Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

30 серпня 1998 року померла бабка позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І ЖД № 464015. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 8,75 га, розташована на території [PERSON] сільської ради, Миколаївського району, Одеської області. Державний акт на право приватної власності на землю серії І ОД № 033589, який виданий Миколаївською районною радою Одеської області. Зазначена земельна ділянка була заповідана [PERSON], позивачу, що підтверджується заповітом від 14 травня 1998 року. Позивач від спадщини не відмовився, фактично своєчасно, протягом шести місяців, прийняв спадщину. Це підтверджується тим, що він протягом встановленого законодавством строку подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Він звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у зв'язку з тим, що у Державному акті зазначено дату його видачі після смерті бабки, то нотаріусом було рекомендовано йому звернутися до суду. Зважаючи на вказані обставини, позивач вимушений звернутися до суду для захисту свого права на спадщину, яка відкрилась після смерті бабки. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільська рада, Миколаївського району, Одеської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку розміром 8,75 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради, Миколаївського району, Одеської області, яка належала згідно виданого Миколаївською районною радою Одеської області Державного акту на право приватної власності на землю серії І ОД № 033589 [PERSON], яка померла 30 серпня 1998 року, в порядку успадкування за заповітом, оскільки він від спадщини не відмовився, фактично він своєчасно, протягом шести місяців прийняв спадщину. Цей факт підтверджується матеріалами справи копією паспорта [PERSON] ( а.с. 4 - 6 ), копією заповіту посвідченого [PERSON] сільською радою, згідно якого [PERSON] заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 8,76 га ( а.с. 7 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 8 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 9 ), копією Державного акту на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON]П ( а.с. 10 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 11 ), довідками з [PERSON] сільської ради ( а.с. 12 - 14 ), копією Витягу з Державного реєстру цивільного стану громадян ( а.с. 15 ), відмовою Ананьївської районної державної нотаріальної контори ( а.с. 16 ). Відповідно до ст. 524 ЦК України 1963 року який діяв на час відкриття спадщини, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 529 ЦК України передбачено, що при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, батьки померлого. Статтею 548 ЦК України передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК України встановлено: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Статтею 553 ЦК України встановлено, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого не будь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Статтею 328 ч. 2 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Outcome: approved