Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

29 січня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилається на те, що [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 13 серпня 2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складають між позивачем та відповідачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту порушені. Станом на 27 грудня 2017 року заборгованість відповідача становить у розмірі 21119 грн. 44 коп. Ухвалою суду від 01 лютого 2018 року відкрито провадження у справі та її розгляд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, призначений у порядку спрощеного позовного провадження на 28 лютого 2018 року 15 год. 30 хв., з викликом сторін (а.с. 35-36). У судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 42). Відповідач у судове засідання не з'явилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджено зворотнім повідомленням про отримання нею судової повістки (а.с. 40). Суд вважає, що відповідач не з'явилась до суду без поважних причин, а тому за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 13 серпня 2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складають між позивачем та відповідачем договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 6-21). Відповідно до п. 1.1.2.1.7. «Умов та правил надання банківських послуг» - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач свої зобов'язання за умовами кредитного договору не виконує. Згідно п. 1.1.3.2.3. «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов договору та/або у разі виникнення овердрафта банк має право призупинити розрахунки за карткою (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у цілому або у визначеній банком частці у разі невиконання власником та/або довіреною особою власника своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків, пеня та комісія обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасила суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 27 грудня 2017 року заборгованість відповідача становить у розмірі 21119 грн. 44 коп., та складається з наступного: -3246 грн. 91 коп. - тіло кредиту; -998 грн. 30 коп. - нараховано відсотків за користування кредитом; -15392 грн. 35 коп. - нараховано пені; -500 грн. - штраф (фіксована частина); -981 грн. 88 коп. - штраф (процентна складова). Про вказане свідчить розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 27 грудня 2017 року, який наданий суду (а.с. 4-5). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1. «Умов та правил надання банківських послуг» у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту (а.с. 18). Позивачем нарахована пеня в розмірі 15392 грн. 35 коп. Нарахована сума пені значно перевищує розмір основного зобов'язання за кредитним договором (3246 грн. 91 коп. - тіло кредиту, 998 грн. 30 коп. - нараховано відсотків за користування кредитом), які складають 4245 грн. 21 коп. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає за можливе застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки (пені) до суми основного зобов'язання з 15392 грн. 35 коп. до 4245 грн. 21 коп. З огляну на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, які понесені позивачем при подачі позову до суду, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 832 грн. 02 коп. (47,22 %).

Outcome: partial