Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

29 січня 2020 року позивач звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом про стягнення з відповідача аліментів на власне утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Свої вимоги мотивувала тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем, остання, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, не має змоги працювати та потребує матеріальної допомоги. Ухвалою суду від 18.02.2020р. відкрито провадження у даній справі. 16.03.2020р. до суду надійшов відзив, за змістом якого відповідач, заперечуючи проти позову, зауважив, що у нього відсутній обов`язок щодо утримання позивача, з огляду на те, що остання не є його дружиною та у шлюбі сторони ніколи не перебували, крім того відповідач має сумніви щодо свого батьківства відносно [PERSON] . До того ж відповідач просить при розгляді даної справи врахувати також, що він є особою молодого віку та наразі змушений поєднувати роботу з навчанням, крім того, він є єдиним дорослим чоловіком у своїй сім`ї та має утримувати своїх сестру та матір, остання страждає на низку хронічних захворювань, у зв`язку з чим не може працювати. В свою чергу позивач надала відповідь на відзив, у якій зазначила, що в силу приписів ч. 2 ст. 91 СК України вона як мати дитини, батьком якої є відповідач, має право на утримання від останнього відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, навіть не перебуваючи у шлюбі з відповідачем. Також позивач додатково пояснила, що відповідач має змогу надавати їй матеріальну допомогу, оскільки є військовослужбовцем за контрактом, має стабільний дохід та винаймає собі житло, проживає окремо від своїх матері та сестри, які до того ж самостійно заробляють собі на життя. Так мати позивача є фізичною особою-підприємцем, а сестра працює в мережі магазинів «Віват канцелярія» та періодично виїздить до Єревану, де має житло. Крім того позивач акцентувала увагу суду, що відповідач при реєстрації народження дитини визнав себе батьком та свого батьківства не оспорював. 01.04.2020р. відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, які відповідають змісту його відзиву. Додатково відповідач зазначає, що обставини життя його сім`ї, про які зазначає позивач у своїй відповіді на відзив, не відповідають дійсності, остання взагалі не спілкувалась з його родиною та не знає подробиць їхнього життя. Також відповідач просив врахувати, що крім іншого він сплачує аліменти на утримання спільної з позивачем дитини в розмірі 1/4 частини його доходів за судовим наказом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому, а також у відповіді на відзив. Представник відповідача, зазначила, що позов відповідач визнає частково, а саме згоден сплачувати аліменти на утримання позивача в розмірі 1/10 частки з усіх видів його заробітку (доходів), при цьому просить врахувати обставини, викладені за змістом заяв по суті справи. Сторони в судове засідання не з`явились. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] /а.с. 3/. Сторони між собою у шлюбі не перебували, що визнається обома сторонами. Встановлено, що дитина проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] /а.с. 4/. Згідно з інформацією, наданою Сектором реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб ШМР /а.с.7/, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Він зареєстрований за вказаною адресою\~ разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , та сестрою [PERSON] , [INFO] /а.с. 16/. При цьому, чоловік його матері та батько сестри [PERSON] помер [INFO] /а.с.20 (зворотна сторона)/. Як вбачається з консультаційної довідки /а.с. 22/, мати відповідача за станом здоров`я потребує постійного прийому ліків, покупки медикаментів та допоміжного нагляду.\~ За доводами позову, які відповідачем не спростовувалися,\~ відповідач наразі добровільно матеріальної допомоги на утримання позивача не надає. Слід зазначити, що згідно з положеннями ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 цього Кодексу В свою чергу, відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, передбачене законом право жінки на її утримання чоловіком виникає за наявності в сукупності юридичних фактів: походження дитини від чоловіка; проживання дитини, яка не досягла трьох років з матір`ю та здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. При цьому матеріальне становище жінки не враховується. Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України такі аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Встановлено, що відповідач працює та має дохід близько 8000 грн., зараз проходить військову службу за контрактом, що визнано представником відповідача в судовому засіданні. Відповідач має зобов`язання зі сплати аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] /а.с.32/. Враховуючи встановлені вище обставини, відсутність відомостей про незадовільний стан здоров`я відповідача, наявність у нього постійного місця проживання, суд дійшов висновку про об`єктивну здатність [PERSON] надавати матеріальну допомогу на утримання позивача. Разом з тим, беручи до уваги існування у відповідача також зобов`язання зі сплати аліментів на утримання малолітньої дитини, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання позивача в дещо меншому розмірі, аніж просить остання, що буде відповідати реальним фінансовим можливостям відповідача, а саме в розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно від дня подання позовної заяви до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Між тим, що стосується доводів відповідача, покладених в основу його заперечень проти позову, суд вважає такі необґрунтованими. Так, зокрема зазначаючи, що мати та повнолітня сестра знаходяться на його утриманні, відповідач не довів, що саме він несе тягар їх утримання, а останні не мають самостійного доходу, є безробітними або непрацездатними.\~ Крім того, висловлені відповідачем сумніви щодо його батьківства відносно [PERSON] , [INFO] ,\~ спростовуються наявним у матеріалах справи\~ свідоцтвом про народження цієї дитини, в якому батьком зазначений саме відповідач. Рішення суду про виключення відомостей про відповідача як батька дитини з актового запису про її народження, яке б набрало законної сили, [PERSON] не надав. Підсумовуючи викладене, позов підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача слід стягнути на утримання позивача аліменти в розмірі 1/5 з усіх видів заробітку щомісячно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп., від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial