Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

30.01.2020 року позивач звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина в розмірі 8 274,44 грн. та неустойку за несплату аліментів в розмірі 3 195 грн.; а також просила стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 840,80 грн. та витрати на послуги адвоката в розмірі 5 000,00 грн. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 19.03.2016 року по 03.12.2018 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . З моменту розірвання шлюбу, відповідач не бачив дитину жодного разу. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не цікавиться успіхами у дитячому садочку, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, тощо. Ухвалою суду про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду по суті від 18 вересня 2020 року витребувано у Миколаївського обласного наркологічного диспансеру Миколаївської міської ради інформацію чи знаходиться на наркотичному обліку [PERSON] , [INFO] . Зобов`язано старшого дільничного офіцера поліції, капітана поліції Новгород-Волинського відділу поліції ГУНП в Житоміріській області Лебіга Ваталія Анатолійовича надати інформацію (характеристику) про [PERSON] , [INFO] . Закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 18.09.2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення заборгованості по аліментам на утримання дитини - залишено без розгляду в частині вимог позивача щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 8 274,44 грн. та неустойку за несплату аліментів в розмірі 3 195 грн. Позивачка просила суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, підтримують наданий висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1298. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2018 року розірвано шлюб, зареєстрований 19.03.2016 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №117, між [PERSON] та [PERSON] 11 лютого 2019 року стягувано з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. 03 липня 2019 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , актовий запис №19. Згідно повідомлення Новоград-Волинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 18.10.2019 р., боржник [PERSON] аліменти сплачує частково, заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.11.2019 р. становить 8274,44 грн. Відповідно до сімейної амбулаторії №1 Центру первинної медико-санітарної допомоги №5 від 25.10.2019 р., [PERSON] перебуває під наглядом педіатра СА №1 з народження. За період нагляду на огляд дитини приходила з мамою, батька дитини жодного разу не бачила. Згідно інформації закладу дошкільної освіти №87 м. Миколаєва від 22.10.2019 р., [PERSON] є вихованцем закладу дошкільної освіти №87. Оформленням дитини до дитячого закладу займалась мати, [PERSON] . Дитина постійно охайно одягнута, доглянута. Мати цікавиться життям та успіхами сина в садочку. Батько [PERSON] у ЗДО №87 не з`являвся: батьківські збори не відвідував, участь у дошкільних заходах не брав, внески не робив. Сусіди [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , виховує сина [PERSON] самостійно. За адресою проживання матері та дитини, біологічного батька [PERSON] не бачили ані під час вагітності [PERSON] , ані після народження дитини. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Новоград-Волинської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] від 08.09.2020 р., вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] жителя с. Пилиповичі Новоград-Волинського району Житомирської області відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно повідомлення КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради від 28.10.2020 р., [PERSON] знаходиться на наркологічному обліку. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо не виконує свої батьківські обов`язки. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до положень ст.81 ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Таким чином, суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи наведені норми законодавства, що регулює дані правовідносини, вважає доведеним той факт, що відповідач не піклується про свого малолітнього сина [PERSON] , ухиляється від своїх обов`язків по його вихованню, а тому підлягає позбавленню батьківських прав. За такого, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягнення судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved