Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

30.07.2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 16.04.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №800000181, згідно умов якого, [PERSON] було надано кредитні кошти у розмірі 245 000,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 11,50 % річних та з остаточним поверненням 16.04.2032 року. З метою забезпечення своєчасного виконання та повного виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого поручитель та боржник за несвоєчасне або неналежне виконання зобов'язань несуть солідарну відповідальність. Оскільки відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, станом на 16.07.2015 року у останньої утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 7 698 147 грн. 78 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та одночасно зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідачів. Відповідачі в судове засідання не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомили. Заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. На підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд, визнавши причини неявки відповідачів неповажними, вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено судом, 16.04.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 800000181, згідно умов якого, [PERSON] було надано кредитні кошти у розмірі 245 000,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 11,50 % річних та з остаточним поверненням 16.04.2032 рік (а.с. 6-8). Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем, надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 245 000,00 доларів США, що підтверджується випискою з особового рахунку (а.с. 23). З метою забезпечення своєчасного виконання та повного виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, 16.04.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 800000181 - П, згідно умов якого передбачено, що у відповідності з цим договором поручитель зобов'язаний солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором (а.с.9). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу - ст.526 ЦК України. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 3 вказаного кредитного договору позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені даним договором повертати кредит, виплачувати Банку проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі. Повернення кредиту (його частини) та сплата процентів за користування ним здійснюється позичальником рівними частинами та у термін, визначені у цьому договорі. Разом з тим, взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, зокрема: з погашення суми кредиту, процентів відповідачем [PERSON] не були виконані, в зв'язку з чим у останньої утворилась заборгованість за кредитним договором. Про наявну заборгованість за кредитним договором та її погашення відповідачі повідомлялись належним чином, про що свідчить вимога про досудове врегулювання спору (а.с.24). Проте, заборгованість за кредитним договором відповідачами погашена не була, що змусило позивача звернутися з даним позовом до суду. Відповідно до наданого представником позивача розрахунку, заборгованість за вищезазначеним договором про надання кредиту станом на 16.07.2015 року становить -7 698 147 грн. 78 коп. в тому числі: 227060, 14доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ (станом на 16.07.2015 року) складає 5 019 682 грн. 55коп. - заборгованість за кредитом; 34 815,84 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 769 683 грн. 59 коп. - сума заборгованості за відсотками; 86341, 76 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 1 908 781, 64 грн. - сума пені (а.с.22). Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно з п. 5.1. загальних умов кредитування, позивач має право вимагати від відповідача [PERSON] дострокового виконання зобов'язань за договором в будь-якому з випадків істотного порушення позичальником зобов'язань за цим договором. Відповідно до п. 3.1. договору поруки поручитель та боржник відповідають перед банком за порушення обов'язків, передбачених у ст. 2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до ст. 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Отже, факт порушення відповідачами умов кредитного договору в судовому засіданні знайшов своє підтвердження, а відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за договором. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. У зв'язку із задоволенням позову, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3654грн.00коп. в рівних частинах з кожного з них, що документально підтверджено. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved