Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

30 березня 2021 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила: Визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (далі - засновник) права засновника Селянське (фермерське) господарство «КРІТ» (далі - СФГ «КРІТ») (ідентифікаційний код юридичної особи - 24434714, адреса: село Наталівка, Солонянський район, Дніпропетровська область, 52430), в обсязі, визначеному статутом, зареєстрованим 30 червня 1998 року (номер запису - 1 2151200000000346). Мотивувала позов такими обставинами : Засновник, який помер [INFO] , був братом позивачки та засновником СФГ «КРІТ». Оскільки після смерті засновника позивачка мала намір продовжувати діяльність СФГ «КРІТ» вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про надання свідоцтва про право на спадщину. 16 січня 2021 року державний нотаріус Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А.М. у відповідь на звернення позивачки, ухвалила постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивачкою не надано документів, що підтверджували б наявність складу спадкового майна, свідоцтво про право власності на майно, баланс підприємства. Через відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка не може внести зміни до установчих документів СФГ «КРІТ» та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язані зі зміною засновника вказаної юридичної особи, який помер. Ухвалою суду від 05 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та витребувано у заінтересованої особи по справі копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 08 червня 2021 року витребувано документи про смерть інших спадкоємців [PERSON] . Ухвалою суду від 24 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, згідно наданих раніше пояснень та обставин викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечувала проти прийняття позивачем у спадщину СФГ «КРІТ». Заінтересована особа подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер брат позивачки [PERSON] (а. с. 52). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.57). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.60). Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] після укладення шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 61). Після смерті [PERSON] , його сестра успадкувала житловий будинок, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (а.с. 93, 95, 97). Крім зазначеного вище майна, після смерті [PERSON] залишилася спадщина, що складається із селянського (фермерського) господарства «КРІТ», яке розташоване в с. Наталівка Солонянського району Дніпропетровської області, засновником і власником, якого він був (а. с. 102-108). Інших спадкоємців, крім позивачки, у померлого [PERSON] не має. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.ст. 1258, 1262 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Як встановлено в судовому засіданні єдиним спадкоємцем другої черги є сестра спадкодавця [PERSON] . Згідно ст. 191 ЦК України, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 19 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Майно фермерського господарства належить йому на праві власності (частина перша статті 20 Закону № 973-IV). Фермерське господарство та його члени відповідно до закону мають право продавати або іншим способом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину (пункт «а» частини першої статті 14 Закону № 973-IV). Успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону (частина перша статті 23 Закону № 973-IV). Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання (частина перша статті 22 Закону № 973-IV). До складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу (стаття 19 Закону № 973-IV). За змістом вказаних приписів саме селянське (фермерське) господарство, зареєстроване як юридична особа, є власником цілісного майнового комплексу, а не засновник або член такого господарства. Тому право постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення селянського (фермерського) господарства, після його створення належить цьому господарству, а відтак, не може входити до складу спадщини. У постанові від 21 січня 2020 року у справі № 908/2606/18 Велика Палата Верховного Суду вже виснувала про можливість застосування до правовідносин, які виникають у зв`язку з діяльністю фермерських господарств, приписів законодавства, що регулюють діяльність товариств з обмеженою відповідальністю, у випадку, якщо спірні правовідносини не врегульовані статутом або Законом № 973-IV. На час виникнення спірних правовідносин діяв Закон України «Про господарські товариства», який у статті 55 передбачав, що у зв`язку зі смертю громадянина-учасника товариства, спадкоємці мали переважне право вступу до цього товариства. У разі відмови спадкоємця від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього спадкоємця йому видавалася у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала спадкодавцю, і вартість якої визначалася на день смерті учасника. Оскільки позивачка хоч і не була членом СФГ «КРІТ», в якого немає сформованого статутного капіталу, вона не відмовлялася від вступу до цього господарства, як і їй не відмовляло у цьому останнє, то визнання за позивачкою в порядку спадкування після смерті брата прав засновника СФГ «КРІТ» є ефективним способом захисту її прав як спадкоємниці засновника. Суд також звертає увагу на те, що 17 червня 2018 року набрав чинності Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 6 лютого 2018 року. Згідно зі статтею 23 цього Закону у разі смерті учасника товариства його частка переходить до спадкоємця без згоди учасників товариства. Отже, за наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі. Таким чином суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Таким чином, суд вважає, що є встановлені законні підстави задовольнити позов і визнати за позивачем права засновника селянського (фермерського) господарства «КРІТ», яке належало померлому [PERSON] в порядку спадкування за законом. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц (провадження № 14-63цс20). Судові витрати Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved