Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

29 січня 2020 року прокурор звернувся до суду в інтересах держави з позовом до Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним рішення та витребування земельної ділянки. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [PERSON] , реалізувавши своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання на підставі рішення XVI чергової сесії VII скликання Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області №22 від 17.12.2018 року, маючи у власності земельну ділянку площею 1,985 га з кадастровим номером 6825085100 :05:013:0888, що розташована на території Олешинської сільської ради Хмельницького району, повторно всупереч вимог ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України звернувся до Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницькій області із відповідною заявою про передачу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність, не повідомивши, що скористався правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для даного виду використання. Рішенням тридцять четвертої сесії Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області сьомого скликання №9 від 12.07.2019 року затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 1,9504 га (кадастровий номер 6825583600:02:008:0398), що знаходиться за межами населених пунктів на території Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області та передано її у власність останньому для ведення особистого селянського господарства. На підставі зазначеного рішення, 23.07.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за останнім зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку. Таким чином спірна земельні ділянка вибула з комунальної власності внаслідок протиправного використання [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання понад норму встановлено законом. В подальшому, 20.09.2019 року на підставі договору дарування №362 [PERSON] подарував вказану земельну ділянку [PERSON] . При цьому, остання отримала вказану земельну ділянку на підставі договору дарування від особи, яка, з огляду на зазначені обставини, не мала права цю земельну ділянку отримувати та в подальшому дарувати. Тому просив визнати недійсним рішення тридцять четвертої сесії сьомого скликання Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області №9 від 12.07.2019 в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки, з кадастровим номером 6825583600 :02:008:0398, площею 1,9504 га, з цільовим призначенням для особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області; витребувати у [PERSON] у комунальну власність територіальної громади Ленковецької сільської ради земельну ділянку з кадастровим номером 6825583600:02:008:0398, площею 1,9504 га, з цільовим призначенням для особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області; стягнути з [PERSON] , [PERSON] , Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області на користь прокуратури Хмельницької області судовий збір 4204 грн., сплачений за пред`явлення цього позову. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.02.2020 року відкрито провадження в справі та призначено за правилами загального позовного провадження підготовче засідання на 11 год. 00 хв. 02.03.2020 року, яке відкладалось у зв`язку з неявкою відповідачів на 09 год. 00 хв. 17.03.2020 року та за клопотанням прокурора на 13 год. 00 хв. 06.04.2020 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.04.2020 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду на 09 год. 00 хв. 08 травня 2020 року. Позивач керівник Шепетівської місцевої прокуратури Комар І.В. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про його проведення без участі прокурора, позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача Ленковецької сільської ради Хмельницької області у судове засідання не з`явився. Проте, сільський голова Криворчук Ю.М. подав до суду заяву про проведення розгляду справи у відсутності представника ради, позов в частині визнання недійсним рішення ради визнав. Просив суд врахувати те, що можливості в посадових осіб Ленковецької сільської ради перевірити наявність у [PERSON] у власності земельної ділянки даного виду цільового призначення не було, оскільки в структурі сільської ради посада державного реєстратора передбачена, але до даного часу не заповнена. Окрім того, [PERSON] в заяві повідомив, що право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за даним цільовим призначенням згідно ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу не використав, чим ввів в оману сільську раду, тому судові витрати просив стягнути з останнього. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , будучи у встановленому законому порядку повідомленими про час, місце та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов суду не подали. З`ясувавши думки сторін, викладені в письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст. 13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Відповідно до ст. 80 ЗК України самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Судом встановлено, що 21 вересня 2018 року [PERSON] звернувся з заявою до Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення на земельну ділянку комунальної власності (кад. №6825085100:05:013:0888) площею 1,9850 га (цільове призначення до зміни - 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), цільове призначення після зміни - 01.03 для ведення особистого селянського господарства), що знаходиться на території Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, відповідно до вимог ст.ст. 12, 116, 118, 121 ЗК України. Рішенням Олешинської сільської ради від 23 жовтня 2018 року №24 [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення на земельну ділянку комунальної власності площею 1,9850 га, кадастровий номер 6825085100:05:013:0888, категорія земель «землі сільськогосподарського призначення» до зміни - 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), цільове призначення після зміни - 01.03 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. 12 грудня 2018 року [PERSON] звернувся з заявою до Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною цільового призначення із земель комунальної власності, категорія земель - «землі сільськогосподарського призначення», цільове призначення до зміни - 16.00 Землі запасу, цільове призначення після зміни - 01.03 для ведення особистого селянського господарства, площею 1,9850 га, що розташована на території Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та передання її у безоплатну власність останньому для ведення особистого селянського господарства, відповідно до вимог ч.9 ст. 118, ст. 121 ЗК України. Рішенням Олешинської сільської ради від 17 грудня 2018 року №22 [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, зі зміною цільового призначення, за рахунок земель комунальної власності (категорія земель - «землі сільськогосподарського призначення»), цільове призначення до зміни - 16.00 Землі запасу, цільове призначення після зміни - 01.03 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Хмельницький район Хмельницька область; змінено цільове призначення земельній ділянці, що відводиться у власність останньому площею 1,9850 га кадастровий номер 6825085100:05:013:0888, за рахунок земель комунальної власності із 16.00 - Землі запасу на 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, (категорія земель - «землі сільськогосподарського призначення»), що знаходиться за адресою: Хмельницький район Хмельницька область, та передано у його власність площею 1,9850 га, кадастровий номер 6825085100:05:013:0888 за рахунок земель комунальної власності з цільовим призначенням 01.03 - для ведення особистого селянського господарства (категорія земель - «землі сільськогосподарського призначення»), що знаходиться за адресою: Хмельницький район Хмельницька область. На підставі вказаного рішення державним реєстратором реєстраційної служби Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області Андрієвською М.В. 22 грудня 2018 року зареєстровано право власності [PERSON] на цю земельну ділянку за №29611159. Право власності на вказану земельну ділянку припинено 27 грудня 2018 року на підставі договору купівлі-продажу від 27 грудня 2018 року, р.№2202, про що внесено відповідні відомості приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Лаврентьєвою В.В. Дані обставини підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №197533943 від 24.01.2020 року. 23 листопада 2018 року [PERSON] повторно звернувся з заявою до Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницькій області про надання дозволу, відповідно до вимог ст. 118, 121 ЗК України, на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність 01.03 - для ведення особистого селянського господарства за рахунок 16.00 - земель запасу, яка розташована за межами населених пунктів Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. В заяві [PERSON] зазначив, що право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за даним цільовим призначенням згідно ст.ст. 116, 118 ЗК України не використав. Після виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,9504 га за межам населеного пункту поблизу села Коськів, на підставі заяви [PERSON] від 27 червня 2019 року, рішенням тридцять четвертої сесії сьомого скликання Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області від 12 липня 2019 року №9 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та передано у власність [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Ленковецької сільської ради площею 1,9504 га кадастровий номер 6825583600:02:008:0398. На підставі вказаного рішення державним реєстратором Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області Федорович А.В. 23 липня 2019 року зареєстровано право власності [PERSON] на цю земельну ділянку за №32568690. Право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку припинено 20 вересня 2019 року, про що внесено відповідні відомості приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Сасюк М.В. Дані обставини підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна №197534391 від 24.01.2020 року. Частиною 4 ст. 116 ЗК України визначено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до п. «б» ч.1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара. Згідно ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою стороною статті 203 цього Кодексу. Всупереч положень ст.ст. 116, 121 ЗК України спірна земельна ділянка площею 1,9504 га, кадастровий номер 6825583600:02:008:0398, вибула із земель комунальної власності внаслідок незаконного використання [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання понад норму встановлену законом, тобто поза волею власника - територіальної громади Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. [PERSON] при зверненні до Ленковецької сільської ради не повідомив, що вже скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 1,9504 га для ведення особистого селянського господарства, тому отримав незаконні переваги порівняно з іншими громадянами. За таких обставин оскаржуване рішення суперечить вимогам ст.ст. 116, 121 ЗК України, що є підставою для визнання його недійсним. 20 вересня 2019 року [PERSON] на підстві договору дарування р.№362 подарував вищевказану земельну ділянку [PERSON] . Дані обставини підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна №197534391 від 24.01.2020 року. А отже, судом встановлено, що остання отримала вказану змельну ділянку на підставі договору дарування від особи, яка з огляду на вищезазначені обставини, не мала права цю земельну ділянку отримувати та в подальшому дарувати. Чинним законодавством України визначено способи захисту порушеного права власності на землю. Так, за змістом ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч. 2 ст. 388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Згідно ч.1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. З урахуванням викладеного, враховуючи, що [PERSON] , яка є добросовісним набувачем, отримала земельну ділянку з кадастровим номером 6825583600:02:008:0398 від [PERSON] безоплатно, у законного власника земельної ділянки є беззаперечне право на витребування земельної ділянки у добросовісного набувача, що узгоджується з правовою позицією Великої палати Верховного Суду у справі № 469/1393/16-ц від 30.05.2018 року. В п.п. 38, 39 постанови Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі №916/3727/15 вказано, що за змістом статтей 387, 388 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Власник майна, який фактично позбавлений можливості володіти й користуватися вказаним майном в результаті його незаконного вибуття з володіння за наявності певних умов має право витребувати таке майно із чужого володіння. Право власності дійсного власника презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна, відтак право держави на спірну земельну ділянку підлягає захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову. Водночас на наявність прав власника на майно не впливає і та обставина, що воно було предметом угоди щодо відчуження, укладеної іншими способами, оскільки дійсний власник не був стороною такої угоди. При цьому статтею 346 ЦПК України не передбачено підстав припинення права власності дійсного власника у зв`язку із передачею земельної ділянки, реєстрацію права власності на неї іншими особами, що відбулося без участі та поза волею дійсного власника. У таких випадках чинність таких правочинів, державної реєстрації прав на його майно за іншими особами чи наявність у них правовстановлюючих документів не є перешкодою для витребування власником свого майна від добросовісного набувача на підставі ст. 388 ЦК України, що є належним способом захисту. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права, яка викладена у постановах від 21 лютого 2018 року у справі №363/2936/15-ц, від 12 червня 2018 року у справі №916/3727/15, від 09 липня 2018 року у справі №910/3513/17. Незаконність дій Ленковецької сільської ради при прийнятті рішення, на підставі якого [PERSON] повторно безоплатно отримав земельну ділянку площею 1,9504 га для ведення особистого селянського господарства понад норму, встановлену Земельним кодексом України, не може оцінюватися як воля власника спірного нерухомого майна - територіальної громади на вибуття майна із її володіння. Тобто воля територіальної громади як власника таких земель може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування - Ленковецької сільської ради, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади. За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практики ЄСПЛ (рішення у справах «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року), втручання в право особи на мирне володіння майном має бути законним, повинно переслідувати «суспільний, публічний» інтерес та бути пропорційним визначеним цілям. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земельних ділянок у державну власність, що незаперечно становить суспільний інтерес. Виходячи з основних критеріїв дотримання вимог Статті 1 Першого протоколу до Конвенції у вказаній справі, суд констатує, що таке втручання у майно відповідача [PERSON] є законним в контексті положень національного законодавства; переслідує «суспільний, публічний» інтерес, при цьому буде дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та приватними інтересами відповідача, а отже, таке втручання буде законним та справедливим. Враховуючи, що [PERSON] незаконно набув право власності на земельну ділянку площею 1,9504 га з кадастровим номером 6825583600:02: 008 :03984 на підставі рішення Ленковецької сільської ради, яке підлягає визнанню недійсним в частині, а земельна ділянка вибула з комунальної власності територіальної громади Ленковецької сільської ради поза волею власника, в тому числі внаслідок недобросовісного виконання посадовими особами Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області власних повноважень, [PERSON] не мав права дарувати отриману земельну ділянку, про що набувач [PERSON] не знала та не могла знати, а тому вказана земельна ділянка підлягає витребуванню у останньої у комунальну власність. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 4204 грн., по 1401 гривні 33 копійки з кожного відповідача.

Outcome: approved