Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

30.05.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 22.06.2006 року, посилаючись на те, що спільне життя у подружжя не склалось, систематично виникають сварки з різних причин, що негативно впливає на розвиток неповнолітніх дітей. Шлюбні стосунки подружжя тривалий час не підтримує. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. За домовленістю між сторонами діти залишаються проживати із позивачем. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Спору про поділ майна між подружжям немає. Крім цього, позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій одночасно зазначив про те, що позов визнає повністю. На підставі статей 158, 159 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22.06.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Романівського районного управління юстиції Житомирської області від 22.06.2006 року (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дитей - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Чуднівського районного управління юстиції Житомирської області від 23.06.2006 року (а.с. 10), та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Чуднівського районного управління юстиції Житомирської області від 23.06.2006 року (а.с. 11). Діти проживають разом з батьками - сторонами у справі за зареєстрованим місцем проживання відповідача, що підтверджується довідкою №1688 від 29.05.2014 року, виданою виконавчим комітетом Романівської селищної ради Романівського району Житомирської області (а.с. 12). Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна та про визначення місця проживання дітей на даний час не існує. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Враховуючи наявність у відповідача обов'язків утримувати неповнолітніх дітей, а також повне визнання ним позовних вимог, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їх двох неповнолітніхї дітей аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судові витрати суд розподіляє відповідно до положень ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved