overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

30.10.2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 20 січня 2015 року перебуває в шлюбі з відповідачкою. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось, втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на життя, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Примирення не можливе, шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. У судове засідання сторони не з'явилися, позивач у наданій заві просить проводити розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням справу слухати за її відсутності, позов визнала. Відповідно до вимог ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального Кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20.01.2015 року Бердичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис №\~8(а.с. 6). Сторони є батьками сина [PERSON], [INFO](а.с. 7). Відповідно до частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя сторін розладналося, позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка проти того не заперечила, про що свідчить її письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

30.10.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Куйбишева, будинок 11, м. Лиман Донецька область на підставі договору купівлі-продажу від 17.11.2015 року. У вказаному житловому будинку з 23.11.2012 року зареєстрований [PERSON], але він фактично з 17.11.2015 року в ньому не проживає. Позивач здійснює виконання обовязків, щодо утримання зазначеного житлового будинку,виконує інші обовязки, повязані з використанням нерухомості; не скасована реєстрація відповідача за колишнім місцем проживання порушує житлові права позивача відповідно до ст.383 ЦК України. З огляду на це, позивач змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. Позивач [PERSON], повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи судом, однак для участі в судовому засіданні не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала заявлені позовні вимоги, наполягала на їх повному задоволенні. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2\~ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув. Про необхідність явки в судове засідання відповідач повідомлявся належним чином у спосіб, визначений абз. 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК України шляхом направлення судової повістки відповідачу - фізичної особі, яка не має статусу підприємця, за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно копії паспорта відповідача (а.с. 11), останній зареєстрований за адресою: [INFO]. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

30.10.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 липня 1993 року Відділом ЗАГС Первомайського міськвиконкому Харківської області, за актовим записом № 211, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, в сім'ї постійно виникали сварки. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Позивач в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, однак до суду не прибув про причини неявки суд не повідомив, тому, суд, отримавши згоду позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

30.10.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку №42, поле №6, площею 2,93 гектари, розташовану на території Красногірської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, мотивуючи свої вимоги тим, що вона була членом КСП «Комунар» с.Красногірка, Чуднівського району, Житомирської області, при передачі земель в колективну власність її безпідставно не було включено до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Позивач у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно просить позов задовольнити. Представник позивача - [PERSON] у судове засідання не зявилася, до суду подала заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач Красногірська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої Красногірська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. Відповідач Чуднівська районна державна адміністрація Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом представника райдержадміністрації [PERSON], згідно якої він просить розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачами позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

30.10.2017 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстровано 19.11.2014 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 214. В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припиненні у травні 2016 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON]. Шлюб розпався через різні погляди на життя та плани на майбутнє. В судове засідання позивачка не з'явилась надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутність. [PERSON] в судове засідання не з'явився надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутність. Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.11.2014 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №214. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с.4/. Від шлюбу у подружжя народилась донька [PERSON], [INFO]. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Виходячи із позовної заяви, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, ще у травні 2016 року та на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам позивача, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

30.10.2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від спільного життя мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, просила стягнути з нього аліменти на кожну дитину в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини які викладені в позовній заяві. Представник відповідача надав заяву в якій визнає позовні вимоги, просить суд задовольнити позов та розглядати справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебувають у шлюбі з 16 лютого 2007 року, від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. на кожну дитину, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

30.10.2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 04.11.2008 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу через органи РАЦС, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

30.10.2018 позивач звернулася з позовом про розірвання шлюбу, який був укладений між нею та відповідачем 18.07.2018 в Шевченківському районному у м. Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1022. Дошлбне прізвище позивача [PERSON]. Зазначала, що спільних дітей з відповідачем не мають, сімейне життя не склалося через несумісність характерів , постійні сварки та приниження. Вона втратила до відповідача почуття поваги та любові і просила шлюб розірвати, післяя розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне. У судове засідання позивач не з»явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила шлюб розірвати. Відповідач з позовом не згоден, просив надати строк на примирення шість місяців. Позивач пояснив, що він проживав з позивачем однією сім»єю до кінця жовтня 2018, а потім після розмови з її батьком забрав свої речі та пішов. Після цього позивача вінз позивачем не спілкувався навіть по телефону, бо внесений до чорного списку, а отже зв»язатись з позивачем немає можливості. Позивач виїхала з м. Полтави але коли вона повернеться, то можливо він з нею поговорить, можливо помириться, а якщо не помириться , то надасть свою згоду на розлучення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 18.07.2018 в Шевченківському районному у м. Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1022, сторони зареєстрували шлюб. Сторони дітей не мають. З жовтня 2018 разом не проживають. Ч. 1 ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідач хоч і заперечує проти розірвання шлюбу, але всупереч вимогам статті ч. 3 ст. 12 ЦПК України не надав доказів того, що їхня сім»я може бути поновлена. Із пояснень відповідача убачається, що з жовтня 2018 він з позивачем не проживає та жодного разу, з жовтня 2018 , з нею не зустрічався Відповідач не навів суду жодних обставин, за яких він має можливість та бажання зберегти сім»ю. Сторони не мають спільних дітей, спільного майна, їх нічого не пов»язує, а позивач категорично наполягає на розлученні та не бажає продовжувати будь-які стосунки з відповідачем. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, підлягають стягнення з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

30.10.2018р.\~[PERSON]\~звернулася до\~суду з\~вказаною позовною\~заявою до\~[PERSON],\~обґрунтовуючи вимоги\~тим,\~що 07.10.2000р.\~вона з\~відповідачем зареєструвала\~шлюб,\~за час\~якого 09.09.2011р.\~у них\~народився син\~[PERSON],\~але під\~час подружнього\~життя зясувалося,\~що вони\~з відповідачем\~мають різні\~погляди на\~сімейне життя\~та обовязки,\~між ними\~відсутнє взаєморозуміння\~та повага,\~можливість зберегти\~сімю відсутня,\~з огляду\~на що\~позивач вважає,\~що подальше\~спільне життя\~та збереження\~шлюбу є\~неможливим,\~а тому\~просить розірвати\~шлюб, залишивши незмінним її прізвище. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов та/або заяву про розгляд справи за його відсутністю не подав. За таких обставин, враховуючи неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, дійшов висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача і дитини, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Також підлягає задоволенню вимога позивача щодо залишення після розірвання шлюбу її прізвища незмінним, оскільки згідно ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 704,80грн.. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

30.10.2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] (далі - відповідач) такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, встановлених статтею 405 ЦК України. Позов мотивує тим, що відповідач хоча й зареєстрована, проте ніколи не проживала в її квартирі, оскільки має постійне місце проживання разом із своїми батьками в іншому населеному пункті. Позивач у судове засідання не з'явилася, при цьому подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності; в заяві зазначила, що відповідач постійно проживає разом із своїми батьками в м. Черняховськ Калінінградської області (Російська Федерація). Законний представник відповідача не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Представник органу опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради з позовом погодилася з тих підстав, що відповідач є правнучкою позивача та ніколи не була членом її сім'ї; батьки відповідача мають інше місце проживання, а відповідно до чинного законодавства України місце проживання малолітньої дитини визначається за місцем проживання її батьків або одного з них. Заслухавши думку представника органу опіки та піклування та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач є власником квартирі [ADDRESS] на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.10.2014 року, ухваленого в цивільній справі № 750/8735/14 (далі - Квартира), в якій зареєстровано місце проживання відповідача (а.с. 3, 8). Як убачається з приєднаного до справи копії свідоцтва про реєстрацію місця проживання від 19.12.2012 № 3914, виданого Управлінням ФМС Россії по Калінінградській області (а.с. 8), відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У зв'язку з доведенням факту непроживання відповідача в Квартирі без поважних причин понад один рік, є законні підстави для визнання її такою, що втратила право користування Квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

30.10.2018 року [PERSON] звернувся до Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про встановлення факту смерті, в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], місце смерті м. Ялта, АРК, Україна, яка настала 24.10.2018 року, а оскільки на даній території органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, заявник був змушений звернутися до суду з даною заявою. У судове засідання заявник не зявився, надав до суду письмову заяву, просив заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу у його відсутність. Представник Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про встановлення факту смерті в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, просив розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що 24.10.2018\~року,\~за адресою\~місто Ялта,\~АРК,\~Україна померла\~[PERSON] [INFO],\~смерть якої\~настала внаслідок: тубулоінтерстіціального нефриту. Остання проживала за адресою: [INFO], України. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України у постанові від 15.04.2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». 30.10.2018 року заявник отримав відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки для підтвердження факту смерті предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, що підтверджується відмовою у проведенні державної реєстрації смерті, наданою Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції від 30.10.2018 року № 15.1-2.7/224. Відповідно до ст. 256 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час при не можливості зареєструвати факт смерті в органах запису актів цивільного стану. В даному випадку не було проведено реєстрацію смерті з причин, що органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження на території м. Ялта, АРК, Україна, тому заява підлягає задоволенню, так як обставини смерті [PERSON], [INFO], знайшли підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved