Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

30 березня 2015 року позивачка звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, треті особи Друга\~Дніпропетровська державна нотаріальна контора, [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.1-2). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на 4/20 частини домоволодіння [ADDRESS]. За життя батько склав заповіт, яким усе своє майно заповів своєму брату - [PERSON]. На момент смерті батька позивачка була неповнолітньою, тому має право на обов'язкову частку у спадщині, після смерті батька. У встановлений законом строк позивачка не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки була неповнолітньою, а згодом вважала, що її мати виконала всі юридичні формальності щодо оформлення спадщини, тому вчасно не звернулася до нотаріуса. На підставі викладеного та уточнивши свої вимоги, позивачка просить суд, визначити їй додатковий строк у три місяці для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Ухвалою суду до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійний вимог залучено [PERSON]. В судовому засідання позивачка та її представник за договором адвокат - Ремез К.І. позовні вимоги уточненого позову підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Відповідач в особі свого законного представника, у судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки представника у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за відсутністю свого представника до суду не надсилав. Третя особа - Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора в особі свого представника, до суду не з'явилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надіслала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі свого представника у зв'язку із виробничою завантаженістю. Третя особа - [PERSON] та її представник за довіреністю - [PERSON] в судовому засіданні проти вимог позову заперечували у повному обсязі. Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні, повний текст складений 17 серпня 2015 року. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Підставою звернення позивача із позовом до суду є захист її особистих прав та майнових інтересів, пов'язаних із правом спадкування, у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Суд з'ясувавши обставини спору, дослідивши їх наданими доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.70). Після укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.69). [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину являвся власником 4/20 частин домоволодіння [ADDRESS] (а.с.10,11-12). Встановлено, що згідно першої інвентаризаційної справи право власності на домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на 4/20 частки, за [PERSON] на 4/20 частки, за [PERSON] на 5/20 часток, за [PERSON] на 7/20 часток (а.с.57). [INFO] [PERSON] помер (а.с.3). За життя [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно заповів [PERSON] (а.с.73). Як вбачається із паспортних документів позивачки, на момент смерті батька - [PERSON], їй виповнилось 17 років (а.с.4). У відповідності до ст..535 ЦК Української РСР (в редакції від 08.10.1999 року), неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. 22 грудня 2011 року помер [PERSON] (а.с.40), який за життя склав заповіт, яким заповів [PERSON] та [PERSON] належне йому домоволодіння [ADDRESS] (з.а.с.59). Судом також встановлено, що рішенням суду від 11 червня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2014 року визнано за [PERSON] право власності на 2/20 частки домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO] (цив.спр.№205/74/14-ц а.с.99-102,134-137). Як вбачається із спадкової справи №181/2015, що відкрита державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори 06.03.2015 року, [PERSON] звернувшись до державного нотаріуса ДДДНК для належного оформлення спадщини після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO], отримала відмову, у зв'язку із пропуском нею встановленого строку для прийняття спадщини (а.с.63-74). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). У відповідності до ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Так, згідно п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вбачається, що той зі спадкоємців, який має право на обов'язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов'язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Починаючи з 20 серпня 1999 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6), що свідчить про те, що на момент смерті свого батька не проживала разом із ним. Згідно ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяву до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Таким чином суд, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, з позиції належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв'язку у сукупності надані позивачкою у підтвердження викладених доводів докази, приходить до висновку щодо доведеності поважності причин, за яких позивачка дійсно пропустила строк для прийняття спадщини, тому вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO], терміном до 13 жовтня 2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial