Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

29 квітня 2021 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду з позовом до відповідачки про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. В позові зазначив, що з 2005 до 2007 року проживав спільно без реєстрації шлюбу з [PERSON] . В 2007 році вони припинили сумісне проживання, оскільки відповідачка почала вести антигромадський спосіб життя. За період їхнього сумісного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , однак у свідоцтві про її народження у графі батько зі слів відповідачки було записано [PERSON] . Оскільки він є біологічним батьком дитини, то має намір визнати своє батьківство, так як відповідачка у квітні 2021 року захворіла, перенесла інсульт та потребує постійного догляду і не зможе належним чином забезпечувати та утримувати їхню доньку. На даний час донька проживає з ним, повністю знаходиться на його утриманні, вважає його своїм батьком, між ними гарні шанобливі відносини. На підставі зазначеного, просив суд визнати його батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису про її народження, де у графі батько вказати [PERSON] . Позивач в судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі, згоден на ухвалення заочного рішення (а.с.40) Відповідачка в судове засідання не з`явилася, але своєчасно та належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надавала (а.с.22,32) Представник третьої особи Заліська С.М. в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечувала з урахуванням пояснень, направлених до суду (а.с.41). Судом, за згоди позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов наступного. Позивач та [PERSON] перебували в близьких стосунках та проживали разом без реєстрації шлюбу з 2005 до 2007 року по [ADDRESS] , що підтверджується актом встановлення факту проживання, складеного депутатом восьмого скликання Березнегуватської селищної ради Погорельським А.О. в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] від 31 травня 2021 року (а.с.28). Від сумісного проживання [INFO] у них народилася донька [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 84 від 25 жовтня 2006 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька, відповідно до ч.1 ст.135 СК України, [PERSON] (а.с.10) Останні три роки, донька проживає з позивачем, оскільки відповідачка веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. В квітні 2021 року відповідачка перенесла інсульт та згідно висновку лікарсько-консультативної комісії № 26 від 14 квітня 2021 року, потребує постійного стороннього догляду за станом здоров`я (а.с.12). Згідно довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Березнегуватської селищної ради Миколаївської області від 23 квітня 2021 року за № 1479, позивач зареєстрований та проживає по [ADDRESS] (а.с.11). 26 квітня 2021 року представниками відділу у справах дітей Березнегуватської селищної ради було проведено обстеження житлово-побутових умов позивача по [ADDRESS] , де проживає він і його донька [PERSON] , та встановлено, що в будинку створені всі необхідні умови для проживання та розвитку дитини (а.с.13). Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частин 1,3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ч. 1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ч. 2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. У відповідності ст.128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 встановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Позивач визнає своє батьківство та вважає неповнолітню [PERSON] своєю рідною донькою. У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі-Конвенція) закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 3 Конвенції передбачає, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актовому записі цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За вимогами ч.1 ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. З огляду на викладене, враховуючи факт спільного проживання позивача та відповідачки однією сім`єю у період з 2005 до 2007 року та визнання позивачем свого батьківства над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved