Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

31.07.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Ухвалою суду від 12.08.2020 року відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження . В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Гнєзділова К.О. не з`явились, звернулись до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про судові засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується конвертами, які повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання та зворотніми повідомленнями про вручення повісток. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, а тому суд вбачає за можливе проводити розгляд справи у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 11.01.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики №1101, у відповідність до якого позивач передав відповідачу у строк до 30.06.2020 року грошові кошти в розмірі 354430 гривень. У відповідності до п. 5 договору передача суми позики оформлено розпискою від 11.01.2020 р., що є невід`ємною частиною договору. Оформлення розписки та передача суми позики здійснено у присутності двох свідків: [PERSON] та [PERSON] . Станом на 30.07.2020 р. відповідач суму позики не повернув, прострочена заборгованість становить суму в розмірі 354430,00 грн. Статтею 1050 ЦК України передбачені наслідки порушення договору позичальником. У випадках якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 ЦК України). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за можливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договором передбачений інший розмір річних, ніж зазначено в ст. 625 ЦК України, згідно п. 6 договору відповідач додатково до суми позики зобов`язаний сплатити 30% річних від неповернутої суми позики. Розрахунок 30 % річних від неповернутої суми позики проводився позивачем наступним чином: 30% річних від простроченої суми позики = сума простроченої позики х (30% річних за день х кількість днів прострочення)/100; 30% річних за день =30/365 = 0,08219. Сума 30% річних, яка підлягає сплаті відповідачем становить - 9 030,48 грн., згідно наведеного розрахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Нормою ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути надана розписка позичальника. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до вимог ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, з відповідача належить стягнути суму боргу в розмірі 354430 гривень, та тридцять процентів річних від простроченої суми, що становить суму - 9030,48 гривень. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що відповідач у визначені договором позики строки не повернув в повному обсязі суму позики, вимоги позивача щодо повернення суму позики є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Разом з тим, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача і сума судових витрат, у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 3634,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved