Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

8 лютого 2017 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором звернулося ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК». В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного договору № PLXRRX13050051 від 20.08.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2950,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору та відповідного законодавства відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання по погашенню кредиту, в результаті чого станом на 01.12.2016 року має заборгованість у розмірі 45229,89 грн., яка складається з: заборгованості по відсоткам за користування кредитом 15735,36 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 795,19 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 28699,34 грн.. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості, крім суми у розмірі 4579.80 грн., яка була задоволена судовим наказом Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.05.2008, а також штрафи відповідно до пункту п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 2032,50 грн. Всього просить стягнути 43182,59 грн. та судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності (а.с. 35-36) у судове засідання не зявився, до суду подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.34). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позову у звязку зі спливом позовної давності. Крім цього пояснила, що заборгованість, яка стягнута з неї судовим наказом Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.05.2008 року, погашена шляхом накладення стягнення на її пенсію державною виконавчою службою, в звязку з чим 22.05.2013 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Також пояснила, що у лютому 2014 року позивач знову звертався до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором у сумі 36305,19 грн. і рішенням суду від 04 квітня 2014 року йому було відмовлено у позові в звязку зі спливом позовної давності. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши та проаналізувавши докази по справі, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 квітня 2014 року, яке набрало законної сили 22 квітня 2014 року (а.с.43-44) встановлено, що відповідно до заяви №PLXRRX13050051 від 20.08.2007 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 2950,80 грн. на строк 12 місяців з 20.08.2007 року по 20.08.2008 року включно, з умовами сплати за користування Кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 72,29 грн. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 491,80 грн. в обмін на зобовязання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка (СТАНДАРТ) строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 1 по 5 числа кожного місяця число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 334,7 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Також вказаним рішенням суду встановлено, що згідно умов договору, а саме заяви позичальника №PLXRRX13050051, сторонами укладено кредитний договір, кінцевим строком виконання якого визначено 20.08.2008 року. У порушення норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Зазначеним рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04.04.2014 встановлено, що з урахуванням пятирічного терміну позовної давності встановленого договором, строк предявлення вимоги по вказаному договору минув 21 серпня 2013 року. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч.1 ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Оскільки позивач ПАТ КБ ПРИВАТБАНК, що відповідно до Статуту є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (а.с.16), з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором до [PERSON] звернувся лише 08 лютого 2017 року (а.с.18), тобто після спливу позовної давності, і ні у позовній заяві, ні під час судового розгляду ним не наведено обставин, що свідчили б про наявність поважних причин її пропуску, суд вважає що у задоволенні позову слід відмовити в звязку зі спливом позовної давності. В звязку з відмовою у позові, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed