Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

30 листопада 2018 року позивач [PERSON], від імені якого діє [PERSON], звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визначення частки майна, належної померлій на праві спільної сумісної власності, в якому просить визначити, що частка [PERSON], померлої [INFO], у праві спільної сумісної власності на житловий будинок і земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] станом на дату її смерті становила 1/2 частку. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на її частку у спільному з [PERSON] житловому будинку і земельній ділянці за адресою: [ADDRESS]. Зазначає, що він є спадкоємцем першої черги після смерті матері, крім нього спадкоємцями також є його сестра [PERSON] та чоловік померлої-відповідач по справі [PERSON] Вказує, що спірний житловий будинок, та відповідно земельна ділянка на якій розташований будинок, був придбаний матір'ю та відповідачем під час перебування у шлюбі - 11 вересня 1998 року, на підставі договору купівлі-продажу, правовстановлюючі документи були оформлені на [PERSON] Зазначає, що спірний житловий будинок і земельна ділянка на момент смерті матері відносилися до об'єкта їх з відповідачем права спільної сумісної власності. Вказує, що після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] не згоден із тим, що частка майна належної померлі матері, станом на час її смерті становила 1/2 частку. Вказує, що після смерті [PERSON], у встановлений законом строк, він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва про право власності на частку матері в спільному майні подружжя йому було відмовлено, оскільки на момент смерті [PERSON] частки у спільному майні подружжя не були виділені, а інший спадкоємець згоду на видачу цього свідоцтва не надав. Ухвалою суду від 27 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату підготовчого судового засідання. 18 грудня 2018 року, ухвалою суду закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 29 січня 2019 року витребувано докази у справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]-[PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подавав. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне. Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER].(а.с.12). Батьками в свідоцтві про народження зазначені: батько- [PERSON], мати- [PERSON]. 02 жовтня 1992 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка- [PERSON], прізвище дружини-[PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], зареєстрованим та виданим відділом РАЦС Саксаганського РВК м.Кривого Рогу 02.10.1992. (а.с.15) Згідно договору купівлі - продажу від 11 вересня 1998 року, [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець) склали це договір про таке: Продавець продав, а Покупець купив - житловий будинок «А-1» цегляний, житловою площею 41,1 кв.м., загальною площею 64,1 кв.м., а також господарчі споруди: літню кухню «Б», сарай «В», вбиральню «Г», водоколонку І, замощення ІІ, паркан №1. Житловий будинок з господарчими спорудами знаходиться за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,595 гектара, що знаходиться за тією ж адресою. Даний Договір зареєстрований в реєстрі за №5741. Даний житловий будинок зареєстрований у Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] 29 вересня 1998 року, запис №17797. (а.с.16) Відповідно до спадкової справи №35-2017 до майна померлої 14.05.2017 [PERSON] встановлено, що 01.06.2017 року до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської І.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся син останньої [PERSON]. 27 червня 2017 року до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської І.С. із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь сина останньої [PERSON] звернулась дочка померлої [PERSON]. (а.с. 67-103) Відповідно до довідки виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, наявної в матеріалах спадкової справи №35-2017, від 31.05.2017 за №15/26-2754 зазначено, що [PERSON], [INFO], була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 10.11.1998 року та 30.05.2017 року знята з реєстрації у зв'язку зі смертю. На момент смерті [PERSON] за вищезазначеною адресою зареєстрований також [PERSON]. (а.с.76) Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської І.С. від 28.02.2018 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 14.05.2017 року його матері [PERSON] на 2/6 частки житлового будинку за адресою [ADDRESS] у зв'язку з неподанням правовстановлюючого документа щодо належності цього майна спадкоємцеві. (а.с.13-14,102) Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (що діяв на час набуття права власності на спірний будинок та відповідно земельну ділянку) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Вказані норми законодавства, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин, узгоджуються з нормами чинного законодавства, зокрема ст. 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якою визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно роз'яснень викладених у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку ( квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що спірне домоволодіння було придбане [PERSON] 11 вересня 1998 року, під час перебування у шлюбі з [PERSON], у зв'язку з чим є спільною сумісною власністю подружжя, тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та слід визначити, що частка [PERSON], померлої [INFO], у праві спільної власності на житловий будинок і земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] станом на дату її смерті становила 1/2 частку. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 708,32 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved