Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

29 жовтня 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Київської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В позовних вимогах, з врахуванням заяви щодо уточнення позовних вимог, позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право приватної власності в порядку спадкування на 10/100 часток житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 10/100 часток житлового будинку за вказаною вище адресою, належних померлому на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації № 186-С/ЖБ від 12.02.2003 року. Позивач разом з рідним братом звернулися до Першої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Так як до закінчення встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини рідний брат відмовився від своєї частки в спадкування на користь позивача, останній є єдиним спадкоємцем майна померлого батька за законом. 22.08.2019 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Праведник Н.О. було відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на 10/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , так як за даними правовстановлюючих документів, поданих до державного нотаріуса, вбачається, що померлому [PERSON] належить на праві власності 1/12 частка спірного житлового будинку. Як з`ясувалось, померлий за життя не перереєстрував належну йому 1/12 частку житлового будинку на 10/100 його частини з урахуванням наказу № 186-С/ЖБ від 12.02.2003 року., підставою якого, зокрема, став Акт прийняття об`єкта в експлуатацію. В КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» знаходиться копія наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації № 186-С/ЖБ від 12.02.2003 року з відтиском штампу «відповідає оригіналу», а сам оригінал, за повідомленням Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), згідно Номенклатури справ Головного управління житлового забезпечення за 2003 рік знищений у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Позивач вважає, що через неможливість відновити наказ Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації № 186-С/ЖБ від 12.02.2003 року в зв`язку з його знищенням органом видачі його право на нерухоме майно, належне померлому батькові, але не перереєстроване ним за життя, підлягає захисту на підставі ст. 392 ЦК України. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.11.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.02.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду у судовому засіданні. 13.03.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача Київської міської ради в якому зазначено, що, в даному випадку належним, відповідачем в даній справі є Київська міська рада виключно у зв`язку із тим, що даний державний орган виступає від імені держави у разі відсутності спадкоємців або не прийняття спадщини. Також у відзиві зазначено, що Київську міську раду не можна вважати відповідальною за відсутності у позивачів правовстановлюючих документів на спадкове майно і відповідно виникнення даного спору, а тому в даному спірному випадку не вбачається ніяких правових підстав для стягнення сплаченого судового збору з відповідача. У відзиві представник відповідача просив суд на підставі поданих стороною доказів прийняття рішення згідно чинного законодавства. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, у відзиві представник відповідача просив слухати справу без його участі. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про народження, копії яких знаходяться в матеріалах цивільної справи ( а.с. 8,9). Після смерті батька позивача відкрилася спадщина на 10/100 частини будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до спадкової справи № 1112/2013, заведеної Першою Київською державною нотаріальною контрою 19.03.2013 року, копія якої міститься в матеріалах справи, єдиним спадкоємцем спірного майна є позивач, оскільки його рідний брат [PERSON] у передбачений законом спосіб та строк відмовився від прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті його батька [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контри Праведник Н.О. від 22.08.2019 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 10/100 часток житлового будинку з відповідною часткою будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] після померлого [INFO] батька [PERSON] , так як за даними правовстановлюючого документа, а саме: свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Київською державною нотаріальною конторою 19.06.1992 року за реєстровим №7Н-16564, зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації м. Києва 31.05.1994 року і записаного в реєстрову книгу за №12002 та інформаційної довідки, виданої КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 01.08.2019 року ПБ-2019 №1286, померлому [PERSON] належить на праві власності 1/12 частка житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.62). З відповіді КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 03.10.2019 року № 062/14-13466 (И-2019) на адвокатський запит адвоката Гордієнко Т.В. вбачається, що згідно наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації № 186-С/ЖБ від 12.02.2003 року [PERSON] належить 10/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Правовстановлюючий документ [PERSON] не перереєстровував. Разом з даним листом було направлено копію зазначеного наказу з відтиском штампу «відповідає оригіналу» (а.с.16). Відповідно до листа Департамента будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 17.10.2019 року № 056/9113-37-543, адресованого представнику позивача - адвокату Гордієнко Т.В., у відповідності до Номенклатури справ Головного управління житлового забезпечення за 2003 рік вказаний вище наказ знищений у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Таким чином, письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах справи встановлено, що померлий [PERSON] за життя набув право власності на 10/100 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , однак не здійснив реєстрацію права власності на належну йому частину нерухомого майна на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації № 186-С/ЖБ від 12.02.2003 року, який, в свою чергу, на сьогоднішній день знищений. Дані обставини стали підставою для прийняття державним нотаріусом постанови про відмову у видачі позивачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на 10/100 часток спірного житлового будинку. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. При цьому, судом встановлено, що позивач, як син спадкодавця, беручи до уваги відмову іншого сина спадкодавця від прийняття спадщини, та враховуючи, що відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги. Згідно положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як передбачено п.п. 4,15, 4.18 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Позивачем у зазначених спорах може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268-1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у разі їх відсутності, територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Відсутність державної реєстрації права власності за спадкодавцем не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи, що відсутність оригіналу наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації № 186-С/ЖБ від 12.02.2003, який підтверджує факт належності 10/100 частини спірного будинку за померлим [PERSON] та відсутність реєстрації права власності на підставі зазначеного наказу за спадкодавцем перешкоджає позивачу одержати свідоцтво про право на спадщину - володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, а пред`явлений позов не суперечить вимогам ст. 392 ЦК України, суд приходить до висновку про задоволення позову про визнання права власності на 10/100 частину спірного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved