Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

30 липня 2020 року [PERSON] (надалі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (надалі - відповідач), про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення. Предметом позову є скасування наказу в.о. начальника КП «Київжитлоспецексплуатація» Рудницького О.М. №152 від 03 липня 2020 року «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким [PERSON] оголошено догану за неналежну підготовку річного фінансового плану на 2020 рік, невчасне подання попереднього проекту річного фінансового плану на 2021 рік на погодження до Департаменту комунальної власності м. Києва та де премійовано за червень 2020 року. Позивач не погоджується із вказаним наказом, законним вважає його незаконним та необґрунтованим. Зокрема зазначає про те, що річний фінансовий план на 2020 рік позивачем було подано вчасно (вперше його подано 02 грудня 2019 року), але в подальшому, на виконання рішень та листів органу управління, він неодноразово корегувався і виправлявся. Крім цього вказує на порушення строків накладення дисциплінарного стягнення, оскільки моментом виявлення проступку, який полягає у невчасному поданні фінансового плану, є час подання такого фінансового плану. Також, позивач не погоджується із такими підставами притягнення його до дисциплінарної відповідальності, як невчасне подання попереднього проекту річного фінансового плану на 2021 рік на погодження до Департаменту комунальної власності м. Києва, оскільки, згідно наказу начальника відповідача Котляренка О. №64 від 31 березня 2020 року «Про надання інформації з метою складання фінансового плану підприємства на 2021 рік» позивач не був уповноважений готувати чи формувати вказаний звіт, взагалі не був його виконавцем, а відповідно до п. 10 вказаного наказу, контроль за виконанням наказу начальник підприємства залишив за собою. Крім цього, відповідно до посадової інструкції, затвердженої начальником підприємства 05 березня 2020 року, відсутній обов`язок позивача готувати чи формувати такий звіт. Також, позивач звертає увагу суду на те, що відповідно до наказів №85-к від 09 квітня 2020 року та 110-к від 04 травня 2020 року, з 13 квітня 2020 року по 04 травня 2020 року позивач перебував у щорічній відпустці, а тому не може нести відповідальності за неподання до 01 травня 2020 року проекту фінансового плану на 2021 рік. Крім цього, позивач не погоджується із тим, що при притягненні його до дисциплінарної відповідальності, відповідач врахував лист Департаменту комунальної власності м. Києва від 18 червня 2020 року №062/07/14-4044, оскільки правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування всіх обставин його вчинення органом, якому надано право прийняття працівника на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду), однак не іншим органом чи посадовою особою. Також, позивачем надано пояснення щодо зауважень, викладених у листі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи (а.с. 65-66). 24 вересня 2020 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву (а.с. 75-97). Відповідач вважає позовну заяву необґрунтованою і такою, що не підтверджується матеріалами справи. Вважає наказ від 03 липня 152 законним та обґрунтованим. Зазначає про те, що у відповідності до п.1.3. статуту відповідача, КП «Київжитлоспецексплуатація» віднесено до сфери управління виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та підконтрольне Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації) та Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в межах повноважень цих департаментів. Відповідач отримав лист Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18 червня 2020 року №062/07/14-4044 (надалі - лист), в якому було поставлено питання щодо відповідності займаній посаді першого заступника начальника КП «Київжитлоспецексплуатація», [PERSON] , в тому числі, вжиття заходів дисциплінарного впливу у зв`язку з неналежним виконанням своїх обов`язків. Беручи до уваги вказаний лист, відповідачем було проаналізовано роботу першого заступника начальника КП «Київжитлоспецексплуатація», [PERSON] . Встановлено, що річний фінансовий план на 2020 рік подавався систематично з порушенням строків, а планові рахунки в фінансовому плані не базувалися на вивченні фактичних даних, не містили оптимізації витрат, у зв`язку із чим відповідачем зроблено висновок про некоректне складання річного фінансового плану 2020 року, невчасне подання проекту річного фінансового плану на 2021 рік та неналежне виконання своїх службових обов`язків. Також, відповідач не погодився із пропуском строку накладення дисциплінарного стягнення, оскільки орган управління відповідача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) направив лист від 18 червня 2020 року №062/07/14-4044, який став причиною для проведення аналізу роботи [PERSON] , а тому, на думку відповідача термін притягнення до адміністративної відповідальності спливає 18 грудня 2020 року. Враховуючи зазначене відповідачем застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді догани, як найбільш м`якого заходу особистого немайнового характеру. Позивач не погодився із запереченнями відповідача та подав на адресу суду відповідь на відзив на позовну заяву, з аналогічних відстав, що й у позовній заяві, акцентуючи увагу також на тому, що його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності без встановлення факту порушення трудової дисципліни та з порушенням строків. Також зазначено про те, що притягуючи позивача до відповідальності за систематичне невиконання доручення органу управління відповідача, однак не зазначено у чому саме проявилася вказана систематичність, які порушення було допущено позивачем. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Представник позивача позов підтримав просив задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Відповідно до п.1.3. статуту Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» віднесено до сфери управління виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та підконтрольне Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації) та Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в межах повноважень цих департаментів (а.с. 82). Пунктом 1.5 статуту встановлено, що підприємство є юридичною особою, що має самостійний баланс, відокремлене майно, основні фонди і оборотні кошти, рахунки в установах банків, печатку зі своїм найменуванням, кутовий штамп, бланки та інші реквізити (а.с. 82). У відповідності до п.4.3 статуту, начальник підприємства укладає трудові договори (контракти, угоди) з працівниками підприємства, вживає заходів до заохочення працівників та накладення стягнення відповідно до законодавства України (а.с. 86). Відповідно до наказу Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» від 14 травня 2020 року №132-к, [PERSON] , заступника начальника підприємства з економічних питань, переведено постійно за його згоди з 15 травня 2020 року на посаду першого заступника начальника підприємства з посадовим окладом згідно із штатним розписом (а.с. 24). Відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 01 листопада 2001 року №2323, позивач 02 грудня 2019 року звернувся до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської державної адміністрації листом №062/15/1/21-5337 щодо погодження уточненого фінансового плану на 2020 рік (а.с. 36). Відповідно до наказу Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» №64 від 31 березня 2020 року «Про надання інформації з метою складання фінансового плану підприємства на 2021 рік», на виконання розпорядження Київської міської державної адміністрації від 01.11.2001 №2323 «Про затвердження Положення про порядок складання річного фінансового плану підприємством, організацією, установою, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, та господарським товариством, у якому є частка майна комунальної власності територіальної громади міста Києва в розмірі не менше як 30%» (із змінами), з метою складання та своєчасного подання до Департаменту комунальної власності міста Києва проекту річного фінансового плану комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» на 2021 рік, Планово-економічному відділу підприємства наказано організувати роботу щодо зведення інформації та затвердження фінансового плану на 2021 рік (п.1 наказу). Відповідно до п. 10 вказаного наказу контроль за виконанням цього наказу залишено за начальником Котляренком О. (а.с. 32-33). Наказом в.о. начальника КП «Київжитлоспецексплуатація» Рудницького О.М. №152 від 03 липня 2020 року «Про накладення дисциплінарного стягнення», враховуючи неналежне виконання посадових обов`язків першим заступником начальника [PERSON] , а саме за неналежну підготовку річного фінансового плану на 2020 рік, невчасне подання попереднього проекту річного фінансового плану на 2021 рік на погодження до Департаменту комунальної власності м. Києва, враховуючи лист Департаменту комунальної власності м. Києва від 18 червня 2020 року №062/07/14-4044, наказано першому заступнику начальника [PERSON] оголосити догану та де преміювати його за червень 2020 року. Підставою винесення вказаного наказу зазначено лист Департаменту комунальної власності м. Києва від 18 червня 2020 року №062/07/14-4044 та пояснення [PERSON] (а.с. 13). Оцінка обставин, встановлених судом. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок. Дисциплінарний проступок визначається як винне протиправне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Дисциплінарний проступок, як і будь-яке інше правопорушення, може бути охарактеризований як сукупність таких елементів його складу: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкт, об`єктивної сторони. Суб`єктом дисциплінарного проступку є фізична осудна особа, яка перебуває у трудових правовідносинах (працівник) та вчинила дисциплінарний проступок. Об`єктом дисциплінарного проступку є внутрішній трудовий розпорядок, зокрема такий його елемент, як трудові обов`язки. Суб`єктивною стороною дисциплінарного проступку є вина, тобто психічне ставлення працівника до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності. Умисел означає, що працівник усвідомлював протиправний характер своєї поведінки (дії або бездіяльності), передбачав її шкідливі наслідки і бажав їх настання або свідомо припускав їх настання. Необережність означає, що працівник усвідомлював протиправність своєї поведінки (дії або бездіяльності), передбачав її шкідливі наслідки, проте легковажно розраховував на їх відвернення або не передбачав, хоча повинен був і міг їх передбачити. Дисциплінарне стягнення - передбачений в нормативно-правовому акті захід примусового впливу, що застосовується органом, якому надано право прийняття на роботу даного працівника відповідно до його компетенції, за вчинений дисциплінарний проступок. Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними. Протиправною є дія або бездіяльність працівника, який порушує вимоги законодавства про працю, локальних актів, наказів або розпоряджень роботодавця, що встановлюють трудові обов`язки працівника. На підставі аналізу законодавства дисциплінарну відповідальність умовно можна поділити на два види: загальну (санкції такої відповідальності застосовуються до всіх без винятку працівників); спеціальну (застосовується на підставі окремих нормативно-правових актів: статутів, положень, законів і поширюється лише на визначене коло працівників). Загальна і спеціальна дисциплінарні відповідальності відрізняються за сферою застосування; за суб`єктом, який уповноважений накладати стягнення; за видами стягнень; за порядком і строками оскарження дисциплінарного стягнення. Загальна дисциплінарна відповідальність настає на підставі норм КЗпП України та правил внутрішнього трудового розпорядку. Вона є універсальною за характером та поширюється на переважну більшість працівників, які працюють за трудовим договором незалежно від виду здійснюваної ними діяльності. Загальна дисциплінарна відповідальність є основним видом дисциплінарної відповідальності. Вона регулюється КЗпП України та Типовими правилами внутрішнього трудового розпорядку. Спеціальну дисциплінарну відповідальність несуть працівники, на яких поширюється дія статутів і положень про дисципліну. Вони визначають сферу їх дії, загальні обов`язки відповідних працівників, заходи дисциплінарного стягнення і коло осіб, які можуть їх застосовувати, порядок накладення і оскарження стягнень. Спеціальна дисциплінарна відповідальність працівників відрізняється від загальної більш широким змістом трудового правопорушення та більш суворими заходами дисциплінарного стягнення чи впливу. У ст. 147 КЗпП України встановлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із таких заходів стягнення: догана; звільнення. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру, який полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника у трудовому колективі. У трудовому законодавстві немає обмежень щодо підстав та періодичності застосування догани як дисциплінарного стягнення. Заходи дисциплінарного стягнення застосовуються в установленому законом порядку уповноваженими на те органами або особами, тобто представниками адміністрації відповідного підприємства, установи, організації в межах їх компетенції або вищестоящими органами. Відповідно до п.22 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються: засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них. Відповідно до ч. 1 ст. 1471 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищими за підлеглістю щодо органів, які приймають працівника на роботу (ч. 2 ст. 1471 КЗпП України). Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку У ст. 148 КЗпП України вказано, що дисциплінарне стягнення застосовується безпосередньо, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. При цьому слід мати на увазі, що: а) місячний строк для накладення дисциплінарного стягнення необхідно відраховувати з дня виявлення проступку; б) днем виявлення проступку, з якого починається сплив місячного строку, вважається день, коли керівнику стало відомо про вчинений проступок. Якщо до працівника застосовано заходи адміністративного стягнення, то днем виявлення проступку буде вважатися день винесення постанови про накладення адміністративного стягнення; в) у місячний строк для застосування дисциплінарного стягнення не зараховується час хвороби працівника або перебування його у відпустці. Факт вчинення дисциплінарного проступку має бути належним чином зафіксований за допомогою актів, довідок, доповідних записок тощо. До застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни пояснення в письмовій формі (ч. 1 ст. 149 КЗпП України). На підставі оцінки обставин справи, суд дійшов висновку про те, що на позивача було покладено обов`язок щодо підготовки річного фінансового плану на 2020 рік. Однак, виходячи з положень вказаного вище законодавства, суд дійшов висновку про порушення строків накладення дисциплінарного стягнення. Щодо невчасного подання попереднього проекту річного фінансового плану на 2021 рік на погодження до Департаменту комунальної власності м. Києва, то в ці частині суд звертає увагу на те, що матеріалами справи, зокрема оглядом посадової інструкції заступника начальника підприємства з економічних питань, затвердженої начальником КП «Київжитлоспецексплуатація» О. Котляренком наказом від 03 березня 2020 року, (а.с. 25-31) не встановлено, що подання такого плану входить в його трудові обов`язки. Відповідно до наказу Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» №64 від 31 березня 2020 року «Про надання інформації з метою складання фінансового плану підприємства на 2021 рік», на виконання розпорядження Київської міської державної адміністрації від 01.11.2001 №2323 «Про затвердження Положення про порядок складання річного фінансового плану підприємством, організацією, установою, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, та господарським товариством, у якому є частка майна комунальної власності територіальної громади міста Києва в розмірі не менше як 30%» (із змінами), з метою складання та своєчасного подання до Департаменту комунальної власності міста Києва проекту річного фінансового плану комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» на 2021 рік, Планово-економічному відділу підприємства наказано організувати роботу щодо зведення інформації та затвердження фінансового плану на 2021 рік (п.1 наказу). Відповідно до п. 10 вказаного наказу контроль за виконанням цього наказу залишено за начальником Котляренком О. (а.с. 32-33). У зв`язку із цим, суд погоджується з аргументами позовних вимог про те, що позивач не був уповноважений готувати чи формувати вказаний фінансовий план на 2021 рік, взагалі не був його виконавцем, а відповідно до п. 10 вказаного наказу, контроль за виконанням наказу начальник підприємства залишив за собою. Також, суд бере до уваги посилання позивача на те, що відповідно до наказів №85-к від 09 квітня 2020 року та 110-к від 04 травня 2002 року, з 13 квітня 2020 року по 04 травня 2020 року він перебував у щорічній відпустці, що також ставить під сумнів доведення позивачу до відома інформації про покладення на нього такого обов`язку, а відповідно умислу щодо його виконання. Крім цього, відповідачем для спростування позовних вимог в цій частині також не додано будь-яких інших локальних актів, наказів або розпоряджень роботодавця, що встановлюють відповідні трудові обов`язки позивача. У зв`язку із цим відсутній склад дисциплінарного проступку. Аргументи відповідача вказаних висновків суду не спростовують, оскільки, не може бути визнана протиправною дія або бездіяльність працівника, який при цьому не порушує вимоги законодавства про працю, локальних актів, наказів або розпоряджень роботодавця, що встановлюють трудові обов`язки працівника. Встановивши, що працівник не може нести дисциплінарну відповідальність за невиконання вимог, які не були покладені на працівника та відсутність систематичного невиконання позивачем без поважних причин покладених на нього обов`язків, суд дійшов висновку про підставність позову, а права позивача підлягають відновленню шляхом визнання незаконним наказу. Щодо вимоги про скасування наказу, то суд дійшов висновку про відмову в позові в цій частині з тих підстав, що суд не має права відповідно до чинного законодавства скасувати накази юридичних осіб, а має лише право визнати наказ незаконним. Відповідно до квитанції №49268 від 28.07.2020, позивачем за подання позову сплачено 840,80 грн. судового збору (а.с. 12), який потрібно покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial