Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

29 березня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві зазначає, що відповідач її колишній чоловік. В шлюбі вони проживали разом в належному їй на праві приватної власності будинку в [ADDRESS] . В 2010 р. вони розірвали шлюб в судовому порядку. Протягом останніх дев`яти років відповідач в її будинку не проживає, але знятися з реєстрації добровільно не бажає .Фактично він проживає постійно в будинку своїх батьків. Оскільки відповідач тривалий час, понад 9 років, не проживає по місцю реєстрації, він втратив право на користування житлом у належному їй будинку. Отже, враховуючи вищенаведене, просить ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, в будинку [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с.30). Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через офіційний сайт Радехівського районного суду Львівської області (а.с.29). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалася позивач. Із врахуванням наведеного, на підставі ч.4 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів. Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила позивач. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не має для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Зміст ст.405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користуватися цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім`ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд встановив, що [PERSON] , є власником будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 05.03.2003 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №223542 від 25.03.2003 року (а.с.6). Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 28 вересня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.11-12). В згаданому житловому будинку зареєстрований [PERSON] , [INFO] , про що свідчить Будинкова книга для прописки громадян та відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 05.04.2019 року (а.с.7-10, а.с.15). Факт непроживання [PERSON] протягом одного року за адресою: [ADDRESS] підтверджується комісійним актом Радехівської міської ради Львівської області, складеним 11 лютого 2020 року комісією Радехівської міської ради Львівської області (а.с.31). Підстав, з яких можна було би зробити висновок, що [PERSON] , не користується житлом з поважних причин, суду не представлено. Приймаючи до уваги вищенаведене, ті обставини, що відповідач більше встановленого ст.405 ЦК України строку будинком [ADDRESS] без поважних причин не користується, суд вважає, що його необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, відтак позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved