Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

30 травня 2016 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 23 березня 2015 року з відповідача на його користь було стягнуто 110977,97 грн., з яких: 86942,84 грн. основного боргу, 5 538,04 грн. 3% річних 18497,09 відсотків відповідно до облікової ставки НБУ на підставі ст. 625 ЦК України, а також 1109, 78 грн. судового збору. Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 05 жовтня 2015 року з відповідача на його користь за період з 23 березня по 19 серпня 2015 року було стягнуто 14019,23 грн. інфляційних втрат та 3% річних. Сукупний індекс інфляції з вересня 2015 по квітень 2016 становить 1,0895 ((102,3/100)*(98,7/100)*(102/100)*(100,7/100)*(100,9/100)*(99,6/100)*(101/100)*(103,5/100)), сума боргу з його врахуванням складає 94725,84грн. (86 942,84 грн.* 1,0895), до стягнення з відповідача підлягає 7 783 грн. (94 725,84 грн. - 86 942,84 грн.). Також 3% річних в розмірі 2008,02 грн. (86942,84 грн. *3%*281/365). Відповідач не сплатила борг, відповідно до рішень суду і перешкоджає їх виконанню. Просить стягнути з відповідача додатково інфляційні втрати та 3% річних, що виникли починаючи з 20 вересня 2015 року по 27 травня 2016 року сумарно 9791,02 грн. та судовий збір у розмірі 551,20 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. 1 серпня 2016 року надійшла позовна заява про збільшення позовних вимог. Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати та 3% річних, що виникли починаючи з 20 вересня 2015 року по 29 липня 2016 року сумарно 10146,31 грн. та судовий збір у розмірі 551,21 грн. Відповідач позов не визнала і вказала, що ці виплати уже входять в суму боргу, яку раніше стягнув суд. Судом встановлено, 23 березня 2015 року в справі № 160/833/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, що виник за договором позики, ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] 110977,97 грн. заборгованості, з яких: 86942,84 грн. тіло позики, 5538,04 грн. 3% річних, 18497,09 грн. відсотків відповідно до облікової ставки НБУ та 1109,78 грн. судового збору. Рішенням Локачинського районного суду від 5 жовтня 2015 року у справі № 160/509/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та 3% річних позов задоволено частково, з відповідача стягнено 14019,23 грн. інфляційних витрат та 3% річних. Вказані рішення набрали законної сили. Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч.\~2 ст.\~625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. З огляду на викладене, оскільки відповідач по даний час свої зобов'язання перед позивачем не виконала, борг не сплатила, що підтверджується названими рішеннями суду, у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України позивач має право на стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Проте, представником позивача невірно визначено кількість днів прострочки, що за уточнений ним період з 20 вересня 2015 по 29 липня 2016 року складає 313 днів.Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення. Розрахунок складає: 86942,84 помножене на індекс інфляції 1,0884 на 313 днів та ця ж сума на 3% на 313/365 днів відповідно 7685,76 та 2236,69 грн., разом 9922, 44 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі по сплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial