Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

29 жовтня 2019 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування. В позовній заяві зазначає, що [INFO] в с. Миколаїв Радехівського району Львівської області помер її батько [PERSON] (надалі - «Спадкодавець»), що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим повторно 08 червня 2018 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області. [INFO] в с. Миколаїв Радехівського району Львівської області померла її мама [PERSON] (надалі « Спадкодавець »), що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 15 лютого 2002 року Миколаївською сільською радою Радехівського району Львівської області. Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Миколаївською сільською радою Радехівського району Львівської області 24.05.1968 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , видане Боголюбською сільською радою Луцького району Волинської області 08.10.1994 року, [PERSON] одружився із [PERSON] та після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: « [PERSON] ». Відповідно до виданої довідки № 10 від 04.01.2019 року виконкомом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області вбачається, «що гр. [PERSON] , який помер [INFO] , до дня смерті проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] , разом із ним, за вказаною адресою проживала і була зареєстрована його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] і проживала без реєстрації його дочка - [PERSON] [INFO] . Відповідно до виданої довідки № 576 від 13.06.2018 року виконкомом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області вбачається, «що гр. [PERSON] , до дня смерті [INFO] , проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] , разом з нею за вказаною адресою проживала без реєстрації її дочка - [PERSON] [INFO] ». Тобто дочка Спадкодавця - [PERSON] , фактично вступила в володіння спадщиною та прийняла її після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] та мами [PERSON] , яка померла [INFO] , яка в свою чергу вступила у володіння спадщиною після смерті свого чоловіка, але не встигла переоформити. Після смерті Спадкодавця, окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 081748, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 січня 2001 року за № 12690, Державним актом на право приватної власності на землю серії III-ЛВ № 081749, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 січня 2001 року за № 12691. З Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 081748 вбачається, що Спадкодавцю було передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,6480 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 081749 вбачається, що Спадкодавцю було передано у приватну власність земельна ділянка площею 1,3620 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акта на право приватної власності на землю, серії III-ЛВ № 081748, вбачається, що Спадкодавцю було передано у приватну власність наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 0,5726 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,0754 гектарів. Згідно Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 081749, вбачається, що Спадкодавцю було передано у приватну власність наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 1,2864 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,0756 гектарів. Відповідно до довідок відділу у Радехівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 14.06.2018 року № 97-13-0.30-1296/173-18, № 97-13-0.30-1297/173-18, № 97-13-0.30-1298/173-18, № 97-13-0.30-1299/173-18 вбачається, що загальна вартість земельних ділянок становить - 54 530,72 грн. Крім позивача, інших спадкоємців які б претендували на майно ні за законом ні за заповітом немає. Позивач після смерті Спадкодавця, вступила у володіння спадщиною та фактично прийняла її та надалі продовжує користуватись та розпоряджатися майном, а саме будинком, городом, садом, земельною ділянкою загальною площею 0,6480 гектарів, яка належить Спадкодавцю відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №081748 та земельною ділянкою загальною площею 1,3620 гектарів, яка належить Спадкодавцю відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 081749. Маючи намір оформити спадщину після смерті батька та мами, Позивач звернулася до Державної нотаріальної контори, однак нотаріусом було в усній формі відмовлено у оформленні спадщини у зв`язку з пропущеним терміном прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки, а саме: (оригіналів державних актів на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ №081748 та серії ІІІ-ЛВ № 081749). Оскільки, відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, унеможливлює реалізацію майнових прав Позивача, як спадкоємця у позасудовому порядку, Позивач вимушений звернутися з позовом до суду з вимогою встановити факт спільного проживання з Спадкодавцем [PERSON] та визнати право власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Просить ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт спільного проживання - [PERSON] на час відкриття спадщини із Спадкодавцем - своєю мамою [PERSON] , яка померла [INFO] , яка в свою чергу, вступила у володіння спадщиною після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] та визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , які належали Спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до зареєстрованого Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 081748 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 12690 від 24.01.2001 року, а саме: земельна ділянка загальною площею 0,5726 га (рілля); земельна ділянка загальною площею 0,0754 га (кормові угіддя); визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті її мами [PERSON] , яка померла [INFO] , які належали Спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до зареєстрованого Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 081749 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 12691 від 24.01.2001 року, а саме: земельна ділянка загальною площею 1,2864 га (рілля); земельна ділянка загальною площею 0,0756 га (кормові угіддя) (а.с.4-11). Представник позивача в підготовчому судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Представник Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення (а.с.38-39). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представник відповідача. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права. Суд встановив, що [INFO] в с. Миколаїв Радехівського району Львівської області помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим повторно 08 червня 2018 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області (а.с.12). [INFO] в с. Миколаїв Радехівського району Львівської області померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 15 лютого 2002 року Миколаївською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Миколаївською сільською радою Радехівського району Львівської області 24.05.1968 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.14). Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , видане Боголюбською сільською радою Луцького району Волинської області 08.10.1994 року, [PERSON] одружився із [PERSON] та після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: « [PERSON] » (а.с.15). Відповідно до довідки Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області № 10 від 04.01.2019 року гр. [PERSON] , який помер [INFO] , до дня смерті проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] , разом із ним, за вказаною адресою проживала і була зареєстрована його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] і проживала без реєстрації його дочка - [PERSON] [INFO] (а.с.20). Згідно з довідкою Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області № 576 від 13.06.2018 року гр. [PERSON] , до дня смерті [INFO] , проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] , разом з нею за вказаною адресою проживала без реєстрації її дочка - [PERSON] [INFO] (а.с.19). Тобто дочка Спадкодавця - [PERSON] , фактично вступила в володіння спадщиною та прийняла її після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] та мами [PERSON] , яка померла [INFO] , яка в свою чергу вступила у володіння спадщиною після смерті свого чоловіка, але не встигла переоформити, що також в судовому засіданні підтвердив свідок [PERSON] не довіряти показам якого у суду немає підстав (а.с.40). Після смерті Спадкодавця, окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 081748, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 січня 2001 року за № 12690, Державним актом на право приватної власності на землю, серії III-ЛВ № 081749, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 січня 2001 року за № 12691. З Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 081748 вбачається, що [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,6480 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.21-21 зворот). Відповідно до Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акта на право приватної власності на землю, серії III-ЛВ № 081748, Спадкодавцю було передано у приватну власність наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 0,5726 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,0754 гектарів. З Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 081749 вбачається, що [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,3620 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.22-22 зворот). Відповідно до Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 081749, вбачається, що Спадкодавцю було передано у приватну власність наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 1,2864 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,0756 гектарів. Відповідно до довідок відділу у Радехівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 14.06.2018 року № 97-13-0.30-1296/173-18, № 97-13-0.30-1297/173-18, № 97-13-0.30-1298/173-18, № 97-13-0.30-1299/173-18 вбачається, що загальна вартість земельних ділянок становить - 54 530,72 грн. Крім позивача, інших спадкоємців які б претендували на майно ні за законом ні за заповітом немає. Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР). Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими, відповідно такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved