Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

30.08.2016 року позивач звернулася в суд з цивільним позовом до відповідача в якому просить розірвати шлюб укладений між ними та стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500, 00 грн. на дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову до досягнення повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що у 30.05.2013 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу у сторін народилась одна дитина, а саме [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з позивачем. Протягом тривалого часу, а саме приблизно з початку січня місяця 2015 року сторони не проживають разом та не підтримують протягом даного періоду подружніх стосунків. Відповідач самоусунувся від покладених на нього батьківських обов'язків, жодної участі в утриманні та вихованні спільної дитини не приймає. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Шлюб носить формальний характер. Добровільну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання з'явилися, заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнали, а в частині стягнення аліментів визнає частково та просить стягувати з нього аліменти в частці від його доходу, а саме в розмірі 1/4 частки від його доходу. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30.05.2013 року, який був зареєстрований у Зубрянській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 30.05.2013 року виконавчим комітетом Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] вил даним 04.07.2014 року, виконавчим комітетом Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги письмові пояснення позивача та пояснення відповідача, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивачки про те, щоб залишити за нею право надалі іменуватися шлюбним прізвищем «[PERSON]», є законним та обґрунтованим. У відповідності із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Згідно довідки виданої Благодійною організацією «Фундація Духовного відродження», слідує, що відповідач з 01.09.2016 року працює заступником директора Благодійної організації «Фундація Духовного відродження» ЛА УГКЦ та отримує заробітну плату. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» на момент розгляду справи у суді, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 1228, 00 грн. За таких обставин суд приходить до переконання про те, що з відповідача слід стягувати аліменти в частці від доходу, оскільки він офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, а саме 1/2 частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки увипадку стягнення з відповідача 1/4 частини від його заробітку, як він просить стягувати, то така сума буде становити 450, 00 грн., що є менше половини прожиткового мінімум для дітей віком до 6 років (1228:2 = 614, 00 грн.). Та з врахуванням того, що утримувати дітей зобов'язані двоє із батьків, як в період спільного життя, так і після розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду - 30.08.2016 року і до досягнення [PERSON] повноліття.

Outcome: partial