Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

31.05.2021 Управління соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - УСЗН) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з урахуванням Постанови КМУ від 08.04.2020 року № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» [PERSON] в автоматичному режимі на період з 01.07.2020 по 31.07.2020 було продовжено виплату допомоги одиноким матерям в сумі 2 218,00 грн. Починаючи з 07.07.2020 відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою КМУ від 22.07.2020 № 632, для обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї враховується дохід за два квартали, що передують місяцю звернення. На підставі заяви від 18.08.2020 №815 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг, декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та наданих документів, [PERSON] було відмовлено у призначенні допомоги на дітей одиноким матерям відповідно до Порядку. За вказаних обставин, УСЗН прийнято рішення про утримання призначеної державної допомоги, як одинокій матері за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 в сумі переплати у розмірі 2 218,00 грн. Відповідачем сума боргу не повернута, у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 15.06.2021 відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону. В судовому засідання відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову. Відповідачка на виконання ухвали суду подала відзив на позовну заяву. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до цього Закону призначається, зокрема, допомога на дітей одиноким матерям (ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»). Відповідно до ст. 18-1, 18-2 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (в редакції від 01.01.2020), право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] , [INFO] . На підставі заяви про призначення всіх видів соціальної допомоги [PERSON] отримувала допомогу на дітей одиноким матерям до 30.06.2020 року. Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» встановлено, що строк виплати допомоги на дітей одиноким матерям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад. На підставі вказаної Постанови Кабінету Міністрів України, УСЗН подовжило [PERSON] виплату допомоги на дітей одиноким матерям з 01.07.2020 по 31.07.2021 в сумі 2 218,00 гривень. Надалі, 18.08.2020 року [PERSON] звернулась з заявою до УСЗН про призначення державної допомоги сім`ям з дітьми на дітей одиноким матерям. Згідно з декларацією про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, [PERSON] у розділі ІІ «Доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо» вказано, що вона не працює, інших доходів не отримує. Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року №632 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» затверджено Порядок обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги та встановлено, що з 1 липня 2020 р. призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 р., здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Для обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї враховується дохід за два квартали, що передують місяцю звернення Також, вказаною Постановою внесено зміни до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. № 1751, доповнено Порядок п. 35-2 наступного змісту: допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо: 1) у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи. Листом від 04.09.2020 за № 106-51-17-6463 УСЗН повідомила [PERSON] , що остання не має права на допомогу одиноким матерям, починаючи з 01.07.2020 у зв`язку із вказаними змінами. У зв`язку з цим УСЗН неодноразово направляло на адресу відповідача вимоги про повернення переплати за період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року. В обґрунтування звернення з даним позовом до суду, позивач посилається на те, що відповідач сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, на який враховуються доходи, не працює та відповідно з 01.07.2020 року втратила право на отримання допомоги на дітей одиноким матерям. Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ст. 1215 Цивільного кодексу України). Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2001 № 1751 - суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Тобто, механізм повернення суми державної допомоги передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо виплата державної допомоги відбулась внаслідок зловживань з боку громадянина. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивачем не доведено факту недобросовісного набуття відповідачем коштів, а також не встановлено наявність рахункової помилки, а наявність Постанови Кабінету Міністрів України №632 від 22.07.2020 не доводить факту недобросовісного набуття відповідачем коштів, оскільки така постанова прийнята після виплати державної допомоги та регулює відносини, які виникли в минулому. Установивши відсутність двох умов, за наявності яких відповідно до вимог статті 1215 ЦК України та статті ст. 22 ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» можливе повернення безпідставно виплаченої допомоги, а саме: рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності, зловживань з боку відповідачки, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації соціальних виплат до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених грошових коштів. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed