Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

7 листопада 2017 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 21 680 грн 93 коп., посилаючись на те, що 21 березня 2015 року між сторонами було між сторонами був укладений договір приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, за умовами якого [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 10 00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач взяті на себе зобовязання за умовами договору виконував неналежним чином, внаслідок чого, станом на 24 жовтня 2017 року його заборгованість перед банком становить 21\~680 грн 93 коп. Оскільки в добровільному порядку сплатити наявну заборгованість позичальник відмовляється, ПАТ КБ «Приват Банк» просить його позов задовольнити. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили проти позову, зазначили, що позивачем не надано належних доказів того, що між [PERSON] при укладенні договору отримав памятку клієнта, умов та правил надання банківських послуг і Тарифів банку, що у сукупності свідчило про укладення у належній формі договору між сторонами про надання банківських послуг. Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, вони не містять підпису позичальника, відсутні докази того, що саме із цими умовами та правилами був ознайомлений позичальник. Крім цього не погоджуються із розрахунком пені. Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав Судом встановлено, що 21 березня 2015 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений договір про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в межах якого позичальнику було встановлено кредитній ліміт в сумі 10 000 грн. В заяві анкеті [PERSON]С, погодився що дана заява разом із памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Підтвердив, що ознайомився із договором про надання банківських послуг до його укладення і згідний із його умовами. Погодився отримати екземпляр договору про надання банківських послуг шляхом роздруківки із офіційного сайту www.pb.ua. [PERSON] погодився виконувати умови та правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку. Відповідно до тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна GOLD», діючих на час укладення договору, сторонами була визначена базова відсоткова ставка, яка становила протягом 55 днів пільгового період 2,5% на місяць, з 1 квітня 2013 року 2,3 відсотка, з 1 вересня 2014 року 2,7 відсотка на місяць, з 1 квітня 2015 року 3,5 відсотка на місяць. Також були передбачені умови для нарахування пені, зокрема за кожен день прострочення платежу ставка становила 0,233% від загальної суми заборгованості + 50 грн., щоразу коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн., у випадку прострочення платежу другий місяць поспіль і більше на суму понад 100 грн. + 100 грн. до розміру пені нарахованої за вищезазначеною формулою. За порушення строків платежів було також передбачено штраф в сумі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням прострочених процентів і комісій. Відповідач взяті на себе зобовязання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 24 жовтня 2017 року його заборгованість становить 21\~680 грн 93 коп., з яких 4 848 грн 21 коп. заборгованість за кредитом, 6\~122 грн 32 коп. заборгованість за процентами, також відповідно до п. 2.1.1.12.2 Умов і правил надання банківських послуг та тарифів банку була нарахована пеня, розмір якої становить 9 201 грн 78 коп. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умови та правил надання банківських послуг був нарахований штраф в розмірі 500 грн (фіксована частина) та 1\~008 грн 62 коп. (процентна складова). Дані обставини підтверджуються кредитним договором, розрахунком заборгованості, статутом ПАТ КБ «Приват Банк». Повний договір надання банківських послуг в редакції чинній на час укладення договору розміщений на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк» та долучений банком до позовної заяви. Згідно\~зі статтями\~526,\~530,\~610, частиною першою статті\~612 ЦК України\~зобов'язання\~повинні виконуватись належним чином,\~у встановлений\~термін,\~відповідно\~до умов договору та вимог чинного законодавства.\~Порушенням\~зобов'язання\~є його невиконання або виконання з порушенням умов,\~визначених\~змістом зобов'язання\~(неналежне\~виконання). Відповідно до частини першої\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. В силу ст.1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Згідно ст.1068 цього Кодексу банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. ч.1 ст.1069 ЦК України визначено, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента. Згідно ст.611 п.1 даного Кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ст.625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідач [PERSON] укладення, чи не укладення кредитного договору не оспорював, а з розрахунку кредитної заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що позичальник частково сплачував заборгованість, користувався кредитними коштами, тобто погоджувався з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, при цьому судом також враховується, що останній платіж було здійснено 11 жовтня 2017 року на суму 2\~000 грн. З огляду на це, суд відхиляє позицію відповідача та його представника про те, що [PERSON] із умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку не ознайомлювався, оскільки це спростовується його підписом на анкеті заяві, і що в судовому засіданні не заперечив і сам відповідача, підтвердивши факт підписання такої заяви. Однак, суд не погоджується в повній мірі із розрахунком заборгованості наданому банком в частині стягнення штрафу. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). Згідно до\~ст.61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на це, в задоволенні вимоги про стягнення штрафу слід відмовити. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не виконав зобовязання з повернення грошових коштів ПАТ КБ «Приват Банк»», з нього слід стягнути суму неповернутого кредиту, проценти за користування коштами, пеню в сумі 9 201 грн 78 коп. та судові витрати. Судові витрати по справі становлять 1 600 грн., однак, враховуючи, що позов задоволено частково на суму 20\~173 грн 31 коп., що становить 93,04% від ціни позову 21\~680 грн 93 коп. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягають стягненню судові витрати в сумі 1\~488 грн 64 коп. = 1\~600 грн. х 93,04%/100%.

Outcome: partial