Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

29.09.2020\~представник заявника\~ [PERSON] , звернулась до\~суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього такі обов`язки: перебувати\~ в\~місці спільного\~проживання (\~перебування)\~з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~за адресою:\~ [ADDRESS] ;\~обмежити спілкування\~з дітьми:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , [PERSON] ,\~ [INFO] ; наближатись на\~відстань ближче\~500\~м до\~місця проживання\~(\~перебування)\~ [PERSON] ,\~за адресою:\~ [ADDRESS] ;\~ особисто і\~через третіх\~осіб розшукувати\~заявника,\~якщо вона за власним\~бажанням перебуває\~в місці,\~невідомому [PERSON] ,\~переслідувати її\~ та\~в будь який спосіб\~спілкуватися з\~нею;\~вести листування,\~телефонні переговори\~з заявником\~або контактувати\~з нею\~через інші\~засоби зв,язку\~особисто і\~через інших\~осіб протягом шести місяців. Обґрунтовує заяву тим, що з заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 28.04.2015. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] , [PERSON] ,\~ [INFO] . У період з жовтня 2019 року по вересень 2020 року [PERSON] , у присутності дітей, постійно вчиняє щодо заявника домашнє насильство (фізичне та психічне). [PERSON] неодноразово протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП- домашнє насильство, був визнаний винуватим у скоєні правопорушень. Також неодноразово [PERSON] були порушені заходи, застосовані щодо нього на підставі заборонних приписів стосовно кривдника у відношенні своєї колишньої дружини. У зв`язку з фізичним та психологічним насильством [PERSON] по відношенню до заявника, вона змушена звернутися до суду із заявою про застосування до заінтересованої особи заходів тимчасового обмеження його прав . Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 30.09.2020 цю заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні за правилами окремого провадження, з викликом сторін. Заявник та її представник у судове засідання не з`явились, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Представник заявника надала суду заяву, в якій просила відкласти розгляд справи в зв`язку з тим,що вона знаходиться на навчанні. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Згідно ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК\~України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу, дослідивши докази в їх сукупності, дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 28.04.2015, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 30.03.2018 №00019863184 ( а.с.8). Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] та [PERSON] ,\~ [INFO] (копії свідоцтв про народження а.с. 6,7). [PERSON] постійно вчиняє відносно заявника дії, пов`язані з домашнім насильством. Це вбачається з долучених до матеріалів справи термінових заборонних приписів стосовно кривдника ( а.с.-9,10,11,12,13) та постанов Рубіжанського міського суду Луганської області, якими [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення ( а.с.-16,17,18,19-20,21-22, 23-24, 25-26). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ст. 1 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, у тому числі, на колишнє подружжя. Згідно ст. 24 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно ч. 2 ст. 26 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що доводи заявника знайшли своє підтвердження, а тому заяву слід задовольнити повністю і з метою запобігання та протидії психологічному та фізичному насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявника, суд вважає необхідним вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] . Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави. На підставі ст. ст. 4, 9, 141, 211, 247, 263-265, 350-1 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,

Outcome: approved