Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

29 жовтня 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування вимог вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у шлюбі з 21.07.2017 року. [INFO] в них народився син - [PERSON], який знаходиться на її вихованні, так як спільне життя з відповідачем у них не склалося і з серпня 2018року вони разом не проживають. Вказуючи на те, що батько дитини не виконує своїх батьківських обов'язків з утримання дитини і не дбає про її належний рівень життя та розвитку, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття та, крім того, стягнути з відповідача на її користь аліменти і на її утримання в розмірі 1/6 частини його доходу до досягнення дитиною трирічного віку, так як вона, здійснюючи догляд за дитиною, позбавлена можливості утримувати себе самостійно. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Позивачка до судового засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність за участі представника. Відповідач до судового засідання також не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги він не визнає, аргументуючи свою позицію необхідністю сплати існуючої заборгованості з аліментів на дитину від першого шлюбу та отриманням позивачкою державної допомоги на утримання дитини. Вислухавши учасників справи та дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що позивачка і відповідач перебувають у шлюбі з 21 липня 2017 року (а.с.6). [INFO] у них народилася син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.7). Дитина мешкає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] і перебуває на «Д» обліку у лікаря-нейрохірурга з діагнозом «Синдром внутрішньочерепної гіпертензії» (а.с.10). Згідно довідки УСЗН Мирноградської міської ради від 10.09.2018 року позивачка отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. (а.с.13). Інформації про отримання нею інших видів доходу не встановлено. Відповідач, згідно довідки «ДТЕК ДВ» «Білозерське», з грудня 2018року працює на вказаному підприємстві машиністом гірничих виїмкових машин. Заробітна плата відповідача в грудні 2018року склала 11077,22грн., а в січні 2019року - 11249,83грн. (а.с.59). До цього відповідач працював в ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля». Стан здоров'я відповідача задовільний, на «Д» обліках у медичних закладах він не перебуває (а.с.8,12). Згідно виконавчого листа та довідки Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відповідач [PERSON] на підставі рішення Димитровського міського суду від 26.11.2008року сплачує аліменти на користь третьої особи [PERSON] на утримання дитини від першого шлюбу - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини свого доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму (а.с.16,22). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Одним із способів виконання батьками обов'язку з утримання дитини є стягнення аліментів за рішенням суду, розмір яких визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу, якими є: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Законом України №2037-У111 від 17.05.2017року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», що набрав чинності 08.07.2017року, встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Вирішуючи питання розміру аліментів, суд з врахуванням встановлених обставин та наявності у відповідача дитини від першого шлюбу, на яку він вже сплачує аліменти у розмірі ј частини свого доходу, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], 1/6 частину його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повнолітнього віку. Вирішуючи питання стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини, зайнятої доглядом за дитиною, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст.75 Сімейного Кодексу дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частиною другою ст.84 Сімейного Кодексу визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто, виникнення такого права за законом пов'язується лише з однією умовою - матеріальним становищем чоловіка, яким визначається можливість надання ним матері дитини матеріальної допомоги до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст.79 Сімейного Кодексу аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Приймаючи до уваги вище викладене, а також наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу дружині, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки всіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, що відповідатиме принципам виваженості та справедливості. При цьому суд зауважує, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн., так як позивачка звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду.

Outcome: partial