Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

30 листопада 2017 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом. \~ \~\~\~ Позов обґрунтовано тим, що 02 листопада 2015 року виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Шацького району Волинської області було зареєстровано шлюб [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис №10. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії І-ЕГ №103443 від 02.11.2015 року. \~ \~ \~\~\~ В даному шлюбі у подружжя одна малолітня дитина, [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~\~\~\~ Спільне подружнє життя позивача з відповідачем виявилось невдалим. Основною причиною розірвання шлюбу, на думку позивача, є\~ різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів та нормальних сімейних взаємовідносин. За час спільного життя між подружжям не досягнуто взаєморозуміння, фактичні шлюбні відносини між ними припинено, на даний час подружжя проживає окремо. Позивач вважає, що за викладених обставин збереження шлюбу, подальше спільне життя та примирення з відповідачем\~ неможливе, тому просить суд позов задовольнити, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Крім того, малолітня донька проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. На даний час позивач [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому їй самій важко утримувати доньку. Угоди про добровільну сплату аліментів на дитину між позивачем та відповідачем не досягнуто. Оскільки відповідач приблизно сім місяців ухиляється від обов'язку утримання своєї малолітньої дитини, позивач [PERSON] просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. 18 січня 2018 року відповідач [PERSON] подав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позовну вимогу про розірвання шлюбу визнає, заперечень з приводу задоволення позовної вимоги про розірвання шлюбу не має. Відповідач [PERSON], в межах своїх матеріальних можливостей погоджується сплачувати аліментина дитину в розмірі 1000 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON], кожен зокрема, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити повністю, шлюб між подружжям розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище позивача [PERSON], малолітню дочку [PERSON] залишити проживати з матір'ю [PERSON], стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2000 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~\~\~ Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], кожен зокрема, в судовому засіданні щодо розірвання шлюбу не заперечували; в частині стягнення аліментів відповідач визнав позовні вимоги щодо сплати аліментів на дитину в розмірі 1000 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в решті позову відповідач та його представник просили суд відмовити. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що\~ позов слід задовольнити частково з таких підстав. \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. \~ \~ \~ \~\~\~ Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. \~ \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ Судом установлено, що 02 листопада 2015 року виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Шацького району Волинської області було зареєстровано шлюб [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис №10. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії І-ЕГ №103443 від 02.11.2015 року (а.с. 5). У даному шлюбі в подружжя\~ одна малолітня дитина, дочка [PERSON], [INFO],\~ що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №239259, виданим виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Шацького району Волинської області\~ 05.08.2016 року (а.с. 6). Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Не підлягають доказуванню, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. \~ Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову. Отже позовну вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити повністю і шлюб за вимогою позивача розірвати. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~\~\~\~\~Згідно з вимогами ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~ \~ \~ При визначенні розміру аліментів, відповідно до\~ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] проживає разом з дочкою, на даний час не працює, оскільки перебуває у відпусті по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, що підтверджується довідкою про доходи №20 від 28.11.2017 року, виданою відділом освіти, молоді та спорту Шацької РДА (а.с. 7). Батько дитини [PERSON] проживає окремо. \~\~\~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] не працює, що підтверджується трудовою книжкою серії АЕ№018974 від 04.08.2007 року (а.с. 38-39). \~\~\~\~\~\~ Також,\~ суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень), але не менше, ніж 50 (пятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 30 листопада 2017 року, до досягнення [PERSON] повноліття. \~\~\~\~\~\~\~ Суд вважає визначений розмір аліментів за встановлених судом обставин достатнім та справедливим. Батько малолітньої [PERSON], [INFO], [PERSON] не заперечує, щоб дитина проживала з матір'ю, тому дитину за згодою сторін слід залишити проживати з позивачем [PERSON] \~ \~ \~ \~\~\~ Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути: на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 640,00 грн.; в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі статей 104, 105, 106, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial