Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

31.05.2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом та просила визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власницею [ADDRESS]. В цьому житловому будинку зареєстровані, але не проживають більше року її колишній чоловік [PERSON] та знайомий чоловіка [PERSON]. Реєстрація відповідачів є перешкодою позивачці у володінні, користуванні та розпорядженні приватним майном. Вони не сплачують комунальні платежі, через їх реєстрацію місця проживання позивачка не може отримати субсидію. Тому остання просить визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Її представник [PERSON] в судовоцм засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але направив суду заяву про визнання позову та про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] повідомлявся про час і місце судового розгляду, в судове засідання на виклик суду не з'явився, причини неявки не повідомив. 26.07.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши представника позивачки, свідка [PERSON], вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Поясненнями представника позивачки, що підтверджуються свідоцтвом про право власності на житло (а.с.7), договором дарування частини квартири (а.с.8) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9) встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею [ADDRESS]. Актами обстеження матеріально-побутових умов (а.с.15-18 ), довідкою (а.с.14) та будинковою книгою (а.с.10-12) встановлено, що в квартирі позивачки також зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], але не проживають в ньому більше року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивачки. Вона вказує, що бачила відповідачів у квартирі позивачки, вони там проживали, але більше року не бачила їх по місцю реєстрації. Відповідно до положень ч.1 ст.156 ЖК України та ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом. Згідно правил ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позаяк відповідачі не довели, що між ними та позивачкою існує домовленість про інший порядок користування житлом, їх слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до положень ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», відповідачі зобов'язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання, зареєструвати місце проживання. Проте вони такого обов'язку не виконали, тому підлягають зняттю з реєстрації місця проживання в будинку позивачки, постільки там не проживають. На підставі ст.ст.6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.156 ЖК України, ст.405 ЦК України та

Outcome: approved