Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

30.05.2018 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягувати з останнього аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 16.11.1991 перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який 07.08.2010 розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис №232. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO] У 2010 році звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, 12.07.2010 у справі №2-2013/10 було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмір 1/6 частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 27.10.2015 змінено розмір аліментів, визначений рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 01.07.2010, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.08.2015 і до досягнення дитиною повноліття. 13.05.2018 син досяг повноліття, а відтак стягнення аліментів припинилось. Однак, син продовжує навчатись на факультеті електроніки та комп'ютерних технологій у ЛНУ ім. Івана Франка, на денній формі навчання та закінчує навчання у 2021 році, а тому не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Окрім цього, зазначає, що син хворіє на бронхіальну астму, а тому вона змушена витрачати додаткові кошти на його лікування та профілактичні заходи. Також, їх син має статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, а отже потребує регулярного санаторно-курортного лікування. Коштів, які вона отримує, працюючи в СЗШ №72 на посаді асистента вчителя за контрактом, не вистачає на належне утримання сина. Відповідач працює електриком в ТОВ «Українська панчішна компанія», інших дітей чи непрацездатних членів сім'ї на утриманні немає, щодо інших осіб аліментні зобов'язання відсутні, відтак зобов'язаний брати участь в утриманні сина. Ухвалою від 18.06.2018 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Позивач [PERSON]. та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, представник позивача подала до суду заяву, за змістом якої позов підтримує в повному обсязі, просить такий задоволити, а розгляд справи проводити у їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що у відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. У зв'язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER]. Станом на день звернення до суду син сторін досяг повноліття. Окрім цього, встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 07.08.2010, про що зроблено відповідний актовий запис №232 (свідоцтво серії [NUMBER]). Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 01.07.2010 вирішено стягувати з [PERSON] в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмір 1/6 частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 27.10.2015 змінено розмір аліментів та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.08.2015 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки №120, виданої 02.05.2018 Львівським національним університетом імені Івана Франка, [PERSON] є студентом першого курсу денного відділення факультету електроніки та комп'ютерних технології, термін закінчення навчання - червень 2021 року. За умовами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З аналізу наведених норм випливає, що обов'язок утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, покладається рівною мірою на матір і батька. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. За таких обставин, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що визнання відповідачем позову про стягнення аліментів не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працює та отримує постійний дохід, інших осіб на утриманні немає, стан здоров'я та матеріальний стан позивача та дитини сторін. Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і вважає достатнім стягувати із відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення сином навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років. Разом з цим, в частині стягнення вказаного розміру аліментів з врахуванням того, що аліменти не повинні бути меншими, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки, встановлення мінімального розміру аліментів допускається при вирішенні питання про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 30.05.2018 та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, за якими якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», та відсутні особи, які понесли судові витрати, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави. На підставі ст.ст. 191, 199, 200 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial