Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

31.01.2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить висилити відповідачку із квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. При цьому позивач вказує на те, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі Договору купівлі продажу від 13.03.2009 року, укладеного між ним та [PERSON] За вказаним договором [PERSON] продала йому квартиру [ADDRESS] та відповідно до п.9 Договору зобов»язалась повністю звільнити спірну квартиру до 13.04.2009 року для перешкодного користування нею позивачем. Однак, на час звернення позивача до суду з даним позовом відповідачка не виконала свої зобов»язання за Договором купівлі-продажу квартири, чим створює йому перешкоди у користуванні власністю. Посилаючись на зазначені обставини, положення ст.ст. 526,629,391 ЦК України, [PERSON] вважає неправомірним проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] та просить висилити відповідачку із вказаної квартири. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання 12.03.2014 року не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується особистим підписом відповідачки на зворотному поштовому повідомленні та телеграмою від імені [PERSON] про відкладення розгляду справи, призначеної на 12.03.2014 року, у зв»язку з хворобою (а.с. 140,141). Вирішуючи питання щодо розгляду справи у відсутність відповідачки [PERSON], суд враховує наступне. Як вбачається з матеріалів справи, провадження по вказаній справі було відкрито ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Панченко О.М. від 02.02.2011 року. Ухвалою судді Панченко О.М. від 29.03.2011 року за клопотанням представника відповідачки було зупинено провадження по справі [PERSON] до [PERSON] про виселення до розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с.19). Згідно довідки суду від 08.11.2011 року справу було повторно автоматично розподілено до розгляду судді Смирновій Є.П., яка своєю ухвалою від 03.01.2013 року відновила провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виселення та призначила справу до розгляду на 24.01.2013 року (а.с.20,31). Судом також встановлено, що 05.02.2013 року ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Грегуль О.В. було відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с.46). Ухвалою судді Смирнової Є. П. від 25.04.2013 року за клопотанням відповідачки [PERSON] було зупинено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виселення до розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с.67-68). Ухвалою від 30.07.2013 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виселення було відновлено та призначено справу до судового розгляду на 27.09.2013 року (а.с.75). Про розгляд справи 27.09.2013 року [PERSON] була повідомлена належним чином, що підтверджується особистим підписом відповідачки на поштовому зворотному повідомленні (а.с. 77). Однак, [PERSON] в судове засідання не з»явилась та надала клопотання від 24.09.2013 року про відкладення розгляду справи у зв»язку із сімейними обставинами (виїзду до тяжкохворої матері у Чернігівську область) (а.с.78). В зв'язку з неявкою відповідачки в судове засідання 27.09.2013 року розгляд справи було відкладено на 24.10.2013 року, про що [PERSON] була повідомлена належним чином, під особистий підпис в розписці та 14.10.2013 року знайомилися з матеріалами справи (а.с. 83,84). 15.10.2013 року від [PERSON] надійшла апеляційна скаргу на ухвалу Деснянського районного суду м.Києва про відкриття провадження у даній справі від 02.02.2011 року (а.с.85-86). Лише 30.01.2014 року Апеляційним судом м.Києва було розглянуто вищезазначену Апеляційну скаргу відповідачки та відхилено її. Ухвалу Деснянського районного суду м.Києва про відкриття провадження від 02.02.2011 року залишено без змін (а.с.90-91,109-110,117,125,130-131). Після повернення справи 12.02.2014 року з Апеляційного суду м.Києва до Деснянського районного суду м.Києва, справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про виселення було призначено до розгляду на 12.03.2014 року (а.с.134,135). Відповідачка [PERSON] в судове засідання 12.03.2014 року не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується особистим підписом відповідачки на зворотному поштовому повідомленні та телеграмою від імені [PERSON] про відкладення розгляду справи, призначеної на 12.03.2014 року, у зв»язку з хворобою. При цьому будь-яких доказів на підтвердження поважності причини неявки суду не надала (а.с. 140,141). Суд вважає, що вказані дії відповідачки [PERSON] свідчать про недобросовісне здійснення нею своїх процесуальних прав та є такими, що здійснені з наміром затягування розумних строків розгляду справи. Крім того, суд звертає увагу на те, що при розгляді справи відповідачкою [PERSON] двічі до суду були надіслані телеграми аналогічного змісту про відкладення розгляду справи у зв»язку з хворобою (а.с.39,141). Також, відповідачкою було надіслано клопотання до Апеляційного суду м.Києва про відкладення розгляду її апеляційної скарги у зв»язку з хворобою (а.с.125). Однак, за весь час розгляду справи, починаючи з 24.01.2013 року, жодного доказу поважності причин своєї неявки в судові засідання відповідачкою надано не було. Саме враховуючи вищезазначені обставини Апеляційний суд м.Києва відхилив клопотання відповідачки про відкладення розгляду справи та визнав за можливе розглянути апеляційну скаргу [PERSON] у її відсутності (а.с. 130-131). Враховуючи викладені обставини, відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачки [PERSON] та винести рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника [PERSON] - [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивач [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 13.03.2009 року придбав у [PERSON], яка діяла за дорученням від імені [PERSON], належну останній на підставі Договору купівлі-продажу від 31.01.2009 року квартиру [ADDRESS] (а.с.5). Судом також встановлено, що до теперішнього часу у вказаній квартирі без реєстрації на спірній житловій площі проживає відповідачка [PERSON], яка у родинних відносинах з позивачем не перебуває та не бажає добровільно звільняти спірну квартиру, оскільки вважає, що позивач набув її незаконно. В той же час [PERSON] не надано жодних доказів в обґрунтування зазначених нею доводів щодо незаконності набуття позивачем права власності на квартиру [ADDRESS]. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, колишній власник квартири [ADDRESS] [PERSON], яка є матір»ю відповідачки [PERSON], та сама відповідачка зверталися до суду з позовами до [PERSON] про визнання договору-купівлі-продажу вказаної квартири недійсним. По справі за позовом [PERSON] рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 21.06.2012 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], - відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 16.10.2012 року вказане рішення залишено без змін (а.с.21-27,28-30). По справі за позовом [PERSON] рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 22.03.2013 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], - відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 26.06.2013 року вказане рішення залишено без змін (а.с.70-71,72-74). Інших доказів щодо недійсності Договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного між нею та [PERSON] 13.03.2009 року, [PERSON] суду не надала. Відповідно до п.9 вказаного договору, [PERSON], яка діяла в інтересах продавця та власника зазначеної квартири [PERSON], зобов»язалась повністю звільнити квартиру, що відчужується, для безперешкодного користування нею покупцем [PERSON], до 13.04.2009 року. Як встановлено судом та вбачається з паспорту [PERSON], відповідачка ніколи не була зареєстрована у квартирі [ADDRESS]. З 06.04.2010 року відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 87-88). Таким чином, суд вважає, що підстав для користування чужим майном у відповідачки не має. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що [PERSON], проживаючи без законних підстав в квартирі [ADDRESS], власником якої є [PERSON], є сторонньою для нього особою, яка перешкоджає позивачу належним чином користуватися і володіти вказаною квартирою, чим порушує його (позивача) права, як власника квартири. На підставі викладеного суд вважає вимоги [PERSON] про виселення [PERSON] із спірної квартири обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved