Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

30 квітня 2015 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], вказавши на те, що відповідач є їх батьком. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2005 року і на даний час проживають окремо. Спільне життя не склалось. Діти перебувають на повному утриманні матері. Сам матеріально добровільно допомагати утримувати дітей належним чином відповідач відмовляється, хоча зобов'язаний це виконувати. Відповідач є працездатною людиною, має можливість забезпечити належне виховання та утримання дітей, а тому позивач просить стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на неповнолітніх дітей щомісячно в примусовому порядку в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] частково визнав позов, не заперечував проти стягнення аліментів відповідно до чинного законодавства. Заслухавши сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши ту обставину, що відповідач має достатній і стабільний дохід, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 25 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області за актовим записом № 1361. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5). Судом встановлено, що батьком неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] є [PERSON], що вбачається із копій свідоцтв про народження (а.с. 4-5). Сторони проживають окремо і діти знаходиться з матір'ю, що підтверджено поясненнями сторін. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання дітей, а тому даний позов підлягає до задоволення. Свого обов'язку утримувати дітей відповідач не виконує, неповнолітні діти проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що на користь позивачки слід стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач має стабільний дохід, що підтверджено довідкою про середню заробітну плату (дохід) (а.с. 7), є працездатним та не має на утриманні інших осіб, а також матеріальне становище позивача на даний час, суд приходить до висновку про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки його доходів. При визначенні частки розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітніх дітей, стан здоров'я та матеріальне становище стягувача аліментів, платника аліментів, який є працездатним, а також те, що відповідач інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків на утриманні немає. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітнім дітям в розмірі - 1/3 частки його доходів щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі - 243,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial