overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

30.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою №43 в будинку №34 по вул. Щорса в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він, згідно рішення Виконкому Тернівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.10.1999 року, є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. В даний час у вищезазначеній квартирі зареєстрований його син - відповідач [PERSON], який з 2004 року в зазначеній квартирі не проживає, комунальні платежі, які на нього нараховуються не сплачує, тим самим перешкоджає позивачу вільно користуватися квартирою. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №43 в будинку №34 по вул. Щорса в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В судове засідання позивач не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], - а.с.4-6. У вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який, згідно акту ТОВ «УЮТ-2011» від 09.09.2015 року, з 2004 року за вказаною адресою не проживає, - а.с.10. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, слід визнати [PERSON] таким що втратив право користування квартирою №43 в будинку №34 по вул. Щорса в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Таким чином, на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

30.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.12.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 745, мотивуючи тим, що 28.12.2010 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що вони з 2013 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Вважає примирення неможливим. В судове засідання позивач не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою наполягає на задоволенні позовних вимог та просить розглянути справу у його відсутність. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала та не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 28.12.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 219907, повторно виданим 04.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І ЖД № 296440, виданим 15.12.2011 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції та малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 343371, виданим 23.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Сторони з 2013 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

30.09.2015 року [PERSON] звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох дітей: дочки Софії, [INFO] та сина Івана, [INFO], батьком яких є відповідач, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу). Позивач в судове засідання не зявилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих обставин. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини, крім того відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України при стягненні аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання. Тому відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) на утримання дочки Софії, [INFO] та сина Івана, [INFO], до повноліття дітей на користь позивача. На підставі ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

30.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона, перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03.09.2011 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання доньки відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком доньки позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, а.с.3. Донька проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні, - а.с.4. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.182, 198 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

30.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на їх утримання. В судове засіданні позивач не зявилась, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано 08 листопада 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 112 /а.с.6/. Відповідно до наданих копій свідоцтв про народження, відповідач [PERSON], записаний батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] і тому відповідач повинен приймати участь в утриманні дітей до досягнення ними повноліття /а.с. 3,8/. Згідно наданої довідки Левковицької сілської ради Чернігівського району Чернігівської області за № 461 від 14.09.2015 року, позивач зареєстрована та проживає разом з дітьми за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Льгів, вул. Центральна, 63, які знаходяться на її утриманні /а.с.7/. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання дітей слід стягнути аліменти у розмірі заявленому позивачем. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

30.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним: вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15.08.1998 року, одруження було зареєстровано Алчевським міським відділом реєстрації актів громадського стану Луганської області, актовий запис № 414, від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припиненні з квітня 2014 року, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на сімейне життя, виховання дітей, відсутні спільні інтереси, зникли почуття, внаслідок чого між ними постійно виникали суперечки та сварки. Діти після розірвання шлюбу будуть мешкати разом з матір'ю. Спору про розподіл спільного майна між нею та відповідачем не має. Просить суд розірвати шлюб, повернути дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява завірена приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В. про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї [PERSON] неможливе. Враховуючи інтереси дітей, суд вважає за необхідне залишити дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на вихованні їх матері - [PERSON]. Після розірвання шлюбу [PERSON] повернути дошлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

30.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.12.2011 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що домовленості щодо утримання неповнолітньої доньки [PERSON] між ними не досягнуто, тому вона вимушена звернутися до суду про стягнення аліментів в судовому порядку. Просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи за його відсутності, позов визнав.\~\~ Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.12.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 27.03.2012, батьком якої є [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням матеріального становища дитини та платника аліментів, а також з урахуванням стану здоровя, наявності у нього інших осіб, яких він повинен утримувати. Оскільки [PERSON] ухиляється від цього обовязку, аліменти стягуються судом в примусовому порядку. Аліменти згідно вимог закону стягуються з дня звернення. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

30.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказувала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 27.04.2002 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу не можливе, у зв'язку з чим позивачка звернулась до суду із позовом. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 27.04.2002 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час стосунків не підтримують. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що після надання сторонам строку для примирення позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

30.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про скасування рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16.10.1998 року про визнання її матері [PERSON] безвісно відсутньою. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заяву та суду пояснила, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16.10.1998 року за заявою її батька - [PERSON], її мати [PERSON] було визнано безвісно відсутньою, хоча в дійсності, в цей час вона знаходилася на території Російської Федерації. З літа 2015 року і по теперішній час її мати проживає на території України. На підставі викладеного просила її заяву задовольнити та скасувати рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16.10.1998 року про визнання її матері [PERSON] безвісно відсутньою. [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву та просила суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Вислухавши пояснення [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву обґрунтованою, і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16.10.1998 року по цивільній справі за заявою [PERSON] було визнано безвісно відсутньою його дружину та мати заявниці - [PERSON], так як відомостей про її місцеперебування в місці її проживання не було протягом року. Згідно з відміток в копії посвідчення особи на повернення в Україну серії CR № 146043, виданого 20.07.2015 року на ім'я [PERSON], [INFO], [PERSON] 30.07.2015 року прибула з Росії до України (а.с. 12) та згідно з довідки про склад сімї станом на 24.09.2015 року - з 14.04.1988 року остання зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст.48 Цивільного кодексу України якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Відповідно до ст. 205 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, скасовує своє рішення. Таким чином, суд, вважає за необхідне скасувати рішення суду про визнання [PERSON] безвісно відсутньою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

30.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.05.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 86. Свої вимоги мотивує тим, що 15.05.2010 року вони з [PERSON] уклали шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є нерозуміння між подружжям, що приводило до сварок. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. На даний час вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Оскільки їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сімю наміру не має, просить суд його розірвати. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила суд її задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, \~позов визнав повністю та просив розірвати шлюб між ним та позивачкою. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке не підтримує шлюбних відносин і зберігати сім'ю наміру не має, дійшов висновку, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітнього сина, а тому позов підлягає задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає необхідним позивачці [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

30.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - Єгора, [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 01.10.2015 року і до повноліття сина. Позивачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні \~позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні \~позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина - Єгора, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 01.10.2015 року і до повноліття сина. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи \~вважає, що позов підлягає повному задоволенню, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, на підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка зобовязує батьків утримувати своїх неповнолітніх \~дітей до їх повноліття.

Outcome: approved