Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

29 жовтня 2018 року до Котовського міськрайонного суду Одеської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2018 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 18 грудня 2018 року. У зв'язку з неявкою сторін 18 грудня 2018 року підготовче судове засідання у даній справі не відбулося та було перенесено на 18 січня 2019 року. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 січня 2019 року справу передано до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за підсудністю. 18.03.2019 року ухвалою суду справу прийнято до провадження та призначено її до судового розгляду. В своєму позові [PERSON] зазначив, що з 06 липня 1999 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON] [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося: між ним зникло взаєморозуміння та взаємоповага, часто стали виникати сварки. Вказане призвело до фактичного припинення шлюбних сосунків, на теперішній час, кожен з них живе своїм власним життям та інтересами. За таких обставин вважає, що їх сім'я розпалася остаточно та відновленню не підлягає, а їх шлюб існує лише формально. Просив розірвати укладений між ним та відповідачем шлюб. В судове засідання позивач не з'явився. Надав суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзив на позов суду не надала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 06 липня 1999 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що складено відповідний актовий запис №124. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] [INFO]. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо. Сторони втратили почуття кохання та взаємоповаги, фактично припинили подружні стосунки. За таких обставин, зважаючи на категоричну позицію позивача стосовно не бажання перебувати у шлюбі та відновлювати сім'ю, виходячи із засад добровільності як укладення, так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved