Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

29.07.2019 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 27.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис №353. Від шлюбу мають повнолітнього сина. Позивач зазначив, що подружні відносини з відповідачем припинені, на примирення позивач не згоден, вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї є неможливим та суперечить його інтересам, майнового спору та спору стосовно місця проживання дітей немає. Посилаючись на дані обставини, просила розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою від 21.07.2020 року відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду надав заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути подану позовну заяву за його відсутності у звязку з неможливістю прибуття у судове засідання. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала на електронну адресу суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнала просила розглянути справу за її відсутності. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис №353. Від шлюбу мають дитину. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З матеріалів справи встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім`єю не проживають. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved