Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

30.10.2014 року позивач звернулась з позовною заявою до районного суду про визнання за нею права приватної власності на земельну ділянку площею 0, 25 га, яка надана для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] та яка належить її матері [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії №00000001 від 29.07.1994 року. Позов мотивований тим, що 25 жовтня 1994 року позивач у дарунок отримала від своєї матері вказаний житловий будинок. Договір укладений був письмово та нотаріально посвідчувався. Незважаючи на ту обставину, що договір дарування житлового будинку, проводився сторонами у законний спосіб, земельна ділянка площею 0,25 га, яка надана для обслуговування вказаного житлового будинку , у договорі вказана не була та на даний час на праві власності належить [PERSON], яка [INFO] року померла. Так як позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері та виявила бажання узаконити своє право власності на вказану земельну ділянку, та у зв»язку із смертю власника землі існує причина яка перешкоджає позивачу у позасудовому порядку узаконити це право, вона і звернулась з вказаним позовом до суду . Під час попереднього судового засідання позивач свій позов уточнила та просила визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку площею 0, 25 га, яка надана для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS]. Позивач до суду на розгляд справи не з»явилась за сімейними обставинами та надіслала письмову заяву про підтримання позовних вимог. Позов просила задовольнити повністю. Представник відповідача до суду не з'явився, але надав до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, просять ухвалити рішення у зв»язку з визнанням позову, наслідки визнання позову їм зрозумілі. Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчив матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. До такого висновку суд прийшов на підставі наступного. Так, як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року померла [PERSON], яка є матір»ю позивачки. 25 жовтня 1994 року [PERSON] подарувала своїй доньці [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS] . Вказаний договір укладений був письмово та нотаріально посвідчувався 25.10.1994 року, №1190. Позивач згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.09.2014 року є власником вказаного житлового будинку. Незважаючи на ту обставину, що договір дарування житлового будинку відбувся сторонами у законний спосіб, земельна ділянка площею 0,25 га, яка надана для обслуговування вказаного житлового будинку [PERSON] не переоформлювалась та наданий час на праві власності належить [PERSON] відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю №00000001 від 29.07.1994 року, земельна ділянка розташована на території Врадіївської селищної ради та передана у власність [PERSON] на підставі рішення виконкому Врадіївської селищної ради н/д від 27.07.1994 року №88. Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14.11.2014 року №3648/08-41, сформованого відділом Держземагенства у Врадіївському районі, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,25 га по [ADDRESS] надану для обслуговування житлового будинку, розміщеному на вказаній земельній ділянці. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час смерті власника складає 13371,11 грн. За даними державного нотаріуса за місцем відкриття спадку,після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу №362/2004, із заявою про прийняття спадщини за законом звернулась донька спадкодавці [PERSON], із завою про відмову від прийняття спадщини звернулась донька спадкодавці [PERSON] Встановив вказані обставини, суд вважає, що між сторонами виникли відносини щодо визнання права власності на земельну ділянку, яка надана для обслуговування житлового будинку без зміни цільового призначення та існує причина, яка перешкоджає встановити це право у позасудовому порядку. Так, згідно ч.2 ст. 373 ЦК України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на земельну ділянку набувається і здійснюється відповідно до закону. За статтею 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок переходить право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. За ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.120 ч.1 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Враховуючи той факт, що власник земельної ділянки [PERSON] померла, у іншому окрім судового порядку, відновити своє право власності на земельну ділянку, яка надана для обслуговування житлового будинку, позивач не може. Тому його право підлягає захисту у суді. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Outcome: approved