Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

4 червня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю та в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, до закінчення підготовчого провадження змінивши предмет позову. В уточненому позові в обґрунтування своїх вимог зазначив, що є учасником права спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] , де йому належить 5/6 частин, з яких право на ј частину визнано за ним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, яке набрало законної сили, від 26.02.2009 року, право на 1/6 частину отримав на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , право на 5/12 - на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , належав на праві спільної часткової власності [PERSON] , смерть якої сталася [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , чия смерть сталася [INFO] . Ѕ частина нерухомості перебувала у власності [PERSON] , 1/3 частина належала [PERSON] , 1/6 частина - [PERSON] . Після смерті [PERSON] його частку успадкувала дружина позивача [PERSON] , що доводилася донькою [PERSON] і чия смерть мала місце [INFO] . Він та його донька [PERSON] отримали право на ј частину будинку після смерті [PERSON] на підставі рішення суду від 26.02.2009 року, а також на 1/6 частину після смерті [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину. Розмір часток його та його доньки таким чином становив 5/12 частин, які належали кожному з них. [INFO] сталася смерть [PERSON] , після якої позивач успадкував належні доньці 5/12 частин будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину, збільшивши таким чином розмір належної йому частки до 5/6 частин будинку. Після смерті [PERSON] , якому належало право на 1/6 частину будинку, його спадкоємці до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались. Разом з тим його частину успадкував його брат [PERSON] , ставши до фактичного управління спадковим майном, так як постійно проживав у вказаному житлі. Після його смерті вказану частку успадкувала дружина позивача і донька [PERSON] - [PERSON] , яка постійно проживала разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Позивач вважається таким, що прийняв спадщину після смерті дружини, так як постійно проживав разом з нею у спірній нерухомості на момент її смерті. У зв`язку з викладеним просить визнати за ним право власності на 1/6 частину будинку в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка успадкувала, але не оформила вказану частку після смерті [PERSON] , а той успадкував її та не оформив після смерті [PERSON] . Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щасливої О.В. від 06.06.2019 року заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. Заходи забезпечення позову, доказів в справі не вживалися. Суддею витребувано матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] в П`ятій запорізькій державній нотаріальній конторі. Ухвалою суду від 08.11.2019 року закрито підготовче провадження в справі і справу призначено до розгляду у судовому засіданні. На підставі ухвали суду від 20.01.2020 року провадження в справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступників [PERSON] . Суддею витребувано матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] в П`ятій запорізькій державній нотаріальній конторі. На підставі ухвали суду від 17.06.2020 року провадження в справі поновлено. Позивач до суду не з`явився, її представник надав суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позовних вимог, вирішення справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. З аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову, звернувся представник відповідача. Означені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для розгляду справи у відсутність її учасників. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивачу належить право власності на 5/6 частин будинку [ADDRESS] (1/4 частина - на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2009 року, яке набрало законної сили; 1/6 частина - на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] ; 5/12 частин - на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] ). 1/6 частина вказаної нерухомості належала [PERSON] , чия смерть сталася [INFO] . Дії, що свідчать про прийняття спадщини, внормовані статтею 549 ЦК Української РСР, який діяв на момент смерті [PERSON] . За змістом вказаної статті визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як встановлено рішенням суду від 26.02.2009 року, яке набрало законної сили, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, спадкоємці до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались. Разом з тим спадкоємець за законом [PERSON] [PERSON] , який доводився рідним братом [PERSON] і в силу ст. 530 ЦК Української РСР є його спадкоємцем другої черги за законом, вчинив дії з прийняття спадщини, ставши в силу ст. 549 ЦК Української РСР до фактичного управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживав в належному на праві спільної часткової власності будинку [ADDRESS] . В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1269 ЦК є спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. До спадкоємців першої черги за законом у відповідності до ст. 1261 ЦК України відносяться, зокрема, діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. У [PERSON] , яка постійно проживала за вказаною адресою на момент смерті [PERSON] , яка сталася [INFO] , виникло право власності на спірну частку в порядку спадкування після смерті батька. Задовольняючи позов, суд зважає на ті обставини, що позивач, який є спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] як подружжя, в силу ст. 1268 України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із дружиною на момент відкриття спадщини. За роз`ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкодавців на спірне житло підтверджують надані суду фактичні дані. Діючи розумно і добросовісно, позивач здійснив дії, спрямовані на реалізацію права на спадкування, а неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину з незалежних від його волі причин, не може бути підставою для відмови в отриманні судового захисту. Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved