Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

31.01.2018 року завідуючий 1-им відділенням КЗ Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни звернувся до суду із заявою про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] визнаний недієздатним згідно рішення Роменського міськрайонного суду від 24 лютого 1998 року. 14.12.2015 року [PERSON] поступив на стаціонарне лікування до КЗ СОР 1 ОСЛ м.Ромни, згідно вимог ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» і на теперішній час знаходиться на стаціонарному лікуванні. Згідно вимог ст. 15 ЗУ «Про психіатричну допомогу» [PERSON] щомісячно оглядався комісією лікарів-психіатрів, рішенням якої потребував подальшого стаціонарного лікування. 07.08.2017 року рішенням Роменського міськрайонного суду [PERSON] продовжено госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку на 6 місяців. Комісією лікарів психіатрів було проведено огляд [PERSON], яка прийшла до висновку, що останній виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання. Тому просив винести рішення суду про продовження примусової госпіталізації [PERSON] У судовому засіданні завідуючий 1-им відділенням КЗ Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни підтримав заяву та прохав її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник заінтересованої особи КЗ СОР 1 ОСЛ м.Ромни, та адвокат не заперечували проти заяви. Прокурор також не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає, що заява про продовження госпіталізації [PERSON] підлягає задоволенню відповідно до вимог ст.ст. 14, 17 Закону України «Про психіатричну допомогу». Судом встановлено, що рішенням Роменського міського суду від 24 лютого 1998 року [PERSON] визнано недієздатним (а.с.6). Рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради від 22.07.1998 року обовязки опікуна над [PERSON] покладено на 1 ОСЛ (а.с.7). Рішенням Роменського міськрайонного суду від 7 серпня 2017 року [PERSON] було продовжено госпіталізацію в психіатричному закладі без його усвідомленої згоди на строк до 6 місяців (а.с.10). Після проведеного лікування [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді «Шизофренії, параноїчної форми, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом», в звязку з чим не може задовільнити свої життєві потреби на достатньому рівні. Потребує лікування в умовах психічного стаціонару. Це підтверджується як висновком комісії лікарів, так і поясненнями в судовому засіданні лікаря- психіатра [PERSON] Згідно довідки 1 ОСЛ [PERSON] знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з 1987 року. Багато разів, тривалий час, знаходився на стаціонарному лікуванні в психлікарні. Являється інвалідом 2 групи безстроково. Дати госпіталізації за останні 3 роки: з 23.01.2015 року по 11.12.2015 року, з 14.12.2015 року по теперішній час. (а.с.9). Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як він виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого неспроможній задовільнити свої основні життєві потреби на рівні який забезпечує його життєдіяльність .

Outcome: approved