Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

29 липня 2016 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з даним позовом (а.с. 3-4). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між сторонами укладено договір №\~8416098 від 20 березня 2014 року про реструктуризацію суми збитків (вартості не облікованої електроенергії), проте відповідачка умови договору не виконує, у зв'язку із чим, утворилась заборгованість в сумі 4\~331,98 грн. Позивач зазначив, що [PERSON] добровільно сплачено 1\~435,22 грн. в рахунок погашення заборгованості. Враховуючи вищевикладене та те, що зобовязання за договором реструктуризації суми збитків відповідачкою не виконано, позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму вартості недорахованої електричної енергії за договором реструктуризації суми збитків в розмірі 4\~331,98 грн. та судові витрати по справі. Позивач в особі свого представника діючого на підставі довіреності [PERSON], в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду представник за довіреністю надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить розглянути справу без своєї присутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 23). Відповідачка у судове засідання не зявилась. Про день, час і місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення адресату (а.с.19). Про причини своєї неявки не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надавала. У відповідності до ст..1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» 27 вересня 2013 року проводилась технічна перевірка стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідачки за адресою: [ADDRESS], під час якої було виявлено порушення п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, у зв'язку із чим було складено акт Н про порушення за №\~Д014776, на підставі якого здійснено розрахунок розміру завданих збитків, сума яких становила 5\~767,20 грн. (а.с.11,12,). Відповідно до ст.3 Закону України Про електроенергетику відносини, повязані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Взаємовідносини між громадянами (фізичними особами споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 р. за №\~1357 (далі Правила). Згідно з п.53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. 20 березня 2014 року між позивачем та відповідачкою укладено договір № 8416098 про реструктуризацію суми, нарахованої по акту про порушення № Д 014776 від 27.09.2013 року, згідно умов якого на момент укладання договору, по акту було сплачено 1\~435,22 грн. Залишок\~суми відповідачка зобовязалась сплатити з квітня 2014 року по березень 2017 року (а.с.5). Відповідно до п.42 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний, зокрема, дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту-електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушення в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до обєктів електроенергетики і без приладів обліку. Згідно частини 1 статті 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Водночас, при вирішенні спорів про відшкодування шкоди також слід урахувати, що цивільним законодавством України передбачена можливість новації боргу в договірне зобовязання. Згідно із ч.2 ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Відповідно до положення ч.1 ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобовязанням. Отже, умовами здійснення новації, є по-перше, двостороння угода (домовленість), по-друге, дотримання форми такого правочину (новаційного договору), а по-третє, це дійсність первинного зобовязання. Суд доходить висновку, що сторонами дотримані всі умови для новації суми завданих збитків, а відтак зобовязання з відшкодування шкоди було замінене договірним зобовязанням шляхом підписання договору реструктуризації суми завданих збитків. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідач всупереч положенням статті 60 ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму відшкодування збитків у розмірі 4\~331,98 гривень. Крім того, згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позовної заяви були оплачені судовий збір і його вимоги задоволені, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1\~378,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved