361 грн., що більше ідеальної частки в будинковолодінні в одиницях вартості на: 76361,0 грн. - 75585 грн. = 776 грн. Після надходження до суду висновку експерта та відновлення провадження у даній справі ані позивачем, ані відповідачем, ані їх представниками клопотань чи заяв про призначення у даній справі комісійної, комплексної, додаткової і повторної експертизи до суду не надходило. Згідно ч.3 ст. 358 ЦК України,кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У відповідності до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», розглядаючи позови, пов'язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 60 - 74 Сімейного кодексу України (далі - СК)); майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Для визначення члена сім'ї можуть використовуватись їх ознаки, наведені у статті 3 СК, статті 1 Закону України від 7 квітня 2011 року № 3206-VI «Про засади запобігання і протидії корупції»; квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (стаття 8 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду»); майно, яке використовується для ведення особистого селянського господарства, відповідно до закону (стаття 6 Закону України від 15 травня 2003 року № 742-IV «Про особисте селянське господарство»). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта статті 355 ЦК), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Отже, якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що заявлений позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. В звязку з тим, що позов задоволено на користь позивача, то понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 114,70 грн. та витрат на проведення судової експертизи у розмірі 1173,00 грн. підлягають покладенню на відповідача.

Outcome: approved