Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

31 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановити факт належності йому 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями і спорудами. Мотивуючи зазначені вимоги заявник вказував, що 06 березня 1984 року ним було придбано у власність 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу посвідченим секретарем виконавчого комітету Воронізької селищної ради і зареєстрованим в реєстрі за №41 та зареєстровано в Конотопськом МБТІ в книзі №5 за р.№850. Також вказує, що у 2002 році за ініціативою інших співвласників належні їм 3/4 будинку було розібрано. На даний час заявник продовжує по документам бути власником 1/4 будинку, хоча інших 3/4 вже не існує. Дана обставина унеможливлює здійснення реєстрації права власності. Отже, заявник змушений в судовому порядку вирішувати питання щодо встановлення того факту, що належна йому частина житлового будинку є окремим об`єктом нерухомості. В судове засідання заявник не з`явився, через канцелярію надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, надали заяви, в яких проти задоволення заяви не заперечували, просили розглядати справу без їх участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що 06 березня 1984 року між заявником [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] , який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Воронізької селищної ради та зареєстрований в реєстрі за №41, а також зареєстровано в Конотопському МБТІ в книзі №5 за р.№850 /а.с.6/. На підставі виписки із рішення 20 сесії 21 скликання Воронізької селищної ради від 02.04.1994 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,05 га для ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS] /а.с.12/ Згідно рішення Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області 7 скликання 23 сесії від 22.03.2017 було затверджено технічну документація і передано [PERSON] в приватну власність земельну ділянку площею 0.118 га за кадастровим номером 5925355300:01:001: [ADDRESS] /а.с.12/. Судом встановлено, що саме на цій земельній ділянці розміщена вищевказана 1/4 частина житлового будинку [ADDRESS] . Згідно з акту комісії Воронізької селищної ради від 22.11.2002 створеної за ініціативи [PERSON] та [PERSON] співвласників будинку, було прийняте рішення про розібрання 3/4 частини даного будинку [ADDRESS] /а.с.7/. Згодом земельній ділянці, яка перейшла в землі запасу Воронізької селищної ради, було присвоєно адресу [ADDRESS] і передано її в приватну власність [PERSON] , який за життя доводився завнику зятем (чоловік [PERSON] ). Відповідно до витягу із рішення Воронізької сільської ради №93 від 25.08.2004, [PERSON] було надано дозвіл на розміщення індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами на земельній ділянці [ADDRESS] , площею 0,15 га. /а.с.17/. Відділом містобудування, архітектури та ЖКГ Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області [PERSON] надано дозвіл на виконання будівельних робіт від 22.11.2004 за №31. Будівництво будинку здійснювалось на місці розібраних 3/4 частини колишнього будинку [ADDRESS] та було прибудоване до стіни належної заявнику частини будинку [ADDRESS] /а.с.16/. Дана обставина підтверджує те, що 3/4 будинку [ADDRESS] фізично не існує. Дана обставина вбачається також з порівняння даних наявних у технічному паспорті на будинок [ADDRESS] , який виготовлений станом на 09.01.2019 та даних, наявних у технічному паспорті на будинок за вищевказаною адресою станом на 16.04.1981. Статтею 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог заявника та їх безспірний характер.

Outcome: approved