Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

8 червня 2016 року позивач звернувся до суду з названим позовом до відповідача з вимогою стягнути заборгованість у розмірі 11834,58 грн. за кредитним договором б/н від 06.02.2009 р., який мотивував тим, що за заявою відповідача від 06.02.2009 р. йому було надано кредит у розмірі 500 грн. у виді встановленого ліміту на картковий рахунок. Відповідач своїм підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що заява разом з «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України щодо договорів приєднання та положеннями ч. 2 ст. 639, ст. 207 та ч. 2 ст. 638 ЦК України про способи укладення договорів та їх форму. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві можливість користуватися кредитними коштами на умовах договору та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, що має відображення у Розрахунку заборгованості, тим самим своїй зобов'язання за договором не виконав. Внаслідок цього відповідач має заборгованість станом на 03.05.2016 р. на суму 11834,58 грн., з яких: 6902,42 грн. - тіло кредиту; 2053,87 - нараховано відсотків за користування кредитом; 2347,97 грн. - нараховано пені; 750,00 - нараховано штрафів, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 551,65 грн. - штраф (процентна складова); з них 1021,33 грн. - внесено коштів на погашення заборгованості. У судове засідання представник позивача не з'явився за наявності клопотання про розгляд справи за його відсутності. Надіслана на адресу зареєстрованого в установленому порядку місця проживання відповідача судова повістка підприємством поштового зв'язку повернута до суду з відміткою про не запит, що може свідчити про відсутність відповідача за цим місцем проживання. У такому випадку за правилами ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Беручи до уваги наявність умов, передбачених ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим і необхідним ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з відсутністю всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами згідно правил ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Перевіривши наявні докази, встановивши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що 06.02.2009 р. [PERSON] (Клієнт) подав до відділення ПАТ КБ ПриватБанк заяву у виді заповненого формуляра, де зазначив свої персональні дані і виявив бажання оформити на своє ім'я кредитну картку. Підтвердив ознайомлення і свою згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому виді. Згоден з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити чи скасувати кредитний ліміт. Банк інформує клієнта щодо розміру спершу встановленого в Пам'ятці клієнта. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1). Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2). Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга). Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (частина перша). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга). Згідно абзацу першого частини другої статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Одним з наслідків порушення договору позичальником, який передбачений частиною другою статті 1050 ЦК України, є право позикодавця у разі прострочення повернення чергової частини позики вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Також згідно п. 2.1.1.4.6 Умов і Правил надання банківських послуг у разі порушення Клієнтом зобов'язань з погашення заборгованості перед Банком протягом 90 днів з моменту виникнення таких порушень - змінити умови кредиту, встановивши термін повернення кредиту дев'яносто першого дня з моменту порушення зобов'язань Клієнта з погашення кредиту і вимагати від Клієнта повернення кредиту, сплати винагороди, комісії та відсотків за його використання, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі. При цьому згідно ст. 212, 611, 651 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не настав, вважається, що термін наступив в 91-й день з моменту настання порушення зобов'язань Клієнта з погашення заборгованості по кредиту. На цю дату Клієнт зобов'язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду й відсотки за фактичний строк його використання, в повному обсязі виконати інші зобов'язання за договором. Як видно з наданого позивачем Розрахунків заборгованості за договором б/н від 06.02.2009 р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 31.05.2015 р. та на 03.05.2016 р. зобов'язання за кредитним договором відповідачем виконувались неналежно, останній платіж позичальником зроблено у грудні 2015 року, наслідком чого є заборгованість: тіло кредиту - 6902,42 грн.; нараховані відсотки - 2053,87 грн.; нарахована пеня - 2347,97 грн.; нараховані штрафи - 750,00 грн.; погашено заборгованості - 1021,33 грн.; загальна заборгованість за наданим кредитом - 11032,93 грн.. За встановлених на підставі наявних доказів обставин, які свідчать про виникнення у відповідача зобов'язання за укладеним договором про надання банківських послуг б/н від 06.02.2009 р. та їх неналежне виконання, позов необхідно визнати обґрунтованим на загальну суму 11032,93 грн., підтверджену розрахунками і задовольнити частково. В частині нарахованих сум судових штрафів на загальну суму 801,65 грн. позов не грунтується на положеннях закону та наданих доказах і не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як видно з наданих розрахунків, позивачем нараховано пеню на суму 2347,97 грн. та штраф на суму 750,00 грн., які входять до складу загальної заборгованості за наданим кредитом на суму 11032,93 грн.. Тим самим позивачем реалізоване право на неустойку за порушення зобов'язань за укладеним договором відповідно до його умов та ст. 549-551 ЦК України. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Як зазначено у позовній заяві, штраф обчислюється в еквіваленті 250 грн. за кредитними картками, відкритими у валюті USD) + 5% від суми позову. Таким чином, базою нарахування процентної складової цього штрафу є загальна сума заборгованості, включаючи нараховану пеню і штраф. Виходячи з цього, нарахування штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 551,65 грн. - штраф (процентна складова), є подвійною відповідальністю за порушення зобов'язань і суперечить ст. 61 Конституції України. За правилом ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача по оплаті судового збору на суму 1378 грн. необхідно стягнути з відповідача пропорційно розміру задоволеного позову, виходячи з наступного розрахунку. 11032,93 х 100:11834,58=93,23 (відсоток розміру задоволеного позову); 1378х93,23:100=1284,71 (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову).

Outcome: partial