Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

31.08.2021 позивачзвернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що [INFO] у них з відповідачем народився син [PERSON] , який проживає з нею. Батько дитини разом із сім`єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивач до суду не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, змінюючи розмір позовних вимог, шляхом їх зменшення, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача (а.с. 14). Відповідач будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши про визнання позовних вимог у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) (а.с.16). У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] , батьками якого в свідоцтві про народження вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.5). 20.06.2018 сторони уклали шлюб, який зареєстрований у Покровському районному у місті Кривому Розі відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 328. Під час реєстрації шлюбу відповідач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.4). Малолітня дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом від 27.08.2021, який складено за участі сусідів [PERSON] та [PERSON] , підписи яких посвідчено головою правління ОСББ «Проспект Миру, 28» Струк О.В. (а.с.6). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, та інші обставини, які мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Позивач скориставшись своїм правом визначеним п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України, уточнила свої вимоги, шляхом їх зменшення та просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини його доходів, на утримання їх сина [PERSON] . Суд вважає за необхідне розглядати позов саме за зміненими позовними вимогами. Оскільки відповідач уточнені позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення, зокрема не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 частини його заробітку, про що надав суду окрему заяву, вказане визнання позову не суперечить закону і не порушує права інших осіб, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. Згідно з ст. 141 ЦПК України, ст. 4, абз. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved