Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

31.05.2017 року представник позивача звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 12149,18 грн. за кредитним договором №б/н від 28.12.2012 року та судові витрати в сумі 1600 грн.. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з цим має заборгованість до стягнення в розмірі 12149,18 грн.. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач надав заперечення проти позову в якому просить відмовити в задоволенні вимог в частині стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 6062,61 грн., з яких 5507,89 грн. заборгованість по пені та 554,72 грн. штраф (процентна складова), а справу розглядати без його участі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 28.12.2012 року між [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 23.04.2017 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 12149,18 грн., з яких 4151,34 грн. - тіло кредиту, 1435,23 грн. відсотки, 5507,89 грн. пеня, 1054,72 грн. - заборгованість по штрафам (а.с.5). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обовязки виникають на підставі договору або правочину. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, а тому позивач має право на стягнення кредиту, процентів та пені з відповідача за порушення зобов'язання. Одночасно суд враховує те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року в справі №6-2003 цс15 та є обов'язковою для всіх судів згідно зі ст. 360-7 ЦПК України. Умовами та правилами надання банківських послуг сплата пені та штрафу передбачені за порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, тобто за одне й те саме порушення. Таким чином позов в частині стягнення з відповідача 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 554,72 грн. штрафу ( процентна складова) не підлягає задоволенню. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. Таких доказів відповідачем суду не надано, вимоги позивача не спростовано. З огляду на викладене, позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню, із стягненням з [PERSON] на користь позивача 4151,34 грн. заборгованості за кредитом, 1435,23 грн. заборгованості по відсоткам та 5507,89 грн. пені, що в загальному складає 11094,46 грн.. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.. Тому, з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 1460 грн. (пропорційно розміру задоволених вимог).

Outcome: partial