Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

31 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до [PERSON] про\~ усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21 жовтня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON]\~\~ Крім нього у даній квартирі зареєстрований його син, [PERSON], який не проживає в даній квартирі з вересня 2014 року, оскільки виїхав до Росії, де отримав посвідку на постійне проживання. Отже, не проживаючи у\~ даній квартирі з 2014 року, відповідач [PERSON] за комунальні послуги не сплачує, витрати по утриманню квартири не несе. Таким чином, оскільки син не проживає за місцем реєстрації, отримати згоди останнього на зняття з реєстрації не представляється можливим, та він не користується житловим приміщенням без поважних причин з 2014 року, вважає, що він втратив право користування житловим приміщенням у\~ квартирі [ADDRESS]. Просив суд усунути йому перешкоди у здійсненні права власності шляхом визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщення у квартирі 79, розташованій в будинку 8 по бульвару Меотиди в місті Маріуполі. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов повністю, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином\~ в установленому законом порядку шляхом надіслання судових повісток за місцем реєстрації та опублікування судовик викликів на офіційному веб-сайті «Судова влада».\~ Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що\~ відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Водночас, згідно з положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позивачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 21 жовтня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON]та зареєстрованого\~ у реєстрі за № 5521.\~\~ Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним. Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті\~ 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання. В сенсі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Як вбачається з довідки, виданої Лівобережним відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб від 09 серпня 2018 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані:\~ [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. \~ Згідно акту № 268 від 09 серпня 2018 року, складеного головою\~ КСН «Центральний» [PERSON] за підписами сусідів [PERSON] та [PERSON], зареєстрований у\~ квартирі 79, розташованій в будинку 8 по бульвару Меотиди в місті Маріуполі Галіцин [PERSON], [INFO], фактично не проживає у ній з вересня 2014 року у звязку з виїздом за межі України. Отже, приймаючи до уваги те, що позивач [PERSON] є власником квартири 79, розташованої в будинку 8 по бульвару Меотиди в місті Маріуполі, а відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим у вказаній квартирі, але фактично не проживаючи в ній\~ понад рік, перешкоджає у розпорядженні ним своєю власністю, суд вважає можливим визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування даною квартирою. На підставі викладеного, заявлені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення\~ перешкод у здійсненні права власності шляхом\~ визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved