Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

29.07.2016 року позивачка звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, за змістом якої просить визнати за нею право власності на обовязкову частку в спадщині, - 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 22.05.2013 року. В позові [PERSON] зазначила, що 22.05.2013 р. помер її батько та дід відповідача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. На вказане майно [PERSON] складено заповіт на користь [PERSON] Разом з тим, позивач на момент смерті свого батька, була пенсіонером, у звязку з чим, посилаючись на\~ст. 1241 ЦК України\~просить суд визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не зявився, на підставі заяви, вх.№ від 19.12.2016 року, просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі за його відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач та її представник в судові засідання, які неодноразово призначались у справі, не зявились, про день, час та місце розгляду справи представник повідомлялась належним чином, письмових заперечень проти позову, заяв та клопотань до матеріалів справи не надала, про причини своєї неявки суд не повідомила. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. Третя особа належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи, письмових заперечень проти позову, заяв та клопотань до матеріалів справи не надала, що не перешкоджає розгляди справи, крім того, на запит суду приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] надіслав копію спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON] У відповідності до ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224, ч.1 ст. 225 ЦПК України, суд, враховуючи думку представника позивача, постановляє ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно з вимогами\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом\~\~або за законом. Відповідно до ч.1 ст.\~1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 1 ст.\~1241 ЦК України\~встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). П. 19\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7, зазначено, що перелік осіб, які мають право на обовязкову частку, що визначений\~ст. 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумаченню не потребує . При визначенні розміру обовязкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини. Ст. 1261 ЦК України\~вказує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер 22.05.2013 року, що підтверджується актовим записом про смерть № 2872 від 23.05.2013 року (а.с.58). Позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою на прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру нотаріусом було винесено постанову 24.02.2016 року та відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, порекомендовано звернутися до суду (а.с.17). Нотаріусом також було розяснено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є відповідач [PERSON] - спадкоємець за заповітом та позивач [PERSON], яка на момент смерті свого батька була непрацездатна за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням №2072806763, виданим 30.05.2012 року (а.с.8). В свою чергу, відповідач звернувся до суду з позовом про визнання за нею права власності на квартиру. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2015 року, яке набрало чинності 29.12.2015 року (а.с.43-48), за відповідачем було визнано право власності на 3/4 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 22.05.2013 року (справа №336/2936/15-ц, пр.2/336/1757/2015). Згідно з мотивувальною частиною зазначеного рішення суду після смерті [PERSON] спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняла спадщину, визначену у заповіті, до складу якої входить 3/4 частини квартири [ADDRESS], незалежно від змісту заповіту [PERSON] успадкувала половину частки, яка належала б кожному із двох спадкоємців за законом у разі спадкування за законом (обовязкову частку) у спірній квартирі і має право на 1/4 частину вищевказаної квартири. Право на обовязкову частку [PERSON] у спірній квартирі виникло із досягненням нею віку непрацездатної особи, що підтверджено копією паспорту, та не залежить від доведення факту реальної потреби у цьому житлі. Зазначені обставини відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі та підтверджені наявними, перевіреними судом доказами, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову, визнаючи за позивачкою право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved