Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

29.09.2020 [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до повноліття дитини. Вимоги вмотивовані тим, що з 09.09.2009 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання до реєстрації шлюбу вона народила дочку [PERSON] , [INFO] . 25.02.2013 шлюб між сторонами розірвано, дочка повністю перебуває на утриманні позивачки, відповідач кошти на її утримання не надає, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки подав заяву про розгляд справи без їх не нею участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву не скористався, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. В даному випадку суд вжив усіх необхідних заходів, передбачених ст.128, ст.130 ЦПК України для повідомлення відповідача про розгляд його справи, зокрема за допомогою телефонограми з повідомленням про розгляд даної справи (а.с. 22, 24,28). У зв`язку з цим суд вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідач повідомлений в установленому законом порядку. Приймаючи до уваги згоду сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Встановлено, що 06.05.2009 сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 10, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11.04.2019 № 00022595276 (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 11.04.2019 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області 31.07.2007 народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.02.2013 шлюб між сторонами розірвано (а.с.9). 10.05.2014 позивачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 79 (а.с. 10). Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою секретарем Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області від 17.08.2020 № 625 (а.с. 11). Правовідносини щодо утримання батьками неповнолітніх дітей регулюються\~главою 15 СК України. Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~ ст.181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20 листопада 1959 року, ст. 27\~Конвенції ООН від листопада 1989 року «Про права дитини»\~(ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року) та ст.8\~Закону України «Про охорону дитинства»\~встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України\~встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 8\~Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141\~СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст.7 Сімейного кодексу України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182\~СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до ч. 2\~ст.182 СК України\~та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За приписами\~ч. 1 ст. 183\~СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 7 Зaкoну України «Про Державний бюджет на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 грудня 2020 року - 2395 гривень. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд також враховує стан здоров`я і матеріальне становище сторін, що дитина проживає разом з матір`ю, а також обов`язок відповідача утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Вказані обставини відповідачем в установленому законом порядку не спростовані, а тому визначений позивачкою розмір аліментів в 1/4 частину від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, платника аліментів є обґрунтованим, справедливим та пропорційним. З огляду на викладене, суд вважає наявними правові підстави для задоволення позовних вимог. При цьому, відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 430\~ЦПК України, суд допускає негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати підлягають вирішенню відповідно до ст.141\~ЦПК України.

Outcome: approved