Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

30 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 12 серпня 1995 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через розбіжність поглядів та несумісність характерів. Подружні відносини припинилися в квітні 2008 року. На примирення не погоджується. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. До початку судового засідання позивачка [PERSON] звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю та просить розірвати шлюб. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що з 12 серпня 1995 року [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу - [PERSON]), [INFO], перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Дігтярівської селищної Ради народних депутатів, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу складено відповідний актовий запис № 8 (а.с. 10). Від шлюбу народилося двоє дітей - донька [PERSON], [INFO], яка зараз повнолітня, та син [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Син проживає з позивачкою. Як убачається з позовної заяви, спільне життя припинено через розбіжність поглядів та несумісність характерів. На примирення позивачка не погоджується. Враховуючи викладені позивачкою та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище [PERSON], оскільки бажання щодо зміни прізвища вона не виявила. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок (а.с. 1, 2). На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved