overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

29 серпня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно, оскільки матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У судове засідання позивач не з'явилася, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений засобами масової інформації, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Встановлено, що [INFO] у сторін народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 14 січня 2009 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (арк.с.6). За змістом ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Малолітній [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на його утримання відповідач не надає, тому, з урахуванням його можливостей та матеріального стану, з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень 00 копійок щомісячно на утримання їх малолітнього сина. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

29 серпня 2016 року рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та ухвалено: Стягнути з [PERSON], 03.06.1970року народження, (реєстраційний номер [NUMBER]), на користь [PERSON], [INFO], на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, до повноліття старшого сина, а потім по ? частині від всіх видів заробітку (доходу) відповідача до повноліття молодшого сина, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини щомісяця 26.09.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення за її позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В судовому засідання встановлено, що в рішенні суду від 29.09.2016 року не вирішено питання дати, з якої необхідно розпочати стягнення аліментів з відповідача на користь позивача. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Таким чином, згідно з правилами ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, виходячи з вимог п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, вважає що заява позивачки про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

29 серпня 2016 р. позивач звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просив суд розірвати шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований 18 грудня 1999 р. Лебязькою сільською радою Чугуївського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що сімейне життя сторін не склалося. На даний час сторони мешкають окремо, шлюбні відносини між ними припинено. Позивач до зали судових засідань не з'явився, надавши заяву щодо розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та висловився про відсутність в нього заперечень проти винесення заочного рішення суду. Відповідач до зали судових засідань не з'явилась, про місце та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення судового засідання не подавала. За клопотанням позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 18 грудня 1999 р. року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Лебязькою сільською радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 14, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження, серії І-ВЛ № 100890, виданим 18.12.1999 р. Лебязькою сільською радою Чугуївського району Харківської області. (а.с.4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ №144084, виданим 04.08.2000 р. Лебязькою сільською радою Чугуївського району Харківської області.(а.с.6). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

29 серпня 2016 р. позивач звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просила суд розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 05.11.2005 р. Введенською селищною радою Чугуївського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що сімейне життя сторін не склалося. На даний час сторони мешкають окремо, шлюбні відносини між ними припинено. Позивач до зали судових засідань не з'явилась, надавши заяву щодо розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та висловилась про відсутність в неї заперечень проти винесення заочного рішення суду. Відповідач до зали судових засідань не з'явився, про місце та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання не подавав. За клопотанням позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 05 листопада 2005 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Введенською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 23, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 10.12.2005 р. відділом реєстрації актів цвільного стану по Чугуївському району Чугуївського міськрайонного управління ютиції Харківської області (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], та серії [NUMBER] відповідно, виданими Новопокровською селищною радою Чугуївського району Харківської області (а.с.6, 7). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. В відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

29 серпня 2017 року, [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просив суд, встановити юридичний факт належності йому правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], виданого на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] всім в рівних частках, на підставі розпорядження органу приватизації № 617 від 27.11.1996 р., мотивуючи це помилкою, допущеною у його прізвищі при видачі вказаного свідоцтва, де його прізвище вказано як «Анцифєров», в той час як його прізвище «[PERSON]», що заважає йому розпорядитись його часткою у праві спільної часткової власності на вищевказану квартиру. В судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, поштовим повідомленням, причини неявки суду не повідомив, надавши суду письмову заяву, в якій повністю підтримав доводи своєї заяви та з проханням про слухання справи за його відсутністю (а.с. 36,37). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду заяви була повідомлена належним чином, поштовим повідомленням, причини своєї неявки суду не повідомила, надавши суду, заяву, в якій не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] та проханням про слухання справи за її відсутністю (а.с. 35,38). Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім.`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім.`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Статтею 257 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Судом встановлено, що свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], було видано на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON] та заявника [PERSON], всім в рівних частках, на підставі розпорядження органу приватизації № 617 від 27.11.1996 р. (а.с. 7). Заявник є сином [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], померлого [INFO] та братом [ADDRESS] (а.с. 18-21). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.08.1975 р. та паспорту громадянина України - вірне прізвище заявника «[PERSON]» (а.с. 8,19). Рішенням виконкому Петродолинської с/р № 85 від 26.10.2009 р. було змінено нумерацію вищевказаного будинку [ADDRESS] (а.с. 22). Таким чином, при видачі вищевказаного свідоцтва про право власності на зазначену квартиру, було допущено помилку у прізвищі заявника, що заважає заявнику вільно розпорядитись його часткою у праві спільної часткової власності на вищевказану квартиру, а тому заява є обґрунтованою, так як суд вважає доведеним та документально підтвердженим матеріалами справи факт належності заявнику правовстановлюючого документу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

29 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування будинком № 2 по вулиці Кутузова Михайла (Кірова) у м. Павлограді Дніпропетровської області. Позов обґрунтовано тим, позивачу на праві приватної власності належить будинок № 2 по вулиці Михайла Кутузова (Кірова) у м. Павлограді Дніпропетровської області. В даному будинку зареєстровано відповідача, яка є дружиною старшого брата позивача та з серпня 2013 року не проживає за зареєстрованим місцем проживання. Особистих речей відповідача в будинку немає. Добровільно з реєстрації по даній адресі відповідач не знімається, оскільки на даний час виїхала на заробітки до Російської Федерації. Позивач в судове засідання не зявився, просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачу на праві приватної власності, на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області №2-5168/2010 від 12.07.2010 року, належить житловий будинок № 2 вулиці Кірова в м. Павлограді Дніпропетровської області (а.с.9). Згідно розпорядження «Про зміну назв вулиць та провулків міста Павлограда», підписаного міським головою 17.02.2016 р, назву вулиці «Кірова» змінено на «Кутузова Михайла». За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України у Дніпропетровській області від 12.09.2017 року, місце проживання [PERSON], [INFO], зареєстровано за адресою: [INFO]. Згідно довідки від 01.08.2017 року, завіреної головою квартального комітету, відповідач не проживає та ніколи не проживала за місцем реєстрації з 19.08.2013 року (а.с.12). Відповідно до ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив, що відсутність відповідача в будинку № 2 по вулиці Кутузова Михайла (Кірова) в м. Павлограді Дніпропетровської області складає більш ніж рік, що є підставою для визнання відповідача такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

29 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 05 жовтня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №641. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 05 жовтня 2002 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №641, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I КИ №170602 . Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії I КИ №232574 та серією I -КИ № 331285. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

29 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 900 грн., щомісячно, до закінчення нею навчання 30 червня 2022 року. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що у неї та відповідача є повнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Дочка [PERSON] є студенткою Одеського національного медичного університету та навчається на 2 курсі денної бюджетної форми навчання. Дочка не працює, оскільки навчається, позивачці самій важко утримувати дочку, натомість відповідач участі в утримані повнолітньої дочки не приймає, хоч зобовязаний матеріально допомагати. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Судом встановлено, що у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Одеського національного медичного університету від 18 вересня 2017 року № 24/М2, [PERSON], є студенткою Одеського національного медичного університету та навчається на 2 курсі денної бюджетної форми навчання. Дочка не працює, оскільки навчається, позивачці самій важко утримувати дочку, натомість відповідач участі в утримані повнолітньої дочки не приймає, хоч зобовязаний матеріально допомагати. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки, копією свідоцтва про народження [PERSON]; довідкою Одеського національного медичного університету від 18 вересня 2017 року № 24/М2 . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

29 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, однак на даний час він розірваний. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. Вказує, що відповідач не бере участі у вихованні сина, матеріально його не забезпечує, він повністю перебуває на її утриманні. Вона сама не може забезпечити дитині належного життєвого рівня. Добровільно відповідач не бажає надавати коштів на утримання сина. Оскільки відповідач офіційно не працює, однак має певний мінливий дохід, то просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 гривень щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, просила його задовільнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання за викликом суду повторно не з»явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за необхідне розгляд справи провести у його відсутності, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. Дані обставини стверджуються копією рішення суду та копією свідоцтва про народження дитини. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, відповідно його дохід має мінливий характер, з врахуванням даних про стан здоров»я дитини, то розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 грн щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.198-200 СК України,

Outcome: approved