Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

30 квітня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення, визначення порядку користування квартирою. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Квартира була приватизована 1993 року на ім'я відповідачів та сина позивача, [PERSON], який згодом подарував позивачеві належну йому частку. Між тим, відповідачі перешкоджають їй у вільному користуванні квартирою, що стало причиною її звернення до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою, її вселення, визначення порядку користування квартирою шляхом виділення позивачу у користування житлової кімнати площею 11,8 м2 з лоджією площею 1,5 м2 (т. 1 а.с.а.с. 2 - 5, 19, 20). 13 серпня 2013 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про припинення права власності, визнання права власності на частку квартири. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач додатково має і іншу житлову нерухомість, у тому числі у м. Дніпропетровську. Вселення у спірну квартиру відповідача може порушити побутовий лад, що склався, оскільки у квартирі також мешкає й непрацездатна матір [PERSON] Крім того, між сторонами тривалий час точиться конфлікт, пов'язаний з побутовими причинами. Викладені обставини стали причиною звернення позивачів до суду із зустрічним позовом про припинення права власності відповідача на належну їй частку у спірній квартирі, стягнення з позивачів на користь відповідача вартості цієї частки, визнання за позивачами права власності на квартиру у цілому (т. 1 а.с.а.с. 42 - 47, 210 - 217). 21 листопада 2014 року суд своєю ухвалою за заявою [PERSON] залишив її позов без розгляду. Сторони, їх представники до суду не з'явилися, звернувшись із заявами про розгляд справи за їх відсутності, у яких також повідомили про узгодження вартості спірної частини квартири - 175 000,00 грн. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є співвласниками (по 1/3 частині) квартири [ADDRESS], у якій мешкає і зареєстрована [PERSON] (т. 1 а.с.а.с. 7 - 9, 15, 37, 49, 50, 129, 197). Відповідач є власницею та постійною мешканкою квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с.а.с. 6, 59, 150). Крім того, відповідачу належить квартира [ADDRESS] (т. 1 а.с.а.с. 151, 152). Відповідно до статті 365 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Судом встановлено, що частка квартири, яка належить відповідачеві, є незначною у порівнянні із часткою позивача, а спірна квартири є неподільною річчю. Крім того, спільне володіння і користування спірною квартирою є неможливим через неприязні взаємини, що виникли між сторонами, а припинення права власності відповідача на 1/3 частку квартири не завдасть їй істотної шкоди, оскільки вона отримає відповідну грошову компенсацію та має у власності інше житло, яким постійно користується. 31 жовтня 2014 року та 20.11.2014 р. позивачами на депозитний рахунок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у рівних частках (по 87 500,00 грн.) внесено кошти, які складають вартість 1/3 частини спірної квартири, про що свідчать надані позивачами квитанції. Відтак, суд вбачає усі передбачені статтею 365 ЦК підстави для припинення права власності відповідача на частку спірної квартири та визнання за позивачами права власності на квартиру у цілому (по 1/2 частині за кожною).

Outcome: approved