Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

30.07.2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстровано 15.12.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 650. Свої вимоги мотивувала тим, що шлюбно-сімейні відношення між ними були припинені в осені 2015 року, потім відповідач декілька разів повертався і знову ішов з сім'ї. Подружні стосунки між ними припинені остаточно. Мешкають окремо, мають окремі бюджети. Збереження шлюбу вважає неможливим та наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу за обоюдною згодою неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] буде мешкати з нею. Спору про розподіл майна подружжя немає. У судове засідання позивач не з'явилась, повідомлялась своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення, яке знаходиться в матеріалах справи. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутність, просила позов задовольнити. Зазначила, що шлюбно-сімейні відношення з відповідачем припинені з 2016 року, з того ж часу мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Строк для примирення не потрібен. Крім того, вказала, що на відшкодування сплаченого судового збору не претендує. Також зазначила, що після розірвання шлюбу залишить прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином та своєчасно, про що свідчить зворотне повідомлення, яке знаходиться в матеріалах справи, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позову, просить розірвати шлюб. Також зазначив, що шлюбно-сімейні відношення з позивачем припинені з 2016 року, з того ж часу мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Крім того вказав, що після розірвання шлюбу, дитина - [PERSON], [INFO], залишиться мешкати з матір'ю. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.12.2006 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 650. Від шлюбних стосунків сторони мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, на примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає, неповнолітня дитина залишиться проживати із позивачем - [PERSON], що було добровільно вирішено сторонами, питання про його утримання на цей час не виникає . Відповідно до вимог ст.113 СК України позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved