Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

30 березня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просив розірвати шлюб між сторонами, який був зареєстрований 05 липня 2003 року ПОКРОВСЬКИМ РАЙОННИМ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ ВІДДІЛІ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ ПІВДЕННО-СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ДНІПРО), актовий запис № 402. Свою заяву мотивує тим, що з 05 липня 2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина- [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] [INFO] . На день звернення із позовом до суду сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, у зв`язку із втратою взаєморозуміння та поваги, почуття кохання та довіри один до одного. Сторони не ведуть спільного господарства, мешкають окремо та між ними відсутнє будь-яке спілкування. Вважає, що сім`ю зберегти неможливо. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.04.2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Зазначив, що збереження сім`ї не є можливим. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, за умови, що діти будуть мешкати разом з нею. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] уклали шлюб 05 липня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого ПОКРОВСЬКИМ РАЙОННИМ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ ВІДДІЛІ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ ПІВДЕННО-СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ДНІПРО), актовий запис № 402 (а.с.9). Сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дітей (а.с.7-8). Із позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Позивач зазначає, що сім`я з відповідачкою не склалася та фактично припинила своє існування. Відповідно до ч. 3,4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З аналізу змісту статті 111 СК України встановлюється, що закріплена у цій статті норма є диспозитивною, оскільки, суд буде вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Щодо зазначення [PERSON] , як умови розірвання шлюбу, вимоги про проживання спільних дітей разом з нею, то суд зазначає, що діє в межах позовних вимог, тобто виключно щодо розірвання шлюбу. Суд роз`яснює, що сторони не позбавлені права подати окремий позов щодо захисту порушених сімейних та майнових прав та інтересів. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved