Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

29 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свій позов тим, що відповідно до свідоцтва про народження, її батьком є [PERSON]. Після розірвання шлюбу між її батьками, вона залишилась жити з мамою, а батько виплачував аліменти на її утримання до її повноліття. 21.02.2015 року вона досягла повноліття і виплата аліментів припинилася, та вона продовжує навчатися у вищому навальному закладі на денному відділенні факультету іноземних мов Харківського національного університету ім.В.Н.Каразіна. Оплата за навчання становить 15\~825 грн. Крім того, відповідно до пункту 2.5 Контракту вартість навчання, зазначена в ньому не враховує коштів за проживання в гуртожитку, додаткові послуги, інші платежі поза навчальним планом, медичне обслуговування в медичних закладах міста. Крім неї, її батько має ще одну неповнолітню дитину від шлюбу з [PERSON], проте як їй стало відомо, остання відмовилась від отримання аліментів на дитину. Відповідач, який є її батьком, проживає окремо від сім»ї, коштів на її забезпечення не надає, з моменту розірвання шлюбу з її мамою не брав участі у її вихованні, порушував її права, їй доводилось в судовому порядку відстоювати своє право на перетин кордону. 13.08.2014 року її мати [PERSON] оплатила перший рік навчання в сумі 15\~825 грн. В зв»язку з поселенням до студентського гуртожитку біженців з Донецької та Луганської областей, місцем у гуртожитку її не змогли забезпечити, вона змушена винаймати квартиру. Крім того, потрібні кошти на проїзд до міста Харкова і в межах міста, одяг, підручники, харчування тощо. Вона є студенткою денної форми навчання, тому не має можливості десь працювати, потребує коштів для оплати за навчання та матеріальної допомоги. Добровільно допомогти в матеріальному забезпеченні її навчання у ВУЗі, відповідач відмовився. Відповідач отримує пенсію. Крім того, він працював в ТОВ «Венбест», і хоча офіційно звільнився з займаної посади, їй достовірно відомо, що він продовжує працювати без офіційного оформлення. В шлюбі не перебуває, аліментів на утримання іншої дитини не сплачує, тобто має матеріальні можливості допомогти в її утриманні. Відповідач неофіційно працює в ТОВ «Форпост-Оберіг», а його офіційне звільнення є способом ухилення від сплати аліментів. Заробітна плата, яку отримує її мама не дає їй можливості повністю забезпечити її фізичний, духовний розвиток, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань, розвитку обдарувань. Оскільки мама оплатила перший рік її навчання в сумі 15\~825 грн., просила суд стягнути з відповідача одноразово половину вартості навчання за один рік в сумі 7\~912 грн. 50 коп. Просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1\~500 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з урахуванням індексації, до закінчення навчання або до досягнення двадцяти трьох років, у зв»язку з тим, яка з зазначених обставин настане першою. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати по оплаті за навчання в сумі 7\~912 грн. 50 коп. за період з 01.09.2014 року по 30.06.2015 рік. В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON] з позовом частково не згодні. Не заперечують проти стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років, починаючи з 29.04.2015 року, оскільки у відповідача на утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина, на яку за рішенням суду з нього стягуються аліменти. Сплачувати кошти за навчання в сумі 7\~912 грн. 50 коп. відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] не згодні, оскільки додаткові витрати стягуються на неповнолітніх дітей, а позивач є повнолітньою особою, яка повинна самостійно забезпечувати себе всім необхідним. Суд, заслухавши позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], допитавши в якості свідка [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). 10 травня 2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.6). На даний час [PERSON] навчається в Харківському національному університеті імені [PERSON] на першому курсі денного відділення факультету іноземних мов (а.с.9). Навчається в університеті з 01.09.2014 року на контрактних підставах (а.с.10). Судом встановлено, що мати позивача [PERSON]В несе всі витрати по навчанню, матеріальному забезпеченню доньки [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки на період навчання не надає. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача [PERSON] позов в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1\~500 грн. не визнали з тих підстав, що на утриманні [PERSON] знаходиться ще одна неповнолітня дитина, якій на даний час відповідач сплачує добровільно аліменти, хоча в наявності рішення суду про стягнення аліментів. Судом встановлено, що на даний час [PERSON] офіційно не працює, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.26), перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області (а.с.25) та отримує пенсію в сумі 1\~364 грн. 87 коп., а тому можливості сплачувати аліменти [PERSON] на навчання у твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 1 500 грн. у нього немає. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що у відповідача на утриманні знаходиться ще одна неповнолітня дитина. На даний час [PERSON] не працює, але отримує пенсію в сумі 1\~364 грн. 87 коп., а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти в частці від отримуваного доходу, а саме з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], Бурятія, ідентифікацій номер [NUMBER], не працює, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, проживаючого 36000, [ADDRESS] необхідно стягнути аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років, починаючи з 29.04.2015 року. Не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача додаткових витрат по оплаті за навчання в сумі 7\~912 грн. 50 коп. за період з 01.09.2014 року по 30.06.2015 рік, оскільки у відповідності до частини 1 статті 185 СК України батьки зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 21 лютого 2015 року (а.с.5) є повнолітньою особою і на неї вимоги статті 185 СК України не розповсюджуються. Крім того, враховуючи матеріальний стан відповідача, він позбавлений можливості приймати участь у додаткових витратах. Частиною 1 статті 60 СК України встановлено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом не приймаються до уваги доводи позивача та представника позивача, що відповідач неофіційно працює в ТОВ «Форпост-Оберіг», оскільки дані доводи є голослівними і не підтверджуються зібраними по справі доказами. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial