overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

29 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 29 липня 2013 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у Криворізькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають малолітню дитину- сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки із відповідачем фактично припинено з 01 серпня 2015 року, спільне господарство не ведеться з відповідачем проживають окремо. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Просить шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яке видано повторно, серії [NUMBER](а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина- [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили в серпні 2015 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

29 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 07.08.2005 року, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, строк на примирення просила не надавати, вказала, що спільно господарство з відповідачем не ведуть з жовтня 2006 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити, вказав, що спільно господарство не ведуть з жовтня 2006 року, строк на примирення просив не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 07.08.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 07.08.2005 року, серія 1-БВ № 008296, актовий запис № 1312. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-БВ № 030589. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть з жовтня 2006 року, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

29 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON],мотивуючи позов тим, що 01.10.2005 року вона зареєструвала шлюбу з [PERSON] Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. На даний час шлюб не розірвано. Донька повністю знаходиться на її утриманні. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 01.10.2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що в матеріалах справи мається копія свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ №005841, від 01.10.2005, актовий запис №8. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.02.2012 року, серії І-КЕ №151177, актовий запис № 119. На даний час шлюб між сторонами не розірвано. [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. На підставі вище викладеного, проходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

29 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на час свого навчання, посилаючись на те, що вона є рідною донькою відповідача. На даний час позивач продовжує навчання в якості курсанта Житомирського військового інституту ім.С.П.Корольова денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги зі сторони батька, який не надає матеріальної допомоги на її утримання, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали із підстав зазначених в ньому та просили стягнути аліменти в розмірі 1500 гривень. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Відповідно ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 29 травня 1999 року в м.Житомирі в свідоцтві про народження якої в графі «батьки» записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки №395/104 від 15 березня 2017 року солдат [PERSON] перебуває на військовій службі в Збройних Силах України в якості курсанта з 25 липня 2016 року в Житомирському військовому інституті ім.С.П.Корольова (а.с.4). Згідно ч.1 ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Оцінивши надані докази на умовах змагальності і в межах заявлених позовних вимог, суд задовольняє позов про стягнення аліментів на час навчання повнолітньої дочки [PERSON], оскільки вона продовжує навчання після досягнення повноліття, не досягла 23 річного віку та потребує матеріальної допомоги зі сторони батька, суд також при ухваленні рішення враховує матеріальне становище відповідача. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

29 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від липня 2007 року. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей. Стосунки з відповідачкою розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с. 2). Позивач, його представник у судовому засіданні підтримали заявлений позов, а відповідачка не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 21.07.2007 року (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу мешкатимуть разом з відповідачкою (а.с.а.с. 8, 9). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сімю від 01.09.2016 року сторони мешкають окремо одне від одного, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Позивач зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно і збереження сімї неможливе. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами немає. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

29 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 23.11.2001 року, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 23.11.2001 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

29 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 28.07.1973 року, від якого мають двох повнолітніх дочок. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 28.07.1973 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

29 травня 2017 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить визначити їй додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її баби. Свої вимоги аргументує тим, що17 серпня 2016 року померла її баба [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Бабуся розпорядилась своїм майном та склала заповіт, в якому все своє майно заповідала онучці, тобто їй. 12 травня 2017 року вона звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, але їй повідомили, що вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Оскільки дане питання не можливо вирішити поза судовим шляхом, вона змушена звернутись до суду. У судовому засіданні позивач та представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримали та просили задовольнити його в повному обсязі. У судове засідання представник відповідача надав заяву про розгляд справи без їх участі, в рішенні покладаються на розсуд суду. У судове засідання від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Корюківської районної державної нотаріальної контори надано заяву про розгляд справи у їх відсутності, в рішенні покладаються на розсуд суду. Судом встановлено, що що17 серпня 2016 року померла її баба [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Бабуся розпорядилась своїм майном та склала заповіт, в якому все своє майно заповідала онучці, тобто їй. 12 травня 2017 року вона звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, але їй повідомили, що вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Своєчасно вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з наступних причин: після смерті матері, через пять місяців померла і її баба, позивач перебувала у тяжкій депресії, не мала бажання ні з ким спілкуватись та відсторонилась від будь-яких подій, про те, що на її імя баба склала заповіт вона забула, оскільки він був складений майже шість років тому. Оцінивши докази, суд вважає, що дійсно позивач пропустив строк з поважних причин, а саме невірна консультація, не знання чинного законодавства та інші об'єктивні причини. Відповідно до ст.1272 ч.3 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевказане, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню у розмірі 3 (три) місяці з дня набрання рішенням чинності. Саме такий розмір строку, на думку суду, буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивач сплатив судовий збір при подачі позову до суду, тому ці витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

29 травня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно, посилаючись на те, що діти знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний таку допомогу надавати і за станом свого здоров'я та матеріальним становищем взмозі її надавати. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності та уточнила позовні вимоги і просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітної плати щомісячно. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги визнає, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітної плати щомісячно. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Діти проживають з матію, яка бажає офіційно отримувати аліменти на їхнє утримання. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвами про народження дітей; письмовими поясненнями сторін. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітніх дітей суд, відповідно до вимог ст.182 СК України, визначає в 1/3 частини від всіх видів доходу щомісячно до досягнення дітьми повноліття. При цьому враховується стан здоровя, матеріальне, сімейне становище дітей, відповідача та позивачки. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

29 травня 2017 року позивач звернулася до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сімї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги підтримала та просить задовольнити. У судове засідання відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 лютого 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 04 (свідоцтво про шлюб серії 1-ЕЛ № 050958, видане 06 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області). Від шлюбу подружжя має малолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії 1-ЕЛ № 095711, видане 31 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області). Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. На даний час вони проживають разом, однак припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сімї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, а позивач не просить стягнути судові витрати з відповідача, тому ці витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved