Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

29 грудня 2018 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 грудня 2001 року між сторонами було укладено шлюб, від якого в подружжя народилися діти: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2016 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей, щомісячно в розмірі по 600 грн. на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Зважаючи на те, що прожитковий мінімум на дітей збільшився, позивач просить суд збільшити розмір аліментів, які сплачує [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], з 600 грн. до 2000 грн. на кожного з дітей щомісячно. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 січня 2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Щодо винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи повторно належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, для участі у розгляді справи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, а тому за згодою позивача суд ухвалює заочне рішення. За вказаних обставин, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 20 грудня 2001 року, який припинено на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в справі №607/1528/16-ц від 24 березня 2016 року, що вбачається із копії судового рішення та штампу в паспорті позивача серія [NUMBER], виданому Теребовлянським РВ УМВС України в Тернопільській області 30 січня 2002 року, копія якого приєднана до матеріалів справи. У шлюбі в подружжя народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 23 жовтня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 27 травня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2016 року в справі №607/8018/16-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 25 липня 2016 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Із довідок про реєстрацію місця проживання особи № № 3, 4 від 03 липня 2018 року та 04 липня 2018 року, виданих Відділомреєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, та відмітки у паспорті громадянина України [PERSON] серії [NUMBER], виданому Теребовлянським РВ УМВС України в Тернопільській області 30 січня 2002 року, слідує, що діти сторін - син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], проживають разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Положення ст. 7 СК України передбачають, що учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками матеріального стану, місця проживання, іншими ознаками, а регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2016 року стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 25 липня 2016 року до досягнення старшою дитиною повноліття. [PERSON] вважає, що такий розмір аліментів є недостатнім, а тому звернулася до суду з позовом про їх збільшення. При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів суд враховує, що сторони проживають окремо, спільні діти колишнього подружжя проживають разом з матір'ю [PERSON] та повністю перебувають на її утриманні. На даний час сума стягуваних в користь позивача аліментів не забезпечує належного матеріального утримання сина та дочки сторін, оскільки в силу свого віку діти потребують більших витрат на їх розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів зріс і прожитковий мінімум для дітей. На час ухвалення даного судового рішення прожитковий мінімум з 01 січня 2019 року для дітей віком від 6 до 18 років - становить 2027,00 гpн. При цьому суд також враховує матеріальне становище платника аліментів та вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей щомісячно у більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду. Доказів на підтвердження обставин, які б спростовували такий висновок суду, в матеріалах справи немає та в судовому засіданні не здобуто. Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, які стягуються із відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] року, на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2016 року, які слід визначити та стягувати в твердій сумі в розмірі 1600 грн., щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: partial