Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

29 липня 2015 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання спільної дитини - малолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно до повноліття дитини. Заочним рішенням суду від 20.08.2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі та стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - сина [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі по 800 гривень щомісячно до повноліття дитини . Не погодившись з заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20.08.2016 року відповідач по справі [PERSON] 15.09.2015 року надав до канцелярії суду письмову заяву про перегляд цього рішення частково визнавши позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів у розмірі по 400 гривень щомісячно. Ухвалою суду від 29.09.2015 року заочне рішення від 20.08.2015 року скасовано та справу призначено до судового розгляду. Оскільки відповідач [PERSON] мешкає за межами м. Кривого Рогу за клопотання його представника [PERSON] справу було призначено до розгляду в режимі відео конференції проведення якої доручено Високопільському районному суду Херсонської області і в цьому режимі проводився розгляд справи у подальшому. Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. Рішення суду повинно відповідати вимогам ст. 213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом було роз'яснено представнику позивача право заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отриманні, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі. Представник позивача в судових засіданнях відмовилися надати судові додаткові докази, просив суд розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи. Представник відповідача в судових засіданнях відмовився надати судові додаткові докази, просив суд розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] який приймав участь у справі в режимі відео конференції позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що відповідач може платити аліменти в розмірі 400 - 500 гривень, що буде відповідати його матеріальному становищу. Допитана у якості свідка [PERSON], що є позивачем по справі суду пояснила, що вона разом з відповідачем проживала в селі Новопетрівка Високопільського району Херсонської області. Відповідач [PERSON] займається обробкою земельною ділянкою, що йому належить на праві власності, також відповідач неофіційно орендує земельні ділянки в інших осіб. За час спільного проживання, відповідач придбав новий трактор, що був оформлений на батька відповідача, в будинку вони зробили ремонт. Відповідач надає послуги людям з оранки та культивації огородив, підвозить людям воду за гроші та інші. За рік відповідач заробляє близько триста тисяч гривень. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] офіційно не працевлаштований та не має стабільного, щомісячного доходу, що підтверджується матеріалами справи. В судовому засіданні в становлено, що відповідач [PERSON] за період з 03 жовтня 2015 року по 22 грудня 2015 року, щомісячно надсилав грошові кошти, що адресовані позивачу [PERSON] в сумі 800 гривень, щомісячно. Під час розгляду справи судом встановлено та підтверджено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], який народився 02 травня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини і вони відповідно записані її батьками. Суд дійшов висновку, що позов позивача ґрунтується на вимогах ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до якого, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про присудження аліментів у твердій грошовій сумі, підлягають частковому задоволенню, оскільки ґрунтуються на законі та враховуючи рівень інфляційних процесів та підвищення соціальних стандартів, щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відбувається в державі кожного року на підставі законів щодо державного бюджету на відповідний рік. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог

Outcome: approved