Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

31.05.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 82566 грн. 49 коп., яка складається з: заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання за період з 01.10.2013 року по 30.04.2018 року в розмірі 69434,78 грн.; заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року в розмірі 13131,71 грн.; втрат від інфляційних процесів в розмірі 6257,20 грн. та 3% річних в сумі 2755,55 грн. Позов мотивовано тим, що відповідачі не здійснюють оплату за послуги з централізованого теплопостачання, а тому плата підлягає стягненню у примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися завчасно і належним чином. Судові повістки відповідачам надсилалася за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки до суду відповідачі не повідомили, відзиви не подали. З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до відомостей наданих адресно-довідковим підрозділом УДМС України в Чернігівській області за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18-22). Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для суб'єктів усіх форм власності. Відповідачі є споживачами послуг з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води, які надавалися позивачем за адресою: [ADDRESS] на підставі договору, який оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року. На підставі ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» такий договір є договором приєднання. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно визначеного у ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» поняття, комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуги з централізованого опалення відносяться до комунальних послуг. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Матеріалами справи підтверджується, що відповідачі за надані послуги плату своєчасно не вносили, у зв'язку з чим виникла заборгованість, а саме: за послуги з теплопостачання за період з 01.10.2013 року по 30.04.2018 року в розмірі 69434,78 грн.; заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року в розмірі 13131,71 грн. (а.с. 6-7). Відповідно до ч. 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, оскільки відповідачами порушено зобов'язання щодо обов'язкової оплати в установлені строки наданих позивачем послуг, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку представника позивача втрати від інфляційних процесів склали 6257,20 грн. та 3% річних склали 2755,55 грн. (а.с. 8-9). Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved