Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

29 червня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР» матеріальну шкоду у сумі 8 160,00 (вісім тисяч сто шістдесят) грн. 00 коп.; стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР» понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 12 травня 2021 року о 21 годин 50 хвилин водій транспортного засобу «Nissan leaf», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , не справився з керуванням, внаслідок чого здійснив ДТП без постраждалих, а саме: здійснив наїзд на сходи магазину « Копійка », за адресою м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, буд. 39, в якому здійснює господарську діяльність ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР» на підставі договору оренди № АМТ/ІП39-12/12-18 від 23.11.2018 року. Зазначає, що під час вчинення адміністративного правопорушення відповідачем ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР» заподіяно матеріальну шкоду у сумі 8 160,00 гривень, що в свою чергу і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 19.07.2021 року будо відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. 14.09.2021 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальнісьтю «КОПІЙКА-ЦЕНТР» - Рогозний І.М. через канцелярію суду надав клопотання, в якому просив витребувати з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції Одеської області (65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5) інформацію та документи про наслідки розгляду протоколу серії ААБ № 139327, складеного за ст. 124 КУпАП відносно гр. [PERSON] відповідно до вимог ст.ст. 221,276 КУпАП, за вих. № 11513/41/13/04/02 від 21.05.2021 року. Ухвалою суду від 14.09.2021 року клопотання представника позивача було задоволено в повному обсязі. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальнісьтю «КОПІЙКА-ЦЕНТР» - Рогозний І.М. у судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, відзиву не надав, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, яка сповіщена про розгляд справи належним чином, від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору оренди АМТ/ІП39-12/12-18 від 23.11.2018 року ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР» здійснює господарську діяльність в магазині «Копійка», за адресою м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, буд. 39. Водій [PERSON] 12.05.2021 близько 21:53 год., керуючи автомобілем Nissan Leaf, номерний знак [NUMBER] , здійснюючи рух по вул.Ільфа і Петрова в м.Одеса напроти буд.39, в порушення п.п.10.1,12.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху не впевнився в безпеці свого руху, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив наїзд на перешкоду, а саме сходи магазину «Копійка». Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а магазину «Копійка» завдано матеріальних збитків. [PERSON] , приймаючи участь в розгляді справи, визнав провину у вчиненому правопорушенні, щиро розкаявся, особисто надавши пояснення, які повністю узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення, та іншими матеріалами справи. Вказана обставина встановлена постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 17.06.2021 року по справі № 947/16363/21, якою [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 850 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Суд вважає, доведеним той факт, що відповідачем порушено вимоги п.п. 10.1,12.1 «Правил дорожнього руху України». Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000141 від 04 червня 2021 року, наданою ТОВ «СЕРВІС ТЕХНІК» згідно Договору № 04/07 на технічне обслуговування, укладеного з ТОВ «КОПІЙКА-ЦЕНТР» від 04.06.2011 року, сума за ремонт поручнів магазину « Копійка » становить 8 160,00 гривень. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: 1. Протиправна поведінка; 2. Збитки; 3. Причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4. вини. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові КЦС ВС від 27.05.2021 у справі № 761/12945/19 та Постанові КЦС ВС від 14.04.2021 у справі № 756/14398/18. Як було встановлено, 17.06.2021 року постановою Київського районного суду м. Одеси [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення. Вартість ремонту поручнів магазину становить 8 160.00 гривень, відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000141 від 04 червня 2021 року, які і є збитками позивача. Вирішуючи питання по суті, суд приходить до висновку, що [PERSON] , будучи повідомленим про дату та час судового засідання, не надав до суду відзив на позовну заяву та не оспорював розмір відповідних збитків. У зв`язку з цим суд вважає, що розмір збитку позивачу становить 8 160.00 гривень. Шкода, яку просить стягнути позивач по справі (а саме вартість ремонту) знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з протиправними діями відповідача, а саме порушення «Правил дорожнього руху України». Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди). Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2020 року у справі № 686/25718/19 (провадження № 61-7697св20), від 30 грудня 2020 року у справі № 482/48/19 (провадження № 61-11020св20), Постанова КЦС ВС від 12.05.2021 у справі № 711/10267/18. У зв?язку з вищевикладеним суд вважає, що наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками і вина, що надає можливість позивачу звернутися з позовом та стягнути відповідні збитки. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved