Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

30.11.2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002-11998-270807 від 27.08.2007 року, яка станом на 24.10.2013 року складає 3651,53 грн. Відповідач повідомлявся про виникнення заборгованості по оплаті передбачених кредитним договором платежів, однак на даний час заборгованість не погашена. Просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність на підставі поданих документів. У випадку неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належно, у відповідності з ч.5 ст.74 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд вважає, що у задоволенні позову має бути відмовлено, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.08.2007 року між сторонами укладений кредитний договір № 002-11998-270807, у відповідності з яким ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є позивач ПАТ «Дельта Банк», відкрив відповідачу [PERSON] (позичальнику) картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, оформив та надав в користування картку платіжної системи, а також ПІН-код до картки, здійснювалося обслуговування відповідача на умовах, викладених в тарифному пакеті «Класичний партнерський». Відповідно до п.1.3 умов цього пакету кредит надавався шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладення договору ліміт кредитної лінії становив 3000 грн. Ліміт кредитної лінії розраховувався банком самостійно, та не міг перевищувати загальної суми кредитної лінії. Відповідач [PERSON] не виконував належним чином умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 24.10.2013 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 3651 грн.53 коп., яка складається з тіла кредиту в розмірі 0,00 грн., простроченого тіла кредиту - 3651,53 грн., заборгованості за відсотками - 0,00 грн., заборгованості за комісіями - 0,00 грн. Правовідносини сторін регулюються статтями 509, 526, 530, 536, 546-552, 599, 625,1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином згідно з умовами договору, а одностороння відмова від зобов'язання та одностороння зміна умов зобов'язання згідно зі статтею 525 ЦК України не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, укладаючи та підписуючи кредитний договір, погодився із зазначеними в ньому умовами. Позивач виконав належним чином свої зобов'язання за договором, тобто надав відповідачу обумовлену договором суму кредиту, відповідач, у свою чергу, умови кредитного договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Отже, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. При цьому, вирішуючи питання про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором, суд враховує наступне. Згідно з роз'ясненнями п.30 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, згідно з якими враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Згідно зі ст.ст. 257, 261 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. За правилами частини 1 статті 259 Цивільного кодексу України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Кредитним договором № 002-11998-270807 від 27.08.2007 року, укладеним між сторонами справи, строк позовної давності не визначений, таким чином підлягає застосуванню загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Згідно наданого позивачем розрахунку ціни позову, вищезазначена заборгованість за кредитним договором у розмірі 3651 грн.53 коп., виникла за відповідачем у період з 27.08.2007 року по 30.10.2009 року. Таким чином, звернувшись до суду з даним позовом 30 листопада 2013 року, позивач не дотримався трирічного строку позовної давності про повернення заборгованості за кредитним договором. З урахуванням викладеного суд вважає, що в позові ПАТ «Дельта Банк» необхідно відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності для звернення до суду, передбаченого статтею 257 Цивільного кодексу України. З урахуванням викладеного, на підставі статті 257 Цивільного кодексу України, п. 7 ч.13 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів»,

Outcome: dismissed