Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

29 березня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] року померла мати її чоловіка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) площею 4,28 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Хибалівської сільської ради Куликівського району. За життя [PERSON] заповіту не складала. Спадкоємцем першої черги після її смерті був її син та чоловік позивача [PERSON], який помер [INFO] року, прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Після смерті чоловіка позивач звернулась до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить суд визнати за нею право на отримання у власність земельної частки (паю) площею 4,28 га в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування, яка знаходиться в адміністративних межах Хибалівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) від 17.01.2008 року № [NUMBER], який належав [PERSON], яка померла [INFO] року, спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив спадкових справ. Учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. ЇЇ неявка не перешкоджає розгляду справи. Куликівською селищною радою надано суду відзив на позовну заяву про визнання позову [PERSON] в повному обсязі та розгляд справи за відсутності представника селищної ради (а.с. 27). Від третіх осіб надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, у вирішенні спору покладаються на розсуд суду (а.с. 29, 48). Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. [INFO] року померла [PERSON] (а.с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у власності КСП «Зоря» розміром 4,28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яким померла [PERSON] володіла на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай), виданого на підставі рішення Куликівської районної державної адміністрації від 11 грудня 1997 року № 238 (а.с. 9, 10). Відповідно до довідки Хибалівської сільської ради від 31.03.2017 року № 03-22/229 [PERSON], яка померла [INFO] року, на день смерті була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] Із постанови нотаріуса від 06 грудня 2016 року № 6278/02-31 вбачається, що син померлої [PERSON] фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових справ. Факт прийняття спадщини встановлено за зберіганням ощадної книжки рахунок № [NUMBER], відділення Ощадного банку села Хибалівка № 5507/015 Куликівського району Чернігівської області, виданої на ім'я [PERSON] (а.с. 11). Факт родинних відносин та [PERSON] [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження останнього (а.с. 5). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с. 30) та листів Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 18.07.2016 року, 03.04.2018 року спадкова справа щодо майна [PERSON] не заводилась (а.с. 21, 50). Відповідно до ст. 548, ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (який діяв на момент смерті [PERSON].) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, [PERSON], спадкоємець померлої [INFO] року померла [PERSON] першої черги за законом, який фактично прийняв спадщину, але не отримав свідоцтво про право на спадщину. [INFO] року помер [PERSON] (а.с. 8). Позивач [PERSON] була дружиною померлого [PERSON] (а.с. 6). Після смерті чоловіка вона своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, яким була заведена спадкова справа № 653/2016. Донька померлого [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась. В свою чергу, позивач отримала свідоцтва про право на спадщину на частину майна померлого (а.с. 29-46). Відповідно до положень ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) і до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 цього Кодексу передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Отже, позивач являється спадкоємцем померлого [PERSON] першої черги за законом. Інших спадкоємців, які претендують на спадщину, судом не встановлено. [PERSON] звернулась до державного нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), але їй було надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав видачі сертифікату про право на земельну частку (пай) був виданий [PERSON] після її смерті (а.с. 11). Відповідно до п. п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно зі ст. ст. 1, 2, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За таких умов, враховуючи, що померлій [PERSON] за життя належало право на земельну частку (пай) площею 4,28 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Хибалівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, [PERSON] прийняв за нею спадщину, а позивач звернулась із позовом про визнання за нею в порядку спадкування за [PERSON] права на земельну частку (пай), то суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved