Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

31.12.2015р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що шлюб між нею та відповідачем розірвано рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 01.10.2015р.. У цьому шлюбі в них з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Відносини у них в сім'ї склалися погано, вони розірвали шлюб, а тому проживають окремо. Вказувала, що отримує соціальну допомогу у розмірі 130 грн., проте цього недостатньо і їй важко самій утримувати дитину. Син потребує повноцінного харчування, вона несе витрати на придбання дитині одягу, взуття. Зазначала, що місце праці чоловіка їй невідоме, однак він періодично їздить на заробітки, є молодим, здоровим, працездатного віку, а тому має можливість забезпечувати усім необхідним свою рідну дитину. Оскільки їй важко одній забезпечувати матеріально дитину, змушена звернутися до суду з даним позовом. Просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також просить суд допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка в судовому засіданні зменшила свої позовні вимоги та просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зменшені позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували між собою у шлюбі, який розірвано рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 01.10.2015р. (а.с.5). У шлюбі в сторін народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с.4), який проживає разом з матір'ю та її батьками (а.с.6). Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою ВР України 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує її стан здоров'я та матеріальне становище, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою молодого віку, працездатним, має мінливий, нерегулярний дохід, не має на утриманні інших осіб і те, що обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, а тому суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Виходячи з вимог ст.367 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Також згідно вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам положення ч.1 ст.192 СК України, згідно з якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved