Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

29 травня 2015 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення курсової різниці у звязку з невиконанням рішення суду. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2014 року по цивільній справі № 202/8178/14-ц, позовні вимоги [PERSON] були частково задоволені, та стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] суму заборгованості за договором позики від 09 квітня 2014 року, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 568, та за додатковим договором № 1 від 28 травня 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, за реєстровим № 811, до договору позики від 09 квітня 2014 року, в загальному розмірі 11200 євро, що за курсом НБУ станом на 28 жовтня 2014 року (100 ЄВРО = 1 642.0503 ГРН.) становило 183904,00 грн. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] суму штрафу в загальному розмірі 11200 євро, що за курсом НБУ станом на 28 жовтня 2014 року (100 ЄВРО = 1 642.0503 ГРН.) становило 183904,00 грн. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 3 % річних від простроченої суми боргу за період з 28.06.2014 року по 28.10.2014 року у сумі 1839грн. 04коп. Стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] по 1218грн. 00коп. з кожного в рахунок суми сплаченого судового збору. В решті позову в задоволені позову відмовлено. До даного часу вказане рішення не виконано, та виникла заборгованість за договором з урахуванням умов додаткового договору № 1 до договору позики, з урахуванням курсової різниці, яка станом на 26.03.2015 року становить 213 449 грн. 14коп., з яких: заборгованість за курсовою різницею, несплаченого боргу, станом на 26.03.2015 року в сумі 104 944 грн.00коп.; суми штрафу за невиконання умов договору позики від 09 квітня 2014 року, за курсовою різницею, не сплачена станом на 26.03.2015 року у сумі 104 944 грн.00коп., суми 3% річних за невиконання грошового зобовязання за період з 28.10.2014 року по 26.03.2015рокуу сумі - 3 561,14 грн. Загалом заборгованість складає 213 449,14грн., яку позивач просить стягнути разом із судовими витратами. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2016 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 09 квітня 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 568, та за додатковим договором № 1 від 28 травня 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, за реєстровим № 811, станом на 26.03.2015 року, за курсовою різницею в сумі: 104 944 грн.00коп.- сума боргу; 104 944 грн.00коп.- сума штрафу; проценти за період з 28.10.2014 року по 26.03.2015 року в сумі 3 561,14 грн., що загалом становить 213 449 грн. 14 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. З таким рішенням не погодились відповідачі, звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просять його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовну відмовити у повному обсязі. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Рішення суду першої інстанції не в повному обсязі відповідає вказаним вимогам закону. Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 листопада 2014 року по цивільній справі № 202/8178/14-ц позовні вимоги [PERSON] були частково задоволені, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] суму заборгованості за договором позики від 09 квітня 2014 року, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 568, та за додатковим договором № 1 від 28 травня 2014 року до договору позики від 09 квітня 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, за реєстровим № 811, в загальному розмірі 11200 євро, що за курсом НБУ станом на 28 жовтня 2014 року (100 ЄВРО = 1 642.0503 ГРН.) становило 183904,00 грн. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] суму штрафу за невиконання умов договору позики від 09 квітня 2014 року, та додаткового договору № 1 від 28 травня 2014 року, до договору позики від 09 квітня 2014 року, в загальному розмірі 11200 євро, що за курсом НБУ станом на 28 жовтня 2014 року (100 ЄВРО = 1 642.0503 ГРН.) становили 183904,00 грн. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 3 % річних від прострочених суми боргу за період з 28.06.2014 року по 28.10.2014 року у сумі 1839 грн. 04 коп. Стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] по 121 грн. 00 коп. з кожного в рахунок суми сплаченого судового збору. В решті позову відмовлено. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Виконавчі листи, були отримані представником позивача та предявлені до виконання до Індустріального ВДВС ДМУЮ та на сьогоднішній день боржники рішення в добровільному порядку не виконали. Позивач заявив вимогу щодо стягнення з відповідача суми курсової різниці, яка за своєю правовою природою є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України, оскільки пов'язана зі здороженням валюти Євро в якій була надана позика. Під час винесення 12 листопада 2014року рішення, за інформацією НБУ станом на 28 жовтня 2014 року 100 ЄВРО дорівнювало 1 642.0503 грн. За період невиконання боржниками своїх зобовязань, курс ЄВРО по відношенню до гривні України станом на 26.03.2015р. вже становить 25,79 грн. за 1-ЄВРО. Внаслідок неналежного виконання боржниками зобовязань за договором позики від 09 квітня 2014 року, з урахуванням умов Додаткового договору № 1 до договору позики від 09.04.2014 року, за курсовою різницею, виникла заборгованість, за період з 28.10.2014р. по 26.03.2015р., яка складається за курсовою різницею з: суми позики - 104 944 грн.00коп.; суми штрафу - 104 944 грн.00коп.; процентів за період з 28.10.2014 року по 26.03.2015 року в розмірі 3 561,14 грн. Загалом за розрахунками Позивача, заборгованість за договором позики від 09 квітня 2014 року за курсовою різницею станом на 26.03.2015 року становить 213 449,14 ( двісті тринадцять тисяч чотириста сорок девять ) гривень 14 копійок. Встановивши наведені обставини, місцевий суд

Outcome: partial