Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

8 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до В'язівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з земельної ділянки, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV - ХР №003692. За життя [PERSON] 4.02.2003 року склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого не складалося, яке на день смерті буде їй належати, заповіла позивачу. На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті [PERSON], в зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом та прохає: поновити їй термін звернення до суду з позовом та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 8,21 га в порядку спадкування за заповітом після [PERSON]. У відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги [PERSON] та прохав їх задовольнити. Представник відповідача - В'язівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про визнання позову та про слухання справи у відсутність представника. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, виданого 2 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, що складається з земельної ділянки площею 8,21 гектарів, яка знаходи ться на території В'язівської сільської ради, Краснокутського району, Харківської області, яка належала заповідачу на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV - ХР №003692. Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 534 ЦК Української РСР встановлено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. 4 лютого 2003 року секретарем В'язівської сільської ради Краснокутського району Харківської області Ткаченко К.О. був посвідчений заповіт, згідно якого [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого не складалося, яке на день смерті буде їй належати, заповіла позивачу [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення їй строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті заповідача - [PERSON], має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved