Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

30.09.2021 ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача 10\~854,61 грн. фактичних витрат в порядку регресу, а також вирішити питання судових витрат. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між відповідачем та ПАТ «Державний ощадний банк України» було укладено кредитний договір за умовами якого, відповідач отримав кредит. Починаючи з 03.09.2019 відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитом і у нього утворилася заборгованість за кредитом у сумі 10\~854,61 грн. Відповідно до договору страхування ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» застрахувало невиконання зобов`язання за кредитним договором, а 23.12.2019 сплатило АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування у сумі 10\~854,61 грн. В подальшому, між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та ФОП [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії), за яким право вимоги до відповідача перейшло до позивача. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2021 вказана справа була передана даному складу суду для розгляду. Ухвалою суду від 18.10.2021 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та визначено відповідачам строк для подання відзиву. Ухвалу суду, позовну заяву з додатками відповідач отримав 29.10.2021, однак у визначений судом строк не подав відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи з викликом сторін. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 02.06.2017 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір №226-854 за умовами якого, позичальник отримує кредит у сумі 35\~280, 00 грн. зі сплатою 17,99 % річних і остаточним строком повернення до 01.06.2020. Пунктом 7.1. цього договору визначено, що банк у встановленому законодавством та цим договором порядку, має право без згоди позичальника відступити своє право вимоги за цим договором будь-якій особі, у зв`язку з чим відбувається зміна сторони кредитора за цим договором. Договором добровільного страхування кредитів від 01.12.2018, який укладено між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.АЙ.» у п. 2.1. визначено, що його предметом є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані зі збитками внаслідок неповернення/неповного повернення позичальниками кредитів та/або несплатою/неповною сплатою нарахованих за ними процентів, що передбачені кредитним договором. Заявою від 21.11.2019 АТ «Державний ощадний банк України» повідомило ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.АЙ.» про настання страхового випадку, а саме про факт виникнення заборгованості кредиту у [PERSON] у сумі 10\~570,00 грн. по кредиту та 375, 57 грн. по відсотках за користування кредитом, а 23.11.2019 ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.АЙ.» було складено страховий акт по даному факту. Платіжним дорученням від 23.12.2019 ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.АЙ.» сплатила АТ «Державний ощадний банк України» страхове відшкодування за кредитом [PERSON] у сумі 10\~854,61 грн. В подальшому, 20.05.2021 ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.АЙ.» уклало договір про відступлення права вимоги (цесії) з ФОП [PERSON] за умовами якого, відбулося відступлення права вимоги за укладеними договорами страхування. А як видно з Реєстру прав вимог, додатку №1 до цього договору, під №117 міститься запис про перехід прав вимоги до [PERSON] у сумі 10\~854,61 грн. 10.06.2021 позивач надіслав відповідачу претензію, з вимогою погасити суму боргу, однак така хоч і була отримана ним 15.06.2021, задоволена не була. Вирішуючи даний спір, суд виходив з наступних мотивів та положень закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вказано у ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення кредитного договору, встановлено факт отримання відповідачем коштів за договором кредиту та факт їх неповернення у відповідності до умов договору, то суд дійшов висновку про наявність заборгованості [PERSON] перед АТ «Державний ощадний банк України» за кредитом у сумі 10\~570,60 грн. та за відсотками у сумі 284,01 грн. Доказів зворотного суду не надано. У п. 16 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування» передбачено, що видами добровільного страхування можуть бути зокрема страхування кредитів (у тому числі відповідальності позичальника за непогашення кредиту). Як видно з обставин справи, банк застрахував свої збитки у випадку неповернення чи неповного повернення позичальниками кредитів у ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.АЙ.» і остання здійснила виплату у сумі 10\~854,61 грн. як страховий платіж. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відтак, право грошової вимоги до [PERSON] у сумі 10\~854,61 грн. перейшло від АТ «Державний ощадний банк України» до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.АЙ.». В подальшому, 20.05.2021 між ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.АЙ.» та ФОП [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії), де обумовлено перехід права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 10\~854,61 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). А відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, у відповідності до вимог закону, до ФОП [PERSON] перейшло право грошової вимоги до [PERSON] у сумі 10\~854,61 грн. і як видно з обставин справи, така грошова вимога не погашена відповідачем, а тому порушене право підлягає судового захисту шляхом стягнення такої суми коштів. Одночасно, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати у виді сплаченого судового збору у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved