Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

30.08.2021 представник позивача звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, уточнивши яку просив суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» заборгованість за спожитий газ, що виникла у період з 01.10.2018 по 10.12.2018 в розмірі 12489,89 грн., інфляційні витрати в розмірі 1897,84 грн., 3% річних в розмірі 976,38 грн. та судовий збір в розмірі по 1135 грн. з кожного з відповідачів. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказував, що відповідачі є споживачами природного газу за адресою: [ADDRESS] . В період з 01.10.2018 по 10.12.2018, за адресою відповідачів, поставлено природного газу на загальну суму 12489,89 грн., яку в добровільному порядку не сплачують. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, а саме 1897,84 грн інфляційні втрати та 976,38 грн. 3% річних. Представник позивача Масальська Ю. правом на участь у судовому засіданні не скористалася, просила справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за її відсутністю (а.с.32). Відповідачі [PERSON] до [PERSON] до суду не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі (а.с.34,35). Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також до Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496, TOB «Дніпропетровськгаз збут» надає фізичній особі-споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за його місцем проживання. Відповідно до договору про постачання природного газу побутовим споживачам постачальник (заявник) зобов`язується постачати природний газ споживачеві (боржнику), в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП № 2496, які регулюють відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи набрали чинності 27.11.2015. Відповідно до п. 2 розділу 3 Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст.ст.633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору (а.с. 16). Згідно з п. 4 розділу 3 Правил постачання природного газу, для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднання та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог Правил. Так, відповідачі є споживачами природного газу, який постачає ТОВ «Дніпропетровськаз збут» за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією про зареєстрованих осіб (а.с.9, 11). Відповідачам у період з 01.10.2018 по 10.12.2018 за вищевказаною адресою поставлено природного газу на загальну суму 12489,89 грн. Відповідачами вартість природного газу не сплачена, у результаті чого, утворилася заборгованість у розмірі 12489,89 грн, що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с. 10). На підставі акта про відключення від 10.12.2018 № 604, відповідачам здійснено відключення газопостачання за адресою їх проживання за технічних підстав (а.с. 13). Як вбачається з розрахунку заборгованості за спожитий природний газ, відповідачі відкрито споживали природний газ до грудня 2018 (а.с. 10). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості з індексом інфляції та 3% річних, заборгованість за спожитий природний газ склала 12489,89 грн, на яку позивачем нараховані інфляційні втрати 1897,84 грн. та 3% річних - 976,38 грн. (а.с. 12). З огляду на те, що відповідачами порушено умови типового договору про постачання природного газу побутовим споживачам, а також те, що відповідачі у судове засідання не з`явилися, однак позовні вимоги визнали, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.10.2018 по 10.12.2018 в розмірі 12489,89 грн, інфляційні втрати в розмірі 1897,84 грн. та 3% річних у розмірі 976,38 грн. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого ним судового збору, в розмірі 1135,00 гривень, а інша частина в розмірі 1135,00 гривень, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів в рівних частинах на користь позивача.

Outcome: approved