Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

30 травня 2017 року Веселинівська райдержадміністрація звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтували тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідачі перебувають у шлюбі з 08.02.2003 року, але фактично не проживають. [PERSON] виїхав за межі с. Кубряки у 2007 році і з тих пір на території села не з'являвся. [PERSON] виїхала за межі місця реєстрації у 2010 році, залишивши двох малолітніх дітей у своїх батьків: [PERSON] та [PERSON] З того часу відповідачі відмовляються приймати участь у вихованні своїх дітей, свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. В зв'язку з цим, просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та стягнути з відповідачів аліменти на користь дітей у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав підтримала повністю. В частині стягнення аліментів позовні вимоги змінила. У зв'язку зі змінами в сімейному законодавстві просила стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] аліменти на користь дітей у твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суду не повідомили, письмових заперечень до суду не надали. Представник третьої особи Веселинівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Бєляєва А.М. позов підтримала повністю, проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи Кубряцької сільської ради Веселинівського району Миколаївської області Рибалко С.А. в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позов підтримують повністю, проти задоволення позову не заперечують. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є матір'ю відповідача [PERSON] та бабусею [PERSON] та [PERSON]. В 2010 році у зв'язку в тим, що її донька [PERSON] перебувала в лікарні забрала онуків до себе в с. Кубряки Веселинівського району Миколаївської області. Виписавшись з лікарні [PERSON] залишилась проживати в с. Юркове Березівського району Одеської області, дітей до себе не забрала, участь у виховані та утриманні дітей не приймає. Інколи [PERSON] телефонує, однак забирати дітей до себе відмовляється. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює священиком в церкві, розташованій на території Кудрявцівської сільської ради. Сім'ю [PERSON] знає з 2012 року, оскільки вони постійно відвідують церкву. Йому відомо, що сім`я [PERSON] самостійно виховують малолітніх онуків [PERSON] та [PERSON]. Батьків цих дітей він ні разу на території Кубряцької сільської ради не бачив. Бабуся з дідусем самостійно утримують та виховують онуків. Суд заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Комісією з питань захисту дітей при Веселинівській районній державній адміністрації зроблено висновки від 28.03.2017 року та від 31.08.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їхніх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» 26 квітня 2001 року № 2402-III виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Конвенцією «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно 164 СК Українимати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 N 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Обставини позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав, викладені в позовній заяві, під час розгляду справи в суді та ухвалення судового рішення знайшли своє підтвердження. Згідно встановлених судом обставин, які підтверджені матеріалами справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 лютого 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], однак фактично разом не проживають. З 2007 року відповідач [PERSON] виїхав за межі Кубряцької сільської ради Веселинівського району Миколаївської області та наразі проживає в [ADDRESS] З 2010 року відповідач [PERSON] виїхала за межі місця реєстрації: с. Кубряки Веселинівського району Миколаївської області, залишивши своїх малолітніх дітей у своїх батьків: [PERSON] та [PERSON]. З 2011 року дана сім`я перебуває на обліку служби у справах дітей як така, що опинилась у складних життєвих обставинах з причини ухиляння батьків від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до дітей. В зв'язку з тим, що бабуся та дідусь не мають змоги належним чином утримувати малолітніх онуків [PERSON] та [PERSON] діти були тимчасово влаштовані до центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Вознесенськ. Згідно довідки-характеристики Кубряцькій ЗОШ І-ІІІ ступенів від 29 серпня 2017 року [PERSON] та [PERSON], навчаються в Кубряцькій загальноосвітній школі з 2012 та 2014 року відповідно, де були влаштовані за заявою бабусі. З того часу навчанням дітей та їх забезпеченням займається виключно бабуся [PERSON] Згідно довідки-характеристики Кубряцької сільської ради № 698 від 23 серпня 2017 року [PERSON] з 2007 року на території Кубряцької сільської ради не проживає, з того часу участі у виховані дітей не приймає, з ними не спілкується. Згідно довідки-характеристики Кубряцької сільської ради № 699 від 23 серпня 2017 року [PERSON] на території Кубряцької сільської ради не проживає з 2010 року. Виїхавши залишила своїх малолітніх дітей матері [PERSON] З того часу участі у виховані та утриманні дітей не приймає, спілкується дуже рідко в телефонному режимі, зловживає спиртними напоями. [PERSON] неодноразово викликалась на засідання виконавчого комітету сільської ради з приводу ухилення від виконання батьківських обов'язків, але на засідання не з'являлась. Матеріалами справи, поясненнями сторін та показаннями свідків встановлено, що з того часу як відповідачі виїхали за межі с. Кубряки Веселинівського району Миколаївської області стосунки з дітьми не підтримують, участі у їх вихованні, навчанні та утриманні не приймають. З дітьми відповідачі не спілкуються, не цікавляться їхнім життям та здоров'ям. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки відповідачі вже довгий час, а саме: [PERSON] з 2007 року, а [PERSON] з 2010 року, по даний час не приймають участі у вихованні дітей, виявляють стійке небажання у виконанні батьківських обов'язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Протягом зазначеного періоду відповідачі без поважних на те причин не спілкуються з сином, не виявляють інтересу до їхнього внутрішнього світу, не створюють умови для отримання ними освіти. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідачами від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Тому, суд приходить до переконання в необхідності позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до положень ст. ст. 10 та 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Частиною 2 та 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Враховуючи те, що відповідачі до суду не з'явились, відомості про свої доходи не надали, суд вважає за можливе стягнути з кожного з відповідачів аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 900,00 (дев`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved