Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

31 серпня 2016 року [PERSON], [PERSON] (далі - позивачі) звернулися до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до Криничанської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (далі - відповідач)про визнання за позивачами права власності на житловий будинок № 3, розташований по вулиці Перемоги в селі Кринички Миколаївського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачіпосилаються на те, що 09 вересня 2013 року помер [PERSON] батько позивача [PERSON] та чоловік позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 3 з господарськими та побутовими спорудами, розташованого по вулиці Перемоги в селі Кринички Миколаївського району Миколаївської області. Зазначений будинок належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 07 травня 1990 року, зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 07 травня 1990 року. Після звернення позивачів до Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з питанням оформлення свого спадкового права, їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після смерті [PERSON], у зв'язку з відсутністю оригіналу документа, який підтверджує право власності померлого [PERSON] на зазначене вище майно, про що 28 липня 2016 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки у позивачів відсутня можливість вирішення спору у позасудовому порядку, вони просять визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок № 3, розташований по вулиці Перемоги в селі Кринички Миколаївського району Миколаївської області, після смерті[PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, при цьому 30.01.2017 подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав і просив задовольнити їх у повному обсязі, також просив розглядати справу за його відсутності. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, при цьому 30.01.2017 також подала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, при цьому 14.02.2017 відповідач також подав суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі його представника і задовольнити позовні вимоги позивачів. Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази, суд дійшов такого. Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] (а.с.15). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.14). 04 вересня 2013 року [PERSON] помер у віці 65 років у с. Кринички Миколаївського району Миколаївської області (а.с.16). За життя [PERSON] проживав та був зареєстрований разом зі своєю дружиною [PERSON] та сином [PERSON] в будинку № 3 по вулиці Перемоги в селі Кринички Миколаївського району Миколаївської області (а. с. 20). Зазначений будинок № 3 (за старою нумерацією № 7) по вулиці Перемоги в селі Кринички Миколаївського району Миколаївської області належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 07 травня 1990 року виконкомом Криничанської сільської ради народних депутатів згідно з рішенням виконкому Миколаївської районної ради народних депутатів № 94 від 17 квітня 1990 року (а.с.17). Зміна нумерації до технічної документації на житлові будинки та господарські будівлі в селі Кринички Миколаївського району Миколаївської області, в тому числі нумерації, житлового будинку, належного [PERSON], здійснено згідно з рішенням Криничанської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 11 жовтня 2002 року № 11 Про присвоєння порядкових номерів житловим будинкам та господарським будівлям в селі Кринички (а.с.18). Із спадкової справи № 76/2016, заведеної 22 квітня 2016 року Четвертою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області вбачається, що усю спадщину після смерті [PERSON] прийняли: його дружина - [PERSON], оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини; його син - [PERSON], оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини (а.с. 45, 82). При цьому, 05 липня 2016 року державний нотаріус Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] винесла постанову про відмову [PERSON] та [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 04 вересня 2013 року [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, село Кринички, вулиця Перемоги, будинок № 3 (три), у зв'язку з тим, що не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (а.с.13). Разом з тим, незважаючи на відмову нотаріального органу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України позивачі успадкували усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останнього. До таких успадкованих позивачами прав відноситься і право на вищезазначений житловий будинок, яке фактично було набуто спадкодавцем [PERSON] на законних підставах та у незаборонений спосіб. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У пунктах 3.1, 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30 травня 2008 року також роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, належним способом захисту прав спадкоємця у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину є звернення спадкоємця до суду з вимогами про визнання права власності, в порядку спадкування. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивачі не можуть захистити свої спадкові майнові права, тому вони підлягають захисту шляхом визнання за позивачами права на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання за позивачами права власності на вказане спадкове майно, не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved