Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

31 січня 2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що рішенням Камінь-Каширського районного суду від 26 грудня 2006 року ухвалено стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 250 грн. щомісячно до її повноліття, починаючи з 29 листопада 2007 року. З метою скасування накладеного судом на відповідача обмеження у виїзді за кордон, за домовленістю між ними, [PERSON] станом на 10 лютого 2014 року сплатив всю належну суму аліментів, яка підлягала стягненню до повноліття дочки. Крім цього, він взяв усне зобовязання надалі надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини. За її зверненням 10 лютого 2014 року до відділу ДВС Камінь-Каширського РУЮ головним державним виконавцем Павлюк Л.П. була прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження. Відповідач взятих на себе зобовязань про надання матеріальної допомоги на утримання дочки не виконує, хоча має можливість це робити. На даний час розмір аліментів на утримання дітей від 6 до 18 років збільшено. У звязку з цим просить постановити судове рішення, яким стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути судові витрати. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що відповідач сплачував аліменти в розмірі по 250 грн., однак за його проханням вона забрала виконавчого листа в звязку з виїздом його за кордон та притягненням до кримінальної відповідальності за несплату аліментів. Про те, що на розгляді знаходиться дана справа він знає, оскільки деколи телефонує дочці і спілкується із сестрою. Не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом розміщення на офіційному Інтернет-сайті судової влади оголошення про його виклик, двічі до суду не зявився, причин неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Повідомлення про розгляд справи двічі отримала його сестра. У зв'язку з цим суд, відповідно до ст. 223 ч.4, ст. 280 ч. 1 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьком [PERSON], [INFO], є відповідач, що вбачається із виконавчого листа Камінь-Каширського районного суду виданого 12 січня 2007 року (а.с. 3), згідно якого рішенням вказаного суду вирішено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі по 250 грн. щомісячно до її повноліття. На підставі заяви позивача (а.с. 4) постановою головного державного виконавця від 10 лютого 2014 року (а.с. 5) закінчено виконавче провадження з примусового виконання названого виконавчого листа. Відповідно до ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» № 2246-VІІI від 07.12.2017 року передбачено, що для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум становить 1860 грн., що 50 відсотків становитиме 930 грн. В силу ст. 184 ч. 1 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, відповідача, який інших, крім дочки [PERSON], дітей не має, не працює, суд визначає аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач заперечень з приводу розміру аліментів не подав, а розмір аліментів, які з нього стягувалися, був недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Задовольняючи позов, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача в користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 704,80 грн. та в користь позивача понесені нею витрати за надання правничої допомоги в розмірі 850 грн. (а.с. а.с. 9, 10).

Outcome: approved