Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

29 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначає, що шлюб з відповідачем зареєстрований 7.05.2005 року Радехівським відділом реєстрації актів цивільного стану РУЮ Львівської області, актовий запис №32. Від даного шлюбу народилося двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідач відмовився добровільно сплачувати аліменти на утримання дітей. Відповідач працює офіційно і має постійни доходи. Позивач сама не має змоги утримувати дітей, а тому змушена ставити питання про стягнення аліментів з відповідача. Просить стягувати з [PERSON], жителя [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) в її користь на утримання дітей : дочки [PERSON] [INFO], та сина [PERSON] [INFO] з дня подачі заяви до повноліття дітей. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, зазначила, що діти перебувають на повному її утриманні, на примирення не погоджується, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Тому, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі наявних доказів, чого не заперечив позивач. Суд, вислухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов необхідно задовольнити, виходячи із наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 5 травня 2005 року Радехівським відділом реєстрації актів цивільного стану РУЮ Львівської області, актовий запис №32. (а.с.4) Від шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO] (а.с. 5,6.). Діти проживають разом із позивачкою, що підтверджується довідкою виданою комунальним підприємством «Радехівське міське водоконалізаціне господарство» від 26.02.2016 року (а.с.7). Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обовязок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітні діти проживають разом із сторонами та перебувають на повному матеріальному утриманні позивача і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обовязку утримувати дітей не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей є правомірними. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що діти потребують матеріальної допомоги, а відповідач є працездатними, офіційно працює та може таку надати. Відповідач є працездатного віку, тому суд прийшов до висновку, що стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 29 лютого 2016 року і до досягнення дітьми повноліття, з проведенням індексації розміру аліментів, відповідно до Закону. Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів; обовязок обох батьків утримувати дитину до досягнення повноліття; суд робить висновки про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Outcome: approved