Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

3 вересня 2020 року, [PERSON] звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 18), та під час перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах до реєстрації шлюбу, у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та інтереси, різні погляди на життя, побут та виховання дитини, втрату з відповідачем один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, внаслідок чого виникали непорозуміння по всім життєвим питанням, у зв`язку з чим, починаючи з червня 2015 р. сторони не підтримують подружніх стосунків, живуть окремо, не ведуть спільного господарства, а тому їхній шлюб носить суто формальний характер, збереження сім`ї неможливо, як і неможливо примирення між подружжям, а розірвання шлюбу буде відповідати її інтересам та інтересам дитини. В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином особисто під розписку, причини неявки не повідомила, однак на адресу суду надіслала заяву, в якій повністю підтримала свій позов, який просила задовольнити і слухати справу без її участі (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зворотним поштовим повідомленням з відміткою про вручення судової повістки , причини неявки суду не повідомив, однак на адресу суду надіслав заяву, в якій повністю визнав позов, який просив задовольнити, та слухати справу без його участі (а.с. 16,18). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 17.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 18), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 17.02.2015 року, та під час перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах до реєстрації шлюбу, у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 24.03.2015 р. (а.с. 4,10). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у подружжя не склалося через різні характери та інтереси, різні погляди на життя, побут та виховання дитини, втрату між ними один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, внаслідок чого виникали непорозуміння по всім життєвим питанням, у зв`язку з чим, починаючи з червня 2015 р. сторони не підтримують подружніх стосунків, живуть окремо, не ведуть спільного господарства, а тому їхній шлюб носить формальний характер, збереження сім`ї неможливо, як і неможливо примирення між подружжям, а розірвання шлюбу буде відповідати інтересам позивачки та інтересам малолітньої дитини. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи згоду відповідача з позовом, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам і свободам позивачки, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved