Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

9 жовтня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,89 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування цих вимог вказувала, що [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт на користь позивачки. До складу спадкового майна входить, в тому числі, вищевказана земельна ділянка. У передбачений законом строк вона спадщину прийняла, однак у вчиненні нотаріальних дій з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу. Оскільки Державний акт щодо вищевказаної земельної ділянки було втрачено, нотаріальне оформлення її спадкових прав неможливе, через що вона була змушена звернутися до суду із цим позовом. Представник позивача [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги своєї довірительки підтримала та просила справу розглянути у їх відсутність. Відповідач Пересадівська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області також звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги [PERSON] визнала та просила справу розглянути у відсутність їх представника. Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року, про що виконкомом Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області було здійснено актовий запис про смерть за № 27 від 29.05.2006 року (а.с. 9). За даними довідки виконкому Пересадівської сільської ради, на час смерті [PERSON] мешкала сама. Разом із нею ніхто зареєстрований не був (а.с. 10). Згідно заповіту, посвідченого 16.02.2005 року секретарем виконкому Пересадівської сільської ради, на випадок своєї смерті [PERSON] заповідала все належне їй майно [PERSON] (а.с. 11). За даними спадкової справи, заведеної Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини на підставі заповіту звернулася [PERSON](а.с. 27-35). Підстави, з яких позивачка була змушена звернутися до суду із цим позовом, підтверджуються постановою нотаріуса від 06.08.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину щодо земельної ділянки площею 3,89 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у зв'язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу на підтвердження належності цього майна спадкодавцю (а.с. 15). Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пояснення позивачки про втрату оригіналу вищевказаного правовстановлюючого документу підтверджується змістом оголошення у місцевих засобах масової інформації про втрату Державного акту серії Р4 № 102236, виданого на ім'я [PERSON] (а.с. 13-14). За даними відділу Держземагентства у Жовтневому районі Миколаївської області від 10.07.2014 року, на ім'я [PERSON] дійсно було видано Державний акт серії Р4№102236 № реєстрації 710 від 23.05.2002 року щодо земельної ділянки площею 3,89 га, розташованої в межах території Пересадівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 19). Згідно листа цього ж відділу від 10.07.2014 № 4151/01-16 видача дубліката вищевказаного документу є неможливою у зв'язку з втратою чинності 15.10.2013 року наказу «Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» (а.с. 17). Як встановлено судом, оригінал правовстановлюючого документу - Державного акту було втрачено, однак належність спадкодавцю вищевказаної земельної ділянки підтверджується даними відділу Держземагентства у Жовтневому районі Миколаївської області, отже вказане майно належить до спадкової маси. До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК Україна -Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене, та встановивши, що відповідно до вимог ст. ст. 1233-1236 Цивільного кодексу, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], та відповідно до ч. 5ст. 1268 ЦК України її право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальною порядку у зв'язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу неможливе, тому на підставі до ст. 16 ЦК України, встановивши належність вищевказаного майна спадкодавцю та права щодо цього майна його спадкоємця [PERSON], суд вважає що цивільне право останньої підлягає захисту судом, шляхом визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved