Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

29 липня 2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] , заінтересована особа: Новокодацький відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з заявою, в якій просить суд: - встановити факт, що пенсійне посвідчення № [NUMBER] , серії [NUMBER] , видане Пенсійним фондом України 01 лютого 2011 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , насправді належить [PERSON] , [INFO] , померлому [INFO] . І. Стислий виклад позиції заявника та представника заінтересованої особи. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що він, [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] . Його батько прожив все своє життя в м. Дніпропетровську і з моменту зміни паспорту після проголошення незалежності України в 1991 році його прізвище у всіх документах значилося українською мовою як [PERSON] , а російською - [PERSON] . Останній паспорт батька серії [NUMBER] був виданий Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 26 лютого 2002 року, де прізвище батька вже вказано українською мовою як [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) був виданий 24 травня 2001 року на ім`я [PERSON] . За поясненнями заявника, його батько отримував пенсію на території України та ніяких питань з неможливістю отримати пенсію тощо у нього не виникало. Оскільки він є єдиним сином та спадкоємцем всього майна батька, після похорон він звернувся до Новокодацького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) з заявою про отримання допомоги на поховання. Проте заявнику було відмовлено в наданні виплат, бо в представлених документах - свідоцтві про смерть та витязі з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання вказано прізвище, ім`я по батькові батька, як [PERSON] , а в пенсійній справі, яка перебуває на обліку - [PERSON] , у зв`язку з чим йому було рекомендовано звернутися до суду. Заявник зазначив, що він звернув увагу на пенсійне посвідчення батька № [NUMBER] , серії [NUMBER] , видане Пенсійним фондом України 01 лютого 2011 року та з`ясував, що прізвище батька вказане українською мовою як [PERSON] . У зв`язку з вище викладеним, він змушений був звернутися до суду для встановлення факту, що пенсійне посвідчення № [NUMBER] , серії [NUMBER] , видане Пенсійним фондом України 01 лютого 2011 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , насправді належить [PERSON] , [INFO] , померлому [INFO] . У судове засідання з`явився заявник та підтримав свою заяву, просив задовольнити її у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, проте 12 серпня 2020 року засобами електронного зв`язку надав суду письмові пояснення по суті заяви та клопотання про розгляд заяви без його участі. За письмовими поясненнями заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області [PERSON] від 12 серпня 2020 року за вхідним № ЕП-4203, у заявника дійсно існують перешкоди щодо реалізації ним права на отримання допомоги на поховання батька [PERSON] , оскільки існують розбіжності у написанні прізвища померлого. Відповідно до баз даних ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09 липня 2003 року. Так, 01 лютого 2011 року Пенсійним фондом України було видане пенсійне посвідчення серії [NUMBER] на ім`я пенсіонера [PERSON] , [INFO] , номер особистого рахунку [NUMBER] . За відомостями з посвідчення учасника війни серії [NUMBER] від 01 листопада 2010 року батько заявника значиться українською мовою як [PERSON] . Водночас згідно з даними паспорта серії [NUMBER] , виданого 26 лютого 2002 року, батько заявника значиться українською мовою як [PERSON] , [INFO] , а російською мовою зазначено « [PERSON] » (мовою оригіналу). Також заінтересована особа зазначила про наявність і інших документів, в яких вірно значиться прізвище батька заявник: довідка про присвоєння РНОКПП від 24 травня 2001 року, свідоцтво про народження заявника, серії [NUMBER] від 18 квітня 1953 року, де прізвище, ім`я та по батькові батька заявника значиться російською мовою як « [PERSON] » (мовою оригіналу), посвідчення № [NUMBER] про присвоєння баку заявника звання ветерана праці підприємства, яке було видане на ім`я російською мовою « [PERSON] » (мовою оригіналу). Тому, з урахуванням викладеного, заінтересована особа просить суд прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 03 серпня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження та призначено заяву до розгляду в судовому засіданні. 12 серпня 2020 року на адресу суду засобами електронного зв`язку від заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшли письмові пояснення та клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.25-32). Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи, заслухані пояснення заявника. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 червня 2020 року (а.с.12). Заявник [PERSON] , [INFO] , є сином померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER] від 18 квітня 1953 року. При цьому прізвище, ім`я та по батькові батька заявника [PERSON] у вказаному свідоцтві про народження заявника зазначене російською мовою як « [PERSON] » (мовою оригіналу) (а.с.5). Заявник звернувся до Новокодацького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для отримання допомоги на поховання за померлого [PERSON] та 23 липня 2020 року отримав повідомлення Новокодацького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про те, що відділ з питань виплати пенсій № 3 управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повертає без виконання надані ним документи на виплату допомоги на поховання за померлого [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що прізвище померлого пенсіонера ( [PERSON] ) не співпадає з прізвищем за даними електронної та паперової пенсійної справи (а.с.16). Так, відповідно до копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , виданого Пенсійним фондом України 01 лютого 2011 року прізвище померлого українською мовою вказано [PERSON] , [INFO] (а.с.17). У відповідності до копії паспорту померлого батька заявника серії [NUMBER] , виданого 26 лютого 2002 року Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, прізвище, ім`я та по батькові померлого батька заявника зазначено як [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7). Прізвище, ім`я та по батькові померлого батька заявника як [PERSON] також зазначені у довідці про присвоєння йому ідентифікаційного номеру від 24 травня 2001 року, договорі на здійснення представницької діяльності з приватизаційними паперами від 12 листопада 1994 року, свідоцтві про отримання коштів від 12 листопада 1994 року, приватизаційному платіжному дорученні № 56058004 від 12 листопада 1994 року (а.с.7-11). Згідно з копією посвідчення ветерана праці підприємства № [NUMBER], « [PERSON] присвоено звание «Ветеран труда» предприятия, постановление от 31.01.1996 г. № 46/69» (мовою оригіналу) (а.с.19). Згідно з посвідченням учасника війни серії [NUMBER] від 01 листопада 2010 року , прізвище померлого українською мовою зазначено як [PERSON] , [INFO] (а.с.18). Таким чином, аналіз наявних в матеріалах справи письмових доказів вказує, що [PERSON] та [PERSON] - це одна й та сама особа, однак прізвище померлого батька заявника не збігається з його прізвищем, зазначеним у пенсійному посвідченні № [NUMBER] від 01 лютого 2011 року, що позбавляє можливості заявника отримати виплату допомоги на поховання його батька. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до пункту 5 частини 2 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до пункту 12 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. V. Висновки суду за результатами розгляду заяви. Аналіз викладеного вище вказує, що пенсійне посвідчення № [NUMBER] (серія [NUMBER] ), видане Пенсійним фондом України 01 лютого 2011 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , дійсно належить померлому [INFO] [PERSON] , [INFO] . Встановлення цього факту є необхідним для заявника з метою отримання ним допомоги на поховання померлого батька. Отже, суд, враховуючи встановлені обставини, дослідивши зібрані в ході судового розгляду докази, вислухавши у судовому засіданні пояснення заявника, проаналізувавши норми законодавства України, дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України, у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, тому сплачений заявником судовий збір у розмірі 420,40 грн (квитанція № 1 від 29 липня 2020 року) йому не відшкодовується.

Outcome: approved