Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

31 липня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2010 року на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначив, що він з відповідачкою перебував у цивільному шлюбі, та від зазначеного шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON] . 20 січня 2010 року з нього за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області було стягнуто аліменти на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, він з 02 липня 2010 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року між ним та [PERSON] шлюб було розірвано. 21 червня 2012 року за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з нього було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) його щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття. Він працює в ДП НПО «Павлоградський хімічний завод» та отримує заробітну плату, з якої утримуються аліменти. На теперішній час його матеріальне становище змінилося, у зв`язку з тим він не має можливості сплачувати в такому розмірі аліменти [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , тому розмір аліментів має бути зменшений до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з подання ним позову до суду, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав, та не заперечував проти заочного розгляду справи. Судові витрати просив не стягувати з відповідачки. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причин неявки суду не повідомила. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та з нього стягнуто аліменти на утримання доньки, на користь [PERSON] , в розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 вересня 2009 року та до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2010 року (арк.с.6). 02 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. В шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . 04 липня 2012 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позивача було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року (арк.с.26) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Позивач працює в ДП НВО «Павлоградський хімічний завод» та з нього утримуються аліменти на утримання дітей, що підтверджується копією довідки № 372 від 30 липня 2019 року (арк.с.7). Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що з часу винесення рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] , його матеріальний та сімейний стан змінилися, оскільки у нього народився син [PERSON] , на утримання якого він також сплачує аліменти, у зв`язку з чим просить переглянути розмір стягнутих аліментів. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, за змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, наприклад, зменшився дохід чи у його розпорядженні залишається менша сума грошових коштів тощо, або змінився сімейний стан платника, в результаті чого у нього з`явилися нові утриманці, або погіршився стан здоров`я, що потягло додаткові грошові витрати. Вказані обставини мають виникнути після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів. Крім того, враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Під зміною матеріального положення розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров`я. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем доведено, що після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки, змінився його сімейний та матеріальний стан, що відповідно до ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в редакції, що діяла на момент винесення рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2010 року), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. 08 липня 2017 року набрав чинності ЗУ № 2037-VIII від 17 травня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», в якому ч.2 ст.182 СК України викладено в наступній редакції: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 2 статті 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. На підставі викладеного, з урахуванням наведених обставин та інтересів сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки з часу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , сімейний та матеріальний стан позивача змінилися, він має ще на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , отже розмір стягнутих з нього аліментів підлягає зменшенню з 1/4 частини до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до повноліття дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved