Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

30 грудня 2020 року Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради звернулося до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН Слов`янської міської ради, як внутрішньо переміщена особа з 24 жовтня 2014 року. Згідно із заявами про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг [PERSON] щомісячно одержувала в УСЗН адресну допомогу. Вказує на те, що виплати здійснювалися за рахунок коштів Державного бюджету. Зазначає, що [PERSON] у своїх заявах повідомляла, що ніхто з членів її сім`ї не має у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Під час проведення перевірки було встановлено, що [PERSON] з 08 серпня 2016 року має у власності житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . За результатами перевірки [PERSON] надіслано повідомлення від 13 листопада 2020 року № 4580-3 про необхідність повернення коштів в добровільному порядку, але [PERSON] адресну допомогу не повернула. З огляду на викладене, позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Державного бюджету через УСЗН Слов`янської міської ради незаконно отриману адресну допомогу у розмірі 40057 грн. 98 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, від неї до суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги визнає та просить суд справу розглядати без її участі. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 04 січня 2021 року у справі відкрито спрощене провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради підлягають задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. Відповідно до заяв від 04 липня 2016 року, 04 жовтня 2017, 11 січня 2018 року, 11 липня 2017 року, 11 січня 2018 року, 11 липня 2018 року, 08 січня 2019 року, [PERSON] звернулася до УПСЗН Слов`янської міської ради із проханням призначення їх щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг. В своїй заяві [PERSON] вказала своє зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , а також фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а. с. 5,7,9, 10, 12,14,16). Згідно із рішенням УПСЗН Слов`янської міської ради від 15 липня 2016 року, [PERSON] було призначено допомогу на проживання як переміщеній особі з 04 липня 2016 року по 03 січня 2017 року у сумі 884 грн. 00 коп. Згідно із рішенням УПСЗН Слов`янської міської ради від 14 червня 2017 року, [PERSON] було призначено допомогу на проживання як переміщеній особі з 11 січня 2017 року по 10 липня 2017 року у сумі 884 грн. 00 коп.. Згідно із рішенням УПСЗН Слов`янської міської ради від 28 жовтня 2017 року, [PERSON] було призначено допомогу на проживання як переміщеній особі з 11 липня 2017 року по 10 січня 2018 року у сумі 884 грн. 00 коп. Згідно із рішенням УПСЗН Слов`янської міської ради від 03 квітня 2018 року, [PERSON] було призначено допомогу на проживання як переміщеній особі з 11 січня 2018 року по 19 січня 2018 року у сумі 884 грн. 00 коп., з 20 січня 2018 року по 10 липня 2018 рік у сумі 1000 грн. 00 коп.. Згідно із рішенням УПСЗН Слов`янської міської ради від 28 вересня 2018 року, [PERSON] було призначено допомогу на проживання як переміщеній особі з 11 січня 2018 року по 10 січня 2019 року у сумі 1000 грн. 00 коп.. Згідно із рішенням УПСЗН Слов`янської міської ради від 06 лютого 2019 року, [PERSON] було призначено допомогу на проживання як переміщеній особі з 11 січня 2019 року по 10 липня 2019 року у сумі 1000 грн. 00 коп.. Згідно із рішенням УПСЗН Слов`янської міської ради від 29 липня 2019 року, [PERSON] було призначено допомогу на проживання як переміщеній особі з 11 січня 2019 року по 10 січня 2020 року у сумі 1000 грн. 00 коп.. Згідно із рішенням УПСЗН Слов`янської міської ради від 28 січня 2020 року, [PERSON] було призначено допомогу на проживання як переміщеній особі з 11 січня 2020 року по 10 липня 2020 року у сумі 1000 грн. 00 коп.. Згідно із службовою запискою від 20 жовтня 2020 року, вбачається, що [PERSON] має у своєму володінні житло, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (а. с. 22). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, [PERSON] має у приватній власності житлове приміщення, а саме будинок [ADDRESS] (а.с.23-24). Відповідно до рішення УСЗН Слов`янської міської ради від 20 жовтня 2020 року, [PERSON] було відмовлено у призначенні соціальної допомоги 03 червня 2017 року(а.с.25). Відповідно до довідки від 21 жовтня 2020 року [PERSON] у період з червня 2017 року по жовтень 2020 року було нараховано 40057 грн. 98 коп. допомоги переміщеним особам на проживання(а.с.28). Відповідно до повідомлення УСЗН Слов`янської міської ради, [PERSON] було повідомлено, що їй було надмірно нараховані кошти в сумі 40057 грн. 98 коп. та запропоновано повернути вказані кошти(а.с.30). Згідно із актом № 11-20/441 від 22 жовтня 2020 року, складеним УСЗН Слов`янської міської ради, державним соціальним інспектором була проведена перевірка правильності та повноти інформації наданої [PERSON] для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, та було виявлено, що заявниця в заяві не зазначила, що з 08 серпня 2016 року має у своїй власності житло розташоване за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок цього були надмірно виплачені кошти в сумі 400571 грн. 98 коп. за період з 03 червня 2017 року по 31 жовтня 2020 року включно(а.с.31). Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505. Відповідно до пункту 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505(далі Порядок) грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до пункту 10 Порядку, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Відповідно до\~п.\~6\~Порядку,\~грошова допомога\~не призначається\~у разі,\~коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Відповідно до п. п. 11, 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин. Надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. З рішення УСЗН Слов`янської міської ради від 20 жовтня 2020 року вбачається, що [PERSON] зобов`язано повернути суму надмірно наданої адресної допомоги у зв`язку з неповідомленням про зміну обставин, які випливають на призначення грошової допомоги. Встановлено, що відповідачка не повідомила про всі обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, а саме те, що вона має у приватній власності житловий будинок у м. Слов`янськ, Донецької області, що вплинуло на її право на виплату адресної допомоги. Вказане призвело до надмірної виплати бюджетних коштів на суму 40057 грн. 98 коп. з вини відповідача, що є підставою для задоволення позову шляхом стягнення спірних коштів. Добровільно відповідачка не повертає надмірно отримані грошові кошти. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України. Такий висновок зафіксований у справі № 727/5743/15-ц від 27 березня 2019 року. Відповідно до\~ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~1212\~ЦК України,\~особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~за рахунок\~іншої особи\~(потерпілого)\~без достатньої\~правової підстави\~(безпідставно\~набуте майно),\~зобов`язана\~повернути потерпілому\~це майно.\~Особа зобов`язана\~повернути майно\~і тоді,\~коли підстава,\~на якій\~воно було\~набуте,\~згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1214\~ЦК України,\~особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~без достатньої\~правової підстави,\~зобов`язана\~відшкодувати всі\~доходи,\~які вона\~одержала або\~могла одержати\~від цього\~майна з\~часу,\~коли ця\~особа дізналася\~або могла\~дізнатися про\~володіння цим\~майном без\~достатньої правової\~підстави.\~З цього\~часу вона\~відповідає також\~за допущене\~нею погіршення\~майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів не є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі відсутності недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду справа № 298/1396/16-ц 10 квітня 2019 року. Відповідно до п. п. 11, 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. Таким чином, оскільки [PERSON] в добровільному порядку не повернула надмірно виплачені кошти, то суд приходить до переконання, що відповідно до норм чинного законодавства, [PERSON] повинна повернути державі надмірно виплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, на загальну суму 40057 грн. 98 коп., отриману за період з 03 червня 2017 року по 31 жовтня 2020 року, оскільки дана допомога була безпідставно призначена Управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області внаслідок не надання [PERSON] інформації про наявність у неї майна. Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. У зв`язку із цим, суд відповідно до ст. 82 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Так, відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідачкою [PERSON] до суду було подано письмову заяву, зі змісту якої видно, що остання, позов УСЗН Слов`янської\~міської ради визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Суд приймає до уваги таку заяву відповідачки у зв`язку із наявністю для того законних підстав, та вважає за можливе задовольнити вимоги позивача з огляду на їх законність та обґрунтованість. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із цим, враховуючи визнання відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про можливість повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним за звернення до суду із даним позовом, що становить 1051 грн. 00 коп. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позов задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню залишкові 50% понесених нею судових витрат в сумі 1051 грн. 00 коп. (а. с. 4). На підставі викладеного,

Outcome: approved