Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

30 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить суд установити факт того, що [PERSON], який помер [INFO] року, з [INFO] року фактично перебував на утриманні у [PERSON] до дня її смерті, яка настала [INFO] Мотивує свої вимоги тим, що [INFO] року помер її дядько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яку фактично успадкувала її мати [PERSON] [INFO] року померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яку заявник, як спадкоємець першої черги, успадкувала. Нещодавно їй стало відомо, що [PERSON] фактично перебував на утриманні своєї тітки [PERSON], яка померла [INFO] року, та є її спадкоємцем. Оформити належним чином право на спадщину після смерті [PERSON] заявник не може без встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] Заявник до суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заінтересована особа у своїй письмовій заяві проти задоволення заяви не заперечувала, висловлене прохання справу розглянути за відсутності представника. Допитані 14 вересня 2018 року в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], як односельці дали показання про те, що дійсно з 1967 року до 1993 року [PERSON] перебував на утриманні тітки [PERSON] Вони проживали за адресою: [ADDRESS]. Через інвалідність [PERSON] самостійно не міг проживати та себе обслуговувати, він був психічно хворий. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. [PERSON] народилася [INFO], її батьками згідно свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). 7 серпня 1976 року [PERSON] уклала шлюб, узявши прізвище чоловіка «[PERSON]» (а.с. 15). [PERSON] народилася [INFO], її батьками згідно свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). 30 січня 1953 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], узявши прізвище чоловіка «[PERSON]» (а.с. 18). [PERSON] народився [INFO] року його батьками, згідно свідоцтва про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). Отже, [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрою та братом. Згідно відповіді державного архіву Полтавської області № 04-13/181 від 23 лютого 2018 року, книги реєстрації метричних та актових записів громадянського стану про народження с. Байрак Гадяцького повіту Полтавської губернії (нині с. Байрак Липоводолинського району Сумської області) за 1909-1923 роки на зберігання до Державного архіву Полтавської області не надходили, у зв'язку з чим немає можливості виявити метричний та актові записи про народження [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до довідки державного архіву Сумської області № Км-70 від 10 квітня 2018 року, книги реєстрації актів громадянського стану про народження по с. Байрак Липоводолинського району Сумської області за 1923 рік на зберігання до архіву не надходили і їх місцезнаходження архіву невідомо, тому підтвердити дату народження [PERSON] немає можливості (а.с. 19). Згідно довідки державного архіву Сумської області № Км-70 від 10 квітня 2018 року, у метричних книгах Олександро-Невської церкви с. Байрак Гадяцького повіту Полтавської губернії за 1909 рік відомостей про народження [PERSON] немає (а.с.20). [INFO] року в с. Байрак Липоводолинського району Сумської області померла [PERSON] (а.с. 12). Із копії сертифікату на право на земельну часту (пай) серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON], яка проживала в с. Байрак Липоводолинського району Сумської області, як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Ясна Зірка», належить право на земельну частку (пай) землі розміром 4,02 га, яка перебуває у колективній власності (а.с. 22). [INFO] року в с. Байрак Липоводолинського району Сумської області померла [PERSON] (а.с.11). Відповідно до довідки Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області № 455/02-37 від 10 липня 2018 року та копії погосподарської книги, [PERSON] дійсно був зареєстрований та проживав разом з тіткою [PERSON] та був на її утриманні до дня смерті [INFO] року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23, 24). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 2 березня 2018 року по справі №581/730/17 встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, спадкоємці з заявами не зверталися (а.с. 43-44). Згідно довідки Лебединського психоневрологічного інтернату № 01/4 від 25 червня 2018 року, [PERSON], [INFO], інвалід 1 групи загального захворювання, знаходився в інтернаті на повному державному утриманні та був зареєстрований з 20 січня 1994 року по день смерті 21 лютого 1994 року (а.с. 25). Відповідно до довідки Комунального закладу Сумської обласної ради Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни № 01-55/3952 від 10 вересня 2018 року, [PERSON], [INFO], знаходився на стаціонарному лікуванні з 1 серпня 1963 року по 22 липня 1964 року та з 5 липня 1993 року по 19 січня 1994 року (а.с. 41). [INFO] року в м. Лебедин Сумської області помер [PERSON] (а.с. 9, 10). Відповідно до довідки Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області № 479/02-37 від 26 липня 2018 року, [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого брата [PERSON], який помер [INFO] року, так як розпорядилася майном померлого (а.с. 26). Згідно довідки Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області № 478/02-37 від 26 липня 2018 року [PERSON] після смерті [PERSON], дійсно доглядала за будинком та присадибною ділянкою до дня її смерті [INFO] року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28). Відповідно до інформації, наданої Лебединською районною державною нотаріальною конторою Сумської області № 2264/01-16 від 13 вересня 2018 року, спадкова справа після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, не заводилася, заповіт від імені [PERSON] відповідно до Спадкового реєстру не посвідчувався (а.с. 51). [INFO] року в с. Байрак Липоводолинського району Сумської області померла [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до копії свідоцтва про право власності за заповітом, виданого державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори [PERSON], заявник [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] (а.с. 27). Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до ст. 531 ЦК УРСР 1963 року, чинної на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Згідно зі ст. 530 ЦК УРСР 1963 року, при відсутності спадкоємців першої черги або неприйняття ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а а також дід та бабка. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Суд вважає, що отримані у справі докази вказують, що станом на день смерті [PERSON] її племінник [PERSON] перебував на її утриманні більше одного року, а відтак набув права на спадкування її мана в розумінні положень ст. 531 ЦК УРСР. Вступивши в управління та володіння спадковим майном тітки, оскільки протягом деякого часу продовжував проживати в належному їй будинку, він вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті. Надалі спадщину після його смерті прийняла його сестра [PERSON], так як розпорядилася майном померлого. В свою чергу спадщину після смерті [PERSON] прийняла її донька заявник [PERSON], отримавши свідоцтво про право на спадщину на деяке майно померлої. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення, зміна її майнових прав. Іншого порядку встановлення таких прав не передбачено чинним законодавством. Таким чином, заява підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованою, що підтверджується показаннями свідків та матеріалами справи.

Outcome: approved