Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

29.11.2016 року позивач звернулась в суд з позовом про зняття арешту з майна. Свої вимоги мотивує тим, що в кінці вересня 2016 року позивач звернувшись до нотаріуса за консультацією з приводу відчуження майна який йому повідомив, що на все його рухоме та нерухоме майно накладено арешт. Звернувшись за інформацією до Шосткинського ДВС позивачу стало відомо, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження № 24350215 з примусового виконання постанови № 286760 від 15.11.2010 року, що видав ВДАІ м. Києва. 04.02.2011 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 05.10.2012 року, було накладено арешт на все належне позивачу рухоме та нерухоме майно. 26.10.2012 року Шосткинським міськрайонним відділом державної виконавчої служби згідно п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Виконавчий документ був надісланий до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва за місцем знаходження бухгалтерії підприємства, в якому працював [PERSON] Позивач мав лише один штраф за порушення ПДР України, який був сплачений самостійно позивачем, але віднайти документ про підтвердження даного штрафу на сьогодні неможливе. 09.11.2012р., старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Києва [PERSON], відкрито виконавче провадження, щодо виконання постанови №286760 від 15.11.2010 року. 31.12.2012 року, старшим державним виконавцем Лукіних А.В., винесено постанову про повернення виконавчого документа. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримала та наполягали на їх задоволенні. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, на розгляд справи не зявився, причину неявки суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника, але в супереч цього старшим державним виконавцем не зазначено про зняття арешту з майна. Надати більш детальну інформацію, щодо здійснення виконавчого провадження або ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження Шевченківський ВДВС м. Києва не в змозі оскільки, відповідно до 11.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 N 2274/5 строк зберігання саме завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки. Наявність арешту на все рухоме та нерухоме майно позивача, створює перешкоди у користуванні його приватною власністю та оскільки, виконавче провадження вже знищено, позивач позбавлений можливості захистити свої законні права поза судовим способом вирішення спірного питання. Статтею 317 ЦК України заначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. і Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, оскільки виконавче провадження знищено то таке виконавче провадження є завершеним. А відтак, подальше збереження арешту на все рухоме та нерухоме майно позивача є безпідставним, неправомірним, та таким, що порушує його права як власника майна. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст. 114 ЦПК України передбачено, що позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини Суд дослідивши докази по справі, а саме: довідку Шосткинського МРВ ДВС (а.с.4) відповідно до якої дійсно у відділі ДВС передувало виконавче провадження № 286760 від 15.11.2010 року, що видав ВДАІ м. Києва, про стягнення з [PERSON] штрафу на користь держави, яке після чого було надіслане до Шевченківського ВДВС м. Києва. Згідно довідки Шевченківського ВДВС (а.с.5) вбачається, що 09.11.2012 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження та 31.12.2012 року виконавчий документ було повернуто , суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved