Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

31 січня 2018 року до суду надійшов вказаний позов, в якому позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07 лютого 2018 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, заперечували в частині стягнення аліментів на утримання дружини. При цьому відповідач пояснив, що добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 2 500 грн. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення сторін та представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають з 23 листопада 2016 року у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, копія якого наявна в матеріалах справи. Сторони з грудня 2016 року не ведуть спільного господарства та проживають за різними адресами. Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач надає кошти на утримання дитини, що підтверджується довідкою про доходи від 20.06.2018 року, копія якої наявна в матеріалах справи. Однак позивач для забезпечення інтересів дитини, бажає отримати аліменти за рішенням суду. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки малолітня дитина проживає з матір'ю, батько - відповідач по справі зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання та виховання. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Таким чином, враховуючи викладене та стан здоров'я дитини, її матері, стан здоров'я платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні даного спору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частинні стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Щодо заявлених вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, судом встановлено наступне. [PERSON] на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та окрім соціальних виплат, інших джерел доходів не має. Згідно з ч. 2 - ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, врахувавши встановлені вище обставини щодо працездатності відповідача та відсутності у нього інших зобов'язань фінансового характеру, а також виходячи з підстав розумності, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог, зокрема, про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 09.01.2020 року. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у справі, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом. На підставі викладеного,

Outcome: partial