Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

31 травня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 жовтня 2019 року уклала з відповідачем [PERSON] договір позики коштів в сумі 65 000 грн. На підтвердження отримання грошей відповідач власноручно, в присутності двох свідків, написала розписку. За умовами договору, вона зобов`язувався повернути всю суму боргу через дванадцять місяців. Обумовлено, що кошти відповідач буде сплачувати рівними частинами, щомісяця по 5500 грн. в погашення заборгованості та по 500 грн. відсотків за користування коштами. Свої зобов`язання відповідач не виконала, в добровільному порядку борг до 18 жовтня 2020 року не повернула. Оскільки [PERSON] не повертає кошти, не реагує на її неодноразові звернення і не відповідає на телефонні дзвінки, тому за захистом своїх прав позивач звернулася до суду. Просить стягнути з відповідача в свою користь кошти всього в розмірі 76 801,03 грн., з яких: 65 000 грн. сума заборгованості за договором позики, 6000 грн. відсотки за користування коштами; 1186,03 грн. три відсотки річних від простроченої суми, 4 615 грн. інфляційні втрати. Також [PERSON] просила стягнути з відповідача в свою користь 908 грн. судового збору та 3000 грн. витрат понесених на правничу допомогу. Ухвалою від 23 червня 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Відповідач [PERSON] до початку першого судового засідання, у визначений судом строк, відзиву на позовну заяву та будь-яких інших клопотань до суду не подала. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно положень ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 ст.1047 ЦК України, визначає, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] взяла у борг у позивача [PERSON] кошти в сумі 65 000 грн., на підтвердження чого вона власноручно, в присутності двох свідків [PERSON] , [PERSON] , написала розписку (а.с.4). Сторони обумовили, що [PERSON] буде сплачувати кошти рівними частинами, щомісяця по 5500 грн., відтак, через 12 місяців поверне всю суму боргу. За користування коштами, відповідач зобов`язувалася сплачувати позивачу щомісяця по 500 грн. відсотків. Оскільки жодних належних та допустимих доказів, в розумінні ст.77, ст.78 ЦПК України, на спростування позову, відповідачем у визначені строки не було надано, а позивач на підтвердження своїх позовних вимог долучила достатньо доказів, суд задоволює позов в повному обсязі та стягує з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] всього 76 801,03 грн. за договором позики від 18 жовтня 2019 року, виходячи з розрахунку наданого позивачем (а.с.5-6). Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] сплачений останньою судовий збір у розмірі 908 грн., на 3000 грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу адвоката, що підтверджується документально (а.с.3,16-20).

Outcome: approved