overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

30 грудня 2015 року КС Вигода предявив позов про стягнення з відповідача [PERSON], заборгованості по кредитному договору у розмірі 2797,48 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 10.12.2014 року з відповідачем було укладено кредитний договір №131503. Відповідно до якого, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4230,00 гривень строком на 6 місяців під 27 % річних, які нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язаний здійснювати погашення заборгованості, однак, не надав своєчасно позивачу кошти для погашення заборгованості, в результаті чого у нього виникла заборгованість у розмірі 2797,48 гривень, з яких: 704,60 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 482,88 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1610,00 гривень - санкції за порушення умов договору. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву, що просить проводити судовий розгляд справи у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що сторони 10.12.2014 року уклали кредитний договір №131503, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4230,00 гривень строком на 6 місяців під 27 % річних, які нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач був ознайомлений з тарифами та умовами кредитування, однак, платежі з погашення не здійснював. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 2797,48 гривень, з яких: 704,60 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 482,88 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1610,00 гривень - санкції за порушення умов договору. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Однак відповідач даного обовязку не виконав. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти. Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1218,00 гривень в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

30 грудня 2015 року КС Вигода предявила позов про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у розмірі 8044,15 гривень та судового збору у розмірі 1218,00 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 17.12.2014 року з відповідачем було укладено кредитний договір №S35223, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10000,00 гривень, строком на 2 роки під 44% річних, які нараховуються на суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідач зобов'язаний здійснювати погашення заборгованості, однак, не надав своєчасно позивачу кошти для погашення заборгованості, в результаті чого у нього виникла заборгованість у розмірі 8044,15 гривень. Відповідача було повідомлено про суму заборгованості, однак він її не погасив. Представник позивача позов підтримала. Відповідач позов визнала. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що сторони 17.12.2014 року з відповідачем було укладено кредитний договір №S35223, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10000,00 гривень, строком на 2 роки під 44% річних, які нараховуються на суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 8044,15 гривень, з яких: 7920,04 гривень - заборгованість по кредиту; 124,11 гривень - заборгованість по процентах. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Однак відповідач даного обовязку не виконав. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти. Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути судовий збір в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

30 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21 травня 2010 року. Сторони дітей не мають. Сімейні стосунки припинені у травні 2015 року, оскільки сторони мають протилежні погляди на шлюб та сімейне життя. В даний час сторони не ведуть спільне господарство, сумісним побутом не пов'язані. Спору з приводу розподілу майна між ними не має. Позивач вважає, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її присутності, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. На позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його присутності, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Просить розірвати шлюб з позивачем. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 21 травня 2010 року сторони [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області зареєстрували шлюб, актовий запис №86. Сторони дітей не мають. Сторони припинили спільне проживання у травні 2015 року, позивач [PERSON] мешкає у [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] мешкає у [ADDRESS], що свідчить про те, що сторони разом не мешкають, спільним побутом та господарством не пов'язані. Суд вважає, що шлюб між подружжям підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони проживають окремо один від одного і фактично сімейних відносин між ними не має. Поновляти сімейні стосунки вони не бажають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

30 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання дитини та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Мотивує свої вимоги тим, що проживали з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] вона народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач. В даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач на її утримання та на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку, до його повноліття та 1/6 частину заробітку, на своє утримання, до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання сторони не з'явились, направили суду письмові заяви в яких просять розглянути справу без їхньої участі. Позивач зазначає, що підтримує позовні вимоги, відповідач вказує, що визнає позов у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою участників процесу в судове засідання фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить донаступного. Відповідно до представлених копій документів сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку, до її повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому стягненню з відповідача на її користь, підлягають аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини заробітку. Стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, що передбачено ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

30 грудня 2015 року позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем 22 травня 2004 року, який вони зареєстрували у відділі запису актів громадянського стану міста Азов, Ростовської області, актовий запис №161, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з березня 2014 року з відповідачем разом не мешкають, сумісного господарства не ведуть, від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Просить суд позовні вимоги задовольнити, спора про розподіл майна не мають. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила вимоги задовольнити, справу розглянути у її відсутності, прізвище залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, 22.05.2004 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Вострухіна) зареєстровано шлюб у відділі запису актів громадянського стану міста Азов, Ростовської області, актовий запис №161. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

30 грудня 2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що на її утриманні знаходиться донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON]. Відповідач має нерегулярний дохід, матеріально дитину не підтримує, хоча спроможний це робити. З викладених підстав просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі 800 гривень на місяць, що підлягає індексації відповідно до закону, з дня надходження справи до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала заяву, в якій просила суд визначити розмір аліментів на свій розсуд. Відповідач в судовому засіданні, посилаючись на те, що він тимчасово не працює через відсутність в селі роботи, погодився сплачувати на користь позивачки на утримання доньки аліменти в розмірі 500 гривень. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180, 181 ч. 3 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком малолітньої доньки позивачки [PERSON],[INFO]. Відповідач на даний час тимчасово не працює, має нерегулярний, мінливий дохід. Дитина відповідача є малолітньою, здоровою, проживає разом з позивачкою. Враховуючи викладене, суд визнає за необхідне стягнути з відповідача на утримання дочки аліменти в розмірі 500 гривень на місяць. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, від сплати яких позивач була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

30 грудня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 травня 2006 року (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, шлюбні відносини припинили, поновлювати їх наміру не мають, примирення та збереження сім'ї вважать неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін та дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

30 грудня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 03 липня 2009 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 176. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Майнового спору немає. Просила позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явився, надавши заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 03 липня 2009 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №176, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

30 грудня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 24 травня 2014 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 220. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені півроку тому через різні погляди на життя, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Просила позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 24 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 220, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №220, після реєстрації шлюбу дружині залишено прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

30 грудня 2015 року позивачка звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути с відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що син проживає разом з нею, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Позивачка до суду не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи суду не надав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 27 вересня 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] (а.с.4) З довідки про склад сім'ї №4005 від 29.12.2015 року , виданої виконавчим комітетом Роменської міської ради Сумської області вбачається, що на даний час сторони разом не проживають, син проживає разом з матір'ю (а.с.5). Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає Наведене свідчить, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу виплати аліментів на дитину. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони в даний час спільно не проживають, дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач не працює і добровільно матеріальну допомогу на неї не надає. За таких обставин з нього необхідно стягнути аліменти через суд в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно. Крім того, в силу ст. 4 п.1 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved