Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

31.07.2015 року позивач ПАТ «Банк «Київська Русь» звернувся \~до суду з позовом до [PERSON] та просив ухвалити рішення яким, стягнути з останнього заборгованість за договором поруки грошові кошти розміром 2158107,47 гривень, з яких основна заборгованість сумою 168000,00 гривень, нараховані проценти за період з 20.07.2012 року по 26.06.2015 року - 132466,66 гривень, пеня за несвоєчасну оплату процентів за період з 01.04.2015 року по 26.06.2015 року -9641,49 гривень, пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 01.04.2015 року по 26.06.2015 року 39123,28 гривень, 30% річних за несвоєчасне повернення кредиту за період з 01.04.2015 року по 26.06.2015 року 19561,64 гривень, інфляційне збільшення суми боргу, нараховане за період з 01.04.2015 року по 16.07.2015 року у сумі 277334,40 гривень. Представник позивача ПАТ «Банк «Київська Русь» в судове засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити та розглядати справу за відсутністю представника позивача. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України. У судовому засіданні встановлено, що 23.02.12 року між АБ «Київська Русь» правонаступником якого є ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Автодор» укладено кредитний договір №215-02-1 на відкриття не відновлюваної кредитної лінії, до якого сторонами у подальшому було внесено зміни на підставі додаткових договорів про внесення змін та доповнень до кредитного договору №1 від 30.03.2012 року, №2 від 28.04.2012 року, №3 від 24.05.2012 року, №4 від 22.02.13 року, №5 від 22.03.2013 року, №6 від 01.07.2014 року, відповідно до якого Позичальнику було надано споживчий кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії сумою 5000000,00 гривень з кінцевим строком повернення 22.02.2013 року із сплатою 23% річних та встановлено графік погашення. Розділом 3 кредитного договору визначено, що зобовязання за кредитним договором (повернення кредиту, сплата процентів за користування ним, винагород, штрафних санкцій, інших платежів) забезпечується п.3.1.5 порукою фізичної особи [PERSON]. 23.02.2012 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки №218-02-5 за яким поручитель, зобовязується солідарно та в повному обсязі відповідати перед кредитором (банком) за виконання боржником (ТОВ «Автодор») зобовязань за кредитним договором №215-02-1. Банк виконав зобовязання за кредитним договором та надав Позичальнику кредитні кошти у повному обсязі та відповідно до вимог Кредитного договору, а ТОВ «Автодор» свій обовязок з повернення коштів не виконав, кредитні кошти та відсотки за користування кредитом своєчасно не сплатив, в наслідок чого за ним утворилась заборгованість, яка складає 2158107,47 гривень, з яких основна заборгованість сумою 168000,00 гривень, нараховані проценти за період з 20.07.2012 року по 26.06.2015 року - 132466,66 гривень, пеня за несвоєчасну оплату процентів за період з 01.04.2015 року по 26.06.2015 року -9641,49 гривень, пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 01.04.2015 року по 26.06.2015 року 39123,28 гривень, 30% річних за несвоєчасне повернення кредиту за період з 01.04.2015 року по 26.06.2015 року 19561,64 гривень, інфляційне збільшення суми боргу, нараховане за період з 01.04.2015 року по 16.07.2015 року у сумі 277334,40 гривень. Суд вважає, що відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша \~фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно до ст. 1048 ЦК України кредитор має право на одержання від позичальника відсотків нарахованих на суму боргу до дня його повернення. Розмір та порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановленому договором. Відповідно до положень ст.ст. 553, 554 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобовязання, відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником, а також при порушенні боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не передбачена додаткова (субсидіарна відповідальність) поручителя. Згідно ч.1,2 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Суд приймає до уваги той факт, що на виконання умов договору поруки відповідачу засобами поштового звязку направлено повідомлення з вимогою про добровільне погашення заборгованості, однак залишена без задоволення, що зумовило позивача звернутись до суду. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку про те, що в справі міститься достатньо доказів для ухвалення \~\~рішення про задоволення позову і стягнення з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» \~заборгованості за Кредитним договором № 215-02-1 від 23.02.2012 року у розмірі 2158107,47 гривень. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача належить стягненню в дохід держави судовий збір сумою 3654,00 гривень, оскільки якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням вищевикладеного \~та

Outcome: approved