Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

30 серпня 2017 року позивач звернулася з позовом до суду в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 2000 (дві) тисячі гривень щомісячно, починаючи з 01.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 26.07.2013 року вона перебуває з відповідачем у офіційному шлюбі, від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Оскільки, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, які передбачені ст.180 СК України позивач вимушена звертатися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явилася, на адресу суду направила заяву в якій зазначила, що позов підтримує повністю та просить розглядати справу без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, в судовому засіданні позов визнав частково, оскільки ніде не працює та просить суд стягнути з нього аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи сторони зареєстрували шлюб 26.07.2013 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві [NUMBER] (актовий запис № 927). Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], актовий запис № 01. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні позивачки, що підтверджується довідкою, виданою Розважівською сільскою радою від 29.08.2017 року № 956. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.183 СК України,частка заробітку батька (матері), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Таким чином, як батько так і мати мають рівні обов`язки щодо дитини. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дитини до 6 років з 1-го грудня становить 1492, 00 грн., а, відповідно до ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України, передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Проте, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на ухилення відповідачем від утримання своєї донька, а також докази того, що позивач вживала заходів щодо одержання таких аліментів з відповідача. Таким чином, суд вважає, що аліменти необхідно присуджувати з дня подачі позову до суду. Суд, враховуючи вищенаведені обставини, а також те, що платник аліментів на даний час не має постійного заробітку, а мати дитини є інвалідом третьої групи, не має можливості працевлаштуватися, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання спільної дитини підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнень за один місяць. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial