Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

30 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, [PERSON] «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради про зобовязання вчинити дії по приватизації квартири та державній реєстрації квартири, свої вимоги мотивує наступним. 15 квітня 2010 року позивач від виконавчого комітету Сумської міської ради отримала ордер на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] та проживає в ньому. За клопотанням [PERSON] внутрішніх справ України від 02.04.2012 року виконком Сумської міської ради ухвалив рішення, яким виключив вказане житлове приміщення з числа службових, у звязку з тим, що відпала необхідність у його використанні. 29 березня 2013 року були підписані акти прийняття-передачі квартири до комунальної власності міста Суми на підставі рішення Сумської міської ради від 30 січня 2013 року №2074-МР. Реалізуючи право на приватизацію займаної квартири, позивач звернулася з відповідною заявою в орган приватизації - [PERSON] забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, але їй було відмовлено з причин відсутності державної реєстрації права власності Головним управлінням внутрішніх військ міністерства внутрішніх справ України на вказану квартиру. Позивач не погоджується з такою відмовою, вказує, що вона не ґрунтується на нормі закону, оскільки відповідно до рішення виконкому Сумської міської ради від 19.06.2012 року спірна квартира виключена з числа службових та не належить ГУВВ МВС України. Позивач просить суд зобов'язати [PERSON] «Центр надання адміністративних послуг міста Суми» Сумської міської ради здійснити державну реєстрацію квартири [ADDRESS]; та зобовязати Сумську міську раду в особі [PERSON] забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради вчинити дії шляхом оформлення документів по передачі позивачу [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS]. 04.03.2019 року представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. 04.03.2019 року представник відповідача [PERSON] забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідачем направлено до суду відзив напозов (а.с.17-18), в якому відповідач заперечує проти позову, вказує, що спірна квартира не перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Суми, що і стало підставою для відмови у приватизації квартири. Позивач направила до суду заперечення на відзив (а.с.19-20), в яких вказує про наявність рішення Сумської міської ради № 2074-МР від 30 січня 2013 року «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Суми нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] від Головного управління внутрішніх військ міністерства внутрішніх справ України», на підставі якого 29 березня 2013 року було підписано акти прийняття-передачі. Представник відповідача [PERSON] «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради в судове засідання не зявився, направив заперечення на позов (а.с.45-48), у яких вказує, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 04.10.2018 року спірна квартира вже зареєстрована на праві державної власності за Державною іпотечною установою, підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності, видане виконкомом Сумської міської ради від 03.12.2009 року №СА 581829. Ухвалою суду від 31 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 09 жовтня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача адвоката [PERSON] про відвід судді. Ухвалою суду від 10 жовтня 2018 року відновлено провадження. Ухвалою суду від 27 грудня 2018 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Сторони не заявляли клопотань про витребування доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, надані сторонами документи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з вимогами ст.\~\~15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З матеріалів справи судом встановлено, що виконком Сумської міської ради 15 вересня 2010 року видав [PERSON] ордер № 1537 на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS]. Підставою видачі ордеру було рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 177 від 06.04.2010 року (а.с.8). З копії рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 326 від 19.06.2012 року вбачається, що за клопотанням Головного управління внутрішніх військ МВС України від 02.04.2012 року № 3/23/4-1007 квартиру за адресою: [ADDRESS] виключено з числа службових жилих приміщень, у звязку з тим, що відпала потреба в такому використанні (а.с.10 зворот). 25 квітня 2018 року [PERSON] забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради на запит [PERSON] повідомив, що [PERSON] було відмовлено в державній реєстрації права комунальної власності на квартиру [ADDRESS] (рішення державного реєстратора від 04 квітня 2018 року). Підстава відсутність документа, який підтверджує право власності МВС України на вказане нерухоме майно (а.с.9). Відповідно до\~ст.\~76\~ЦПК України,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які місять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму.\~\~ Відповідно до абзацу другого пункту 9 статті 8 Закону у разі банкрутства підприємств, зміни форми власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (у тому числі гуртожитки) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад. Пунктом 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради. В послалась на письмових запереченнях позивач послалась на рішення Сумської міської ради від 30 січня 2013 року №2074-МР «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Суми нерухомого майна, а саме: квартири №36 по вул. Римського-Корсакова в місті Суми від Головного управління внутрішніх військ міністерства внутрішніх справ України», однак копії такого рішення суду не надала, і клопотання про витребування вказаного рішення також не заявляла. Та обставина, що спірна квартира за адресою: [ADDRESS], прийнята до комунальної власності територіальної громади міста Суми не підтверджена позивачем документально, однак не спростована відповідачами. Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме: не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивача не розповсюджується. Як встановлено судом (із наданих письмових доказів), спірна квартира за адресою: [ADDRESS] рішенням виконкому Сумської міської ради №326 від 19.06.2012 року виключена з числа службових (а.с.10). Тому позивач має законні підстави для звернення з заявою до [PERSON] забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, для реалізації свого права на отримання у власність квартири, згідно ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Посилання Сумської міської ради в особі [PERSON] ресурсних платежів на те, що позивач не має права на приватизацію у звязку з тим, що квартира не перебуває у власності територіальної громади міста Суми спростовуються твердженнями сторони позивача, тому є безпідставним. Дії відповідача порушують конституційне право позивача на приватизацію житла. Таким чином, враховуючи, що позивач вселений до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, квартира у визначений законом спосіб виключена із числа службових. Із врахуванням того, що спірна квартира виключена із числа службових, перебуває у власності територіальної громади міста Суми, суд вважає достатнім, та таким, що відповідатиме інтересам сторони позивача часткове задоволення позову до [PERSON] забезпечення ресурсних платежів, а саме в частині зобовязання [PERSON] забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради розглянути заяву [PERSON] щодо приватизації та вчинити дії по приватизації квартири [ADDRESS], з урахуванням п. 4.2 Рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 326 від 19.06.2012 року «Про користування службовими житловими приміщенням» та рішення Сумської міської ради № 2074-МР від 30.01.2013 року «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Суми нерухомого майна від Головного управління внутрішніх військ міністерства внутрішніх справ України». Щодо позовної вимоги позивача про зобов'язання [PERSON] «Центр надання адміністративних послуг міста Суми» Сумської міської ради здійснити державну реєстрацію квартири [ADDRESS], суд вважає за потрібне вказати наступне. Звертаючись з даною вимогою позивачем не надано належних та допустимих доказів, у розумінні вимог ст.ст. 76-77 ЦПК України щодо порушення його права на приватизацію квартири саме [PERSON] «ЦНАП м. Суми» Сумської міської ради. Крім того, [PERSON] «ЦНАП м. Суми» Сумської міської ради не має статусу юридичної особи, а тому не може бути відповідачем. З указаних підстав, позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в звязку з частковим задоволенням позову, з [PERSON] забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial