Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

30.08.2018 року позивач звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON], [INFO], номер облікової картки платника податків [NUMBER] на утримання двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1500 гривень на кожну дитину з щомісячною індексацією в порядку передбаченому законодавством України до досягнення їх повноліття. В обґрунтування свого позову посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в період якого народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Вказує, що їй матеріально важко утримувати дітей, вона потребує матеріальної допомоги, з урахуванням того, що необхідно оплачувати витрати на харчування, розвиток, одяг, лікування. Крім того, зазначає, що відповідач працездатний, фізично здоровий і може за своїм матеріальним станом надавати дітям допомогу. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Бойчуку А.Ю. Частиною 1 ст.27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. 06.09.2018 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла довідка з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, відповідно до якої зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON], [INFO] є [ADDRESS], що територіально відноситься до Київського району м. Одеси. У звязку з чим ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.10.2018 року справу було направлено до Київського районного суду м. Одеси. Матеріали цивільної справи надійшли до суду 25.10.2018 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Куриленко О.М., яка ухвалою від 26.10.2018 року прийняла справу до свого провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України Позивач [PERSON] у судове засідання зявилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 11 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Михайленко) [PERSON], про що було складено актовий запис за № 942. В період вказаного шлюбу у сторін народились діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії І-ЖД № 340311 та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії І-ЖД № 420553. В подальшому подружні стосунки між сторонами не складись в результаті чого рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2016 року, справа № 522/975/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Михайленко) [PERSON] було розірвано. Згодом, 22 квітня 2016 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після реєстрації якого остання змінила прізвище на «Смуженко», про що свідчить копія Свідоцтва про шлюб Серії І-ЖД № 253295 видане 22 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції. Як вбачається з довідки з місця реєстрації про склад сім'ї від 22.08.2017 року, малолітні діти проживають та зареєстровані за адресою реєстрації позивача, а саме: м. Одеса, вул. Ол. Вронського, 18. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, \~батько \~мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. \~Розірвання шлюбу між батьками, \~проживання їх \~окремо \~від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд приймає до уваги той факт, що відповідач фізично здоровий, у звязку з чим повинен утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухваленні\~рішення по\~справі суд\~керується \~ст.\~7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет на\~2018\~рік» \~відповідно до\~якої вбачається,\~що у\~2018\~році прожитковий\~мінімум на\~одну особу\~в розрахунку\~на місяць\~для дітей\~віком до\~6\~років:\~з 1\~січня 2018\~року -\~1492\~гривні,\~з 1\~липня -\~1559\~гривень,\~з 1\~грудня -\~1626\~гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; Суд враховує положення закону про те, що позивач також має обов`язок утримувати дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір \~ аліментів, \~ визначений \~ за \~рішенням суду \~або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за \~рішенням \~суду\~за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни \~матеріального \~або \~сімейного \~стану, \~погіршення \~або поліпшення \~ здоров'я \~ когось \~ із \~ них \~та \~в \~інших \~випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, з урахування вищевказаного суд вважає за необхідне стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1500 гривень на кожного до досягнення повноліття. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне вимоги підлягають задоволенню, при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітніх дітей. Окрім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, необхідно оплату на користь держави судових витрат в розмірі 704, 80 гривень покласти на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

Outcome: approved