Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, зменшення розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. 06.06.2016 позивач уточнив свої позовні вимоги, в яких просив припинити стягнення з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, на утримання дітей до досягнення ними повноліття, починаючи з 17.05.2005, у межах платежів за один місяць, що стягуються на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.06.2005; зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 червня 2005 року та встановити їх у розмірі 1/6 частини із усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення даного позову до суду і до досягнення [PERSON] повноліття; стягнути з [PERSON] аліменти на його користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмір 1/6 частини із усіх видів її заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення [PERSON] повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] вказав, що з відповідачкою по справі він перебував у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 16.03.2006 рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На підстав рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 червня 2005 року з нього було стягнено аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітніх дітей до їх повноліття. З 15.08.2015 його син [PERSON], [INFO] мешкає разом з ним за адресою [ADDRESS]. На даний час відповідачка не приймає участі у матеріальних витратах на сина, однак аліменти отримувати продовжує. Позивач у судовому засіданні підтримав свої уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення уточненого позову. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню за таких підстав. Так судом встановлено, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 16.03.2006 (а.с. 7). Сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.06.2005 з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а.с. 8) На виконання рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.06.2005 видано виконавчий лист про стягнення аліментів з позивача (а.с. 9). Згідно розрахунку, виданого Саксаганським відділом ДВС КМУЮ України, заборгованості по аліментам [PERSON], станом на 01.06.2016 заборгованість з січня 2010 року по травень 2016 року складає 27396 грн. 18 коп. (а.с. 18-19). Відповідно до акту від 18.02.2016, встановлено, що [PERSON], 1999 року народження з 15.08.2015 проживає разом зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Оскільки після ухвалення рішення про стягнення аліментів з позивача, одна із двох дітей на користь якої були стягнуті аліменти проживає саме з позивачем, також подано позов про звільнення від сплати аліментів, суд приходить до висновку, що змінилися обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення та про можливість припинити стягнення за аліментами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, суд може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. На сьогоднішній день відповідач проживає окремо від позивача та їхнього сина [PERSON], допомогу на утримання дитини не надає, а саме: не виділяє грошей на придбання взуття, одягу, елементарних побутових речей, в котрих має щоденну потребу дитина. У зв'язку з чим позивач змушений звертатися до суду із заявою про стягнення аліментних платежів на утримання сина. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов в частині припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], а також стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Проте суд, згідно ч. 1 ст.182 СК України, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, розмір аліментів у кожному випадку визначає суд, беручи до уваги різні обставини, у тому числі й матеріальне становище дитини. Закон не встановлює верхньої межі розміру аліментів на дитину, а називає лише мінімальний їх розмір (нижню межу). У ч. 2 ст. 182 СК України зазначено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього кодексу. Визначений за рішенням суду розмір аліментів з часом можна змінити (зменшити або збільшити). З позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів до суду має право звернутися як платник аліментів, так і їх одержувач у разі зміни матеріального становища або сімейного стану когось із них, погіршення або поліпшення їх здоров'я, що передбачено ст. 192 СК України. Абзацами 3, 4, 5 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 вищезгаданого закону, а також ст. 194-197, 274 СК України. Відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зменшення розміру стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з такого. У судовому засіданні встановлено, що спільний син [PERSON] продовжує проживати з відповідачем та знаходитися на її утриманні. На час ухвалення рішення про стягненні аліментів на утримання дітей, їх розмір визначався з врахуванням того, що на утриманні [PERSON] перебувало дві дитини, тому стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частики від його заробітку (доходу) на утримання обох дітей. Так як, на даний час [PERSON] перебуває на утриманні позивача, розмір аліментів, які стягуються на користь позивача необхідно зменшити. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, зменшення розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved