overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

29 квітня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Костянтинівки Донецької області 03 жовтня 1998 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, в зв'язку з чим позивачка просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ч. 6 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши позицію позивачки, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 03 жовтня 1998 року, актовий запис № 429, між сторонами у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Костянтинівки Донецької області був укладений шлюб (а.с. 4). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Як вбачається із рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08 липня 2014 року, яке набрало законної сили 18 липня 2014 року (а.с. 32), шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та визначено місце проживання сина [PERSON], [INFO], разом із батьком [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що існує таке, що набуло чинності рішення суду, яким визначено місце проживання дитини разом із батьком - відповідачем у даній справі, суд приходить до висновку про відсутність у позивачки [PERSON] підстав для отримання аліментів на утримання цієї дитини, а тому у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини слід відмовити. В силу ст. 88 ЦПК України з позивачки на користь державного бюджету слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

29 квітня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з 8.09.2007 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. На підставі ст. ст. 180-182 Сімейного кодексу України просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з*явилась, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. На позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з*явився , подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження. Дитина мешкає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач працює, має стабільний дохід, а тому суд вважає необхідним стягнути аліменти у частці від доходу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставинах суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частині усіх видів доходу відповідача до повноліття дітей. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до частини 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов [PERSON] підлягає задоволенню, вона при пред'явленні позову судовий збір не сплачувала, судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

29 квітня 2014 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування заяви вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. З 2011 року спільно з відповідачем не проживають. У зв'язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила суд стягнути з нього аліменти у розмірі ? доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини за [NUMBER], виданим 16 квітня 2013 року відділом рестрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області (актовий запис про народження № 51). Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, разом не проживають, відповідач працює в Снігурівському управлінні водного господарства, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Вище зазначені обставини відповідач не заперечив, позов визнав. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. За такого суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та є законні підстави для їх задоволення на захист прав дитини на матеріальне забезпечення. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

29 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - Банк) звернулося в суд з цим позовом, в якому вимагало стягнути з [PERSON] борг за кредитним договором, вказуючи, що станом на 21.02.2014р. відповідач заборгував 1198,40 грн. основного боргу за кредитним договором від 11.07.2008р., 79,04 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 506,35 грн. заборгованості по комісії. Представник позивача Духота І. В. в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася також, у телефонному режимі повідомила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. З урахуванням позицій сторін, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що 11.07.2008р. між сторонами було укладено кредитний договір №002-01029-110708 (а.с. 5-8), відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 1070 (однієї тисячі сімдесяти) грн. на придбання певного майна/послуг, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік, а також зі сплатою плати за ведення кредитної справи в розмірі 3,25% в місяць. Однак, в порушення умов договору, відповідачка станом на 21.02.2014р. заборгував 1198,40 грн. основного боргу за кредитним договором від 11.07.2008р., 79,04 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 506,35 грн. заборгованості по комісії. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, у визначений у ньому строк. Ч.ч.1,2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і у випадку прострочення його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач станом на 21.02.2014р. заборгувала Банку 1198,40 грн. основного боргу за кредитним договором від 11.07.2008р., 79,04 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 506,35 грн. заборгованості по комісії, то з метою захисту прав позивача, як сторони кредитного договору, з [PERSON] на його користь необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку, а також понесені ним у справі судові витрати у виді судового збору в розмірі 243 грн. 60 к.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

29 квітня 2015 р. Банк звернувся до суду з вказаними позовними вимогами до відповідача. Обґрунтовували їх тим, що 19.01.2012 р. між Банком та [PERSON] укладено договір № IKCASHPG4.21698.001, за умовами якого надали відповідачу кредит у сумі 17 000 грн, зі сплатою 14 % річних, строком до 18 січня 2014 р. Вказали, що [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору не виконав, внаслідок чого станом на 12.02.2015 р. у відповідача виникла заборгованість в сумі 35 059,02 грн. З посиланням на ці обставини просили суд стягнути з [PERSON] борг за кредитом у вказаній сумі. В судове засідання представник Банку не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, а справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] будучи неодноразово своєчасно та належним чином повідомленим за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання двічі, 19.05. і 02.06.2015 р. без поважних причин не з'явився. Представник Банку у своїй заяві не заперечував проти винесення рішення у заочному порядку. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки (ч.ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що 19 січня 2012 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний Договір № IKCASHPG4.21698.001, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 17 000 грн, зі сплатою 14,0 процентів річних, сплатою комісії в розмірі 1,20 % від суми кредиту щомісячно, строком на 24 місяці, тобто з терміном повернення до 18 січня 2014 року. Відповідно до п. 2.4. Договору відповідач зобов'язався погашати кредит, відсотки та комісію щомісячно з 1 по 10 число. Судом з'ясовано, що [PERSON] неналежним чином виконував умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 12 лютого 2015 р. складає - 35 059,02 грн, з яких: прострочена заборгованість по тілу кредиту - 9 662,22 грн; прострочена заборгованість за процентами - 4 773,78 грн; заборгованість по комісії - 4 692 грн; пеня - 15 931,02 грн. Виходячи з того, що відповідач не з'явився до судового засідання, а отже ухилився від надання доказів, що спростовують вимоги позивача, то суд вважає нарахований борг безспірним, який підлягає стягненню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

29 квітня 2015 року [PERSON] (Далі - позивач) звернувся із вказаним вище позовом та зазначив, що він перебуває в шлюбних відносинах із [PERSON] (далі - відповідач). У шлюбі у них народилась дитина - [PERSON], 26.05.2006. р.н. Звернення обумовлене тим, що спільне життя між ним та відповідачем не склалося. Шлюбні відносини фактично припинені. Просить суд розірвати шлюб між ним і відповідачем. Дитину [PERSON] залишити проживати разом із відповідачкою. В судове засідання сторони не зявились, подали заяви, згідно яких просять розглядати справу без їх участі, позивач підтримує позовні вимоги, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Зясувавши обставини, на які сторони посилаються, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до частини 4 статті174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони з 11.02.2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження дитини (а.с.8) у шлюбі у них народилась дочка [PERSON] [INFO] Як зазначається у позовній заяві, шлюб між сторонами не склався, шлюбні відносини фактично припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідач отримала копію позовної заяви та ухвалу про відкриття провадження, у якій відповідачу розяснювалось її право на подання заперечення на позов подала заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позову. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України обставини, наведені у позовній заяві не підлягають доказуванню. З огляду на вказане, відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд вбачає підстави для постановлення рішення про розірвання шлюбу з огляду також на вимоги частини 1 статті 24 СК України, де встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі зазначеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб, що зареєстрований між сторонами 11.02.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 3 від 11.02.2006 року, розірвати. Дитину [PERSON] [INFO] залишити проживати з відповідачем [PERSON]. На підставі частини 1 статті 24, статті 112, частини 3 статті 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

29 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, шлюбні відносини між ними фактично припинені, оскільки кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю, а подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. До судового засідання представник позивача не зявивсь, суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, обставини, викладені в позові, підтвердив, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не зявилась, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причину неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 жовтня 1999 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб, який був зареєстрований в [PERSON] відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 365 від 22.10.1999р. За час перебування в шлюбі мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.07.2000 серії І-ФП № 108065, виданого Міським відділом запису актів громадського стану міста Миколаєва. Копія свідоцтва міститься в матеріалах справи. На протязі останніх 5 років, сімейне життя між [PERSON] та [PERSON] поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті, в січні 2012 року призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтувала сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійно виникали сварки, свідком яких нерідко був їх син, що тяжким чином впливало на його психічний стан та кожен раз спричиняло позивачеві та їх сину душевні страждання. Крім того, відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. [PERSON] не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Починаючи з січня 2012 року та на даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. За такого, суд вважає, що їх сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Вимог про відшкодування понесеного судового збору позивачем не заявлялося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

29 квітня 2015 року [PERSON] звернувся з позовом до суду в якому просить встановити юридичний факт родинних стосунків, а саме, що [PERSON], 1924 р.н., яка померла [INFO] в с. Доманівка Іванківського району, була матір'ю позивача; встановити юридичний факт приналежності правовстановлюючих документів, а саме, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який зареєстрований 30.04.1997 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 286 про право власності [PERSON], 1924 р.н., на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок» розміром 6,75 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який виданий 12.05.2006 р. Іванківською РДА Київської області та Іванківським районним відділом земельних ресурсів про право власності [PERSON], на земельну ділянку розміром 3,9888 га, яка розташована на території Пісківської сільської ради Іванківського району та цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, дійсно належать [PERSON], а також визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на: а) домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], б) земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Світанок» розміром 6,75 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, в) земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок» розміром 6,75 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки на місцевості, г) земельну ділянку розміром 3,9888 га, яка розташована на території Пісківської сільської ради Іванківського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути втрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

29 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 23.11.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №826. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 23.11.2012 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №826 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved