Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

31.08.2015 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до відповідачів, який 12.01.2016 року уточнили та просять стягнути з [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» суму матеріальної шкоди у розмірі 33066,63 грн., що складається із суми матеріальної шкоди з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, пені, а також трьох процентів річних від простроченої суми; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2500 грн. кожному; стягнути з [PERSON] на користь позивачів шкоду у вигляді витрат на оплату послуг ФОП [PERSON] щодо експертного дослідження, стягнути судовий збір. У судовому засіданні позивач [PERSON], який діє від свого імені та на представництво інтересів позивача [PERSON] на підставі довіреності /а.с. 22/ уточнений позов підтримав та просить його задовольнити. При цьому пояснив, що на теперішній час автомобіль не відремонтований, та відповідачами не відшкодована завдана шкода. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. До суду надано письмові заперечення на позовну заяву. Вислухавши позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, позивачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбу з 08.04.2006 року, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії № 1-ЖД № 115444 /а.с. 9/. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС 178373, за позивачем [PERSON] зареєстровано право власності на автомобілем [NUMBER], право керування належить також [PERSON] Положеннями ч. 1 ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 15.05.2013 року о 13.40 год. [PERSON], керуючи автобусом «Богдан» д/н [NUMBER], рухаючись по вул. Чубаївській у м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, не витримав безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який зупинився попереду під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси Коваленко В.М. від 13.06.2013 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. /а.с. 17/. Згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС / 3653452 автомобіль «Богдан» д/н [NUMBER] застрахований в [PERSON] «УТСК» /термін дії з 14.05.2013 року по 13.11.2013 року/ /а.с. 16/. Відповідно до п.п. «а» та «ґ» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; та у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, судом встановлено, що цивільно-правової відповідальність власника автомобіля «Богдан» д/н [NUMBER], на момент ДТП була застрахована на підставі полісу АС № 3653452 у [PERSON] «УТСК». Відповідно до ч. 1 ст. 16 Законом України Про страхування договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом досліджено висновок № 1796 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу, який складений 14.04.2014 року ФОП [PERSON], де встановлено, що вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля [NUMBER], пошкодженого в результаті ДТП станом на 15.05.2013 року складає 14\~722,91 грн. /а.с. 10-15/. Вартість проведення експертного автотоварознавчого дослідження становить 350 грн., що вбачається із квитанції № 77 від 24.02.2014 року /а.с. 18/. 28.04.2014 року позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] «Українська транспортна стразова компанія» із повідомленням потерпілого про подію, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, виданого [PERSON] «УТСК» та із заявою про отримання страхового відшкодування, вказуючи, що 15.05.2013 року сталася ДТП з вини [PERSON], водія автобусом «Богдан» д/н [NUMBER], поліс АС № 3653452 /термін дії з 14.05.2013 року по 13.11.2013 року//а.с. 19-20/. [PERSON] «УТСК» листом вих. № 2092-ц від 08.10.2014 року повідомило позивача [PERSON], що на підставі ст. 37.1.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відсутні підстави для виплати страхового відшкодування /а.с. 27/. Судом досліджено надані стороною позивачів письмові докази, а саме лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 29.10.2014 року, яким повідомлено, що за результатами перевірки, комісією було виявлено ознаки порушення [PERSON] «УТСК» законодавства у сфері фінансових послуг та Нацкомфінпослуг порушено провадження по справі, за результатами якого вирішуватиметься питання щодо застосування заходів впливу до [PERSON] «УТСК» в установленому порядку /а.с. 26/. Також судом досліджено лист МТСБУ від 23.10.2014 року на звернення позивача [PERSON] /а.с. 135/, лист Нацкомфінпослуг від 07.04.2015 року /а.с. 136/, від 19.01.2015 року /а.с. 137/, лист прокуратури Шевченківського району м. Одеси від 10.10.2014 року /а.с. 138/. Судом встановлено, що завдана матеріальна шкода автомобілю позивачів по ДТП від 15.05.2013 року не відшкодована належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З урахуванням встановлених судом обставин, а саме факту порушення страховою компанією законодавства у сфері фінансових послуг /а.с. 26/, в тому числі і строку розгляду письмової заяви [PERSON], суд приходить до висновку, що сума матеріальної шкоди, завдана позивачам внаслідок ДТП від 15.05.2013 року має бути відшкодована саме [PERSON] «УТСК». Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, положеннями ст. 36.5 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. До уточненої позовної заяви 12.01.2016 року позивачами надано розрахунок матеріальної шкоди, відповідно до якого матеріальна шкода, завдану майну позивачів становить 33\~066,63 грн., що складається із 14\~722,91 грн. сума матеріальної шкоди; 618 грн. 3% річних; 8927,59 грн. пеня; 8798,13 грн. розрахунок інфляційних збитків /а.с. 132-133/. Крім того, суд враховує понесені позивачами витрати на оплату вартості проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 350 грн., що теж підлягає відшкодуванню [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України \~моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Крім того, відповідно до абз. 3, 4 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при заподіяні особі моральної шкоди, обовязок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Відповідно до ст. 454 ЦК України відшкодування моральної шкоди може бути зменшено судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача (громадянина). Суд погоджується з доводами позивачів, викладеними в уточненому позові про те, що їм завдано моральну шкоду душевними стражданнями внаслідок ушкодження транспортного засобу, порушення способу життя всієї родини. Також суд враховує, що протягом з дня вчинення ДТП, а саме 15.05.2013 року, та з часу звернення до суду, і до прийняття рішення по справі, позивачам не було відшкодовано шкоди, завданої внаслідок ДТП, що сталася 15.05.2013 року. За встановлених обставин суд вважає, що вимоги стосовно стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З урахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що заперечення страхової компанії є необгрунтованими та спростовуються дослідженими судом доказами. Таким чином, позовні вимоги [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню, так як доведені та обґрунтовані. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved