Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

29.12.2015 року [PERSON], через свого представника [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, а саме квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 12.08.2003 року з відповідачкою зареєстрував шлюб в Щасливській сільській раді Доманівського району Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія I-ФП №072669, виданим 12.08.2003 року. Рішенням Первомайського міськрайонного суду від 28.12.2015 року шлюб розірвано. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. За час спільного сімейного життя вони з відповідачкою за їх спільні кошти придбали двокімнатну квартиру [ADDRESS], яку зареєстрували на імя відповідачки на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області від 05.01.2015 року, реєстр № 5. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України та ст. 60 СК України презюмується, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності (крім майна, зазначеного у ст. 57 СК України). Згідно ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Отже, позивачу належить 1/2 частина квартири. Згідно звіту про вартість майна від 21 грудня 2015 року вартість 1/2 частини спірної квартири складає: 40850,00 грн. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60, 69, ч.3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом, спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби, грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі, грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобовязальними правовідносинами тощо. В даний час постала необхідність розподілу майна в судовому порядку, так як в добровільному порядку вирішити спір відповідачка не бажає. А тому позивач бажає визнати в судовому порядку право власності на належну йому 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Представник позивача надала в судове засідання заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно і належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Заперечень на позов не надсилала. Представник третьої особи надав в судове засідання заяву з проханням слухати справу у його відсутність, при винесенні рішення по справі, просив врахувати інтереси неповнолітнього сина сторін по справі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 12.08.2003 року по 28.12.2015 року, що підтверджується копією рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.12.2015 року. В період шлюбу сторони придбали спірну квартиру, що підтверджується ксерокопією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області від 05.01.2015 року, реєстр № 5, яку зареєстровано на імя відповідачки [PERSON]. Крім того, в п. 2.4. вищевказаного договору, покупець заявила, що грошові кошти, які були сплачені продавцю за нерухомість, є спільною сумісною власністю з чоловіком [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частини майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності відповідно до ст. 60 СК України. Виходячи з наведеного, слід задовольнити позов та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, а саме квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved