Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

31.05.2021 позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить розірвати їхній шлюб. Позов мотивує тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 14 серпня 1976 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №856. У шлюбі у сторін народились діти, які на даний час вже є повнолітніми, неповнолітніх дітей не мають. Позивач вважає, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем не зійшлись характерами, мають різні погляди на життя та вже тривалий час проживають окремо. Відповідач час від часу їздить за кордон на роботу, вони перестали цікавитись інтересами один одного, вже більше десяти років припинились стосунки, кожен живе своїм життям. Вважає, що причини, які спонукають його на розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне проживання із відповідачем, як подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Позивач в судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач неодноразово в судове засідання не з`являлася, про день та час слухання справи була повідомлена відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористалася. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавала. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Встановлено, що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) між [PERSON] та [PERSON] 14 серпня 1976 року зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №856, та змінено прізвище відповідача з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом Серії [NUMBER] від 27 травня 2021 року, виданим повторно (а.с.6). Згідно позовної заяви, у шлюбі в сторін наробилось двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Неповнолітніх дітей сторони не мають Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Таким чином оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, то шлюб між сторонами, слід розірвати. На підставі ст. 141 ЦПК України, та як позов задоволено, судовий збір сплачений позивачем слід стягнути з відповідача в користь останнього.

Outcome: approved