Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

30.09.2015 року ТОВ «ТРП» звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 25.11.2014 року між ТОВ «ТРП» та [PERSON] було укладено договір безвідсоткової позики № 139/14-ТРП. На виконання умов зазначеного договору, товариство позичило відповідачу 190 000, 00 грн., які остання зобов»язалася повернути не пізніше 25.01.2015 року. Грошові кошти у розмірі визначеному п. 1.1. договору, були перераховані на картковий рахунок [PERSON], що підтверджено платіжними дорученнями № 39153 від 26.12.2014 року та № 39154 від 29.12.2014 року. Однак у визначений договором строк [PERSON] кошти не повернула. Направлену на її адресу 27.01.2015 року вимогу про повернення грошових коштів залишила без виконання. Просило стягнути з [PERSON] 190 000, 00 грн. основного боргу, 64 658, 43 грн. втрат від інфляції, 3 701, 10 грн. - 3 % річних, а також судові витрати при зверненні в суд з позовом. У судове засідання представник позивача не з»явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, направлена судова повістка за зареєстрованим у встановленому законом порядку її місцем проживання повернута до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. З огляду на викладене, врахувавши думку позивача, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений до [PERSON] позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.11.2014 року між ТОВ «ТРП» та [PERSON] було укладено договір безвідсоткової позики № 139/14-ТРП (а.с. 8). Відповідно до п.п. 1.1., 2.1., 3.1., 6.1.: позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі, встановленому договором, а позичальник зобов»язується повернути їх позикодавцю; сума позики за договором складає 190 000, 00 грн.; позикодавець перераховує суму позики на розрахунковий рахунок позичальника; договір вступає в законну силу з моменту надання позикодавцем суми позики позичальнику і діє до повного виконання позичальником своїх зобов»язань за договором, але не пізніше 25.01.2015 року. Як видно зі змісту платіжних доручень № 39153 від 26.12.2014 року та № 39154 від 29.12.2014 року, ТОВ «ТРП» було перераховано на рахунок [PERSON] 137 700, 00 грн. та 52 300, 00 грн., що разом складає 190 000, 00 грн. (а.с. 14, 15). Відповідно до вимог ст. 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За правилами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Звертаючись в суд з позовом, позивач зазначило, що у визначений договором строк, відповідач не виконала свої зобов»язання щодо повернення отриманих грошових коштів. 27.01.2015 року позивачем на адресу [PERSON] була направлена вимога про повернення безпроцентної позики, однак остання залишена без виконання (а.с. 9-10). За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Наразі, зазначені позивачем вимоги про повернення грошових коштів, отриманих [PERSON] за договором безвідсоткової позики № 139/14-ТРП від 25.11.2014 року, ґрунтуються на вимогах закону, який підлягає застосуванню до правовідносин, що склалися між сторонами у справі, однак заявлені вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки суд не погоджується з проведеним позивачем розрахунком розміру втрат від інфляції та 3 % річних з підстав невиконання відповідачем зобов»язань щодо повернення позики. З підстав невиконання відповідачем зобов»язань за зазначеним вище договором, позивач має право на отримання штрафних санкцій, які передбачені ст. 625 ЦК України. За даними проведеного розрахунку належним позивачу штрафних санкцій передбачених ст. 625 ЦПК України проведеного судом у порядку передбаченому Порядком проведення індексації грошових доходів населення затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року. За договором безвідсоткової позики № 139/14-ТРП від 25.11.2014 року ТОВ «ТРП» має право на повернення: 190 000, 00 грн., що складає суму основного боргу; 5 605, 00 грн. втрат від інфляції; 3 % річних у розмірі 5 481, 37 грн. За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача у розмірі одного відсотка від суми задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2 010, 86 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial