overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

31 липня 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду\~з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 18.10.2010 року у розмірі 23069 грн. 32 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою\~ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення\~справи, суд\~вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 30 червня 2017 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 23069 грн. 32 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 468 грн. 87 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом\~17275 грн. 72 коп.; заборгованості за пенею та комісією за прострочення зобовязання\~3750 грн. 00 коп.; фіксованої частини штрафу\~500 грн. 00 коп.; відсоткової складової штрафу\~1074 грн. 73 коп. Згідно зі\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1\~ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

31 липня 2017 року позивач\~[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог, зазначає про те, проживав з відповідачкою однією сімєю до 2006 року, після чого почали жити окремо один від одного. Переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився. Від нього надійшла письмова заява у відповідності до якої він просить зазначену\~справу розглядати без\~його участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовільнити. У разі неявки відповідача до суду, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи до суду не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 18.09.2003 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції про, що зроблено відповідний актовий запис № 1637, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії 1-ЕЛ № 068315, виданого 18.09.2003 року. Судом встановлено, що спільне життя сторін у справі не склалося, разом вони не проживають, спільного господарства не ведуть. \~Статею 24 Сімейного кодексу України\~встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї у даному випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі. У зв'язку із викладеним позовні вимоги підлягають задоволенню. Майнових спорів чи спору про місце проживання дитини з матеріалів справи не вбачається. З відповідаки на користь позивача, згідно ст. 88 ч. 1 ЦПК України, підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору. На підставі викладеного ст.ст.104,\~105,\~112,\~113-115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

31 липня 2017 року позивач звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON]\~ про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.10.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив зобовязання за кредитним договором та станом на 31.05.2017 р. виникла заборгованість на суму 17582,48 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який належним чином був повідомлений про слухання справи, до суду не зявився. Справа заслухана у відповідності з ч.1 ст. 224 ЦПК України. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 15.10.2013 року отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно умов та правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив зобовязання за кредитним договором та станом на 31.05.2017 р. виникла заборгованість на суму 17582,48 грн., яка складається з наступного: 231,28 грн. - заборгованість за кредитом; 12537,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3500,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 813,45 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком( а.с. 4). На день розгляду справи заборгованість відповідача перед банком у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню. Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

31 липня 2017 року позивач звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22.03.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушила зобовязання за кредитним договором та станом на 30.06.2017 р. виникла заборгованість на суму 66349,01 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про слухання справи, до суду не зявилася. Справа заслухана у відповідності з ч.1 ст. 224 ЦПК України. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] 2.03.2011 року отримала кредит у розмірі 5900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно умов та правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив зобовязання за кредитним договором та станом на 30.06.2017 р. виникла заборгованість на суму 66349,01 грн., яка складається з наступного: 5619,71 грн. - заборгованість за кредитом; 53643,63 рн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3450,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3135,67 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком( а.с. 4-5). На день розгляду справи заборгованість відповідача перед банком у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню. Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

31 липня 2017 року позивач звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22.11.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушила зобовязання за кредитним договором та станом на 30.06.2017 р. виникла заборгованість на суму 72976,88 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про слухання справи, до суду не зявилася. Справа заслухана у відповідності з ч.1 ст. 224 ЦПК України. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] 22.11.2010 року отрмала кредит у розмірі 6500,00 грн. у вигляді вста-новленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно умов та правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив зобовязання за кредитним договором та станом на 30.06.2017 р. виникла заборгованість на суму 72976,88 грн., яка складається з наступного: 5232,86 грн. - заборгованість за кредитом; 60192,74 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3600,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3451,28 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком( а.с. 4-5). На день розгляду справи заборгованість відповідача перед банком у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню. Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

31 липня 2017 року позивач звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.06.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушила зобовязання за кредитним договором та станом на 30.06.2017 р. виникла заборгованість на суму 54112,71 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про слухання справи, до суду не зявилася. Справа заслухана у відповідності з ч.1 ст. 224 ЦПК України. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 24.06.2010 року отри-мала кредит у розмірі 4800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно умов та правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив зобовязання за кредитним договором та станом на 30.06.2017 р. виникла заборгованість на суму 54112,71 грн., яка складається з наступного: 4352,10 грн. - заборгованість за кредитом; 43310,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3397,46 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2552,99 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком( а.с. 4-5). На день розгляду справи заборгованість відповідача перед банком у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню. Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

31 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказував, що 26 жовтня 2012 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просив їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивач надав заяву з проханням провести розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 26 жовтня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 465. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено з Лучишиної на [PERSON]. Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

31 липня 2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що вона навчається на денній формі у Миколаївському національному університеті ім. В.О. Сухомлинського. Посилаючись на те, що вона перебуває на утриманні матері, її батько [PERSON] після досягнення нею вісімнадцятирічного віку добровільної допомоги на утримання не надає, просила стягнути з нього на її користь аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно та до закінчення нею навчання. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач надав заяву, згідно якої просив стягувати з нього аліменти у розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 091662 від 20 квітня 2000 року. [PERSON] навчається на першому курсі Миколаївського національного університету імені [PERSON], що підтверджується довідкою виданою зазначеним університетом за № 291 від 31.01.2017 року. Відповідач добровільної допомоги на утримання [PERSON] не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 199 СК України, відповідно до якої у батьків є обов'язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

31\~липня 2018\~року [PERSON]\~звернувся до\~Очаківського міськрайонного\~суду Миколаївської\~області із\~зазначеним позовом\~до [PERSON]\~Свої вимоги\~обґрунтовував тим,\~що він\~перебуває з\~відповідачкою у\~шлюбі,\~зареєстрованому 25 серпня 2017 року виконавчим комітетом Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачкою неповнолітніх дітей не мають. Через втрату взаєморозуміння та непідтримання шлюбних відносин на протязі місяця сумісне життя є неможливим, а тому просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Позивач та відповідачка в попереднє судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивач повністю підтримує позовні вимоги; відповідачка позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову, та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Куба. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають\~у шлюбі,\~зареєстрованому 25 серпня 2017 року виконавчим комітетом Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про що складено відповідний запис за № 7. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 138234. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Причинами розпаду\~сімї стала\~втрата взаєморозуміння. Визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved