Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

5.02.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом просив суд визнати відповідача - сина [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку №28 по вул.Осипенка в м.Маріуполі, який є його власністю, з тих підставах, що останній з 4.10.2002 року зареєстрований за вказаною адресою, але в лютому 2014 року покинув будинок, забрав все своє майно та виїхав у невідомому йому напрямку. З цього часу син не повідомив про місце свого перебування, не бере участі в утриманні будинку. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, за наведеними обставинами та наданими доказами наполягав на їх задоволенні. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що тривалий час знають сімю позивача [PERSON], бо є його сусідами. Син позивача [PERSON] більше трьох років не проживає з батьком. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, його неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи по суті, так як матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спірних правових відносин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Враховуючи позицію позивача, заслухавши покази свідків, дослідивши представлені докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному об'ємі, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.07.1993 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-3127 є власником будинку №28 по вул.Осипенка в м.Маріуполі. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за позивачем [PERSON] за реєстровим номером 23733030 зареєстроване право власності на вказаний будинок. Відповідно до копії паспорту відповідача [PERSON] серії КС №229197, домової книги на будинок №28 по вул.Осипенка в м.Маріуполі, відповідач значиться зареєстрованим за вказаною адресою з 4.10.2002 року. Згідно ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що [PERSON], [INFO], будучи членом сімї власника будинку [PERSON] більше року не проживає в спірному будинку без поважних причин, його майна в будинку не має, будинок він покинув добровільно, про що свідчать покази свідків. З урахуванням викладеного та положень матеріального права, суд дійшов висновку, що [PERSON], [INFO], втратив право користування жилим приміщенням у будинку №28 по вул.Осипенка в м.Маріуполі, тому його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку. Оскільки позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат, суд прийшов до висновку про недоцільність їх стягнення.

Outcome: approved