Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

31.08.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на будинок по вул. Вокзальній, 104, літера А, загальною площею 73,10 кв.м у місті Новограді-Волинському Житомирської області (далі Будинок), та земельну ділянку, на якій він розміщений, площею 883 кв.м. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що після смерті бабусі [PERSON], яка померла 18.08.2011 року, відкрилась спадщина, що складалась з Будинку та земельної ділянки. Спадкоємцем за законом І черги після смерті бабусі, є мати позивачки [PERSON], яка відмовилась у встановленому законом порядку від права на спадщину на її користь. Інших спадкоємців І черги немає. Як спадкоємець за законом, вона прийняла спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, відповідач просив вирішити справу на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.08.2011 року померла [PERSON], рідна бабуся позивача, після смерті якої відкрилась спадщина на Будинок та земельну ділянку. Згідно копії Договору дарування від 17.11.1995 року земельна ділянка по вул. Вокзальній, 104, у м. Новограді-Волинський Житомирської області, призначена для обслуговування Будинку, належала померлій [PERSON] Позивач є спадкоємцем померлої за законом першої черги, після смерті бабусі спадщину прийняла. Інша спадкоємиця за законом, донька померлої [PERSON], мати позивача, від прийняття спадщини відмовились на користь останньої. За життя [PERSON] виготовила на Будинок технічний паспорт. Згідно висновку начальника управління містобудування, архітектури та земельних відносин № 35 від 26.08.2015 року Будинок побудований у відповідності до містобудівних вимог і може використовуватись за призначенням. Рік побудови Будинку 1995. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.08.2012 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, як за законом, так і за заповітом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З введенням в дію з 1 січня 2013 року нової редакції Закону державна реєстрація права власності на нерухоме майно проводиться за заявочним принципом і, крім інших, лише тих речових прав, які виникли до 01.01.2013 року та не були зареєстровані відповідно до законодавства України, яке діяло на час їх виникнення. У випадку переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстровано одночасно із правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак обєкта права власності. Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, право власності на Будинок за спадкодавцем підтверджується лише виготовленим ним технічним паспортом, будинковою книгою та тривалим фактом володіння цим майном, хоча за життя [PERSON] правомірно набула на Будинок та земельну ділянку право власності, відкрито користувалася ними, однак не зареєструвала їх належним чином в органах державної реєстрації. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом, в даному випадку, договором дарування від 17.11.1995 року. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на Будинок та земельну ділянку. Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved