Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

29.08.2018 року представник позивачки [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача [PERSON] судові витрати позивачки на правову допомогу у розмірі 6 000, 00 грн., та на листування 28,68 грн., а всього 6 028, 68 грн. Посилається на те, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23.08.2018 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі ј частки із всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 13 червня 2018 року і до повноліття дитини, а бо ж зміни матеріального стану сторін, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та судового збору в розмірі 704, 80 грн. Однак, при ухваленні зазначеного рішення, судом не вирішено питання щодо судових витрат на правову допомогу та листування. У судовому засіданні заявниця та її представник відсутні, остання направила на адресу суду клопотання про розгляд заяви за її відсутності, зазначила, що підтримую заявлені вимоги, просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача [PERSON] судових витрат на правову допомогу та листування. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні відсутній, про дату, час та місце слухання заяви повідомлений належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Врахувавши думку представника заявниці, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість розгляду заяви за відсутності сторін та її задоволення з огляду на наступне. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23.08.2018 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі ј частки із всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 13 червня 2018 року і до повноліття дитини, а бо ж зміни матеріального стану сторін, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та судового збору в розмірі 704, 80 грн. Звертаючись з зазначеним позовом до суду позивачка [PERSON] заявила вимогу про покладення судових витрат на відповідача. До позову було долучено копію договору про надання правової допомоги від 09.06.2018 року, копію ордеру серії КС № 417167, копію розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу з відміткою про фактичну оплату послуг в сумі 3 000, 00 грн., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та розрахунок попередньо визначених (орієнтованих) судових витрат на суму 6 030, 00 грн. (а.с. 11-15). 29.08.2018 року представник позивачки звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, до якої додатково додала копії квитанцій до прибуткового касового ордеру № 2 від 11.06.2018 року та № 3 від 29.08.2018 року на суму 3 000, 00 грн. кожна. За правилами ст. ст. 133, 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач [PERSON] клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не подавав. Судові витрати на правову допомогу та листування, про які заявляла представник позивачки, рішенням суду не стягнуто, що є підставою для винесення судом додаткового рішення, яким необхідно стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу у розмірі 6 000, 00 грн. та на листування 28,68 грн., а всього 6 028, 68 грн. З огляду на викладене вище, заява представника позивачки [PERSON] - [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, підлягає задоволенню.

Outcome: approved