overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

31.01.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства Свої позовні вимоги мотивував тим, що з 17.09.1988 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. [INFO] року у відповідача народилася дитина - [PERSON], при реєстрації народження малолітньої дитини в графі «батько» зазначено «[PERSON]», однак позивач з вказаним не згоден з наступних підстав. Зазначає, що під час спільного проживання з відповідачкою вони намагалися народити дитину, але це не вдавалося. На протязі з 1988 року по 2002 рік відповідачка не могла завагітніти. З цього приводу у сім'ї почалися непорозуміння, яки переросли у постійні сварки. В останній рік перед народженням дитини відповідачка почала пізно повертатися з роботи до дому , а у вихідні взагалі не приходила ночувати. Також позивач просив звернути увагу на тої факт, що в вказаний період вони з відповідачкою проживали окремо та не зустрічалися. Тобто коли відповідачка завагітніла , статевих відношень між ними не було. 06.08.2010 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. З огляду на викладене, позивач просив виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису серія [NUMBER] від 06.04.2002 року про народження [PERSON], [INFO] року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала та просила задовольнити позов про оспорювання батьківства без призначення експертизи. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст..ст.122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ч.2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. В порядку ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 17.09.1988 року Міським Відділом реєстрації актів цивільного стану Черкаського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №2121. В актовому записі серія [NUMBER] від 06.04.2002 року про народження [PERSON] в графі «Батько» вказано «[PERSON]». В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала, просила позов задовольнити без проведення експертизи. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд, вважає, що оспорювання батьківства проводиться в інтересах дитини, а позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

31.01.2014 року [PERSON] звернувся до суду із цим позовом посилаючись на те, що 27.06.2013 року зареєстрував шлюб із громадянкою Республіки Молдова [PERSON], яка у зв'язку із одруженням прийняла його прізвище, хоч у встановлений законом строк документи не змінила і продовжує іменуватися [PERSON]. У жовтні відповідачка поїхала в Республіку Молдова до родичів і більше до нього не поверталася. При зустрічі заявила, що не любила його, а шлюб їй був потрібен тільки для здобуття громадянства України. Враховуючи наведене просив визнати шлюб недійсним. У судовому засіданні [PERSON] змінив позовні вимоги і просив розірвати шлюб з відповідачкою, оскільки хоч з 2006 року разом ходили до школи, кілька років зустрічалися, з лютого 2013 року проживали разом, а 27.06.2013 року одружилися, проте подружнє життя у них не склалося, спільних дітей не мають, стали чужими. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечила та пояснила, що дійсно є громадянкою Республіки Молдова, але її батьки місцеві і з 2006 року вона проживала і навчалася у місті Добромиль Старосамбірського району. Ще до одруження із позивачем отримала посвідку на постійне проживання в Україні, здобула тут вищу освіту. Спочатку у них із позивачем були гарні відносини, проте після одруження з ним сталися незрозумілі зміни, він почав піднімати на неї руку, що призводило до чвар і непорозумінь, тому вона втратила до нього почуття любові і припинила подружні відносини. У стані вагітності не перебуває, миритися не бажає. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 27.03.2013 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 31 у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Старо- самбірського районного управління юстиції (свідоцтво серії [NUMBER]). Проте, як вбачається із показань та поведінки сторін в судовому засіданні, між ними склалися неприязні відносини, сім'я розпалася, з жовтня 2013 року проживають окремо: позивач - по [ADDRESS], а відповідач - по [ADDRESS]; подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, миритися не бажають. У відповідності з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, сім'я сторін розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за неможливості влаштувати особисте життя і викликаного цим психо-логічного дискомфорту, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

31.01.2014року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON],[INFO] народження в розмірі 800,00гривень, починаючи з 31.01.2014року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2011року. Від шлюбу у них народилась донька - [PERSON],[INFO] народження. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач не надає їй кошти на її утримання та не цікавиться їх життям. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, покликаючи на мотиви викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, просив стягнути з нього на утримання сина аліменти в меншому розмірі. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 24 вересня 2011року, в цьому шлюбі народилась донька: [PERSON],[INFO] народження. Сторони проживають окремо, дитина проживає та знаходяться на утриманні матері. Дані обставини стверджуються поясненнями сторін даними в судовому засіданні та долученими до справи письмовими доказами. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, матеріальну допомогу на утримання дітей надав не регулярно. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, аліменти на утримання дитини не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки та відповідача, матеріальне забезпечення дітей від шлюбу, стан здоров'я дітей, відсутність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід частково задовольнити і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500,00гривень, починаючи з дня звернення до суду до досягнення ним повноліття. З відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі 243,60грн. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

31.01.2014 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 26.01.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 04. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з весни 2013 року шлюбні стосунки між сторонами були припинені через те, що вони мають різні погляди про спільне життя, тому виникали постійні непорозуміння та сварки, просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує формально. До судового засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, але надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, але надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 26.01.2002 року зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області 26.01.2002 року було видано Свідоцтво про одруження (актовий запис № 04). Також, як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами припинені з весни 2013 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, відповідач теж не виявив наміру зберегти сім'ю, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

31.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом мотивуючи вимоги наступним. 28.05.2005 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб у виконкомі Ізківської с/ради Міжгірського району. 26.05.2011 року шлюб між ними було розірвано. За час перебування у шлюбі позивачка [INFO] року народила дитину - сина [PERSON] батьком якого вказано відповідача. Однак, [PERSON] не є біологічним батьком дитини позивачки, оскільки до розлучення сторони фактично вже не проживали разом як подружжя більше року. [PERSON], відповідно до ч.1 ст. 138 СК України, просить ухвалити рішення про виключення з актового запису № 6 від 14.03.2011 року про народження її сина [PERSON], вчиненого виконкомом Ізківської с/ради Міжгірського району, даних про те, що батьком дитини є [PERSON] Позивачка заявлені позовні вимоги підтримала, пояснила, що батьком дитини є інший чоловік, але вона з ним не спілкується і такий на даний час відсутній вдома. Відповідач позов визнав. Суд, вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід відхилити та у задоволенні позову відмовити з таких підстав. Згідно вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України, якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем суперечить вимогам встановленим ст.138 СК України, якою встановлено, що вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Позивачка на ствердження заявлених позовних вимог не подала суду заяву іншої особи про визнання себе батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Отже, вимога позивачки про виключення запису про її колишнього чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини не може бути задоволена, навіть у разі визнання позову відповідачем, бо це суперечить вимогам закону. Окрім цього, згідно ч.3 ст. 138 СК України до вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. За наведених обставин та з врахуванням того, що сторони не наполягають на проведенні генетичної експертизи на батьківство, в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, оскільки кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвавлення рішення у справі. Заявлені позовні вимоги позивачкою не доведені суду жодним доказом, окрім визнання позову відповідачем, яке суперечить вимогам закону. Натомість відповідач має право, згідно вимог ст. 136 СК України , звернутися до суду з позовом про оспорення батьківства неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], та виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини. Судових витрат до стягнення чи повернення не має.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

31.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, мотивуючи тим, що між нею та відповідачами на біржі був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Усі суттєві умови були сторонами виконані, але договір купівлі-продажу нерухомого майна не було нотаріально посвідчено, у зв’язку з чим позивачка звернулася до суду. В судове засідання представник позивача не з’явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з’явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з’явилися, у зв'язку зі смертю (свідоцтво про смерть серії 1-ФП №201972 від 03.01.2005р.). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 18 вересня 2002 року на Товарній Біржі “Мегаполіс-Інфо” за реєстровим №769 між [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який належала відповідачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 12.03.1999р., зареєстрованого Миколаївським МБТІ за реєстровим №17211 від 19.04.1999р.. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення догвоору не вимагається. Оскільки усі суттєві умови за договором купівлі-продажу сторонами були повністю виконані, тому суд вважає, що договір купівлі-продажу може бути визнаний дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

31.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.04.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 49. Свої вимоги мотивує тим, що 07.04.2006 року вони з [PERSON] уклали шлюб, від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, між ними часто виникають сварки та непорозуміння, що негативно впливає на виховання їхніх неповнолітніх дітей. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. На даний час вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сім'ю наміру не має, просить суд його розірвати. Після розірвання шлюбу з відповідачем бажає залишити собі прізвище, яке отримала під час державної реєстрації шлюбу, тобто - [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила суд її задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. [PERSON] суду пояснив, що дійсно 07.04.2006 року вони з [PERSON] зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних відносин не підтримують та зберігати сім'ю наміру не мають. Тому згоден на розірвання шлюбу з [PERSON], який існує лише формально. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних відносин, наданий судом строк для примирення не мав позитивних наслідків, дійшов висновку, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, а тому позов підлягає задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

31.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON] в розмірі 800 грн. щомісячно, посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний таку допомогу надавати і за станом свого здоров'я та матеріальним становищем взмозі її надавати. Позивач в судове засідання не з?явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та просить задоволити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Тому відповідно до вимог ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком малолітнього [PERSON], [INFO] є відповідач, який належного матеріального утримання сину не надає. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини, письмовими поясненнями позивача. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини суд, відповідно до вимог ст. 182, 184 СК України, визначає в сумі - 800 грн. щомісячно. При цьому враховується стан здоров'я, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки. Зокрема судом враховано, що відповідач є працездатним, але відомості про його регулярний дохід в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

31.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. У позовній заяві вказує, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку, розташованого по [ADDRESS]. Спадкоємцем на вказане майно за заповітом є позивач. Однак протягом шестимісячного строку не подала заяву про прийняття спадщини, в зв'язку тяжким фінансовим становищем. Позивач прохала суд визначити додатковий строк , достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та доповнила, що через перенесену нею хворобу не змогла вчасно подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, прохала справу розглядати у її відсутність. Представник відповідача Кобеляцької міської ради Полтавської області Письмак О.В. надав суду заяву, в якій позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Судом встановлено, що позивач [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки в цей час хворіла, тому їй слід визначити додатковий строк три місяці з моменту набрання цим рішенням законної сили для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

31.01.2014 року від [PERSON] надійшла вищевказана заява, в якій вона просить суд виправити описку в рішенні від 23.12.2013 року, а саме дописати у рішенні « 1/2 частина житлового будинку». Для розгляду заяви про виправлення описки в судове засідання було викликано сторони по справі № 531/2098/13-ц, проте в судове засідання ніхто не з'явився, без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 4 ст. 219 ЦПК, дана обставина не перешкоджає розгляду питання про виправлення описки. Дослідивши матеріали справи № 531/2098/13-ц, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви необхідно відмовити, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 219 ЦПК України, за заявою осіб, які беруть участь у справі, суд може виправити допущені в судовому рішенні описки. В судовому засіданні досліджено рішення, винесене 23.12.2013 року у справі за позовом [PERSON] до Карлівської міської ради, треті особи - Карлівська державна нотаріальна контора та [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування. З резолютивної частини рішення вбачається, що при її написанні описок допущено не було. Посилання заявника на те, що у рішенні не вказано розмір частини будинку - необґрунтоване, оскільки 2 абзац резолютивної части викладений наступним чином: «Визнати за [PERSON], [INFO], яка зареєстрована в [ADDRESS], право власності на ? частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в м. Карлівка Полтавської області по провулку Ватутіна, 14, в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері - [PERSON].». На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для виправлення описки в рішенні, відповідно до поданої [PERSON] заяви.

Outcome: dismissed