overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

30 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] із зазначеною заявою. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , з якою вона з 2009 року та до смерті останньої проживали однією сім`єю, разом вели сумісне господарство, мали спільний побут. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, вона має на неї право, однак оформитись в правах спадкоємиці не може, оскільки була зареєстрована за іншою адресою. Посилаючись на викладені обставини, просила встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] з 2009 року по день смерті останньої. Учасники справи до суду не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, представник заявниці, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, заінтересована особа вказала, що не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визнано іншого порядку їх встановлення. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 8), [PERSON] померла [INFO] . Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Факт проживання однією сім`єю заявниці та померлої [PERSON] , підтверджується довідкою Чорноморської сільської ради за № 771 від 20 серпня 2018 року (а. с. 21), з якої вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом та вели спільне господарство з 2009\~року по день смерті останньої. З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для реалізації заявницею свого права на спадкування, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що [PERSON] проживала однією сім`єю з померлою [INFO] [PERSON] ,\~а тому\~вимогизаявниці про встановлення цього факту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Початком спільного проживання однією сім`єю [PERSON] \~та [PERSON] слід вважати 01 січня 2009 року, оскільки встановити день початку спільного проживання неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

30 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] навчається на 2 курсі факультету економіки і права, денна форма навчання Харківського національного економічного університету ім.С.Кузнеця, що підтверджується довідкою від 27.08.2019 року №2241/081. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку про визначення розміру аліментів у частці, яка складає 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, оскільки батько зобов`язаний утримувати свою повнолітню доньку, що навчається. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач за даним позовом звільнена від сплати судових витрат, тому згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 784,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

30 серпня 2019 року до Богунського районного суду м. Житомира надійшли матеріали вказаної позовної заяви, в якій [PERSON] просить розірвати шлюб, що 22 жовтня 1988 року зареєстровано між ним та [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вони з дружиною мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. Згідно ухвали судді Богунського районного суду м. Житомира Лєдньова Д.М. від 13 вересня 2019 року, позовну заяву [PERSON] 10 жовтня 2019 року було передано до Корольовського районного суду м. Житомира за підсудністю. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги він підтримує повністю, просить їх задовольнити і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і згідно ч.1\~ст.280 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 22 жовтня 1988 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №2237, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивача, який бажає їх припинення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

30 серпня 2019 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначила, що 08 жовтня 2016 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 1816. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і після розірвання шлюбу відновити їй її дошлюбне прізвище - [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. Ухвалою судді від 9 вересня 2019 року позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 08 жовтня 2016 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №1816, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов в частині розірвання шлюбу обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Суд також переконаний у тому, що є підстави для відновлення після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища позивача, оскільки остання, відповідно до ст.113 СК України, має на це право.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

30 серпня 2019 року до Овідіопольського райсуду Одеської області звернулась позивачка з вищеназваним позовом в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, а саме: житловим будинком з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В ході судового розгляду позивачка подала заяву в якій зазначила, що на позові наполягає, просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач Жаворонков до суду не з`явився. Відповідач селищна рада до суду не з`явилась, при цьому направила заяву в якої просить справу розглянути без участі її представника. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.391 ЦК України власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Так судом встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] є власником житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.7) . Відповідач проживає за іншою адресою: [ADDRESS] . Відносно відповідача виконавчі провадження не відкривались, до адміністративної відповідальності не притягувався. З матеріалів цивільної справи видно, що відповідач будучи фізичною особою, після тимчасового мешкання разом з позивачкою у добровільному порядку виїхав з вищевказаного житлового будинку. В добровільному порядку знятись з реєстрації відповідач не бажає. Власник житлового будинку - позивачка по справі при наявності майна відповідача несе додаткові витрати щодо користування житловим будинком, що обмежує її права як власника житлового будинку. Тому суд вважає, що відповідач перешкоджає здійснювати право власності. При подані позову позивачка сплатила судовий збір у повному обсязі, позивачка питання про розподіл судових витрат не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

30 серпня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 29 грудня 2015 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Вказувала, що подружнє життя не склалось, через сварки, конфлікти та непорозуміння, різні погляди на сімейне життя та несумісність характерів, як подружжя разом не проживають та наміру відновлювати сімейні стосунки не має. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності в підготовчому судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності в підготовчому судовому засіданні, позовні вимоги визнав та просив розірвати шлюб. Ухвалою суду від 16 вересня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 03 жовтня 2019 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов в якому проти розірвання позову не заперечував, просив розгляд справи провести в підготовчому судовому засіданні без його участі, заперечував щодо стягнення витрат на правову допомогу. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 29\~грудня 2015\~року зареєстровано\~шлюб відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Полонського\~районного управління\~юстиції \~Хмельницької області,\~актовий запис\~№218,\~від якого\~мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Через непорозуміння та конфлікти, сторони припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дитини, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

30 серпня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини: сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття, а також просить стягнути витрати понесені нею по оплаті правничої допомоги. Ухвалою суду від 16.09.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач 03.10.2019 року надіслав відзив на позовну заяву в якому вказував, що проти позову не заперечує, просив задоволити частково, а саме в розмірі ј частини заробітної плати, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та відмовити у стягнені витрат по оплаті правничої допомоги. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.04.2016 року відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки від 28.04.2016 року №780, до складу сім`ї [PERSON] входить неповнолітній син сторін. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 Сімейного кодексу України). Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач має постійний, регулярний дохід, інших платежів аліментного характеру не має, суд вважає за необхідне стягувати аліменти на утримання дитини: сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, яка буде достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тому позов підлягає до часткового задоволення. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~30 серпня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача\~про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, вимоги, викладені в заяві підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Зазначила, що 06 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] . Від даного шлюбу у сторін спільних дітей немає. Сімейні відносини не склалися, фактичні шлюбні відносини на даний час повністю припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, а тому сім`я розпалася остаточно. Таким чином шлюб носить виключно формальний характер. За таких обставин позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. \~ \~ \~ \~Отже рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов про розірвання шлюбу не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив до суду не подав, а також проти цього не заперечив позивач. \~ \~ \~ \~ \~Суд,\~ вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши надані\~ докази в межах заявлених позовних вимог, вважає,\~ що позов\~ підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 110\~ Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. \~ \~ \~ \~ \~ \~Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06 червня 2009 року підтверджується те, що сторони з 06 червня 2009 року\~ перебувають у шлюбі, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №70 (а.с.7). Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони перебувають в стійких неприязних стосунках\~ і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони\~ проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає,\~ що сім`я розпалася остаточно. \~\~ \~ \~ \~ \~З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

30 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 02 жовтня 1999 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Очакова Миколаївської області. Від шлюбу мають малолітню доньку, яка проживає з нею. Сімейні стосунки припинені, через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Посилаючись на викладене, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не з`явилися, надавши заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 жовтня 1999 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Очакова Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 103 (а. с. 10), від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 6, 7). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачці з державного бюджету має бути повернуто 454 грн (50% суми сплаченого судового збору). На підставі викладеного,

Outcome: approved