Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

29 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно як обєкт права спільної сумісної власності подружжя, та у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є дружиною та спадкоємцем за законом після померлого 11.12.2013 [PERSON]. До спадкової маси входить, зокрема, 1/2 частина житлового будинку № 60 з господарськими спорудами згідно з планом, розташованого по вул. Шинкаренка в с. Булахівка Павлоградського району Дніпропетровської області. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено у звязку із тим, що право власності на вказаний будинок не зареєстровано, відсутні документи, що посвідчують право власності на вказане майно. Також позивач зазначає, що житловий будинок № 60 з господарськими спорудами згідно з планом, розташований по вул. Шинкаренка в с. Булахівка Павлоградського району Дніпропетровської області, збудований в період шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя, отже, позивач є власником 1/2 частини вказаного будинку. Тому позивач просить визнати право власності на 1/2 частку житлового будинку № 60 з господарськими спорудами згідно з планом, розташованого по вул. Шинкаренка в с. Булахівка Павлоградського району Дніпропетровської області, в порядку спільної сумісної власності подружжя та на 1/3 частку житлового будинку № 60 з господарськими спорудами згідно з планом, розташованого по вул. Шинкаренка в с. Булахівка Павлоградського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за наявними матеріалами справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, жодних заяв не надав. Третя особа [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Суд постановив ухвалу про розгляд справи за наявними матеріалами заочно. Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77, ч 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 11.12.2013 помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Виконкомом [PERSON] сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області(а.с. 18). Позивач [PERSON] та [PERSON] 05 серпня 1972 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб(а.с. 8). Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем за законом померлого [PERSON]. На підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради народних депутатів від 10.08.1977 року № 60, [PERSON] надано дозвіл на будівництво індивідуального жилого будинку та господарських споруд на раніше виділеній земельній ділянці Павлоградською районною радою народних депутатів, та було видано свідоцтво №73 на забудову садиби в населених пунктах Української РСР від 10.02.1978 року (а.с. 9). Згідно із рішенням [PERSON] сільської ради народних депутатів від 15 грудня 1995 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградській район, село Булахівка, вулиця Шинкаренка, 60, загальною площею 0,26 га, для обслуговування житлового будинку - 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,01 га. Відповідно до рішення виконавчого комітету Павлоградської районної ради народних депутатів від 07.09.1987 року № 251 «Про визнання права власності на житлові будинки за громадянами [PERSON] сільської ради Павлоградського району» визнано право власності на житлові будинки за громадянами сіл Булахівка та інших [PERSON] сільської ради Павлоградського району згідно доданого переліку, в якому за п/н 513 значиться гр. [PERSON] як власник будинку № 60 по вул. Шинкаренка в с. Булахівка (а.с. 11). Згідно з ч. 1 ст. 22 КпШС України (чинної на час виникнення відповідних правовідносин), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що за період шлюбу: з 05.08.1972 по 11.12.2013, [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність житловий будинок №60 по вул. Шинкаренка в с. Булахівка, а тому вказане право позивача підлягає визнанню. Крім того, судом встановлено, що до спадкової маси, яка залишилася після смерті [PERSON], входить право власності на 1/2 частину житлового будинку №60 по вул. Шинкаренка в с. Булахівка. Згідно із матеріалами спадкової справи №49/2014 до майна померлого 11.12.2013 [PERSON], встановлено, що до кола спадкоємців після останнього входять: [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька, [PERSON] - син(а.с.41,42,47). [PERSON] 12 лютого 2014 року подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON]. (а.с. 42) Згідно із ч. 2 ст. 1274 ЦК України \~спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч. 2,3 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця. Враховуючи наведені норми, суд доходить висновку, що частка [PERSON], яка могла бути успадкована нею, перейшла до [PERSON]. Тобто, при розподілі спадкової маси між трьома спадкоємцями кожний отримує по 1/3 частці спадкового майна, у разі ж відмови одного спадкоємця на користь іншого, два спадкоємці отримують спадщину у наступному розмірі 2/3 частки особа, на користь якої відмовився інший спадкоємець, 1/3 частка другий спадкоємець. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що [PERSON] повинна отримати 2/3 частки спадкового майна, а [PERSON] 1/3 частку. Тому, при розподілі 1/2 частини житлового будинку №60 по вул. Шинкаренка в с. Булахівка, [PERSON] перейде 2/3*1/2=2/6=1/3 частка. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~ Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене суд доходить висновку, що право спільної сумісної власності дружини померлого та право власності в порядку спадкування підлягає захисту шляхом його визнання.

Outcome: approved