Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

31 березня 2021 року АТ «ПУМБ» здало на пошту позов до [PERSON] , в якому вказує, що 02 листопада 2018 року між ПАТ «ПУМБ» і [PERSON] укладено кредитний договір №2001160503101, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 10000 грн., який у подальшому було збільшено до 13500 грн. Відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 18 лютого 2021 року в неї утворилася заборгованість у розмірі 20113 грн. 59 коп., з яких: 12545 грн. 77 коп. - заборгованість за кредитом, 7567 грн. 82 коп. - заборгованість за відсотками. Посилаючись на викладене, просило стягнути з [PERSON] на користь банку вказану суму. Заочним рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 30 квітня 2021 року позов АТ «ПУМБ» було задоволено та стягнуто з [PERSON] 20113 грн. 59 коп. заборгованості за кредитним договором від 02 листопада 2018 року №2001160503101, вирішено питання щодо судових витрат. 10 вересня 2021 року до суду надійшла заява [PERSON] про перегляд заочного рішення. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 21 жовтня 2021 року заочне рішення було скасовано, а справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача АТ «ПУМБ» не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 115). Подав заяву про розгляд справи без його участі (а. с. 3, 40). Відповідачка [PERSON] , її представник - адвокат Дорожинець Н.Г. просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши відповідачку, її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідно до Заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 02 листопада 2018 року №2001160503101 [PERSON] в ПАТ «ПУМБ», нині АТ «ПУМБ», було відкрито поточний рахунок [NUMBER] та надано кредитну картку миттєвого випуску (не персоніфіковану) № [NUMBER] , встановлено на поточний рахунок кредитний ліміт у сумі 10000 грн. з реальною річною процентною ставкою 47,88%, з розрахунковим днем і платіжною датою 30 числа місяця (а. с. 7). У вказаній заяві було визначено, що строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування (ДКБО) в залежності від типу кредитної картки. Своїм підписом у зазначеній заяві [PERSON] погодилася з тим, що вона беззастережно приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування, яка розміщена на сайті: pumb.ua. Крім цього, остання підтвердила, що ознайомилася з договором комплексного банківського обслуговування, тарифами банку та цілком згодна з ними, а також - отримання неушкодженої платіжної картки, з правилами користування якою вона ознайомлена. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх обов`язків за договором, 22 липня 2020 року позивачем було направлено вимогу про погашення заборгованості (а. с. 21). Але вона виконана не була. До позову позивачем було долучено копію Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з додатками (а. с. 8-20). При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що саме цю публічну пропозицію розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з нею, підписуючи заяву на приєднання до договору, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати комісії. Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення й дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в публічну пропозицію на укладення договору комплексного банківського обслуговування. До такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15), Верховний Суд в постанові від 27 серпня 2020 року в справі №188/1815/17. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретну запропоновану відповідачці публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату комісії, надана банком публічна пропозиція не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Звертаючись з позовом до суду АТ «ПУМБ» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 20113 грн. 59 коп., з яких: 12545 грн. 77 коп. - заборгованість за кредитом, 7567 грн. 82 коп. - заборгованість за відсотками. Випискою по особовому рахунку [PERSON] за період з 02 листопада 2018 року по 18 лютого 2021 року підтверджується використання та часткове повернення нею кредитних коштів шляхом готівкового та безготівкового розрахунку (а. с. 24-27). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконує належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частині 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як вбачається з наданої позивачем виписки з особового рахунку [PERSON] за період з 02 листопада 2018 року по 18 лютого 2021 року вона зняла з рахунку (у готівковій та безготівковій формі) 17205 грн. 62 коп., за користування якими було нараховано 9363 грн. 55 коп. процентів, при цьому остання поповнила рахунок на 9539 грн. 36 коп., сплатила 4479 грн. 55 коп. процентів, 400 грн. - комісії, 1436 грн. 62 коп. - ККП (а. с. 24-27). Відповідно до ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Таким чином, заборгованість за тілом кредиту становить 7666 грн. 26 коп. (17205 грн. 62 коп. - 9539 грн. 36 коп.). Оскільки заявкою на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, окрім сплати процентів, не було передбачено інших платежів, тому заборгованість за процентами становить 3047 грн. 38 коп. (9363 грн. 55 коп. (нараховані відсотки) - 4479 грн. 55 коп. (сплачені відсотки) - 1436 грн. 62 коп. (сплачено ККП) - 400 грн. (сплачена комісія)). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов АТ «ПУМБ» задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь банку 10713 грн. 64 коп., яка складається з 7666 грн. 26 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 3047 грн. 38 коп. - заборгованість за відсотками. Доказів на підтвердження того, що банк в односторонньому порядку підвищив відсоткову ставку за користування кредитом, суду надано не було, а тому доводи представника відповідачки - адвоката Дорожинець Н.Г. у зазначеній частині суд вважає безпідставнми. Посилання адвоката на те, що строк позовної давності в частині стягнення заборгованості становить один рік, також є безпідставними та суперечать положенням ст. 257 ЦК України, відповідно до якої загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Інші доводи адвоката також не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. З огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам (53,27%) слід також стягнути 1209 грн. 23 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial