Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

30 листопада 2016 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» (далі ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електроенергії та заборгованості за спожиту електричну енергію. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 31 жовтня 2008 року у відповідача працівниками Олександрівського РЕМ проведена перевірка виконання вимог Закону України «Про електроенергетику» та [PERSON] користування електричною енергією для населення. В процесі перевірки виявлено факт порушення відповідачем [PERSON], а саме: самовільне підключення електроустановок, струймоприймачів, електропроводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку. Накид дротів на лінію електропередач, електрична енергія споживається без приладу обліку. 31 січня 2014 року між споживачем та енергопостачальником укладена угода про погашення боргу по акту № 016738 від 31.10.2008 року на суму 8 667,29 грн. Зазначена угода дійсна до 15.09.2017 року. На теперішній час сума боргу за актом № 016738 від 31.10.2008 року складає 7 088,92 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» суму за безоблікове користування електроенергією в розмірі 7 088,92 грн., заборгованість за спожиту електричну енергію - 207,26 грн. та судові витрати по сплаті судового збору - 1 378,00 грн. Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 24 січня 2017 року позов ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» за безоблікове користування електроенергією грошову суму у розмірі 3 000 грн.; заборгованість за спожиту електричну енергію - 207,26 грн. В іншій частині позовних відмовлено. Судові витрати ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» по сплаті судового збору у розмірі 1 378 грн. компенсовано за рахунок держави. На вказане рішення позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його змінити, стягнувши з [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» суму за безоблікове користування електроенергією в розмірі 7 088,92 грн. Обґрунтовуючи доводи скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції про зменшення суми, яка підлягає стягненню, до 3 000 грн. є помилковим, оскільки це не передбачено законодавством. Крім того, матеріальне становище [PERSON] не підтверджене доказами. Вказує, що вирішуючи питання відносно зменшення спричинених відповідачем збитків, суд не правильно застосував ст. 1193 ЦК України, положення якої не поширюється на договірні зобовязання. Проте між позивачем та відповідачем виникли договірні правовідносини, які регулюються Правилами користування електричною енергією для населення. Також позивач не погоджується з висновком суду щодо відшкодування суми судового збору в розмірі 1 378 грн. за рахунок держави, що не відповідає вимогам частини 1 ст. 88 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] підтримав доводи апеляційної скарги. Відповідач, сповіщений про час та місце розгляду справу судової повісткою з рекомендованим поштовим повідомленням, не зявився. Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Судом першої інстанції встановлені такі обставини: Відповідач є споживачем електроенергії, яка надається ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Олександрівського РЕМ. Між [PERSON] та Олександрівським РЕМ укладено договір про користування електричною енергією за № 02116а від 19 лютого 2014 року. (а. с. 11 - 12) 31 жовтня 2008 року у присутності [PERSON] складено акт № 016738 про порушення [PERSON] користування електричною енергією побутовим споживачем, у якому зафіксований факт самовільного підключення електроустановок до електричної мережі з порушенням схеми обліку - накид дротів на лінію електропередач споживача [PERSON] (а. с. 6) 30 січня 2014 року складено протокол засідання комісії РЕМ по розгляду актів про порушення ПКЕЕ побутових користувачів № 2, де зазначено, що відповідно до акту № 016738 від 31 жовтня 2008 року проведено розрахунок розміру шкоди згідно «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», де розмір шкоди з урахуванням НДС складає 8 667,29 грн. (а. с. 7, 8, 79) 31 січня 2014 січня між споживачем [PERSON] та структурним підрозділом ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» Олександрівським РЕМ укладено угоду про погашення боргу по акту № 016738, з щомісячною сплатою у розмірі 200,00 грн. (а. с. 9) Згідно контрольним показам лічильника [PERSON] та особовому рахунку 460102116а за період 22.03.00 - 25.06.2016 року, а також розрахунку суми боргу з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року станом на 31 січня 2015 року відповідач має заборгованість за користування електроенергію 207,26 грн., та заборгованість за фактом розкрадання 8 667,29 грн. (а. с. 13 - 24, 32) Відповідно до довідки про склад сім'ї з місця проживання № 54 від 30.01.2014 року, наданої Олександрівським житлово-комунальним підприємством, акту Олександрівської селищної ради № 425 від 15.07.2016 року та довідки № 02-27/614 від 20.07.2016 року, [PERSON], [INFO], прописаний та проживає за адресою: [INFO]. (а. с. 10, 26 - 27, 77) Відповідач [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 (категорія 2), що підтверджується посвідченням серії А № 180035 та обслуговується соціальним працівником територіального центру соціального обслуговування Олександрівського району Донецької області. (а. с. 75, 78) Суд першої інстанції, враховуючи, що відповідач має похилий вік, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, перебуває в тяжкому матеріальному становищі, вважав за необхідне застосувати положення частини 4 ст. 1193 ЦК України для зменшення розміру відшкодування заподіяної матеріальної шкоди до 3 000 грн. Також суд прийняв рішення компенсувати за рахунок держави понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. Однак, з такими висновками не можна погодитись, оскільки вони не ґрунтуються на нормах матеріального права. Відповідно до частини 4 статті 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Вказана стаття є загальною нормою, якою встановлюються підстави звільнення від відповідальності за завдання позадоговірної шкоди та підстави зменшення відповідальності у порівнянні із загальним розміром відшкодування шкоди в повному обсязі (ст. 1166 ЦК України). Частина 4 цієї статті, передбачає можливість зменшення розміру відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища. [PERSON] частини 4 має загальний характер та розповсюджується на всі випадки завдання шкоди фізичною особою. Проте положення даної статті не розповсюджується на договірні правовідносини та на випадки завдання збитків у разі розкрадання споживачем електричної енергії. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі, регулюються спеціальним законодавством. Як визначено абзацом двадцять першим статті 1 Закону України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР, споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно частинам 4 та 5 статті 26 цього закону споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. [PERSON] користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору. Відповідно до абзаців 1 та 11 п. 53 [PERSON] користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об'єкта або має право користуватися цим об'єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі причетності побутового споживача до порушення цих [PERSON] у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих [PERSON] та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією. Згідно п. 1.1 та 1.2 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, яка затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 р. № 562 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 р. за № 782/12656), ця Методика встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами [PERSON] користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.96 № 28 (далі - ПКЕЕ), або [PERSON] користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 № 1357 (далі - ПКЕЕН). Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) (далі - енергопостачальник) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об'єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку. Правильно встановивши обставини справи та характер правовідносин сторін, що виникали з договору, яким сторони визначили зміст своїх прав і обов'язків відповідно до [PERSON], суд безпідставно застосував до цих правовідносин норму ст. 1193 ЦК України, яка регулює зобов'язання, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, підставою виникнення яких є неправомірна діяльність (позадоговірні зобов'язання), а не договір. Оскільки обставини справи судом встановлені повно й правильно і у справі не вимагається додаткової перевірки доказів, а допущена судом помилка в застосуванні норм матеріального права не вплинула на правильність вирішення спору, а лише на розмір задоволених вимог, судове рішення підлягає зміні. З огляду на викладене, у суду були відсутні підстави для зменшення розміру, завданих енергопостачальних збитків та з відповідача слід стягнути не відшкодовану суму збитків у розмірі 7 088,92 грн. (а. с. 23) Рішення в частині стягнення заборгованості за користування електроенергією у сумі 207,26 грн. не оскаржується. Змінюючи рішення в частині розміру стягнення необлікованої електроенергії та задовольняючи апеляційну скаргу, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача, витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з посвідчення, відповідач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії. Згідно п. 18 ч. 1 ст. 20 та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII, особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема, зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 цього закону особам, віднесеним до категорії 2 (пункт 2 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема, пільги, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5, 6, 7, 8, 11, 12, 17, 18, 20, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 29, 30, 31 статті 20. Згідно п. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 02/163-48 від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. У даній справі [PERSON] не є позивачем, а судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ст. 1 Закону України «Про судовий збір»). При зверненні позивача до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1 378,00 грн., а за подання апеляційної скарги 1 515,80 грн., що складає суму 2 893,8 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Отже, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції в частині стягнення вартості не облікованої електроенергії та судового збору скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині. В іншій частині рішення залишити без змін.

Outcome: approved