Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

29 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Відділ реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. 20 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом до [PERSON], третя особа - Відділ реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням В обґрунтування вимог, позивач [PERSON] посилалася на те, що на праві власності їй належить будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Мануільського, будинок 256. [PERSON] зазначила, що вона набула право власності на будинок у відповідності до договору купівлі-продажу, укладеного 27 березня 1999 року, відповідно до якого [PERSON] продала, а вона купила спірне нерухоме майно. Договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, в звязку з чим, вона змушена була звернутися до суду, у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2005 року договір купівлі-продажу, укладений 27 березня 1999 року, відповідно до якого [PERSON] продала їй будинок був визнаний дійсним, за нею, [PERSON] визнане право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Мануільського, будинок 256. В 2016 році рішенням Новомосковської міської ради Дніпропетровської області вулиця Мануільського була переіменована у вулицю Академіка Жлуктенка. Позивач [PERSON] зазначила, що в будинку зареєстрований член сімї колишнього власника [PERSON] [PERSON]. Позивач [PERSON] зазначила в заяві, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації її прав як власника, в звязку з чим, в заяві, посилаючись на вимоги ст. 317 ЦК України, ст. 150,156 ЖК України просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням жилим будинком, розташованим за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Академіка Жлуктенка, будинок 256. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його участі. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником жилого будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Мануільського, будинок 256, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7990609 від 08.08.2005 року. Встановлено, що [PERSON] набула право власності на будинок у відповідності до договору купівлі-продажу, укладеного 27 березня 1999 року, відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] купила спірне нерухоме майно. У відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2005 року договір купівлі-продажу, укладений 27 березня 1999 року на товарній біржі, відповідно до якого [PERSON] продала [PERSON] будинок був визнаний дійсним, за [PERSON] було визнане право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Мануільського, будинок 256. Судом встановлено, що у 2016 році рішенням Новомосковської міської ради Дніпропетровської області вулиця Мануільського була переіменована у вулицю Академіка Жлуктенка. Згідно довідки квартального комітету, в будинку зареєстрований член сімї колишнього власника [PERSON] [PERSON]. Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно)і яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. В звязку з наведеним, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має право вимагати усунення порушень її прав, як власника нерухомого майна. На підставі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно вимог ст. 156 ЖК України, Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Таким чином, право користування спірним жилим приміщенням у [PERSON], як члена сімї власника будинку, було похідним від права власності [PERSON] на будинок. Розпорядившись нерухомим майном (продавши будинок позивачу), [PERSON] втратила право власності на нього, а отже і право користування зазначеним жилим приміщенням, в звязку з чим і [PERSON], як член колишнього власника втратив право користування жилим будинком. В звязку з наведеним, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved