Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

31.01.2014 року [PERSON] звернуся до суду з заявою про винесення додаткового рішення, відповідно якої просив зазначити площу приміщень, що належать [PERSON] за рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 01.10.2009 року, а саме: частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] з відповідними господарськими спорудами: тамбура 1 а-3: 2,5 кв.м, коридору - 1, площею: 8,3 кв.м, кухні - 2 - площею 9,5 кв.м, ванної кімнати - 3 площею: 5,3 кв.м, жилої кімнати - 4, площею: 13 кв.м загальною площею: 38,6 кв.м., житлова площа: 13 кв.м, а також господарські споруди: сараю - літ. В, сараю - літ. Г, сараю - Д, Л, Е, вбиральні - літ. К, літньої кухні з прибудовою - літ. Ю та літ. Ю1, навісу - Н, сараю літ. О, гаражу - 4, душу - С, Р у квадратних метрах. Заявник у судовому засіданні вимоги підтримав та просив задовольнити заяву у повному обсязі. Зацікавлена особа [PERSON] до судового засідання не прибув, належним чином про день та місце розгляду справи повідомлений, суд на підставі положень ч.3 ст. 220 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у його відсутності. 26.02.2007 року до Пролетарського районного суду м. Донецька звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовною заявою про виділ долі із спільної власності в натурі, відповідно якого просив: виділити [PERSON] в натурі частину житлового домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] у вигляді ізольованих кімнат житловою площею 14,0, 11,4 та 10,4 кв.м; виділити [PERSON] в натурі частину житлового домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], у вигляді ізольованої кімнати житловою площею 13,0 кв.м з виплатою грошової компенсації за рахунок частки його долі, що перейшла у власність [PERSON] (а.с. 3). Ухвалою суду від 26.09.2008 року притягнуто у якості належного відповідача [PERSON] (а.с. 87). Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 01.10.2009 року позов [PERSON] задоволено. Розділено домоволодіння [ADDRESS], виділивши [PERSON] в натурі 1/2 частку домоволодіння, яка складається з: коридору літер 2-2 вартістю 8001 грн., кімнат літер 2-3 вартістю 7009 грн., 2-4 вартістю 9257 грн., ганку літер а6 вартістю 69 грн., погребу літер М вартістю 3712 грн., на загальну суму 28048 грн., що становить 44/100 від вартості домоволодіння, визнавши за ним право власності на цю частку домоволодіння; виділено [PERSON] 1/2 частку домоволодіння, яка складається з: коридору літер 1-1 вартістю 5784 грн., кухні літер 1-2 вартістю 7456грн., ванної кімнати літер 1-3 вартістю 2653 грн., кімнати літер 1-4 вартістю 8992 грн., сараїв літер В вартістю 564 грн., Г вартістю 179 грн., Е вартістю 894 грн., вбиральні літер К вартістю 729 грн., літньої кухні літер Ю вартістю 7356 грн., добудов літер ю вартістю 701 грн. та ю1 вартістю 522 грн., навіс літер Н вартістю 495 грн., на загальну суму 36325 грн., що становить 56/100 часток від вартості домоволодіння, визнавши за ним право власності на цю частку домоволодіння; тротуар літер І та огорожу № 1-3, 5 загальною вартістю 770 грн. залишено у спільній власності [PERSON] та [PERSON]; визнано за [PERSON] право користування земельною ділянкою площею 774 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; визнано за [PERSON] право користування земельною ділянкою площею 774 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 147-149). Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 14.04.2011 року позов [PERSON] до Пролетарської районної у м. Донецьку ради про визнання права власності задоволено та визнано за ним право власності на господарські будівлі, розташовані за адресою: [ADDRESS], а саме на гараж літер «Ч» та сарай літер «О» (а.с. 156). На підставі положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судомне вирішено питання про судові витрати. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви в частині зазначення площі у квадратних метрах наступних приміщень: коридору - 1, площа: 8,3 кв.м; кухні - 2 - площею 9,5 кв.м; ванної кімнати - 3 площею: 5,3 кв.м; жилої кімнати - 4, площею: 13 кв.м, - загальної площі: 38,6 кв.м. та житлової площі- 13 кв.м., а також господарських споруд: сараю - літ. В, сараю - літ. Г, сараю - Д, Е, вбиральні - літ. К, літньої кухні Ю з прибудовами - літ. ю та літ. ю1, навісу - Н. Стосовно решти вимог суд зазначає, що визнання права власності на господарські споруди: тамбур 1 а-3, сараї - літ. Л, О, гараж - 4, душ - С, Р, - не було предметом спору під час розгляду справи та прийняття рішення суду від 01.10.2009 року, а тому в цій частині відсутні підстави для задоволення заяви про винесення додаткового рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ частки із спільної сумісної власності в натурі. На підставі викладеного,

Outcome: partial