Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

5 вересня 2013 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], ПАТ «Страхова Компанія «Універсальна», третя особа: [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП та судових витрат було винесено рішення про часткове задоволення позову [PERSON], відмовлено в стягненні з [PERSON] в солідарному порядку з ПАТ «СК «Універсальна» матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП, а також судових витрат, а стягнуто матеріальні збитки в сумі 3699 грн., 5 000 грн. моральної шкоди та судові витрати тільки з відповідача ПАТ «СК «Універсальна». 12 лютого 2014 року до суду із заявою звернувся відповідач по справі, і прохав винести додаткове рішення про стягнення з позивача по справі [PERSON] на його користь витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн. Свої вимоги мотивував тим, що він, як відповідач, під час розгляду вищевказаної цивільної справи уклав угоду про надання правової допомоги з адвокатом [PERSON], якому сплатив за послуги 1500 грн., що підтверджується квитанцією від 5 вересня 2013 року. В судовому засіданні відповідач [PERSON] свою заяву підтримав та просив її задовольнити. Позивачка [PERSON] заперечувала проти винесення додаткового рішення по цьому питанню, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] не має право на відшкодування цих витрат, оскільки про таке відшкодування він під час розгляду позову в суді не заявляв і ніякі докази стосовно надання йому адвокатом правової допомоги в при розгляді справи не досліджувалися. Вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. Відповідно до угоди про надання правової допомоги від 31 липня 2013 року адвокат [PERSON], який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю [NUMBER], та [PERSON] уклали угоду про надання правової допомоги, оплату якої відповідач мав здійснити за взаємним погодженням сторін, виходячи з обсягу роботи (а. с. 49). 5 вересня 2013 року [PERSON] сплатив адвокату [PERSON] кошти в сумі 1500 грн. за надання правової допомоги, а саме: на підготовку заперечень на позовну заяву адвокатом [PERSON] витрачено 2 год. робочого часу; на участь по захисту прав та законних інтересів при розгляді справи в суді - 1 год. 23 хв. Судом встановлено, що при ухваленні рішення суду від 5 вересня 2013 року питання про розподіл судових витрат, а саме: витрат на правову допомогу адвоката [PERSON] відповідачу [PERSON] не вирішувалося. Відповідно до абзацу 6 п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цим вільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у тому разі, коли питання про судові витрати не було вирішено при ухваленні рішення, суд, що його ухвалив, вирішує це питання відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухваленням додаткового рішення. У зв'язку з цим питання про судові витрати не можуть вирішуватись іншим судом або шляхом пред'явлення позову в іншій справі. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В даному випадку відповідач [PERSON] посилається на вимоги ст. ст. 84 і 88 ЦПК України, які визначають, що витрати на правову допомогу несуть сторони самостійно, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, і на те, що суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Але в той же час в ч. 1 ст. 88 ЦПК України вказано, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно довідки від 5 вересня 2013 року [PERSON] сплатив адвокату [PERSON] 1500 грн. за надання правової допомоги, а саме: на підготовку заперечень на позовну заяву адвокатом [PERSON], на що витрачено 2 год. робочого часу; на участь по захисту прав та законних інтересів при розгляді справи в суді згідно журналів судових засідань (а. с. 50, 67, 80-81), на що витрачено в загальному 1 год. 23 хв. робочого часу. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державник бюджет України на 2013 рік», установлено у 2013 році мінімальну заробітну плату у місячномук розмірі: з 1 січня 2013 року - 1147 грн., з 1 грудня 2013 року - 1218 грн. Звідси, якщо 40 % мінімальної заробітної плати складає 458 грн. 80 коп., тоді розмір компенсації витрат на правову допомогу за 1 год. 28 хв. або ж за 1,38 год. витраченого робочого часу за участь у даній справі складає 633 грн. 14 коп. (458, 80 грн х 1,38 год. = 633, 14 грн.), а розмір компенсації витрат адвоката [PERSON] поза судовим засіданням, тобто за підготовку заперечень на позовну заяву, на що витрачено 2 години, складає 917 грн. 60 коп. (458, 80 грн. х 2 год. = 917, 60 грн.). Отже, всього компенсація витрат на правову допомогу адвоката [PERSON] не може перевищувати 1550 грн. 74 коп. (633, 14 грн. + 917, 60 грн. - 1550, 74 грн.). За таких обставин суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення, яким стягнути з позивачки [PERSON] на користь відповідача [PERSON] відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн. Заперечення позивачки з приводу того, що заява задоволенню не підлягає в зв'язку з тим, що вимоги про стягнення судових витрат відповідачем під час розгляду цивільної справи не заявлялися і не надавалися докази, суд вважає безпідставними, оскільки в матеріалах цивільної справи є договір про надання правової допомоги відповідачу [PERSON] адвокатом [PERSON], який носить оплатний характер, що випливає з його змісту, тобто договір має вказівку на те, що [PERSON] понесе матеріальні витрати за послуги адвоката в залежності від обсягу його роботи. Як вбачається з квитанції про отримання за послуги адвоката коштів в сумі 1500 грн. від 5 вересня 2013 року, обсяг роботи адвоката та розмір гонорару за його послуги визначений був сторонами в день винесення рішення, що не суперечить згаданій угоді. А оскільки, згідно зі ст. 79 ЦПК України, витрати на правову допомогу входять до складу судових витрат, то їх розподіл між сторонами по справі прямо передбачений ст. 88 КПК України, без умови заявлення таких вимог під час розгляду справи.

Outcome: approved