Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що у добровільному порядку вона не може поділити майна, придбане нею та відповідачем під час шлюбу. У судовому засіданні позивачка та її представник- адвокат Керанчук В.Б., заявлені позовні вимоги підтримали частково, уточнивши їх письмовою заявою від 25 листопада 2015 року та зазначили про те, що позивачка знаходилася у юридичному шлюбі з відповідачем з 17 серпня 1985 року по 18 листопада 2014 року, що підтверджується свідоцтвами про шлюб та припинення шлюбу. Під час спільного проживання, у період 2007- 2010 роки вони спільно придбали побутове майно, поділ якого вона просить провести, а саме: диван вартістю 1000 грн., меблеву стінку вартістю 3000 грн., тумбочку під телевізор вартістю 300 грн., телевізор «Rainford» вартістю 200 грн., кухонний гарнітур вартістю 1000 грн., килим 2х3 м синього кольору вартістю 300 грн., пилосос «ELECTROLUX» вартістю 500 грн. хлібопічку «Mirta» вартістю 500 грн.,DVD відео ВВК вартістю 200 грн., стіл під комп'ютер вартістю 1000 грн., швейну машинку «Чайка» вартістю 300 грн., мікрохвильову піч вартістю 300 грн., : холодильник «Snaige» вартістю 2500 грн., пральну машинку «Samsung» вартістю 1000 грн., диван( куток) вартістю 1000 грн., два килими: один розміром 2х4 м коричневого кольору вартістю 500 грн., один розміром 2х3 м темно коричневого кольору вартістю 500 грн. Під час перебування справи у провадженні суду, позивачка досягла з відповідачем згоди щодо вартості майна, яке підлягала поділу між ними та варіанту цього поділу, тому просила суд виділити їй у власність усі перелічене майно, за винятком майна, яке просила виділити у власність відповідачу: холодильник, пральну машинку, диван ( куток) та два килима: один розміром 2х4 м коричневого кольору, один розміром 2х3 м темно коричневого кольору. Незважаючи на те, що їй підлягає за таким варіантом поділу, виділення майна на загальну вартість 8600 грн., відповідач не просить проводити виплату йому різниці між її часткою майна у сумі 3100 грн. Відповідач [PERSON] у судому засіданні попросив долучити до матеріалів справи власноручно написану ним заяву від 25 листопада 2015 року з питання його згоди із вартістю майна, яке підлягає поділу судом та просив залишити йому на праві власності: холодильник «Snaige» вартістю 2500 грн., пральну машинку «Samsung» вартістю 1000 грн., диван( куток) вартістю 1000 грн., два килими: один розміром 2х4 м коричневого кольору вартістю 500 грн., один розміром 2х3 м темно коричневого кольору вартістю 500 грн., без проведення на його користь виплати різниці між часткою майна, яке підлягає виділенню позивачці. Вислухавши пояснення сторін, представника позивачки, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України) установив наступне. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебували у юридичному шлюбі з 17 серпня 1985 року по 18 листопада 2014 року, про що свідчать копії свідоцтва про укладання шлюбу та копія свідоцтва про розірвання шлюбу. ( а.с.8,9) Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно положень статті 60 Сімейного кодексу України ( далі- СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу).Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.( стаття 61 СК України). Положеннями статті 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розірвання шлюбу, як це передбачено статтею 68 СК України, не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружин, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Судом встановлено, що під час шлюбу сторони по справі придбали побутове майно, перелік якого та вартість визначено [PERSON] у позовній заяві. Відповідачем [PERSON] зазначені обставини підтверджені у судовому засіданні і не оспорюються, про що свідчить також його письмова заява. Відповідно до положень частини 1 статті 61 ЦПК України обставин, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З огляду на положення частини 1 статті 60, частини 1 статті 61 СК України вказане сторонами побутове майно, наявне на час розгляду справи, визнається судом спільним сумісним майном подружжя. Положеннями статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Матеріалами справи встановлено, що за станом на час вирішення судом спору по суті, колишні подружжя досягли згоди між собою не тільки з питання визначення вартості цього майна, а і варіанту його поділу між ними. Суд не вбачає правових підстав для іншого варіанту поділу майна, ніж за узгодженою позицією сторін по справі. У суду не має підстав ставити під сумнів добровільність волевиявлення відповідача, тому суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін, інших осіб. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі та проведення поділу майна між сторонами за погодженим варіантом, без проведення сплати [PERSON] на користь відповідача грошової компенсації у різниці вартості майна.

Outcome: approved