Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

29.10.2018р. із вказаним позовом до суду звернулась позивачка, де в обґрунтування своїх вимог зазначила, що із відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. народження, який після фактичного припинення ними спільного проживання залишився проживати з нею. Оскільки відповідач ухиляється від утримання як дитини, так і її, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча і має таку можливість, просить стягнути аліменти на свою користь у розмірі 700грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши письмові заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів у розмірі 700грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і підтверджується доданою до позовної заяви копією свідоцтва про народження, що сторони є батьками - [PERSON], [INFO] народження, який після фактичного припинення ними спільного проживання, за їх взаємною згодою, залишився проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. За ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з вимог закону, а також обставин справи та позицій сторін, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров*я когось із них. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи зі змісту вказаних положень закону, з відповідача в дохід держави повинні бути стягненні судові витрати у розмірі 704,80грн. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Виходячи із викладеного,

Outcome: approved