Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

29 грудня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що він є власником житла і в його житловому будинку зареєстрований [PERSON], який під час придбання будинку позивачем пообіцяв знятися з реєстрації, проте до цього часу взятих на себе зобов'язань не виконав. Зазначає, що оскільки він зареєстрований в його будинку, то він не може оформити субсидію на комунальні послуги, що суттєво погіршує його матеріальний стан. Вказує, що на даний час він проживає в іншому помешканні у іншому населеному пункті, будь-яке особисте майно [PERSON] в квартирі відсутнє, він не сплачує жодних комунальних послуг за місцем своєї реєстрації, при цьому добровільно знятись з реєстрації не бажає, а тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування його житловим приміщенням. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у відповідності до ч. 5 ст. 74, ст. 76 ЦПК України про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, в судове засідання не з'явився, а тому відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Та обставина, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 27 грудня 2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу Хмельницької області Разумей Л.О. та зареєстрованим в реєстрі за № 2296, а також витягом про державну реєстрацію прав від 30 грудня 2010 року № 28559612. Із довідки Миклашівської сільської ради Білогірського району Хмельницької області від 07 жовтня 2015 року № 388, Акту встановлення факту відсутності особи за місцем проживання цієї ж сільської ради від 07 жовтня 2015 року № 187 та довідки Білогірського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 05 січня 2016 року № 20/7 встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований у житловому будинку [ADDRESS], власником якого є позивач [PERSON], однак фактично за даною адресою не проживає з 30 грудня 2010 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є колишньою дружиною відповідача [PERSON], підтвердила той факт, що останній в житловому будинку [ADDRESS], який на даний час належить [PERSON], не проживає фактично з моменту укладення договору купівлі-продажу. За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що відповідач не надав доказів того, що між ним та позивачем є інша домовленість про користування житлом, чи про поважність причин не проживання в житловому приміщенні позивача більше одного року, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування житловим будинком [ADDRESS], а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved