Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

30.04.2021 позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просить визнати за ними в порядку спадкування за законом в рівних частках по Ѕ кожному на земельну ділянку загальною площею 2,0187 га, в тому числі земельна ділянка № 1 площею 0,1433 га з кадастровим номером: 4622188000:03:000:0182, № 2 площею 0,8729 га з кадастровим номером: 4622188000:04:000:0411, № 3 площею 1,0025 га з кадастровим номером 4622188000:02:000:0248, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території (Убинівської сільської ради) Новояричівської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] .. В обґрунтування позову покликаються на те, [INFO] помер їх батько [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 2,0187 га, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території (Убинівської сільської ради) Новояричівської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області. Вони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька, та вони фактично вступили в управління та розпорядження спадковим майном, однак оригінал державного акту на земельну ділянку у них відсутній, у зв`язку з цим нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано за визнанням свого права звернутися до суду. Тому звернулися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 11.05.2021 провадження в справі відкрито, призначено підготовче судове засідання та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог залучено Кам`янка-Бузьку державну нотаріальну контору. Ухвалою суду від 08.06.2021 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, та просив позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, та просив позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду було подано заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи - Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить розглядати справу у відсутності державного нотаріуса Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.10.1979 р. [PERSON] народився [INFO] , в графі про батьків [PERSON] зазначений як батько /а.с. 12/. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.04.1984р. [PERSON] народився [INFO] , в графі про батьків [PERSON] зазначений як батько /а.с. 11/. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.02.2018 виданого виконавчим комітетом Убинівської сільської ради Кам`янка - Бузького району Львівської області, [PERSON] помер [INFO] /а.с. 10/. Таким чином позивачі [PERSON] , [PERSON] є синами померлого [PERSON] . Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якого входить: земельна ділянка площею 2,0187 ( земельна ділянка № 1 , площа 0,1433, кадастровий номер: 4622188000:03:000:0182, земельна ділянка № 2 , площа 0,8729 га, кадастровий номер: 4622188000:04:000:0411, земельна ділянка № 3 , площа 1,0025 га, кадастровий номер: 4622188000:02:000:0248), що розташована на території Убинівської сільської ради, цільове призначення (використання) земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту серії ЛВ № 007772 виданого [PERSON] 18.08.2004 на підставі розпорядження голови Кам`янка-Бузької райдержадміністрації від 07.07.2004 р. № 242. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:04:453:02764/а.с.8/. Згідно довідки № 119 виданої 31.03.2021 Дідилівським старостинським округом Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області померлий [PERSON] до дня смерті [INFO] проживав один та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с.9/. Зі змісту позовної заяви та встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли правовідносини стосовно спадкування. Відносини спадкування врегульовано нормами Глави 84, 86 (Книги 6) ЦК України. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. А відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивачі посилаються у своїй позовній заяві на те, що вони спадщину прийняли та фактично вступили в управління спадковим майном, однак, позивачами на підтвердження обставини прийняття спадщини не надано жодних доказів, зокрема що свідчать про прийняття ними спадщини, яка відкрилася після смерті батька. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, Верховним Судом у постанові від 05.06.2019р. по справі №554/3192/16-ц висловлена правова позиція про те, що при вирішенні справ про спадкування слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У разі, якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Відповідності до глави 13 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом МЮ України 22.02.2012р. №296/5, про відмову особі у вчиненні нотаріальних дій нотаріус виносить вмотивовану постанову, в якій зокрема, зазначається причина такої відмови з посиланням на чинне законодавство та порядок і строки оскарження відмови. Положеннями глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012року №296/5 передбачено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Пунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1298 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, зверненню до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] мало би передувати вирішення питання про видачу спадкоємцям нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Однак, позивачі в позовній заяві вказують на те, що оригінал державного акту на земельну ділянку у них відсутній, у зв`язку з цим нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано за визнанням свого права звернутися до суду, проте в матеріалах справи та під час судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, що було підставою відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім цього позивачами не представлено самої відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином, враховуючи вищенаведене, у зв`язку з відсутністю доказів, які б доводили обставину фактичного спільного проживання спадкоємця і спадкодавця, та той факт що позивачами не надано належних та допустимих доказів існування перешкод в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому даний позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed