Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

30 травня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , баба позивача, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 16.10.2008 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області. [INFO] помер [PERSON] , батько позивача, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 04.12.2015 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції у Львівській області. Родинні відносини із спадкодавцями підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про народження його батька. Спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавців становить: земельна ділянка площею 1,7581 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,7134 га, та площею 1,0448 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області, та належали спадкодавцю [PERSON] , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЛВ №025275 виданого 11.04.2000 року Радехівською районною радою на підставі рішення X сесії III демократичного скликання Радехівської районної ради народних депутатів від 25.02.2000 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 9222; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства в пайовому фонді майна ПА « Завидче » в розмірі 641,00 грн., або 0,057 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, що належало [PERSON] , згідно з Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, серії ЛВ №ХІІІ 355814, виданого Завидчанською сільською радою Радехівського району Львівської області 22.12.2008 року, та житловий будинок [ADDRESS] . Заповіту за життя [PERSON] , не складала, тож при спадкоємстві за законом спадкоємцем першої черги, відповідно до ст. 529 ЦК УРСР чинного на той час законодавства, був її син, [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, проте такий помер не оформивши свої спадкові права. Після смерті [PERSON] , позивачем було здійснено звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів, а саме: державного акту на землю та свідоцтва про право власності на майновий пай, оскільки такі вже видані після смерті, та відсутність свідоцтва про право власності на будинковолодіння, та роз`яснили йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відсутність у позивача належних правовстановлюючих документів, унеможливлює реалізацію майнових прав, як спадкоємця, у позасудовому порядку. Просить ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 1,7581 га, яка складається з двох земельних ділянок площею 0,7134 га, та площею 1,0448 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] , право власності на майновий пай в пайововому фонді майна Приватної агрофірми «Завидче», що в с.Завидче, Радехівського району Львівської області в розмірі 641,00 гривень або 0,057 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] , право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 31 травня 2017 року ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області було відкрито провадження у справі. 19 листопада 2018 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду. Позивач та представник позивача в судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача Завидчанської сільської ради в судове засідання не з`явився. Однак подав до суду заяву, в якій просить здійснювати судовий розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі (а.с.116). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.121-122). Відповідач [PERSON] подав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Не заперечив щодо задоволення позову (а.с.135). Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права. Суд встановив, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Завидчанською сільською радою Радехівського району Львівської області 16 жовтня 1996 року (а.с.14). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції у Львівській області 04 грудня 2015 року (а.с.13). Родинні відносини із спадкодавцем підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 26.03.1971 року (а.с.9) та копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 10.01.1959 року (а.с.10). Із копії Державного акту на право приватної власності на землю, серії IV-ЛВ №025275, виданого 11.04.2000 року Радехівською районною Радою народних депутатів на підставі рішення Х сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 25 лютого 2000 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №9222, вбачається, що земельна ділянка, площею 1,7581 га, яка складається з двох земельних ділянок площею 0,7134 га та площею 1,0448 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Завидчанської сільської ради, належала [PERSON] (а.с.11). Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, серії ЛВ №XIII 355814, виданого Завидчанською сільською радою 22.12.2008 року, майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства в пайовому фонді майна ПА « Завидче » в розмірі 641,00 грн., або 0,057 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, належав [PERSON] (а.с.14). Із технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] була його власником (а.с.15-17). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Завидчанської сільської ради 01.11.2016 року №263, [PERSON] проживала в с.Завидче з дати народження [INFO] по день смерті [INFO] згідно запису свідоцтва про смерть та запису погосподарської книги за 1996-2000 рік №3, їй належав житловий будинок загальною площею 40 кв.м., рік забудови 1961 по [ADDRESS] (а.с.18). Згідно з випискою з погосподарської книги №3 за 1948-1950 роки, господарство №50, були прописані Голова двору - [PERSON] , 1905 р.н., дружина - [PERSON] , 1912 року народження, син [PERSON] , 1935 року народження, син - [PERSON] , 1937 року народження, син - [PERSON] , 1948 року народження, син [PERSON] , 1948 року народження (а.с.26). Із довідки, виданої КП «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» 15.05.2017 року №1600, вбачається, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] в одному будинку були зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Із довідки Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області від 12.06.2019 року №94 вбачається, що станом на 05.07.2012 року ві житловому будинку по [ADDRESS] зареєстрованих осіб не було (а.с.136). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Перешкодою в реалізації позивача його законних прав та інтересів, є те, що він позбавлений у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті [PERSON] , оскільки Державний акт на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №025275, Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛВ №XIII 355814, видані після смерті спадкодавця, а також, у зв`язку з відсутністю свідоцтва про право власності на будинковолодіння. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення. Узагальнюючи вищенаведене,оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд робить висновки, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved