Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

30 листопада 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на двох їх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 120000 гривень щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2006 року по 20 вересня 2012 року. Після розірвання шлюбу відповідач сплачував аліменти близько 10000 гривень на місяць, десь половина з яких йшла на оплату оренди квартири. У липні 2015 року відповідач перестав платити за квартиру, і вона переїхало до батьків. Потім сторони мали намір укласти договір про участь у вихованні дітей, йшли перемови, але відповідач не захотів нічого підписувати. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснив суду, що мирним шляхом сторони питання утримання дітей не вирішили. При перемовинах як раз йшлось про аліменти в розмірі 12000 гривень. Після звернення до суду з позовом відповідач почав платити аліменти по 4000 гривень щомісяця. Вважає, що відповідач може в будь-який час припинити сплату коштів, а тому необхідним є визначення розміру аліментів у судовому порядку. Представник відповідача подав до суду письмові заперечення проти позову (а.с. 33- 35, 61-62, 76). Пояснив суду, що відповідач несе витрати по утриманню дітей, купує їм речі, тому відсутній спір з цього приводу між сторонами. Відповідач офіційно не працює, і його дохід дійсно є нестабільним. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та не оспорювалось учасниками судового розгляду, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2006 року. Шлюб між сторонами розірваний 20 вересня 2012 року рішенням Солом'янського районного суду м. Києва (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 17 серпня 2010 року (а.с. 5) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 14 вересня 2010 року (а.с. 6). Діти сторін мешкають з позивачем. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Разом з тим, у ч. 1 ст. 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 12000 гривень, посилаючись на те, що аліменти відповідач почав сплачувати лише після її звернення до суду. Представник відповідача підтвердив у судовому засіданні, що відповідач офіційно не працює та його дохід є нерегулярним та мінливим. За таких обставин, суд вважає за можливе стягувати з відповідача кошти на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Стороною позивача не надано суду будь-якого розрахунку витрат на утримання дітей на місяць на підтвердження розміру аліментів, які вона просить стягнути. У позовній заяві зазначено, що частину коштів, які раніше сплачував відповідач витрачались на оренду житла. Такі витрати не є витратами саме на утримання дітей - аліментами. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей слід враховувати, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідача. Учасниками судового розгляду не оспорювалось, що на даний час відповідач несе витрати по утриманню дітей у розмірі близько 4000 гривень щомісяця. Суд вважає таку суму достатньою для грошової участі батька в витратах на утримання дітей. Частиною 2 ст. 183 СК України встановлено, що в разі стягнення аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя нарівні з позивачем, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на їх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 4000 гривень щомісяця до досягнення найстаршою дитиною - [PERSON], [INFO], повноліття, починаючи з 30 листопада 2015 року. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: partial