Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

30 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом. Уточнивши вимоги, просила визнати за нею в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], яка настала [INFO], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS]. Вимоги мотивувала тим, що 08 травня 1982 року на підставі договору купівлі-продажу її чоловіком [PERSON] був придбаний житловий будинок по [ADDRESS], та оскільки він був непридатним для проживання, 16 серпня 1983 року рішенням виконавчого комітету Липоводолинської районної ради народних депутатів було надано дозвіл на будівництво іншого індивідуального житлового будинку за вказаною адресою. У 1984 році будинок було збудовано та здано в експлуатацію. 23 грудня 1998 року [PERSON] заповів усе своє майно їй, а [INFO] помер. Після смерті чоловіка, [PERSON] належним чином прийняла спадщину, однак оформила право власності лише на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За відсутності реєстрації за чоловіком права власності на збудований житловий будинок по [ADDRESS], вона позбавлена отримати свідоцтво про право на спадщину на це нерухоме майно, про що мається постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. У судове засідання сторони та представник третьої особи не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що з 1949 року [PERSON], [INFO], та [PERSON]., [INFO], перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.19). 08 травня 1982 року [PERSON] за посвідченим виконкомом Русанівської сільради Липоводолинського району договором купівлі-продажу придбав житловий будинок у с.Лучка Липоводолинського району Сумської області, житловою площею 25 кв.м (а.с.16). Рішенням виконавчого комітету Липоводолинської районної ради від 16 серпня 1983 року №191, [PERSON] було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на 3 кімнати, загальною площею 72,2 кв.м, житловою - 44,1 кв.м, і господарських приміщень для особистого підсобного господарства, загальною площею 64,4 кв.м, по вулиці між громадянами [PERSON] та [PERSON] у с.Лучка Липоводолинського району Сумської області (а.с.14). 23 грудня 1998 року [PERSON] заповів все своє майно дружині [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем виконкому Лучанської сільської ради 23 грудня 1998 року за реєстровим №140 (а.с.17). [INFO] [PERSON] помер (а.с.18). На підставі рішення виконкому Лучанської сільради від 24 вересня 1998 року №42, 14 грудня 1999 року на ім'я [PERSON] виготовлено державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,78 га, з яких: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, а 0,53 га для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться по [ADDRESS] (а.с.10, 20). Із довідки Лучанської сільської ради Липоводолинського району від 25 вересня 2014 року вбачається, що [PERSON] до своєї смерті був зареєстрований та постійно проживав разом з дружиною по [ADDRESS], житловий будинок за вказаною адресою значиться за померлим [PERSON] (а.с.11, 12, 18). Успадкувавши спадщину внаслідок фактичного володіння майном, [PERSON] 07 серпня 2000 року звернулась до нотконтори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 16 серпня 2000 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка на земельну частку (пай,) площею 3,10 га, що належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Липоводолинською райдержадміністрацією 22 жовтня 1996 року (а.с.13). 06 серпня 2014 року виготовлено технічний паспорт, відповідно до якого спірне домоволодіння складається із житлового будинку літ.«А-І» (1983 року будівництва), загальною площею 74,2 кв.м, житловою - 46,6 кв.м, літньої кухні літ.«Б», сараїв літ.«В», літ.«в», літ.«Г», літ.«Д», літ.«д1», літ.«Е», погребу літ.«д», огорожі №1, №3, воріт №2, колодязю №4», загальною інвентаризаційною вартістю 54354 грн., усі господарські будови зведені до 1982 року (а.с.21-24). 12 листопада 2014 року [PERSON] отримала два свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, що належали померлому [PERSON]: площею 0,1597 га для ведення особистого підсобного господарства, та 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Із довідки Липоводолинської районної державної нотаріальної контори від 17 жовтня 2014 року вбачається, що відомості про інших спадкоємців, які вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] відсутні (а.с.54). Так, ст.41 Конституції України визначено, що право власності набувається у порядку, визначеному законом. Оскільки спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України 2003 року, до спірних правовідносин застосуванню підлягає чинне на той час законодавство - ЦК Української РСР 1963 року та інші нормативно-правові акти. Відповідно до ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно зі ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце у разі коли воно не змінено заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно з положеннями ст.ст.549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, в силу ст.ст.22, 28 КпШС подружжя [PERSON] були співвласниками спірного домоволодіння, а частку померлого чоловіка відповідно до ст.549 ЦК УРСР успадкувала його дружина, шляхом проживання вступивши у володіння належним спадковим майном. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину, зокрема і на земельну ділянку для будівництва та обслуговування спірного житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]. Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV, право власності та інші речові права на нерухоме майно, що набуті до набрання чинності цим Законом згідно з чинними у той час нормативно-правовими актами, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності цим Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим Законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, не передбачала обов'язкову реєстрації (інвентаризації) будинків і домоволодінь у сільських населених пунктах (п.4, 6 Інструкції), однак передбачала її проведення в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). У період чинності зазначеної Інструкції право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, могло бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Обов'язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на об'єкти нерухомого майна введено лише Інструкцією, затвердженою наказом Держкомітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09 червня 1998 року №121. Згідно з п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19 березня 2013 року №95, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Тому, відповідність спірних житлових та господарських споруд вимогам чинних на даний час державних будівельних, пожежних та санітарних норм, доводиться наявністю технічного паспорту. Порівняння зазначених у дозволі на будівництво кількості жилих кімнат, загальної та жилої площ забудови із технічним паспортом наявного домоволодіння свідчить, що відступлення від запроектованих розмірів будівництва майже не відбулось. Тому, враховуючи, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті свого чоловіка, яка за відсутності правовстановлюючих у розумінні сучасного законодавства документів на спадкове домоволодіння позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на цю спадщину і зареєструвати право власності на нього, суд вважає, що спадкові права позивача підлягають захисту шляхом визнання за нею права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Outcome: approved