Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

30 липня 2014 року Товариство з обмеженою\~ \~відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг» звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу про визнання виконавчого напису від 26 липня 2011 року, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. 11 лютого 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «АРМА» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 33-14/06-08 від 11.02.2008, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти на придбання нерухомості у сумі 140 000, 00 (сто сорок тисяч) євро, строком до 10 лютого 2009 року, за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 14% процентів річних, щомісячна плата в розмірі 70, євро, що становить 0,05 відсотка від суми Кредиту. Відповідно до Додаткової угоди №2 від 10 лютого 2009 року до Кредитного договору № 33-14/06-08, сторони домовились викласти п.1.2 Кредитного договору в наступній редакції: Кредитні кошти надаються строком до 10 (десятого) лютого 2010 року, за домовленістю сторін строк дії цього Кредитного договору може бути продовжений. У забезпечення виконання зобовязань Позичальника за кредитним договором, Позичальник уклав з Банком договір іпотеки від 15 лютого 2008 року, згідно якого передав в іпотеку нежилі приміщення (номер-апартаменти з кухнею) №113, розташовані за адресою, 65000, м. Одеса, Гагарінське плато 5/3. Позивач зазначив, що 19 лютого 2010 року Постановою Правління Національного банку України за №79 «Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційного банку «АРМА» було постановлено: з 22 лютого 2010 року відкликати банківську ліцензію та ініціювати процедуру ліквідації ТОВ КБ «АРМА». 15 квітня 2010 року Господарським судом м. Києва у господарській справі за №4/148 було ухвалено рішення, яким підтверджено відповідність застосування процедури ліквідації ТОВ КБ «АРМА» з боку Національного банку України вимогам Закону України «Про банки і банківську діяльність» та підтверджено кандидатуру ліквідатора ТОВ КБ «АРМА» [PERSON]. 01 листопада 2011 року між ТОВ КБ «АРМА» та ТОВ «РК Фактор» було укладено Біржову угоду Договір купівлі-продажу №01471, відповідно до якого Продавець передає у власність, а Покупець приймає та зобовязується оплатити майно: майнові права за кредитними договорами в кількість шістнадцяти шт. 01 грудня 2011 року між ТОВ «РК Фактор» та ТОВ КБ «АРМА» було укладено Договір факторингу за №01.12/05. 30 вересня 2013 року здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «РК Фактор», номер запису [NUMBER], на підставі загальних зборів учасників ТОВ «РК Фактор», протокол №09 від 02 вересня 2013 року. 26 липня 2011 року було вчинено виконавчий напис, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрований у реєстрі за № 1303. Як вказує позивач, виконавчий напис від 26 липня 2011 року, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрований у реєстрі за № 1303 не підлягає виконанню, оскільки сума заборгованості за кредитним договором не відповідає дійсності, крім того, період нарахування пені та штрафних санкцій за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків перевищує один рік, що суперечить чинному законодавству, а тому, із урахуванням таких розбіжностей не можна встановити безспірність заборгованості, як того вимагає низка законів, що передбачає порядок вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, розрахунок розміру невиконаних зобов'язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом, пені та штрафних санкцій у виконавчому написі зроблено банком одноособово, без урахування думки позичальника та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Також, позивач зазначив, що 11 лютого 2008 року між ТОВ КБ «АРМА» та громадянином України - [PERSON] був укладений договір поруки. Згідно з п.1.1. поручитель зобовязується перед кредитом відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та в випадках передбаченим кредитним договором № 33-14\\06-08 від 11 лютого 2008 року. Обовязковою умовою для вчинення виконавчого напису є належне повідомлення боржника та майнового поручителя про його заборгованість перед кредитором та необхідність його погашення, що забезпечує безспірність заборгованості між сторонами, та повідомлення боржника про місце і час вчинення нотаріусами виконавчого напису. Згідно до заяви ТОВ КБ «АРМА» за № 695 від 26 липня 2011 року про вчинення нотаріального напису, зазначено лише про направлення листа про письмову вимогу про усунення порушення, що було повернуто. Виходячи з вищевикладеного, позивач просить суд визнати виконавчий напис від 26 липня 2011 року, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрований у реєстрі за № 1303 таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити та справу розглянути у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, причини неявки суду не повідомили. У звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З урахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 11 лютого 2008 року між ТОВ КБ «АРМА» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 33-14/06-08 від 11.02.2008, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти на придбання нерухомості у сумі 140 000,00 (сто сорок тисяч) євро, строком до 10 лютого 2009 року. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 14% процентів річних, щомісячна плата в розмірі 70 євро, що становить 0,05 відсотка від суми Кредиту.(а.с.8-9) Відповідно до Додаткової угоди №2 від 10 лютого 2009 року до Кредитного договору № 33-14/06-08 , сторони домовились викласти п.1.2 Кредитного договору в наступній редакції: Кредитні кошти надаються строком до 10 (десятого) лютого 2010 року, за домовленістю сторін строк дії цього Кредитного договору може бути продовжений.(а. с. 10) В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ТОВ КБ «АРМА» та [PERSON], 15.02.2008 р. було укладено Договір іпотеки, згідно якого останній передав в іпотеку нежилі приміщення (номер-апартаменти з кухнею) №113, розташовані за адресою, 65000, м. Одеса, Гагарінське плато 5/3 (а.с.11-12). 11 лютого 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «АРМА» та громадянином України - [PERSON] був укладений договір поруки. Згідно з п.1.1. цього Договору, поручитель зобовязується перед кредитом відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та в випадках, передбачених кредитним договором № 33-14\\06-08 від 11 лютого 2008 року.(а. с. 13-14) 01 листопада 2011 року між ТОВ КБ «АРМА» та ТОВ «РК Фактор» було укладено Біржову угоду Договір купівлі-продажу №01471, відповідно до якого Продавець передає у власність, а Покупець приймає та зобовязується оплатити майно: майнові права за кредитними договорами в кількість шістнадцяти шт.(а.с. 41-43) 01 грудня 2011 року між ТОВ «РК Фактор» та ТОВ КБ «АРМА» було укладено Договір факторингу за №01.12/05. 30 вересня 2013 року здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «РК Фактор», номер запису [NUMBER], на підставі загальних зборів учасників ТОВ «РК Фактор», протокол №09 від 02 вересня 2013 року.(а.с. 38-40) Судом встановлено, що 26 липня 2011 року Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було видано виконавчий напис № 1303, яким було звернуто стягнення на нежилі приміщення (номер-апартаменти з кухнею) №113, розташовані за адресою, 65000, м. Одеса, Гагарінське плато 5/3. (а.с.17) Згідно з ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пункти 282, 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Тобто, заборгованість має бути безспірною та не має потребувати додаткового доказування. Отже, розрахунок боргу, не підтверджений боржником, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, оскільки він є одностороннім. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». \~Проте, при вивчені наданих нотаріусом документів та матеріалів справи, встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було витребувано як від відповідача так і від позивача, первинні документи щодо\~ здійснення платежів в рахунок погашення кредиту (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а також нотаріусу не було надано розрахунок боргу, підтверджений боржником, тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості відповідача\~ є безспірним. Таким чином, судом встановлено, що для вчинення нотаріального напису нотаріусу необхідних не було надано документів для підтвердження безспірності заборгованості, в порушення статті 88 Закону України «Про нотаріат». Також, відсутні докази того, що боржник та майновий поручитель були належно повідомлені про їх заборгованість перед кредитором та необхідність його погашення, що забезпечує безспірність заборгованості між сторонами, та повідомлення боржника про місце і час вчинення нотаріусами виконавчого напису. За таких підстав, суд приходить до висновку про задоволення\~ позову Товариства з обмеженою\~ \~відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг» до [PERSON], приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу про визнання виконавчого напису від 26.07.2011 року таким, що не підлягає виконанню. \~

Outcome: approved