Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

30 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначає, що він є власником земельної ділянки площею 3,15 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Біликівської сільської ради Миргородського району відповідно до державного акту серії ЯГ №660223 на право власності на земельну ділянку. При перенесенні інформації про земельну ділянку з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру було зроблено помилку у написанні кадастрового номеру земельної ділянки, а саме: виправлено помилку у кадастровому номері 5323280200:00:001:0296 шляхом присвоєння земельній ділянці за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру нового кадастрового номера 5323280200:00:001:0551. У звязку з вказаними вище обставинами, [PERSON] не може в повній мірі користуватися та розпоряджатися належним їй майном, а тому він звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку. [PERSON] надав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просив провести у його відсутністьі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.22). Представник відповідача, Управління Держгеокадастру у Миргородському районі Полтавської області, в судове засідання не зявився. Установа направила на адресу суду лист в якому просила розгляд справи провести без участі свого представника. Заперечень проти задоволення позову управління не висловило (а.с.23). Представник відповідача, Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області, в судове засідання не зявився. Установа направила на адресу суду лист в якому просила розгляд справи провести без участі свого представника. Заперечень проти задоволення позову адміністрація не висловила (а.с.21). Представник Біликівської сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не зявився. Установа направила на адресу суду лист в якому просила розгляд справи провести без участі свого представника. Заперечень проти задоволення позову сільська рада не висловила (а.с.20). Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що на підставі розпорядження Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області від 10.05.2006 року, №120 (а.с.3) [PERSON] було видано державний акт серії ЯГ №660223, на право власності на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Біликівської сільської ради Миргородського району. Акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 010754500007 Кадастровий номер земельної ділянки 5323280200:00:001:0296 (а.с.4). У вказаному Державному акті було допущено помилку:при зазначенні кадастровий номеру земельної ділянки. В матеріалах справи міститься повідомлення виконуючого обовязки начальника Управління Держгеокадастру у Миргородському районі Полтавської області (а.с.7) в якому зазначено, що після перенесення інформації про земельну ділянку, яка належить [PERSON], з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру, виявлені помилки у присвоєнні кадастрового номера земельній ділянці, а саме: виправлено помилку у кадастровому номері 5323280200:00:001:0296 шляхом присвоєння земельній ділянці за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру нового кадастрового номера 5323280200:00:001:0551. Вказаний кадастровий номер суперечить кадастровому номеру зазначеному у Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №660223 від 07.02.2007 року, що перешкоджає позивачу належним чином зареєструвати своє право власності на земельну ділянку. Згідно ст.116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади\~або органів місцевого самоврядування\~в межах їх повноважень , визначених цим Кодексом. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. На підставі ст.126 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України . Відповідно до ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджатися своїм майном . Згідно ст. 158 Земельного кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Частина перша ст. 15 Цивільного Кодексу України, закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (ст. 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (ч. 1 ст. 55 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Оскільки, позивач являється інвалідом першої групи, згідно до п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 7 від 16.04.2004 року, якщо органи влади беруть участь у справі не як позивачі, то вони зобов'язані сплачувати судовий збір на загальних підставах.\~ Тому судові витрати підлягають до стягнення з відповідачів в дохід держави в рівних частинах. На підставі ст. ст. 15, 16, 328 ,392, ЦК України,

Outcome: approved