Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

29 липня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. У позовній заяві посилається на те, що з відповідачем у справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 17 червня 2011 року розірвано. Від спільного подружнього життя у них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , яка незабаром досягне повноліття, та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 листопада 2008 року з відповідача на утримання неповнолітніх дітей було стягнуто аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11 листопада 2008 року і до досягнення дітьми повноліття. На даний час діти проживають з нею. Вказує, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою на утримання дітей, далеко не є половиною прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що суперечить вимогам закону, у зв`язку із чим, вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно і до досягнення нею повноліття.\~\~ Ухвалою судді від 07.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 05 листопада 2021 року, яке через неявку відповідача відкладено на 01.12.2020 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи . Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 17 червня 2011 року розірвано. Від спільного подружнього життя у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , яка на день ухвалення рішення уже досягла повноліття, та неповнолітній [PERSON] , [INFO] . Дані обставини стверджуються копіями свідоцтв про народження. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 листопада 2008 року з відповідача на утримання неповнолітніх дітей було стягнуто аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11 листопада 2008 року і до досягнення дітьми повноліття. Підставою звернення з позовом про\~збільшення розміру аліментів\~став той факт, що аліменти у вищевказаному розмірі є недостатніми для належного утримання дітей, збільшення прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших\~дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2\~ст. 182 СК України). При цьому за змістом\~ст. 141 СК України\~батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 202 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком вiд 6 дo 18 рокiв з 1 грудня 2021 року- 1309 грн. При вирішенні справи суд враховує, що\~після ухвалення вищезгаданого рішення суду від 24.11.2008 року про стягнення аліментів з відповідача, відбулись зміни у житті позивача, як одержувача аліментів та житті її дітей, на користь яких стягнуто аліменти. Так, з дня стягнення аліментів 24.11.2008 року, пройшло понад 10 років. За цей час діти підросли, в зв`язку з чим закономірно, збільшилися витрати на їх утримання, (одяг, харчування - продуктовий кошик, кишенькові витрати, лікування, додаткові заняття), що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії (дітей віком від 6 до 18 років). Дочці [PERSON] [INFO] виповнилося 18 років, і вона досягла повноліття, тому у частині збільшення розміру аліментів на її утримання суд відмовляє. У силу ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями\~ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»\~поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Враховує суд і те, що неповнолітня дитина проживає з матір`ю, яка в зв`язку з цим несе також і додаткові витрати щодо належного утримання місця проживання. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачено\~статтею 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який має стабільний дохід, стан його здоров`я, встановлений прожитковий мінімум для дитини даного віку, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів та надалі стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 908 (девятсот вісім) грн.

Outcome: partial