Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

30.05.2019 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на спадкове майно, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті кої залишилась земельна ділянка пло- щею 3,93 га, яка розташована на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 02 4813 від 28.08.2002 р., виданого на ім`я останньої. Згодом, [INFO] помер її батько [PERSON] , після його смерті залишилась земельна ділянка площею 3,93 га, яка розташована на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №024812 від 28.08.2002 р., виданого на ім`я [PERSON] . Вона та її сестра, відповідач у справі, мають право успадкувати вищевказані земельні ділянки в порядку першої черги за законом. Однак, [PERSON] не заперечує проти прийняття нею спадщини одноособово. Інших спадкоємців, що претендують на спадщину, немає. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті батьків, їй було відмовлено у зв`язку з втратою шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спад- щини та не наданням доказів фактичного прийняття спадку. Разом з тим, на її думку, вона вважа- ється такою, що прийняла спадщину, так як після смерті спадкодавців вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, як передбачено ч.1 ст.549 ЦК в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадку, оскільки не відмовилася від спадщини, яка залишилась піс- ля смерті батька, має на руках оригінали правовстановлюючих документів на право на земельні ділянки спадкодавців, відразу після смерті батьків розпорядилася деяким належним їм рухомим майном та отримувала орендну плату за належний їм земельний пай в грошовій та натуральній фо- омі. Відмова нотаріуса в прийнятті заяви та відкритті спадкової справи стала причиною її звернен- ня до суду з вказаним позовом про визнання за нею права власності на земельні ділянки, оскільки в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадкування зазначеного майна вона позбав- лена можливості. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсут- ність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або доб- ровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши позовну заяву та надані сторонами письмові докази, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає можливим позов задовольнити. З копій: паспорту серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідо- цтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4, 17, 20) вбачається, що позивач народилася [INFO] в с.Приморське Татарбунарського району Одеської області, її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ; 12.03.2004 р. між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після чого їй присвоєне шлюбне прізвище « [PERSON] ». З копій свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.6,7) видно, що [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] , обидва в с.Трихатки Та- тарбунарського району Одеської області. Позивачу відмовлено в прийнятті заяви та відкритті спадкової справи після померлих батьків [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спад- щини та не наданням належних доказів фактичного прийняття спадщини, що видно з листів но- таріуса (а.с.8,9). Довідками №№ 404, 405 виконкому Приморської сільської ради (а.с.10) підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] на день своєї смерті проживали за адресою: [ADDRESS] . Крім них, були зареєстровані та проживали: дочка - [PERSON] , 1959 р.н., та онуки - [PERSON] , 1983 р.н, [PERSON] , 1986 р.н. З копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД за № 024813 від 28. 08.2002 р. та додатків до нього (а.с.11-12) вбачається, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 3,93 га, розташована на території Приморської сільської ради Татарбу- нарського району Одеської області, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виро- бництва. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД за № 024812 від 28.08.2002 р. та додатків до нього (а.с.14-15), [PERSON] на праві власності належала земе- льна ділянка площею 3,93 га, що розташована на території Приморської сільської ради Татарбу- нарського району Одеської області, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виро- бництва. Довідкою виконкому Приморської сільської ради № 500 від 23.05.2018 р. (а.с.18) підтверджує- ться, що земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] використовуються за призначенням їх дочкою - [PERSON] . Як вбачається з повідомлень відділу у Татарбунарському районі Головного управління Держге- окадастру в Одеській області (а.с.19,22), нормативна грошова оцінка кожної із земельних ділянок площею 3,93 га, що належали спадкодавцям - [PERSON] та [PERSON] , складає 173772,57 грн. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які вини- кли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відно- сини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, но- вий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту наб- рання ним чинності. Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України зас- тосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних ві- дносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Ко- дексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після наб- рання ним чинності. Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини. Оскільки спадщина у даній справі відкрилась [INFO] та [INFO] - в день смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] , коли діяв ЦК УРСР (1963 року), зазна- чений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення спірних правовідносин. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки на момент відкриття спадку діяв Цивільний Кодекс в редакції 1963 року, то згідно п.1 ч.1 ст.549 даного Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадок, якщо він фактично всту- пив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч.1 ст.529 (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями пер- шої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) по- мерлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. В судовому засіданні встановлено, що позивач є дочкою померлих батьків [PERSON] та [PERSON] , а отже, спадкоємцем першої черги за законом, фактично прийняла спадок, всту- пивши в управління та володіння спірними земельними ділянками. Також судом встановлено, що її батько [PERSON] фактично прийняв спадок вступивши в управління та володіння земельною ділянкою після смерті дружини, але не оформив право власності на своє ім`я. Отже, суд вважає, що за [PERSON] може бути визнано право власності на земельні ділян- ки площею по 3,93 га кожна, що залишилися після смерті її батьків [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved