Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

31.03.2017 року позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відміну реєстрації права власності на житловий будинок №56 по вул.. Шмідта в м. Краматорську Донецької області, який на праві власності належить [PERSON]. Позов обґрунтовує тим, що реєстрація права власності на цей будинок була проведена [PERSON] незаконно. Підтвердження незаконності міститься у копії відповіді Міністерства юстиції України, заступника міністра [PERSON], який вказує, що 26.07.2011 року за регістровим номером №1-5358 на імя [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок, що належав спадкодавцю [PERSON] перевіркою не встановлено. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, наполягала на тому, що відповідачем у даній справі є саме директор Краматорського БТІ [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи не надав. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає, що по справі можливо винести заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії витягу, виданого Краматорським бюро технічної інвентаризації від 20.10.2011 року, номер витягу 31739268, реєстраційний номер 33998013, житловий будинок №56 по вул. Шмідта в м. Краматорську Донецької області на праві приватної власності зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину ВРМ №243869 від 26.07.2011 року, виданого Першою Краматорською ДНК. Реєстратор [PERSON], директор [PERSON] Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину від 01.03.1990 року, даний будинок належав на праві власності позивачці [PERSON] та був зареєстрований в органах БТІ у березні 1990 році. Відповідно до ст.16 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, враховуючи, що проведена реєстрація не визнана в належному порядку незаконною та ст.16 ЦК України не передбачено такого способу захисту цивільного права в порядку цивільного судочинства як відміна реєстрації права власності на житловий будинок, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю. На підставі ст.88 ЦПК України, враховуючи, що позивач є інвалідом 2 групи та звільнений від сплати судового збору, судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed