Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

29.08.2013 року [PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Преміум Інжінірінг», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання поруки припиненою. У позовній заяві зазначав, що 24 квітня 2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Преміум Інжінірінг» укладено кредитний договір №11144859000, згідно п.п.1.1 якого банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти належним чином використовувати і повернути банку кредит у формі кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 395 000,00 швейцарських франків у порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.2.2. вказаного кредитного договору позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 23 квітня 2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3., 5.3., 5.5., 5.6., 5.9., 5.10, 5.11, 7.4. договору. В забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «УкрСиббанк» та гр. [PERSON] укладено договір поруки № 44859000/П-1 від 24 квітня 2007 р. 25 травня 2009 р. кредитором було направлено позичальнику, а останнім отримано 01.06.2009 р. вимогу про дострокове виконання зобов'язання за кредитним договором, а отже кредитор наблизив строк виконання зобов'язання позичальником. Зокрема, кредитор у вимозі вказує, що термін повернення кредиту (а відтак конання зобов'язання в розумінні ст. 526 ЦК України) в повному обсязі визнано таким, що настав з дати отримання позичальником цієї вимоги. Цією ж вимогою встановлено, що позичальник має 14 календарних днів на самостійне погашення заборгованості, після чого кредитор має право звернутись з вимогою до поручителів. Тобто кредитор, в силу вимог ст. 559 ЦК України мав право звернутись до поручителя протягом шести місяців починаючи з 15.06.2009 року. Враховуючи, що з 15.06.2009 р. пройшло більше, ніж шість місяців, які законодавчо надані кредитору для звернення з вимогою до поручителя, відносини поруки є припиненими. У зв'язку із цим, Позивач просить визнати його поруку перед ПАТ «Укрсиббанк» за договором поруки № 06/2006/0142Фкз від 15.03.2007 р. такою, що припинилася та стягнути з відповідачів сплачений судовий збір. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі, просить його задовольнити на підставах викладених у позовній заяві. Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» проти позову заперечував, посилаючись на ті обставини, що строк виконання за даним кредитним договором не настав, основне зобов'язання не виконано у зв'язку із чим, 16.07.2013 року поручителю було направлено вимогу, а 18.07.2013 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до поручителів, а тому підстав для задоволення позову немає. Відповідач ТОВ «Преміум Інжінірінг» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення слухання справи суду не надав. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 3 ЦПК України заінтересована особа вправі в порядку встановленому законом, звернутися до суду за захистом порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу. Статтями 10, 11, 60 ЦПК України чітко визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що 24 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Преміум Інжінірінг» укладено кредитний договір №11144859000, згідно п.п.1.1 якого банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти належним чином використовувати і повернути банку кредит у формі кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 395 000,00 швейцарських франків у порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.2.2. вказаного кредитного договору позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не раніше 24 квітня 2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3., 5.3., 5.5., 5.6., 5.9., 5.10, 5.11, 7.4. договору. Пунктом 11.1. кредитного договору передбачено, що відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема, ст. ст. 525, 611 ЦК України, сторони погодили, що у випадку застосування будь-якого з п.п. 2.3, 5.3., 5.5., 5.6., 5.9., 5.10., 5.11, 7.4. цього договору та або настання обставин, що передбачені вищевказаними пунктами банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно п. 1.2.2. цього договору. При цьому термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит - обов'язковим до повернення з дати отримання письмової вимоги банку. В цьому випадку позичальник зобов'язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений банком заново термін в повному обсязі (дані обставини встановлені постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13.03.2012 р). Відтак, згідно умов договору, кредитором в односторонньому порядку може бути встановлено інший термін виконання зобов'язання за основним договором, ніж 24 квітня 2018 року. З метою забезпечення виконання ТОВ «Преміум Інжінірінг» своїх зобов'язань за зазначеним кредитним договором 24 квітня 2007 року банком укладено окремий договір поруки з [PERSON] №11144859000/П-1 від 24.04.2007 року, за яким поручитель відповідає перед банком за порушення зобов'язання боржником до повного припинення всіх зобов'язань ТОВ «Преміум Інжінірінг» за основним договором. 25 травня 2009 року у зв'язку з невиконанням ТОВ «Преміум Інжінірінг» своїх зобов'язань за кредитним договором перед АТ «УкрСиббанк» банком була пред'явлена письмова вимога до позичальника про дострокове повернення кредиту та процентів протягом 14 календарних днів з дати одержання даної вимоги. Вказана вимога отримана ТОВ «Преміум Інжінірінг» 01 червня 2009 року. Дані обставини визнані представником відповідача у судовому засіданні і ним не оспорені. Тобто, граничним строком виконання основного зобов'язання позичальника перед кредитором, встановлений банком відповідно до п. 11.1. кредитного договору є 15 червня 2009 року. Цим самим банк змінив строк погашення кредиту та визнав строк виконання зобов'язання таким, що настав ще в 2009 році. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Загальні умови виконання зобов'язання зазначені у ст. 526 цього Кодексу. За правилами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, божник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Крім того, як роз'яснено у п. 24 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами ( ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати ( ст. ст. 251, 252 ЦК України). Отже, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Зі змісту договору поруки від 24 квітня 2007 року вбачається, що строк, після закінчення якого порука припиняється не визначено, оскільки пунктами 3.1. цього договору установлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором. Отже, кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який був змінений ним відповідно до п. 1.2.2. кредитного договору, а саме з 15 червня 2009 року, не пред'явив вимоги до поручителя. При цьому Банк скористався правом на дострокове повернення кредиту і на погашення заборгованості згідно до постанови Донецького апеляційного господарського суду від 13.03.2012 року, яке є чинним. Матеріали цивільної справи не містять доказів того, що до звернення з позовом 18.07.2013 року ПАТ «УкрСиббанк» звертався належним чином до поручителя з вимогою про виконання зобов'язання за кредитним договором. Натомість банк звернувся до поручителя лише 16.07.2013 року і пред'явив позов до суду 18.07.2013 року, майже через чотири роки після застосування права на повернення кредиту достроково, тобто зі спливом передбаченого ст. 559 ЦК строку на звернення до суду з позовом до поручителя. Оскільки, кредитор у межах своїх прав передбачених кредитної угоди в односторонньому порядку змінив строк її виконання з 24 квітня 2007 року встановивши нову дату - 15 червня 2009 року, і з цих підстав поруку слід визнати припиненою, оскільки кредитор в межах шестимісячного строку від нової дати виконання кредитної угоди не заявив свої вимоги до поручителя, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до платіжного доручення позивач сплатив судовий збір у розмірі 114,70 гривень на користь держави. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved