Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

31 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Піщанської сільської ради Новомосковського району, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що її батько [PERSON] був власником житлового будинку за [ADDRESS] , але за життя правовстановлюючий документ належним чином на вказаний будинок не був оформлений. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначений житловий будинок. У встановленому законом порядку позивач прийняла спадщину після смерті батька, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою. Однак, у жовтні 2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що спадкоємцем не представлений документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадковий будинок. За таких обставин, позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права, тому звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 31 жовтня 2019 року відкрито провадження по справі, одночасно зобов`язано третю особу надати копію спадкової справи, після смерті [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Представник відповідача - Піщанської сільської ради відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, без участі представника відповідача, за наявними у справі доказами. Представник третьої особи - Новомосковської районної державної нотаріальної контори в судове засідання також не з`явилася, на виконання ухвали суду надала копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Суду подано свідоцтво про смерть [PERSON] , у відповідності до якого останній помер [INFO] в с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.9). Після смерті [PERSON] Новомосковською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №359/2008, у відповідності до якої [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву (а.с. 31), а в подальшому звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (а.с.31), що доводить факт прийняття спадщини позивачем та не потребує додатковому встановленню. Даних про наявність інших спадкоємців після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , окрім позивача, судом не встановлено. Між тим, 04 жовтня 2019 року державним нотаріусом було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок [ADDRESS] , оскільки спадкоємцем не представлений документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадковий будинок, а також за інформацією з Державного реєстру речових прав відомості щодо реєстрації права власності на спадковий будинок відсутні (а.с.37). У відповідності до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Суду подано копію довідки Орлівщинського старостинського округу №3 Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області №1088-3 від 12.09.2019 року (а.с.18), у відповідності до якої за даними погосподарської книги №4 за 2006-2010 рр., стор.70, особовий рахунок № [NUMBER] , кадастровий номер земельної ділянки [ADDRESS] мешкав та був зареєстрований власник домогосподарства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Згідно повідомлення КП «Новомосковське МБТІ» ДОР» станом на 19.09.2019 року реєстрація права власності на будинок, розташований по [ADDRESS] не проводилася, право власності на будинок в БТІ - не зареєстровано (а.с.19). Подана до суду копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] свідчить про те, що будівництво житлового будинку було закінчене в 1962 році, а інших надвірних побудов та споруд у 1989 році, а отже побудовані за життя його власником [PERSON] , всі побудови введені в експлуатацію, в порядку, передбаченому законодавством (а.с.12-16). Сама ж позивач [PERSON] з 01 лютого 1996 року зареєстрована та проживає в будинку [ADDRESS] , що стверджується довідкою про реєстрацію місця проживання, виданої на ім`я позивача (а.с.8). Як зазначалося вище, державним нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відомості щодо реєстрації прав власності на спадковий будинок відсутні, спадкоємцем не представлений документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадковий будинок. У відповідності до ст.392 ЦК України, яку суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин, як норму права, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку. Відповідно до пункту 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності реєстрації таких прав, відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. По об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку, що складається БТІ. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу, яка втратила чинність 13 грудня 1995 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене Міністерством юстиції України 07.02.2002 року № 7/5, зареєстроване і Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за № 157/6445. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу, реєстрація будинків проводили органи БТІ виконкомів місцевих рад. Об`єктами реєстрації були будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером в межах міст та сіл, що належали , в тому числі громадянам на праві особистої власності. Інструкція втратила чинність 13 грудня 1995 року. В свою чергу, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справа у своєму листі № 24-753/04/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», коли перші власники належним чином не оформили належне їм право власності та не зареєстрували його в органах БТІ, спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, його право має бути визнане в судовому порядку. Аналізуючи викладе, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та має бути задоволений, оскільки [PERSON] за життя на законних підставах набув право власності на вказаний вище житловий будинок, позивач прийняла спадщину після смерті свого батька, а тому до неї, відповідно до ст.1216 ЦК України, перейшло таке ж право власності, у повному обсязі, яке набув спадкодавець. На підставі викладеного,

Outcome: approved