Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

30.03.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Краматорської міської ради (третя особа - Перша Краматорська державна нотаріальна контора) про встановлення факту сумісного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності. 26.04.2018 року [PERSON] подав заяву про вступ у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, та надав позовну заяву з вимогами до [PERSON] , Краматорської міської ради про усунення від спадкування. Ухвалою суду від 01.06.2018 року вказані справи були об`єднані в одне провадження для спільного розгляду. 22.06.2018 року [PERSON] уточнила позовні вимоги, надавши позовну заяву з вимогами до [PERSON] (третя особа - Перша Краматорська державна нотаріальна контора) про встановлення факту сумісного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності. 23.06.2018 року [PERSON] уточнив позовні вимоги, надавши уточнену позовну заяву з вимогами до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 08.05.2019 року за заявою представника [PERSON] - [PERSON] первісну позовну заяву [PERSON] було залишено без розгляду, також за заявою [PERSON] та його представника [PERSON] були залишені без розгляду первісний та уточнений позов [PERSON] , судовий розгляд уточненої позовної заяви [PERSON] продовжено із залученням в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, Першої Краматорської ДНК. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала та показала, що [PERSON] і [PERSON] з 26.11.2001 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Даний факт підтверджується актом та показами свідків. В період спільного проживання, а саме 26.11.2001 року, останні придбали квартиру у [ADDRESS] за 1250 доларів США частково за гроші [PERSON] та частково за гроші [PERSON] . У вказаній квартирі останні власними силами робили ремонт, а також їм допомагали батьки позивачки. З 2001 року до смерті [PERSON] 21.12.2017 року [PERSON] та [PERSON] проживали у вказаній квартирі як чоловік та жінка однією сім`єю, але без реєстрації шлюбу. Спорів з приводу права власності не виникало, однак коли [PERSON] помер, то на спадщину у вигляді вказаної квартири став претендувати його брат [PERSON] . Позивачка [PERSON] на підставі ст.ст.60, 70, 74 СК України, ст.370 ЦК України просить суд встановити факт спільного проживання її та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 26.11.2001 року по 21.12.2017 року, визнати квартиру по [ADDRESS] їх спільною сумісної власністю та поділити, визнавши за нею право власності на Ѕ частку вказаної квартири, як такою що були придбана в період фактичних шлюбних відносин. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов та промову свого представника підтримала та показала, що у братів [PERSON] померла мати, після смерті якої залишилася квартира у м .Краматорську . Коли [PERSON] звільнився з місця позбавлення волі, то вони разом з братом [PERSON] вирішили прийняти спадщину, що й зробили - прийняли спадщину кожний по Ѕ частці, далі успадковану квартиру продали та гроші поділили. Вона та [PERSON] підтримували близькі стосунки та разом по оголошенням шукали квартиру для купівлі, ходили по адресам та таким чином зупинилися на квартирі по [ADDRESS] . Договір купівлі продажу даної квартири було вчинено 26.11.2001 року за 1250 доларів США, оформлено на ім`я [PERSON] , на придбання житла були витрачені гроші [PERSON] та 300 доларів США, належні їй. Спільними зусиллями у вказаній квартирі вони робили ремонт (шпалери, фарбування), купили телевізор, холодильник. З моменту придбання вказаної квартири вона та [PERSON] проживали в ній однією сім`єю без реєстрації шлюбу, дітей у них не було. Приблизно за пів року до смерті [PERSON] , останній став скаржитися на здоров`я, мав великі проблеми з ногами та якістю крові. Саме за її викликом швидкої допомоги [PERSON] був доставлений до лікарні та вранці [INFO] помер. Відповідач [PERSON] з братом зустрічався дуже рідко, про смерть дізнався з її слів. Вона приймала фінансову участь в похованні [PERSON] . Після смерті останнього ще пів року проживала у квартирі по [ADDRESS] , а потім у неї померла сестра, що проживала по [ADDRESS] , у зв`язку з чим вона перейшла проживати у вказану квартиру та вивезла свої речі. Договір купівлі-продажу від 26.11.2001 року був оформлений на [PERSON] , оскільки більшу частину грошей на це витратив саме він. Однак у зв`язку з тим, що в цей час вони перебували у фактичних шлюбних відносинах, вважає, що квартира по [ADDRESS] повинна вважатися їх спільним сумісним майном, у зв`язку з чим на підставі ст.ст.60, 70, 74 СК України, ст.370 ЦК України просить визнати за нею право власності на Ѕ частку квартири. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав та показав, що договір купівлі-продажу, за яким саме [PERSON] набув право власності на квартиру по [ADDRESS] , було вчинено 26.11.2001 року, тобто до моменту введення в дію Сімейного та Цивільного кодексів України (01.01.2004 року). Таким чином позивачка безпідставно обґрунтовує свої позовні вимоги чинним законодавством, якого не існувало на момент виникнення правовідносин. За вказаних обставин просить суд в задоволенні позову відмовити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнала, підтримала промову представника [PERSON] , а також показала, що відповідач [PERSON] її чоловік та їй особисто відомо всі обставини, що мають відношення до справи. Дійсно, в 2000 році померла матір чоловіка та вони її поховали. Відповідач [PERSON] на той час вийшов з тюрми та обидва брата в рівних частках успадкували квартиру померлої матері. Далі успадковану квартиру брати продали, щоб отримані гроші витратити на придбання власного окремого житла. Її чоловік [PERSON] купив собі квартиру, а [PERSON] на той час зустрічався з [PERSON] та частину отриманих грошей витратив на власні потреби. Останні не проживала разом, а зустрічалися, ходили в ресторан, гуляли. Згодом, коли [PERSON] знайшов квартиру, йому не вистачало власних грошей на її купівлю, та відповідач допоміг своєму братові, передавши йому під час купівлі квартиру по [ADDRESS] приблизно третину грошей від загальної суми. Позивачка [PERSON] в купівлю житла власних грошей не вкладала. Після придбання 26.11.2001 року вказаної квартири ще приблизно півроку в ній ніхто не проживав, оскільки [PERSON] разом зі своєю будівельною бригадою робив для брата в квартирі ремонт за власні кошти. Відповідач раніше працював на заробітках на півночі РФ та мав достатньо грошей. Лише через півроку [PERSON] заїхав в квартиру. Відповідач, як старший брат, наставляв [PERSON] створити сім`ю та жити нормальним життям, однак останній заперечував, вважаючи достатнім тимчасові зустрічі з [PERSON] Остання інколи приходила в квартиру до [PERSON] , де вони розпивали спиртні напої, інколи залишалася на ніч, однак як фактична родина вони не проживали. Просить в позові відмовити. У судове засідання представник третьої особи державний нотаріус Першої Краматорської ДНК [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд, вислухавши сторони та їх представників, свідків - [PERSON] , який у судовому засіданні показала, що приблизно з 2014 року знайома з сином позивачки [PERSON] , у зв`язку з чим знає позивачку та [PERSON] , відповідача [PERSON] ніколи не бачила. З приводу придбання у 2001 році квартири у м. Краматорську знає лише зі слів позивачки. Особисто може підтвердити, що з 2014 року [PERSON] і [PERSON] проживали разом, оскільки вона (свідок) бувала у них вдома. Адрес знає лише візуально, - [PERSON] , 1986 року народження, який у судовому засіданні показав, що є сином позивачки. Підтверджує, що його матір [PERSON] з 2001 року зустрічалася з [PERSON] , останній водив його до дитячого садка. Далі [PERSON] відбував покарання у виді позбавлення волі, а коли звільнився, то придбав квартиру, в якій він та [PERSON] стали разом проживати. Він (свідок) постійно проживав у діда з бабою та ходив в гості до матері. Про смерть [PERSON] дізнався зі слів матері, яка ще певний час жила на попередній квартирі, а потім з`їхала на іншу адресу, дослідивши надані письмові докази - -копію договору купівлі продажу №2593 від 26.11.2001 року, посвідченого ТБ «Євгенія сервіс» та зареєстрованого 03.12.2001 року у БТІ, згідно якому [PERSON] придбав однокімнатну квартиру [ADDRESS] , -копію довідки Краматорського БТІ №379 від 23.04.2018 року про реєстрацію права власності за [PERSON] за вищевказаним договором, -копію акту комітету мікрорайону №3 від 05.02.2018 року про те, що [PERSON] проживала спільного з [PERSON] по [ADDRESS] у період з 26.11.2001 року по 21.12.2017 року, -копію свідоцтва про народження відповідача [PERSON] та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, якими доводиться родинний зв`язок відповідача та [PERSON] , яки є братами по лінії матері, -копію свідоцтва про смерть [PERSON] , який помер [INFO] , -копію довідки про реєстрацію №722 від 11.01.2018 року, згідно якій [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] один , -копію довідки комітету мікрорайону №3 від 11.01.2018 року про те, що [PERSON] по день смерті дійсно проживав за місцем своєї реєстрації, -копію свідоцтва про смерть матері братів [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] , вважає, що позовна заява є необґрунтованою, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає. Так, позивачка [PERSON] відповідно до уточненого позову, що поданий до суду 22.06.2018 року, просить суд встановити факт її спільного проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу в квартирі [ADDRESS] , яка зареєстрована по праву власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26.11.2001 року, у період з 26.11.2001 року по день смерті останнього 21.12.2017 року. Вважаючи вказану квартиру, набутою за час спільного проживання та такою, що належить їм на праві спільної сумісної власності, позивачка просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частку квартири. Таким чином позивачка [PERSON] претендує на частку квартири, заявляючи, що на момент її придбання 26.11.2001 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з власником [PERSON] . Свої вимоги позивачка обґрунтувала чинним законодавством - ст.ст.60, 70, 74 СК України, ст.370 ЦК України. З цього приводу слід зазначити, що Сімейний кодекс України був прийнятий 10.01.2002 року і мав набрати чинності 01.01.2003 року. 26.12.2002 року Верховною Радою України був прийнятий Закону, яким внесені зміни до п.1 Розділу VІІ «Перехідні положення», відповідно до яких Сімейний кодекс України набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України. Новий Цивільний кодекс України набув чинності 01.01.2004 року, з цього ж дня розпочалася дія й Сімейного кодексу України. Згідно ст.5 діючого ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Як зазначив Конституційний Суд України в своєму Рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Такім чином позивачка [PERSON] безпідставно застосовує діючі акти цивільного законодавства до правовідносин, які виникли до набрання цими актами чинності. Відповідно до ст.3 ч.3, ч.4 ЦПК України лише процесуальні дії із здійснення цивільного судочинства здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення таких процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Матеріальне же право, якими регулюються правовідносини, застосовується саме те, що діяло на момент виникнення правовідносин, тобто в даній справі - на момент 26.11.2001 року. За вказаних обставин в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Позивачці слід роз`яснити, що відповідно до положень п.2 ч.2 ст.49, ч.3 ст.49 ЦПК України на стадії судового розгляду позивач не може збільшити або зменшити розмір позовних вимог, змінити предмет або підставу позову, однак позивачка не позбавлена права звернутися до суду з іншим позовом з урахуванням підстав відмови, наведеної судом у даному рішенні. Відповідно до ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з прийняттям рішення про відмову в задоволенні позову, з позивачки слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір за кожною вимогою окремо, що становить на 2018 рік - 352,40 грн. за вимогою про встановлення факту, 704,80 грн. - за вимогою про визнання права власності, а всього - 1057,20 грн.

Outcome: approved