overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

30 січня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS] та є споживачем природного газу з присвоєнням особового рахунку № 67116 і має зобовязання своєчасно та в повному розмірі вносити плату за надані послуги з газопостачання. Однак відповідач неналежним чином виконував зобовязання в частині здійснення плати, в звязку з чим за період 01 березня 2003 року по 06 грудня 2011 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1344,53 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по оплаті за спожитий газ у розмірі 1344,53 грн. та понесені ним судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] до суду на розгляд справи не зявилась, причини неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та від неї не надходило заяв та клопотань про відкладення розгляду справи. Дослідивши надані докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] мешкає у квартирі [ADDRESS], та є споживачем послуг газопостачання згідно особового рахунку № 67116, надання яких здійснює позивач, (а.с.4), за що відповідач зобовязаний своєчасно вносити оплату згідно встановлених тарифів. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань по внесенню плати за спожитий природний газ за період 01 березня 2003 року по 06 грудня 2011 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 1344,53 грн., що вбачається з довідки про нарахування та сплату послуг газопостачання (а.с.5). Відповідно до ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлений інший строк. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити: стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за надані послуги газопостачання за період 01 березня 2003 року по 06 грудня 2011 року у розмірі 1344,53 грн. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування витрат по сплаті судового збору 243,60 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

30 січня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS] та є споживачем природного газу з присвоєнням особового рахунку № 86142 і має зобовязання своєчасно та в повному розмірі вносити плату за надані послуги з газопостачання. Однак відповідач неналежним чином виконував зобовязання в частині здійснення плати, в звязку з чим станом на 12 листопада 2012 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1509,11 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по оплаті за спожитий газ у розмірі 1509,11 грн. та понесені ним судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 157,06 грн. за період з 01 січня 2009 року по 30 червня 2009 року. Відповідач [PERSON] до суду на розгляд справи не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову заперечувала оскільки її було виселено із вказаної адресу у примусовому порядку на виконання рішення суду. Зясувавши позицію сторін, дослідивши надані докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що відповідачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] згідно особового рахунку № 86142 позивачем нараховується оплата за послуги з газопостачання, надання яких здійснює позивач (а.с.4). Як вбачається з довідки про нарахування та сплату послуг газопостачання відповідачу [PERSON] станом на 12 листопада 2012 року було нараховано 1509,11 грн. (а.с.5). Згідно рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2009 року позов ЗАТ КБ «Приватбанк» про виселення з жилого приміщення було задоволено, зокрема постановлено виселити [PERSON] з жилої квартири за адресою [ADDRESS] (а.с.23-24). Як вбачається з листа ВДВС Костянтинівського МРУЮ № 439/04-17/19/7053 від 13 травня 2015 року зазначене рішення суду було виконано у повному обсязі, боржника було виселено з квартири, про що складено акт державного виконавця від 08 квітня 2010 року (а.с.28). Відповідно до уточненого розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість сумі 157,06 грн. за період з 01 січня 2009 року по 30 червня 2009 року (а.с.33). Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що в межах строків позовної давності, яку попросив застосувати відповідач, заборгованість відповідача перед позивачем за спожитий природний газ у межах строку позовної давності, встановленого ст.257 ЦК України відсутня, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

30 січня 2015 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частини всіх видів його заробітку , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Свої вимоги мотивує тим, що він не може виплачувати аліменти у зазначеній частці, оскільки з 12 січня 2015 року сплачує аліменти ще на одну дитину. Позивач до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задоволити, судові витрати з відповідачки не стягувати. Відповідачка також до суду не з'явилась і просила справу розглянути без її участі, позов визнала повністю. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 20 вересня 2009 року було розірвано (а.с.6). Згідно постанови народного судді місцевого суду міста Ромни від 24.09.2002 року з [PERSON] стягуються аліменти в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходу громадян на утримання дочки [PERSON], [INFO]. (а.с.9). 12 січня 2015 року рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області з позивача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.8). Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач не має можливості сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі, визначеному постановою судді, оскільки у нього змінилось матеріальне становище. Тому його позовні вимоги необхідно задоволити і змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання дочки [PERSON], [INFO], з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

30 січня 2015 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що не може оформити право власності на спадкове майно - житловий будинок та земельні ділянки, які залишилися після смерті матері [PERSON] у зв'язку з тим, що пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин, а саме: те, що знаючи про заповіт, вважала, що є власником майна. Її рідний брат помер, інших спадкоємців немає. Просить визначити додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов з підстав, зазначених у позовній заяві і останній пояснив, що її брат мав намір приїхати, щоб оформити спадщину, тому вона пропустила цей строк. Потім брат помер. Інших спадкоємців немає. Представник відповідача Війницької сільської ради у судове засідання вдруге не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про дату і час розгляду справи, заяви про розгляд справи без його участі до суду не подав. Згідно з довідкою Війницької сільської ради № 402 від 04.06.2013 року спадкоємцем після смерті матері є позивач, а витягом з погосподарської книги підтверджується належність будинку спадкодавцю (а.с. 10, 9). Постановою завідувача Локачинської держнотконтори від 27 січня 2015 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з тим, що у встановлений строк він не подав заяву про прийняття спадщини (а.с. 11). Спадкова справи після смерті матері була відкрита за заявою позивача № 12/2015 від 27.01.2015 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустить строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач, як спадкоємець за заповітом, не може оформити спадщину в зв'язку з тим, що пропустив строк для її прийняття. Строк пропустив через незнання законодавства. Отже, позов підставний і підлягає до задоволення. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

30 січня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на власне утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. В обґрунтування позову позивач зазначила, що шлюб між сторонами розірвано, від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач сплачує аліменти на утримання доньки в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку. Проте, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки її сім'я є малозабезпеченою. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку на утримання колишньої дружини. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 29.05.2012 року вбачається, що сторони від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.03.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Також цим рішенням суду стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до її повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України, право на дане утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку, що зважаючи на рівень доходів відповідача, та враховуючи той факт, що позивач працює, то вимога щодо її утримання підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення аліментів у розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

30 січня 2015року позивач звернулася до суду з позовом до Себинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON]. Позивач посилається на те, що [INFO] в с. Себине Новоодеського району Миколаївської області померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельні ділянки, що знаходяться на території Себинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не змогла вчасно звернутися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини оскільки на протязі вересня 2013року вона хворіла. Коли ж позивач у січні 2015року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено через те що було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Посилаючись на вищевикладене позивач просила визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі та просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій вказав, що заперечень проти позову не має та просив справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Себинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню з наступних підстав. Так з матеріалів справи видно, що [INFO] в с. Себине Новоодеського району Миколаївської області померла [PERSON], (свідоцтво про смерть [NUMBER] видане виконкомом Себинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області 12.03.2013року) Покійна [PERSON] є рідною матір'ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на час смерті майно, а саме земельні ділянки площею 2,16га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та площею 0,15га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Себинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, що підтверджується відповідними державними актами. Згідно довідки Себинської АЗП-СМ від 15.09.2013року в період з 05.09.2013року по 15.09.2013оку [PERSON] хворіла та знаходилася на лікуванні. Зважаючи на вищевикладене суд вважає, що встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач пропустила з поважних причин, тому відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України позов слід задовольнити та визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. На думку суду строк тривалість 2 місяці є достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

30 січня 2015 року позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі 01.03.2013 року у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Разом з відповідачем не проживають. На теперішній час вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає. Тому просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини (доходів) з усіх видів заробітку відповідача щомісячно. До судового засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги змінила, просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини (доходів) з усіх видів заробітку відповідача щомісячно. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини щомісячно та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до представленої суду копії свідоцтва про народження дитини, відповідач є батьком - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Судом встановлено, що позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, отримує соціальні виплати на дитину. Згідно з ч.2,4 ст.84 СК України дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х річного віку, незалежно від її матеріального становища. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243, 60 грн., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

30 січня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на свою користь борг за договором позики у сумі 30000 гривень, а також витрати на оплату судового збору у сумі 300 гривень. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що 01 липня 2014 року вона позичила відповідачу 30000 гривень з остаточною датою повернення позики 01 серпня 2014 року, що підтверджується його розпискою. Однак, в установлений строк відповідач кошти не повернув. Позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач, який був належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи, що підтверджено його підписами в рекомендованих повідомленнях про вручення судових повісток (а.с.11-12, 24), але до суду не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача [PERSON] позов визнав не заперечував проти його задоволення. Заслухавши позивачку, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Ст. 1046 ЦК України встановлює, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики вважається укладеним у момент передання грошей. Згідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі), що були передані йому позикодавцем у строк та порядку, що встановлені договором. Ст.610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З власноручної розписки відповідача вбачається, що 01 липня 2014 року позивачка позичила відповідачу 30000 гривень строком до 01 серпня 2014 року (а.с.4). Однак, у встановлений договором строк відповідач борг не повернув. У зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору у сумі 300 гривень. Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки складає 30300 гривень (30000 грн. + 300 грн.).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

30 січня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, де зазначила, що 01 березня 2003 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області, про що в книзі реєстрації про укладення шлюбу зроблено запис за №5. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON], який є батьком дітей, не виконує свої батьківські обов'язки щодо їх утримання, а саме, не надає матеріальної допомоги на утримання двох неповнолітніх дітей. Позивачці невідомо чи працює на даний час [PERSON], так як він проживає окремо і сторони фактично стосунків не підтримують, а тому надати довідку про доходи відповідача не має можливості. Посилаючись на ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України, ст.ст.3, 5 ЦПК України позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Позивачка надіслала до суду заяву про підтримання позову і можливість розгляду справи за її відсутності. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про підтримання позову в повному обсязі, можливість проведення заочного розгляду справи за відсутності позивача та відповідача. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився повторно, не повідомив про причини неявки і від нього не надходило заяви про відкладення розгляду справи чи можливість розгляду справи за його відсутності. Суд,

Outcome: approved