Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

31 серпня 2016 [PERSON] звернулася до Краснокутського районного суду Харківської області із позовом до СВК «Колонтаївський» про визнання недійсним договору оренди землі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що згідно із рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 11.01.2016 року, справа №627/1037/15-ц та рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 04.04.2016 року, №60431250, позивачка стала власником земельної ділянки площею 7,0669 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Зазначену земельну ділянку позивач успадкувала, після смерті чоловіка [PERSON]. Вказана земельна ділянка перебуває в оренді у СВК «Колонтаївський», договір без номеру від 28.03.2012 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], який діяв від імені СВК «Колонтаївський» , зареєстрований у Відділі Держкомзему Краснокутського району Харківської області 27.12.2012 року №632358374001652. Позивач вважає, що вказаний договір оренди землі має бути визнаний недійсним та розірваний, виходячи з наступних підстав: договір було підписано [PERSON], як фізичною особою, а тому він не мав відповідних повноважень на його підписання, тим більше, що керівником СВК на той момент був [PERSON]. У розділі Договору «Орендна плата» з пункту 9 по пункт 14 не зазначено розміру орендної плати, а зазначені цифри «3%» і «5001,14 грн.» не зрозумілі для позивача. Виходячи зі змісту ст.ст.215,792 ЦК України та ст.ст. 15,19 ЗУ «Про оренду землі» позивач посилається на недійсність договору оренди землі та просить визнати його таким та розірвати. Викладені обставини змусили позивача звернутися до суду за захистом її прав. В відкритому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Пояснив, що при укладанні договору не були оговорені суттєві умови, зокрема - порядок сівозміни, що може призвести до виснаження грунтів. Представник відповідача СВК «Колонтаївський» у відкритому судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Пояснив, що жодних наслідків у вигляді порушення прав позивача, обставини на які посилається позивач , не потягли. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи 28 березня 2012 року між СВК «Колонтаївський» та гр. [PERSON] було укладено договір оренди землі, земельної ділянки площею 7,0669 га ріллі, кадастровий номер [NUMBER] строком на 8 років, зареєстрований у Відділі Держкомзему у Краснокутському районі Харківської області 27.12.2012 року за №632358374001652. Зокрема, статтями 1 та 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння та користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ч.1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Як вбачається із свідоцтва про смерть , серії [NUMBER], виданого повторно 04 листопада 2014 року Виконавчим комітетом Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, [PERSON] помер [INFO] року. Як вбачається із рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 11 січня 2016 року справа №627/1037/15-ц, позивач [PERSON], успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] земельну ділянку [NUMBER] площею 7,0669 га ріллі, розташовану на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області , кадастровий номер [NUMBER]. Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 14767577, за [PERSON] зареєстровано право власності на вищезазначену земельну ділянку площею 7,0669 га ріллі, про що до Державного реєстру речових прав внесено відповідний запис від 04.04.2016 року. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач у своєму позові посилається на недійсність договору оренди землі укладеного із її померлим чоловіком [PERSON] та СВК «Колонтаївський» в зв'язку із порушенням відповідачем ч.2 ст.207 ЦК України, мотивуючи позов тим, що [PERSON] не мав належних повноважень на підписання оскаржуваного договору від імені СВК «Колонтаївський». Як вбачається із Довідки АБ №292362 з єдиного державного реєстру підприємств установ та організацій України (ЄДРПОУ) Сільськогосподарський виробничий кооператив «Колонтаївський» в графі керівник зазначено - [PERSON], дата внесення даних щодо суб'єкта до ЄДРПОУ 17.11.2009 року. Як вбачається із копії Статуту СВК «Колонтаївський», затвердженого протоколом загальних зборів засновників №28/02/09 від 28.02.2009 року, зареєстрованого в реєстрі 02.03.2009 року номер запису 14641050002000402 ст. 47 до компетенції Голови кооперативу належить: укладання договорів (угод, правочинів). Як вбачається із протоколу № 02/03/09 від 02.03.2009 року загальних зборів засновників СВК «Колонтаївський» ухвалено: найняти виконавчим директором Кооперативу гр. [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], який проживає за адресою с. Комсомолець, Краснокутського району Харківської області, та уповноважити голову кооперативу [PERSON] укласти контракт із [PERSON]. Як вбачається із копії Контракту, з виконавчим директором кооперативу від 02.03.2009 між Головою СВК «Колонтаївський» [PERSON] та [PERSON] укладено контракт, згідно якого його призначено виконавчим директором ( далі - Керівник) Кооперативу. Як вбачається із копії Контракту п 4.1. Керівник має право в порядку, визначеному контрактом - укладати від імені кооперативу господарські договори. Пункт 4.4. контракту визначає вичерпний перелік договорів які не має права укладати керівник кооперативу. Заборони щодо укладання та підписання договору оренди земельної ділянки в ньому не зазначено. Як вбачається із копії Наказу №4-ОК від 15 квітня 2014 року [PERSON] звільнено з посади виконавчого директора СВК «Колонтаївський» на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України в зв'язку із закінченням строку трудового контракту. Як встановлено матеріалами справи, виконавчому директорові СВК «Колонтїавський» [PERSON] було надано повноваження на підписання господарських договорів від імені Кооперативу, в тому числі і договорів оренди землі. Повноваження виконавчого директора були чинними на момент підписання оспорюваного договору, а саме 25 березня 2012 року. До доводів представника позивача щодо недійсності договору з підстав відсутності проекту сівозміни та пошкодження грунтів, то суд вважає, що ця підстава є надуманою. Представник позивача пояснив, що з приводу порушень сівозміни, які мали місце, на його думку, [PERSON] не зверталась до органів, що здійснюють контроль за використанням земель або до правоохоронних органів. Будь - яких заяв чи клопотань стосовно призначення експертизи якості грунтів, з метою визначення ступеню їх виснаження, представник позивача не заявляв. Крім того позивач посилається на недосягнення сторонами в належній формі згоди з деяких істотних умов договору, як на підставу визнання Договору оренди землі недійсним. Судом було досліджено договір оренди землі від 28 березня 2012 року укладений між СВК «Колонтаївський» та [PERSON]. З гідно п. 8 Договір оренди земельної ділянки від 28 жовтня 2012 року укладений між [PERSON] та СВК «Колонтаївський» на строк 8 років. Згідно п.8 Орендна плата вноситься орендарем у формі 3% - 5001,14 грн. Згідно п.10 обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Згідно п.13 Розмір орендної плати переглядається один раз у 1 рік. Відповідно до вимог ст. 792 Цивільного Кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно наведеної норми [PERSON] за життя реалізував , належне йому, право власника земельної ділянки, передавши її в оренду іншій особі. Відповідно до вимог ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на зазначену норму права, суд вважає, що право власності на земельну ділянку позивачем набуто в законний спосіб, а саме шляхом прийняття спадщини. У відповідності до ч.1, ч.4 статті 202 Цивільного Кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст. 208 Цивільного Кодексу України у письмовій формі належить вчиняти правочин між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 215 Цивільного Кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша зацікавлена особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Всупереч наведеній нормі позивач не надав доказів наявності підстав , передбачених ст. 203 Цивільного Кодексу України для визнання оспорюваного договору недійсним. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Частиною 2 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З урахуванням зазначених норм , суд вважає, що позивачем не надано доказів в обґрунтування заявлених вимог, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed