Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

5 жовтня 2020 року позивач акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі АТ «Криворізька теплоцентраль») звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за період з жовтня 2013 року по вересень 2020 за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення в розмірі 38875,99 грн., інфляційні витрати в розмірі 10758,53 грн. та 3% річних в розмірі 3343,21 грн. В обґрунтовування позову зазначено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» надавало житлові-комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2013 по 01.09.2020 за місцезнаходженням власності відповідача за адресою [ADDRESS] в повному обсязі, а тому відповідач повинен сплати грошові кошти за надані послуги, водночас останній свого обов`язку перед позивачем не виконав, а тому позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 25 січня 2021 року від представника відповідача до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву у якому просить у задоволені позову відмовити в повному обсязі. Представник відповідача вказує на те, що 27 лютого 2020 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу відчужила ѕ частини квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS] та ТОВ «Аксі-Інвест», як повний власник за договором про врегулювання питання користування квартирою та сплати комунальних послуг від 28.02.2020, зобов`язано здійснити погашення відповідної заборгованості. Також представник відповідача просить суд застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин. 9 лютого 2021 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якому зазначено про безпідставність застосування до стягнення заборгованості строків позовної давності, оскільки за укладеним договором між ТОВ «Аксі-Інвест», [PERSON] , [PERSON] від 28.02.2020 про врегулювання питання користування квартирою та сплати комунальних послуг, відповідач визнала наявність заборгованість, а відтак вчинили дії з якими пов`язується переривання строків позовної давності. 19 лютого 2021 року від представника відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив у якому вказує, що відповідач володіла лише ј частиною квартири за адресою [ADDRESS] , а відтак повинна нести відповідальність щодо належної їй частки майна. Вказує на необґрунтованість позиції представника позивача з переривання строку позовної давності. Представник позивача у судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові, просив позов задовольнити та врахувати позицію викладену у письмових заявах по суті справи. Представник відповідача, адвокат Шокол О.С. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив у задоволенні позову відмовити враховуючи позицію викладу у письмових заявах по суті справи. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст.76 вищезазначеного Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.77 цього ж Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради №343 від 12.10.2011 року «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» передано об`єкти теплопостачання в Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста і таким чином з 01.10.2013 року виконавцем послуги теплопостачання та гарячого водопостачання для будинку вул. Невська в м. Кривий Ріг є АТ «Криворізька теплоцентраль». Зазначені обставини сторонами не заперечувались та представником відповідача у заявах по суті справи не ставились під сумнів. З наданої АТ «Криворізька теплоцентраль» виписки з особового рахунку № [NUMBER] за адресою, [ADDRESS] , вбачається, що за цією адресою зареєстровано [PERSON] з 18 травня 2012 року та остання зазначена, як власник вказаної квартири. За період з жовтня 2013 року по вересень 2020 року АТ «Криворізька теплоцентраль» за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за особовим рахунком № [NUMBER] квартири за адресою: [ADDRESS] , опалювальної площі 67,90 м. кв., де зареєстровано три особи, нараховано загальну суму 38875,99 грн. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року ). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року ). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у первинній редакції). Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 року № 633, чинної з 30 серпня 2017 року). Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення. Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (частина перша статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року).Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року ). Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (частина перша статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (частина перша статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року ). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. Як вбачається з наданого відповідачем Договору про врегулювання питання користування квартирою та сплати комунальних послуг за квартиру від 28 лютого 2020 року, укладеного між ТОВ «Аксі-Інвест», з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , з другої сторони, сторони домовились, що ТОВ «Аксі-Інвест» погоджується сплатити всі наявні заборгованості по комунальним послугам, що надавались підприємствами надавачами послуг, зокрема, опалення, та не були сплачені [PERSON] , [PERSON] , тобто заборгованість, що могла виникнути з 27.02.2017 та не була оплачена станом на 27.02.2020. Укладаючи вказаний договір [PERSON] визнала перед ТОВ «Аксі-Інвест» наявність заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення квартири за адресою, [ADDRESS] , що вказує на визнання нею свого обов`язку зі сплати отриманих послуг, а відтак свідчить про переривання перебігу позовної давності. Отже, на думку суду, [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуги з централізованого опалення квартири за адресою, [ADDRESS] та є суб`єктом, який має здійснювати оплату за надані послуги за період часу з 01 жовтня 2013 року по 01 вересня 2020 року. З вище викладеного слідує, що вимога позивача про стягнення заборгованості за спожиті житлово - комунальні послуги до відповідача [PERSON] за період часу з 01 жовтня 2013 року по 01 вересня 2020 року в розмірі 38875,99 грн. підлягає задоволенню. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України). Оскільки відповідачем своєчасно не було виконано грошове зобов`язання зі сплати житлово - комунальні послуги, тому з [PERSON] підлягають стягненню сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, яка становить 10758,53 грн. та 3% річних в розмірі 3343,21 грн., згідно наданого позивачем розрахунку, з яким погоджується суд. В той же час судом не приймаються доводи [PERSON] стосовно оплати послуги з централізованого опалення квартири за адресою, [ADDRESS] ТОВ «Аксі-Інвест» виходячи з наступного. Так, у пункті 3 Договору про врегулювання питання користування квартирою та сплати комунальних послуг за квартиру від 28 лютого 2020 року, укладеного між ТОВ «Аксі-Інвест», з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , з другої сторони, сторони домовились, що ТОВ «Аксі-Інвест» протягом 3 місяців з моменту укладення даного договору повинно переукласти всі договори з підприємствами, що надають житлово-комунальні послуги. В той же час, АТ «Криворізька теплоцентраль» надано відомості з особового рахунку № [NUMBER] за адресою, [ADDRESS] , з якого не вбачається, що саме ТОВ «Аксі-Інвест» є отримувачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення. Також, сторонами не надано суду доказів того, що власником квартири [ADDRESS] є не відповідач, а інша особа, та сторони у суді будь-яких клопотань з цього приводу не заявляли. Відповідно до частини першої\~статті 13 ЦПК України\~\~в редакції, чинній на час розгляду справи, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК\~України. На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів на спростування викладених обставин та відповідач в суді не заявляв суду про неналежність або ж недопустимість наданих позивачем доказів. Отже, встановивши, що [PERSON] є отримувачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, що надавалися за адресою: [ADDRESS] у спірний період, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved