Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

31 липня 2017 року Орган опіки та піклування Луцької районної державної адміністрації Волинської області звернувся в суд з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є матір'ю малолітнього [PERSON] [INFO]. Відомості про батька дитини внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України (зі слів матері). Працівниками служби у справах дітей неодноразово здійснювалося обстеження умов проживання сім'ї, що підтверджується актами обстеження умов проживання. З'ясовано, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітнього [PERSON], веде аморальний спосіб життя, не створює належних умов для нормального фізичного та духовного розвитку дитини, не дбає про його інтереси. Встановлено, що матеріальне становище сім'ї незадовільне, житлово-побутові умови жахливі, не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, будинок не придатний для проживання, відсутнє електро- та водопостачання, в будинку брудно. Дитина не забезпечена належними умовами для розвитку та виховання: речами першочергового вжитку, сезонним одягом та взуттям, засобами гігієни, продуктами харчування, іграшками. Вжиті профілактичні заходи щодо належного виконання батьківських обов'язків [PERSON] не дали позитивного результату. За місцем проживання відповідачка характеризується негативно: ніде не працює, вживає алкоголь, не утримує в належному стані житло, не створює умов для нормального розвитку та зростання сина, що підтверджується характеристикою Княгининівської сільської ради та поясненнями свідків. Органом опіки та піклування райдержадміністрації за клопотанням виконавчого комітету Княгининівської сільської ради прийняте рішення надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 18 травня 2017 року у справі №161/3875/16-ц відповідача вже позбавлено батьківських прав стосовно двох інших дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], які влаштовані під опіку до бабусі. На підставі направлення служби у справах дітей райдержадміністрації з 13 липня 2017 року [PERSON] перебуває в притулку для дітей. З посиланням на вищевикладене позивач просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно її сина, [PERSON], [INFO] (а.с.4). Представник позивача у судове засідання не з'явилася, однак у заяві від 12 жовтня 2017 року просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Як визначено у частині першій статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, однак не з'явилася в судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянка [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с.5). Як зазначено у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, запис про батька дитини здійснений на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (далі - СК України) (а.с.6). Відповідно до довідки про склад сім'ї та проживання від 12 липня 2017 року №2568, як відповідач, так і її син наразі проживають за адресою [ADDRESS] Разом з ними проживають співмешканець [PERSON] та його брат [PERSON] (а.с.8). В акті від 29 червня 2017 року №2293 обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] за адресою [ADDRESS] зазначено, що будинок збудований у 1921 році і має 3 кімнати. Будинок занедбаний. Повністю розібрана покрівля. Немає світла. Брудно. З меблів в кімнати є лише один диван, окремого спального місця для дитини немає. Умови проживання не придатні для життя дитини (а.с.9). В акті від 14 липня 2017 року зазначено, що за адресою Волинська область, [ADDRESS] житлово-побутові умови жахливі, відсутнє електро- і водопостачання. Будинок не придатний для проживання. Не створено належних умов для розвитку та виховання дитини: немає речей першочергового вжитку, сезонного одягу та взуття, засобів гігієни, продуктів харчування, іграшок (а.с.10). Відомості про неналежні умови виховання дитини підтверджуються також письмовими поясненнями сусідів [PERSON], [PERSON] від 12 липня 2017 року (а.с.16-17). Згідно характеристики Княгининівської сільської ради від 12 липня 2017 року №2571, [PERSON] ніде офіційно не працює, часто вживає алкоголь, не утримує житло в належному стані, про що свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов проживання малолітнього [PERSON] від 29 червня 2017 року №2393, складений комісією з обстеження матеріально-побутових умов проживання жителів населених пунктів Княгининівської сільської ради. [PERSON] не забезпечує належних умов для нормального зростання і розвитку свого рідного сина, [PERSON], зокрема не забезпечує його необхідним харчуванням, одягом та взуттям, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання. Окрім того, [PERSON] не піклується про соціальний, морально-етичний і духовний розвиток своєї дитини, не вживає заходів для її підготовки до самостійного життя, підготовки до школи, не створює умов для отримання нею освіти, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Оскільки [PERSON] зловживає спиртними напоями, це вкрай негативно впливає на формування ціннісних орієнтацій малолітнього [PERSON], шкодить його духовно-моральному розвитку, перешкоджає засвоєння ним загальновизнаних норм моралі (а.с.18). Рішенням виконавчого комітету Княгининівської сільської ради Луцького району Волинської області від 29 червня 2017 року №149 вирішено подати клопотання до органу опіки та піклування Луцької районної державної адміністрації про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO] 9а.с.15). У заяві від 14 липня 2017 року, яка надана органу опіки та піклування Луцької РДА, [PERSON] просила засідання комісії з питань захисту прав дитини розглядати без її присутності. Вона не заперечує щодо позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], так як у неї важке матеріальне становище, немає засобів для проживання, будинок де вона проживає непридатний для життя. Вона не в змозі створити належних умов для виховання та утримання дитини (а.с.19). Відповідно до направлення від 14 липня 2017 року, [PERSON] наразі направлений до обласного притулку для дітей (а.с.22). У висновку Луцької районної державної адміністрації Волинської області від 26 липня 2017 року №1721/27/2-17 зазначено, що комісією з питань захисту прав дитини РДА розглянуте клопотання виконавчого комітету Княгининівської сільської ради щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] За результатом розгляду цього питання, комісія дійшла висновку про доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.23-24). Надаючи правову оцінку вищенаведеним обставин у справі, суд зазначає наступне. Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. При цьому у частині четвертій статті 164 СК України визначено, що під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Проаналізувавши зібрані під час судового розгляду письмові докази, враховуючи поведінку відповідача, яка не прибула у судове засідання без поважних причин, суд дійшов висновку, що [PERSON] свідомо та систематично ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого сина - [PERSON], оскільки веде аморальний спосіб життя, не створює належних умов для нормального фізичного та духовного розвитку дитини, не дбає про його інтереси, проживає разом з дитиною в жахливих житлово-побутових умовах, не забезпечує дитину речами першої необхідності. У зв'язку з вищенаведеним суд дійшов висновку, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно її сина [PERSON], а позовні вимоги в цій частині задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved