Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

30 червня 2020 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02 серпня 2018 року станом на 23 березня 2020 року у розмірі 40 390 грн 74 коп, у тому числі: -загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 14\~291 грн 41 коп, -заборгованість за пенею та комісією 26\~099 грн 33 коп. До позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. 22 липня 2020 року на адресу суду надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача: [ADDRESS] (а.с.38). Ухвалою від 23 липня 2020 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачем [PERSON] чотири рази подавалися заяви про відкладення розгляду справи з метою мирного врегулювання спору: 09 вересня 2020 року, 15 жовтня 2020 року, 18 листопада 2020 року, 18 січня 2021 року. Як передбачено пунктом 2 частини 5 статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами. З метою надання відповідачу можливості мирного врегулювання спору розгляд справи відкладався чотири рази. 25 лютого 2021 року розгляд справи було знову відкладено за клопотанням відповідача у зв`язку з неявкою його представника адвоката Савченка С.А. 13 квітня 2021 року відповідач у судове засідання не з`явився, надійшло клопотання його представника адвоката Савченка С.А. про відкладення розгляду справи у зв`язку з його відрядженням до міста Києва. Справа перебуває в провадженні суду з червня 2020 року, розгляд справи відкладався за клопотаннями відповідача п`ять разів, відповідач та його представник мали достатньо часу для подання відзиву на позов із викладенням своєї позиції по справі, однак не скористалися цим правом. Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та його представника на підставі наявних у справі доказів. З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що 02 серпня 2018 року [PERSON] була підписана анкета-заява до Договору про надання банківських послуг, якою визначено, що ця анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (а.с.7). Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір, та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 11\~000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплачував щомісячні мінімальні платежі), розмір заборгованості за кредитом (тілом кредиту) станом на 23 березня 2020 року складає 14 291 грн 41 коп, що підтверджується розрахунком (а.с.6). \~\~\~ \~Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ Відповідно до вимог ч.1\~\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ статті 625\~цього Кодексу, а саме суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином через несплату відповідачем щомісячних платежів на погашення кредиту у позивача виникло право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Тому позовні вимоги про стягнення залишку простроченої заборгованості за кредитом (тілом кредиту) є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за пенею та комісією у загальному розмірі 26\~099 грн 33 коп. При цьому у позовній заяві відсутнє обґрунтування того, на якій підставі нараховано пеню та комісію, які конкретно суми складають пеню, а які комісію, не наведений детальний розрахунок цих сум. Натомість у позовній заяві зазначено, що на залишок простроченої заборгованості банк нарахував неустойку, передбачену Тарифами, а саме декілька видів штрафів та пеню у розмірі 6,4% на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення. Щодо комісії взагалі відсутнє будь-яке обґрунтування, чим передбачено нарахування комісії, який її розмір. Тому вимоги про стягнення заборгованості за пенею та комісією є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн згідно платіжного доручення № CF_755 від 09 червня 2020 року (а.с.1). Сума судового збору сплачена у мінімальному розмірі, передбаченому пунктом 1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позову майнового характеру юридичною особою.

Outcome: partial