Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

31 липня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до Територіальної громади с. Зарожани в особі Зарожанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області про визнання права власності на реконструйоване нерухоме майно. В обгрунтування позову посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 19.08.2008 року йому на праві власності належить нежитлова будівля, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Договору оренди земельна ділянка з кадастровим номером 7325082600:01:001:0434 передана йому в оренду та відповідно надано дозвіл щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в адмінмежах Зарожанської сільської ради Хотинського району, Чернівецької області. Відповідно до проекту землеустрою було визначено конкретне місце розташування та установлені в натурі (на місцевості) межі даної земельної ділянки, права власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів не порушуються. Зазначає, що він у 2008 році звернувся до органу місцевого самоврядування. керівництва Зарожанської сільської ради з усним клопотанням надати йому дозвіл на реконструкцію домоволодіння та у сільській раді йому пояснили, що оскільки він є єдиним власником земельної ділянки та даного домоволодіння, то має право провести реконструкцію з обов`язковим дотриманням державних будівельних норм, після чого необхідно буде здавати реконструкцію в експлуатацію. Отримавши таке роз`яснення та усний дозвіл, вважаючи це достатнім, та з огляду на те, що власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, із залученням будівельних спеціалістів, з дотриманням вимог державних будівельних норм, реконструював домоволодіння шляхом добудови житлового приміщення, яке відповідає всім вимогам безпечної експлуатації, не порушує права інших осіб, розташований на земельній ділянці, яка належить йому на праві власності. Внаслідок здійсненої реконструкції було створено новий об`єкт нерухомого майна, право власності на який за ним не зареєстровано. Вказує, що для підготовки до здачі в експлуатацію побудованого об`єкта належним суб`єктом господарювання було проведено та затверджено Технічне обстеження реконструйованого об`єкта на предмет можливості його надійної та безпечної експлуатації. В процесі обстеження були оглянуті всі основні несучі та огороджувальні конструкції об`єкта. Будь-яких відхилень від вимог державних будівельних норм (ДБН) не виявлено, встановлена можливість його надійної та безпечної експлуатації, про що складені відповідні акти. Вважає, що у даному випадку визнання судом права власності на реконструйоване нерухоме майно є винятковим способом захисту його права. Зазначає, що для того щоб забезпечити надійну та безпечну експлуатацію реконструйованого об`єкта він звернувся до відповідних служб щодо обстеження та визначення на предмет дотримання вимог відповідних норм і правил. Згідно даних технічного паспорту на добудову за адресою: [ADDRESS] відхилень від будівельних норм не виявлено, встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації. Зазначає, що у звіті про проведення технічного обстеження, у всіх довідках, повідомленнях відповідних органів, служб вказано, що зазначений реконструйований об`єкт відповідає вимогам державних будівельних норм, не порушує права інших осіб, не суперечить суспільним інтересам, можлива його надійна та безпечна експлуатація. Згідно проекту землеустрою цільове призначення земельної ділянки площею, 0, 25 га. - для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, а тому вважає, що можна зробити висновок, що цільове призначення земельної ділянки дозволяє здійснювати на ній будівельні роботи. Також, вважає, що він має право претендувати на цю будівлю, як особа яка її реконструювала, інші особи на цю будівлю не претендують, а реконструйована ним будівля знаходиться на земельній ділянці яка йому належить, а тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 21 серпня 2019 року від представника позивача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він просить визнати за позивачем [PERSON] право власності на реконструйоване майно - будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літ. А - житловий будинок, 109,4 кв.м., в тому числі житлова площа - 49,7 кв.м., літера Б - господарський блок, літера В - вбиральня, № 1 - хвіртка, № 2 - огорожа, І - замощення, що розташовані за адресою: [ADDRESS] та квитанція про сплату судового збору. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але від його представника [PERSON] на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Паур М. Я . в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 19.08.2008 року позивачу [PERSON] на праві власності належить нежитлова будівля, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Хотинського комунального районного бюро технічної інвентаризації № 19950998 від 20.08.2008 року вбачається, що нежитлова будівля розташована за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] , підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності [NUMBER] від 19.08.2008 року, видане виконавчим комітетом Зарожанської сільської ради, форма власності приватна, частка 1/1. Відповідно до Договору оренди земельна ділянка з кадастровим номером 7325082600:01:001:0434 передана позивачу в оренду та останньому надано дозвіл щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в адмінмежах Зарожанської сільської ради Хотинського району, Чернівецької області. Також судом встановлено, що конкретне місце розташування земельної ділянки з кадастровим номером 7325082600:01:001:0434 визначене та установлені в натурі (на місцевості) межі даної земельної ділянки, при цьому права власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів не порушуються. Рішенням № 16/3-08 від 04 березня 2008 року виконавчого комітету Шировецької сільської ради Хотинського району вирішено надати дозвіл гр. [PERSON] на реконструкцію приміщення свинарника та добудову під житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на земельній ділянці площею 0,25 га., в [ADDRESS] . Згідно висновку відділу містобудування, архітектури та ЖКГ Хотинської районної державної адміністрації № 954/01-16 від 03.12.2007 року [PERSON] погоджено реконструкцію з будівництвом та виділення земельних ділянок для даних цілей. Як встановлено судом, внаслідок здійсненої реконструкції позивачем було створено новий об`єкт нерухомого майна, право власності на який за останнім не зареєстровано. Із матеріалів справи встановлено, що для підготовки до здачі в експлуатацію побудованого об`єкта належним суб`єктом господарювання було проведено та затверджено Технічне обстеження реконструйованого об`єкта на предмет можливості його надійної та безпечної експлуатації та в процесі обстеження були оглянуті всі основні несучі та огороджувальні конструкції об`єкта, з чого вбачається що будь-яких відхилень від вимог державних будівельних норм (ДБН) не виявлено, встановлена можливість його надійної та безпечної експлуатації, про що складені відповідні акти, які надані до матеріалів справи. Згідно даних технічного паспорту на добудову за адресою: [ADDRESS] відхилень від будівельних норм не виявлено, встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження, довідках та повідомленнях відповідних органів, служб, які надані до матеріалів справи, вказано, що зазначений реконструйований об`єкт відповідає вимогам державних будівельних норм, не порушує права інших осіб, не суперечить суспільним інтересам, можлива його надійна та безпечна експлуатація. Згідно проекту землеустрою - цільове призначення земельної ділянки площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, з чого випливає, що цільове призначення земельної ділянки дозволяє здійснювати на ній будівельні роботи. Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , вбачається що він виготовлений на [PERSON] (с. Зарожани, паспорт серія [NUMBER] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ). Згідно довідки про технічний стан нерухомого майна фізичної особи-підприємця [PERSON] № 357 від 09 серпня 2019 року встановлено, що після проведення 01 серпня 2019 року огляду нерухомого майна, вартість згідно висновку експерта станом на 09 серпня 2019 року складає 135756 гривень, реконструкцію свинарника під житловий будинок та господарську будівлю проведено та підлягає узаконенню згідно чинного законодавства. Станом на 2012 рік право власності на майно було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане 19 серпня 2008 року виконкомом Зарожанської сільської ради, реєстраційний номер 19901046 , книга 1 номер запису 16. Проте, як встановлено судом, позивач [PERSON] не має змоги оформити право власності на вищевказане майно в позасудовому порядку. Відповідно до положень Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. № 880) випливає, що процедурою прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованих об`єктів нерухомого майна. Більш того, пунктом 10 Порядку прийняття в експлуатацію передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованих об`єктів нерухомого майна після визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду. Відповідно до пункту 9 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставами для державної реєстрації прав та їх обтяжень є, зокрема, рішення судів, що набрали законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. З вищенаведених норм чинного законодавства, випливає висновок про те, що право власності на самочинно побудовані об`єкти набувається не в загальному порядку, а в спеціальному - на підставі рішення суду, прийнятого у відповідності до вимог ст. 376 Цивільного кодексу України. Так, згідно з частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 41 Конституції України, статей 317, 319, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать Закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з частиною 1 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до частини 5 статті 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 № 6 на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Як встановлено судом, позивачем всупереч вимог частини 1 статті 376 ЦК України реконструйовано майно - будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літ. А - житловий будинок, 109,4 кв.м., в тому числі житлова площа - 49,7 кв.м., літера Б - господарський блок, літера В - вбиральня, № 1 - хвіртка, № 2 - огорожа, І - замощення, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту. Проте, суд вважає, що позивачем підтверджено те, що реконструйоване майно - будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літ. А - житловий будинок, 109,4 кв.м., в тому числі житлова площа - 49,7 кв.м., літера Б - господарський блок, літера В - вбиральня, № 1 - хвіртка, № 2 - огорожа, І - замощення, що розташовані за адресою: [ADDRESS] відповідно до норм чинного законодавства та дана будівля та її місце розташування відповідають вимогам державних будівельних норм. Також судом береться до уваги те, що Зарожанська сільська рада, не заперечуючи проти визнання позовних вимог, позбавлена можливості визнати право власності на реконструйоване майно, хоча як вбачається з матеріалів справи, при розміщенні реконструйованого майна - будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літ. А - житловий будинок, 109,4 кв.м., в тому числі житлова площа - 49,7 кв.м., літера Б - господарський блок, літера В - вбиральня, № 1 - хвіртка, № 2 - огорожа, І - замощення, що розташовані за адресою: [ADDRESS] суспільні інтереси Зарожанської сільської ради та громади села не порушено. Також судом встановлено, що Зарожанська сільська рада є належним відповідачем у даній справі, оскільки реконструйоване майно - будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літ. А - житловий будинок, 109,4 кв.м., в тому числі житлова площа - 49,7 кв.м., літера Б - господарський блок, літера В - вбиральня, № 1 - хвіртка, № 2 - огорожа, І - замощення, що розташовані за адресою: [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці комунальної власності, користувачем якої є позивач [PERSON] . При цьому, суд акцентує увагу на тому, що у відповідності до п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені та знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1357,56 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: approved