Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

31 березня 2017 року позивач ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 72541,94 грн. та судові витрати у розмірі 1600 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 16.02.2007 року ЗАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк» на підставі відповідної письмової заяви [PERSON] було відкрито рахунок №26055051802871. Також 21.03.2007 року позивачем та відповідачем було підписано Регламент надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок №53-К/06К. Також сторони погодили, що на момент укладання договору ліміт складає 9000 грн. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 27.01.2017 року має заборгованість 72541,94 грн., яка складається з наступного: - 8948,80 грн. - заборгованість за кредитом; - 32504,91 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 31088,23 грн. - заборгованість за пенею. Враховуючи те, що відповідач своїх зобов'язань не виконує, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, просив розглянути справу за його відсутності. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 16.02.2007 року ЗАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк» на підставі відповідної письмової заяви [PERSON] було відкрито рахунок №26055051802871. Також 21.03.2007 року позивачем та відповідачем було підписано Регламент надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок №53-К/06К. Також сторони погодили, що на момент укладання договору ліміт складає 9000 грн. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 27.01.2017 року має заборгованість 72541,94 грн., яка складається з наступного: - 8948,80 грн. - заборгованість за кредитом; - 32504,91 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 31088,23 грн. - заборгованість за пенею. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Однак, в порушення умов договору [PERSON] несвоєчасно сплачував суми кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитом. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за договором від 21.03.2007 року, укладеного між ПАТ КБ Приват Банк та [PERSON] встановив, що станом на 27.01.2017 року утворилась заборгованість на загальну суму 72541,94 грн., яка складається з наступного: - 8948,80 грн. - заборгованість за кредитом; - 32504,91 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 31088,23 грн. - заборгованість за пенею та комісією; В той же час відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить м.Торецьк (колишня назва Дзержинськ). В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пунктом 23 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м.Торецьк (колишня назва Дзержинськ). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу [PERSON], який проживає у м.Торецьку (колишня назва Дзержинськ), пеня нараховані до та після 14.04.2014 року і таким чином є підстави для застосування вимог ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проведене позивачем нарахування пені, після 14.04.2014 року у загальному порядку є неправомірним. Виходячи з цього, нарахована заборгованість за пенею в розмірі 31088,23 грн. підлягає зменшенню до 17891,36 грн., тобто до суми, яка нарахована до 14.04.2014 року. \~\~Згідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідача. Таким чином, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню. Слід стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» заборгованість у розмірі 59345,07 грн., яка складається з: -8948,80 грн. - заборгованість за кредитом; -32504,91 грн. заборгованість по процентам за користування\~ кредитом; -17891,36 грн. заборгованість за пенею на 14.04.2014 року. В іншій частині позову про стягнення 13196,87 грн. - заборгованість за пенею після 14.04.2014 року, відмовити. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, тому слід стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» судові витрати у розмірі 1308,93 грн. пропорційно до задоволеного позову.

Outcome: partial