Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

29.11.2017 р. ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк» (засобами поштового зв`язку) звернулось до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] з вимогами стягнення заборгованості у розмірі 10233,98 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 25.09.2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем укладено Договір № 313456 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки. За умовами Договору, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний», а також надає Клієнту платіжну картку та ПІН-конверт до неї. 27.12.2013 р. відповідно до заяви про відкриття кредитної лінії та встановлення ліміту по кртковому рахунку від 26.12.2013 р., між сторонами укладений додатковий договір № 1 до договору № 313456. На підставі додаткового договору банк надав клієнту кредит у сумі 8000,00 грн. під 24% річних, а відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі у сумі та на умовах, що передбачені законом, однак останнім у порушення умов договору зобов`язання належним чином не були виконанні, в результаті чого утворилася заборгованість. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2018 р. провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін cторони до суду не подавали. Відповідачу було направлено ухвалу суду та встановлено строки для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надав. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи - рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду без вручення відповідачу з відміткою працівника поштового відділення - «за закінченням встановленого терміну зберігання», що підтверджується довідкою Укрпошти, форма 20. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 25.09.2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем укладено Договір № 313456 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки. За умовами Договору, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний», а також надає Клієнту платіжну картку та ПІН-конверт до неї. 27.12.2013 р. відповідно до заяви про відкриття кредитної лінії та встановлення ліміту по кртковому рахунку від 26.12.2013 р., між сторонами укладений додатковий договір № 1 до договору № 313456. На підставі додаткового договору банк надав клієнту кредит у сумі 8000,00 грн. під 24% річних, а відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі у сумі та на умовах, що передбачені законом, однак останнім у порушення умов договору зобов`язання належним чином не були виконанні, в результаті чого утворилася заборгованість. (а.с. 7-13). У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного зобов`язання станом на 13.11.2018 у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 10233,98 грн., яка складається із: 7791,22 грн. - сума боргу; 1916,46 грн. - плата за кредит; 14,65 грн. - комісійні доходи; 416,89 грн. - інфляційні витрати; 94,76 грн. - 3% річних від прострочених сум (а.с. 4-6). Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до укладеного між сторонами договору та ст.ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Однак, боржником не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов`язань за договором належним чином не виконував, перестав сплачувати щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів. Банком були направлені відповідачу лист-вимоги, проте вимоги її не виконані, заборгованість не погашена (а.с. 14, 15). Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved