overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

31.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 21.07.2007 року перебуває із [PERSON] у шлюбі, мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Проте подружнє життя не склалося. Відповідач постійно зневажав її, принижував її людську гідність, не приділяв їй уваги як жінці, були випадки, що бив, зраджує подружню вірність. Через таку поведінку відповідача втратила до нього повагу і любов, подружні відносини припинили, більше двох років проживають окремо, отже сім'я розпалася, тому вирішила розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що уже втрачені всі можливості їх з відповідачем примирення, оскільки у нього є інша жінка, яка чекає дитину, тому вона настоює на розлученні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав суду заяву, якою позов визнав і просив вирішити спір у його відсутності. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 21.07.2007 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 09 у Чаплівській сільській раді Старосамбірського району Львівської області, при реєстрації одруження позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с.4); мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Як вбачається із показань свідка [PERSON], уже більше двох років відповідач із сім'єю не проживає, має іншу жінку, тому примирення між сторонами та поновлення подружніх відносин неможливе. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони тривалий час проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, це свідчить що сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності соціального статусу, неможливості влаштувати особисте життя і викликаного цим психологічного дискомфорту, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

31.07.2014 року [PERSON] звернулася з позовом до Кам'янець-Подільської міської ради, третя особа - Реєстраційна служба Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на житло, а саме: квартиру [ADDRESS]. В обгрунтування вимог вказує, що вона була членом ЖБК «Маяк» тепер ОСББ «Маяк-13» з 1967 року. В серпні 1982 року виплатила повністю пай за свою квартиру. Проте, свідоцтво про право власності не оформила. В липні 2014 року звернулася у відділ державної реєстрації з приводу реєстрації права на спірну квартиру, але рішенням від 22 липня 2014 року ій було відмовлено. У зв'язку із поганим станом здоров'я, справу просить розглядати у її відсутності, про що подала заяву. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Не з'явився в судове засідання представник третьої особи, про день розгляду справи повідомлений своєчасно, що стверджується розпискою приєднаною до матеріалів справи. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності позивача, представника Кам'янець-Подільської міської ради та представника Реєстраційної служби Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] з 1967 року була членом ЖБК «Маяк», тепер ОСББ «Маяк-13». В серпні 1982 року повністю виплатила пай за квартиру [ADDRESS] , що стверджується довідкою ОСББ «Маяк» від 20.06.2014 року. 07 липня 2014 року [PERSON] звернулася до Реєстраційної служби Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції з приводу державної реєстрації спірної квартири. Рішенням № 14615027 від 22 липня 2014 року у реєстрації квартири їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю необхідних документів. Частиною 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої ним за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З довідки до акта огляду МСЕК № 233011 вбачається, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи загального захворювання, за таких обставин відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» її слід звільнити від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

31.07.2014 року [PERSON] (надалі - заявник) звернулась у Голосіївський районний суд міста Києва із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: територіальна громада в особі Жовідської сільської Ради. Вимоги своєї заяви мотивує тим, що є дружиною померлого [PERSON] Заявник вказує,що мати чоловіка [PERSON] зробила заповіт на ім'я [PERSON] Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не залишилось. Заявник зазначає, що її чоловік як єдиний спадкоємець за заповітом фактично прийняв спадщину після смерті матері, але свідоцтво про право на спадщину не отримав через розбіжності у документах, а саме - у свідоцтві про його народження прізвище матері записано як [PERSON], у свідоцтві про її одруження - [PERSON], у свідоцтві про смерть - [PERSON]. Заявник вказує, що після смерті чоловіка вона є єдиної спадкоємницею, але немає можливості отримати спадщину, зважаючи на вищевикладене. У з'язку з чим просила суд встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме, що [PERSON] є сином [PERSON] В судове засідання заявник не з'явилась, явку свого представника не забезпечила, повідомлялась належним чином, до суду подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити. Від заінтересованої особи надійшла заява про можливість розгляду справи за їх відсутності в якій зазначено, що з вимогами заяви згодні. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши позицію заявника та зацікавленої особи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що заявник є дружиною [PERSON] (а. с. 7). Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] (а. с. 6). Окрім того, встановлено, що на [PERSON] на час народження дитини фактично перебувала у шлюбних відносинах з [PERSON] Судом встановлено, що 22.03.1986 року [PERSON], 1926 року народження уклала шлюб з [PERSON]. Після укладання шлюбу їй було присвоєно Прізвище [PERSON], відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (а. с. 9). Як вбачається зі свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO]. (а. с. 10). Під час судового розгляду доводи заявника знайшли своє підтвердження та суд приходить до висновку, що [PERSON] мала дівоче прізвище [PERSON]. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п. 7 Постанови № 5 від 31.03.1995 року Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для прийняття спадщини. З урахуванням вищевикладеного та оцінюючі всі докази в сукупності, суд вважає, що вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

31.07.2014 року до суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення опіки та призначення опікуна над [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON], [INFO] є його рідною сестрою. Згідно рішення Краматорського міського суду від 25.11.2002 року [PERSON] було визнано недієздатною. Згідно рішення Краматорської міської ради від 05.03.2003 року № 110, над [PERSON] була встановлена опіка та було призначено опікуном її матір [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті всі обов'язки опікуна прийняв на себе заявник, так як у [PERSON] інших рідних не має. Для оформлювання опіки над сестрою заявник звернулася до органу опіки та піклування. Просить суд винести рішення, яким встановити опіку над [PERSON] та призначити його опікуном над нею. В судове засідання заявник не з'явився, але надала до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, де підтримав свої вимоги, просив їх задовольнити та призначити його опікуном над сестрою. В судовому засіданні представник органу опіки і піклування виконкому Краматорської міської ради Берегова І.В. вимоги визнала та була не проти їх задоволення. Вислухавши думку представника заінтересованої особи , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно з ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно рішення Краматорського міського суду від 25.11.2002 року [PERSON] було визнано недієздатною. Згідно рішення Краматорської міської ради від 05.03.2003 року № 110, над [PERSON] була встановлена опіка та було призначено опікуном її матір [PERSON] Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, [PERSON] [INFO] померла. Згідно до ч.4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. В судовому засіданні встановлений родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON] Згідно подання виконавчого комітету Краматорської міської ради від 28.08.2014 року № 01-01-28/239/, вбачається, що [PERSON] може виконувати обов'язки опікуна, оскільки матеріально та житлом забезпечений, пенсіонер, здоров, здатен створити для сестри всі необхідні побутові умови, забезпечити її доглядом та лікуванням, захистити його соціальні права, тому можливо призначити його опікуном над [PERSON] При таких обставинах, суд вважає обґрунтованою заяву [PERSON] та його необхідно призначити опікуном над сестрою [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

31.07.2014 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO] недієздатним та призначення над ним опікуна [PERSON] посилаючись на те, що її брат [PERSON] є інвалідом 2 групи, страждає остатніми явищами перенесеного менінгоенцефаліту з лівостороннім геміпарезом, дебільністю та знаходиться на «Д» обліку з 1977 року та не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У зв'язку з психічним розладом, який суттєво впливає на здатність [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вона просить суд визнати брата [PERSON] недієздатним та призначити її (заявника) опікуном, оскільки батько [PERSON] похилого віку, 85 років і немає можливості піклуватися за ним. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала. Представник зацікавленої особи відділу опіки та піклування виконкому Красноармійської міської ради вимоги заяви підтримала в повному обсязі (а.с.43). Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та представника відділу опіки та піклування, дослідивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з довідки №458 від 27.06.2014 року [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті Красноармійської ЦРЛ Донецької області з діагнозом остатні явища перенесеного менінгоенцефаліту з лівостороннім геміпарезом, дебільність з 1977 року (а.с.9). Відповідно до акту № 98 від 12.09.2014 року амбулаторної судово-психіатричної експертизи (а.с.49-51) [PERSON] страждає розумовою відсталістю з поведінковими порушеннями не потребуючих лікувальних заходів (олігофренія у ступені імбецильності внаслідок перенесеного менінгоенцефаліту з лівостороннім геміпарезом - ред. МКБ-9). За психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення опіки. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] та визнання заявника [PERSON] опікуном над [PERSON], який є її братом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

31.07.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 26.11.2010 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 207. Від шлюбу з відповідачем у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження, батьком дитини є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Дитина мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини усіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення сином повноліття. Позивач належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю та просила справу розглянути без її участі. (а.с. 11) Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Судом встановлено, що 26.11.2010 року між сторонами був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 207. (а.с. 7) Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. (а.с. 6) Дитина перебуває на обліку в дитячій поліклініці ст. Красний Лиман з моменту народження (а.с. 9), проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але здоровий, інвалідом не являється, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, не працює. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

31.07.2014 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості у сумі 13 394 грн 95 к. за житлово-комунальні послуги (а.с.1-3) просив його задовольнити. Представник позивача не прибув в судове засідання, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, надав згоду на ухвалення у справі заочного рішення(а.с.20). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з'явився(а.с.18-19). Жодних клопотань про відкладення судового розгляду до суду завчасно не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати із договорів, правочинів чи безпосередньо з актів цивільного законодавства. Судом достовірно встановлено, що власником особового рахунку квартири [ADDRESS] є [PERSON] та зареєстрована [PERSON], що підтверджується Формою № 3 від 31.01.2014 року (а.с.3). Згідно розрахунку заборгованості за відповідачем рахується заборгованість у сумі 13 394 грн 95к. (а.с.9-10). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.1 ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Виходячи із системного аналізу ст.33, 36, 119 ЦПК України саме на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі як порушника його прав та відповідно заявити позовні вимоги, а тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловик-Плюс» Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

31.07.2014 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості у сумі 8 596 грн 09 к. за житлово-комунальні послуги (а.с.1-3) просив його задовольнити. Представник позивача не прибув в судове засідання, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, надав згоду на ухвалення у справі заочного рішення(а.с.36). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з'явився(а.с.17,27). Жодних клопотань про відкладення судового розгляду до суду завчасно не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати із договорів, правочинів чи безпосередньо з актів цивільного законодавства. Судом достовірно встановлено, що власником особового рахунку квартири [ADDRESS] є [PERSON] та зареєстрована [PERSON], що підтверджується Формою № 3 від 31.01.2014 року (а.с.10). Згідно розрахунку заборгованості за відповідачем рахується заборгованість у сумі 8 596 грн 09к. (а.с.8-9). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.1 ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Виходячи із системного аналізу ст.33, 36, 119 ЦПК України саме на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі як порушника його прав та відповідно заявити позовні вимоги, а тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловик-Плюс» Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

31.07.2014 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості у сумі 9861 грн 00 к. за житлово-комунальні послуги (а.с.1-3) просив його задовольнити. Представник позивача не прибув в судове засідання, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, надав згоду на ухвалення у справі заочного рішення (а.с.19). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з'явився (а.с.17-18). Жодних клопотань про відкладення судового розгляду до суду завчасно не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати із договорів, правочинів чи безпосередньо з актів цивільного законодавства. Судом достовірно встановлено, що власником особового рахунку квартири [ADDRESS] є [PERSON] та співвласник [PERSON], що підтверджується Формою № 3 від 12.02.2014 року (а.с.3). Згідно розрахунку заборгованості за відповідачем рахується заборгованість у сумі 9 861 грн 00к. (а.с.7-8). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.1 ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Виходячи із системного аналізу ст.33, 36, 119 ЦПК України саме на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі як порушника його прав та відповідно заявити позовні вимоги, а тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловик-Плюс» Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved