Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

31.10.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Публічного Акціонерного Товариства [PERSON] «Приватбанк» про захист прав споживача, анулювання заборгованості перед відповідачем за угодами/рахунками 16090805448279, 5168755375290406 та 4149437830887616 як нікчемними правочинами та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що 08.11.2016 року їй стало відомо про існування боргу перед відповідачем в сумі 6586,66 грн. та 922,13 грн. за угодами/рахунками 16090805448279 та 5168755375290406. В подальшому вона отримувала від відповідача ще кілька довідок про свій борг, а в останній від 21.06.2017 р. зазначено, що сума боргу складає 11760 грн. за угодою/рахунком 4149437830887616 та 1975,97 грн. за угодою/рахунком 16090805448279. Позивачка зазначила, що вона не укладала з відповідачем зазначених угод/рахунків та не брала грошей у борг, а тому просить визнати вказані рахунки/угоди нікчемними правочинами, застосувавши наслідки недійсності нікчемного правочину та стягнути на її користь 20000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Також позивачка повідомила суд, що у вересні 2016 р. вона стала жертвою шахрайських дій знайомої особи, яка шляхом обману, скориставшись її карткою, оформила кредит на суму 7600 грн. Дані дії цієї особи потягли виникнення боргу. Представник відповідача позов не визнав та просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. 22.03.2014 р. між Публічним Акціонерним Товариством [PERSON] «Приватбанк» та [PERSON] був укладений [PERSON] б/н відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених Наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та «Тарифами банку», складає між [PERSON] та відповідачем [PERSON], що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, користувалася кредитним лімітом, отже, погодилась з такими умовами, розміром процентів за користування кредитом та штрафними санкціями, що передбачені п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно зі ст. 625 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2016 року Куп`янським відділом поліції ГУНП в Харківській області була внесена інформація заявника [PERSON] про те, що з 06 по 08.09.2016 р., більш точна дата не встановлена, близько 12.00 години в сел. Куп`янськ-Вузловий м Куп`янськ Харківської області по вул. Ленінська, невідома особа шляхом обману, скориставшись карткою заявниці оформила кредит на суму 7600 грн. Правова кваліфікація: ст. 190 ч.1 КК України. Згідно листа за підписом заступника начальника Куп`янського відділу поліції [PERSON] від 02.05.2018 року в провадженні СВ Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №12016220370003006 за заявою [PERSON] за фактом шахрайських дій стосовно неї і на теперішній час по даному кримінальному провадженню нікому повідомлено про підозру не було та досудове розслідування триває. Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що в діях відповідача відсутні ознаки порушення прав споживача [PERSON], а всі дії ПАТ КБ «ПриватБанк» по наданню грошових коштів позивачці та нарахуванні заборгованості по кредитному договору б/н від 22.03.2014 р. виконувалися у відповідності до чинного законодавства України та умов зазначеного договору. Що стосується шахрайських дій стосовно [PERSON] у вересні 2016 р., то за цим фактом досудове слідство триває, особа, яка їх здійснила, не встановлена, даних про те, що до скоєння цього злочину причетні працівники банку, суду не надані. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed