Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

29.11.2017 року позивач звернулася до суду із позовом до виконавчого комітету Бердянської міської ради, Бердянської міської ради, приватного підприємства «Засновник 1995», в якому просить: визнати незаконним п.1.4 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 19.09.2002 № 563 «Про передачу в оренду земельних ділянок ПВКП Засновник»; визнати недійсним договір оренди землі, укладений 11 жовтня 2002 року між Бердянською міською радою та приватним виробничо-комерційний підприємством «Засновник» (вул. Толстого, 145, код ЄДРПОУ 13613017), зареєстрований в Книзі записів договорів оренди землі від 15.10.2002 року за № 1815, площею 1,47га, розташованої по вул. Коцюбинського, для розміщення та обслуговування колективних гаражів, строком до 01.10.2012 року; визнати незаконним п. 36 рішення сесій Бердянської міської ради від 25.06.2009 № 43 «Про передачу в оренду земельних ділянок,продовження терміну розробки проекту відведення, погодження місця розташування та надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки» внесені зміни до п.п. 5.13.1, 5.13.2, 5.13.4 та 5.13.5 рішення дев'ятої сесії XXІV скликання від 26.12.2002 р. № 11 «Про передачу в оренду земельних ділянок» у частині передачі в оренду земельних ділянок ПВКП «Засновник» для розміщення та обслуговування колективних гаражів: замість слів «строком до 01.10.2012 р.», читати: «строком до 01.10.2035 р.»; визнати незаконним п. 19 рішення сесії Бердянської міської ради від 12.05.2015 № 23 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок», яким внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 11 жовтня 2002 р., зареєстрованого в Книзі записів договорів оренди землі 15 жовтня 2002 року за № 1815, укладеного між Бердянською міською радою та приватним виробничо-комерційним підприємством «Засновник», площею 1,4700 га (кадастровий номер [NUMBER]), розташованої за адресою: вул. Коцюбинського, для розміщення та обслуговування колективних гаражів, а саме до: - преамбули договору, замість слів: «Приватне виробниче-комерційне підприємство «Засновник», що знаходиться в м. Бердянську по вул. Толстого, 145, ідентифікаційний код 13613017, діючи на підставі Статуту, зареєстрованого виконкомом Бердянської міської ради народних депутатів 04.11.1995 року, рішення № 621, в особі директора Шаульського Петра Петровича, на підставі рішення № 41 від 09.10.2002 року» читати «приватне підприємство «Засновник 1995» в особі керівника Шаульської Галини Володимирівни, діючого на підставі Статуту приватного підприємства «Засновник 1995»; - реквізитів сторін договору, замість слів «ПВКП «Засновник», м. Бердянськ, вул. Толстого, 145, ідентифікаційний код 13613017, директор П.П. Шаульський» читати «Приватне підприємство «Засновник 1995», Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Толстого, 145, код ЄДРПОУ 13613017, директор ПП Шаульський» читати: «Приватне підприємство «Засновник 1995», Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Толстого, 145, код ЄДРПОУ 13613017, керівник приватного підприємства «Засновник 1995» Г.В. Шаульська»; стягнути з відповідачів на користь позивача понесені по справі судові витрати. В позові посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на гараж від 20.03.2001 року є власником гаражу «Б», який розташований в [ADDRESS]. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю їй належить земельна ділянка площею 0,0028 га, яка розташована в [ADDRESS], з цільовим призначенням - для розміщення та обслуговування індивідуального гаража. Вказує, що 25.04.2001 року між нею та ППКП «Засновник» укладено договір про встановлення земельного сервітуту на прохід та проїзд транспортними засобами через земельну ділянку власника (користувача) землі до дороги загального користування. Зазначає, що в 2003 році їй стало відомо про те, що ПП КП «Засновник» передано в оренду земельну ділянку площею 1,47 га, розташовану по вул. Коцюбинського, для розміщення та обслуговування колективних гаражів, строком до 2012 року. З цього приводу звернулася за роз'ясненням до керівництва ПП КП «Засновник» та до прокурора міста Бердянська для проведення перевірки з питання чи передано в оренду в складі земельної ділянки площею 1,47 га також земельну ділянку площею 0,0028 га, яка належить їй. Прокурором міста Бердянська 14.03.03 року було надано відповідь № 78/ж-03, з якої вбачається, що за земельну ділянку, яка належить на праві власності [PERSON], ПП КП «Засновник» земельний податок не сплачує, та у найближчий час будуть внесені відповідні зміни в документи на оренду земельної ділянки під гаражний кооператив «Скіф». Директором ПВКП «Засновник» надано довідку № 26 від 28.03.2003 у якій зазначено, що рішенням виконкому № 13 від 30.09.93р. землю гаражної площадки «Скіф» по вул. Коцюбинського виділено володільцю ППКП «Засновник» Шаульському П.П. за мінусом землі приватизованих гаражів у розмірі на один гараж 1,53 га. Рішенням виконкому № 41 від 09.10.2002 року землю переоформлено в оренду строком на 10 років. Вказує, що з огляду на надані відповіді вважала, що належна їй на праві власності земельна ділянка в оренду не передавалась та відповідно її права та інтереси не порушено. Зазначає, що в березні 2017 року при переоформленні документів дізналася, що належна їй на праві власності земельна ділянка знаходиться в оренді у ППКП «Засновник». 04.04.2017 року відповіддю № Б-732 виконавчим комітетом БМР їй доведено до відома, що пунктом 1.4 рішення виконавчого комітету БМР від 19.09.2002 № 563 «Про передачу в оренду земельних ділянок ПВКП «Засновник» між Бердянською міською радою та ПВКП «Засновник» був укладений договір оренди землі від 11 жовтня 2002 року, площею 1,47 га, розташованої по вул. Коцюбинського, для розміщення та обслуговування колективних гаражів, строком до 01.10.2012 року. Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області надало відповідь № 0-8-0.4-677/90-17 від 20.07.2017 року, де встановлено, що земельну ділянку за адресою [ADDRESS] площею 0,0028 га, яка знаходилася у приватній власності [PERSON] «для розміщення та обслуговування індивідуального гаража», надано в оренду приватному підприємству «Засновник 1995» «для колективного гаражного будівництва» на підставі рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 19 вересня 2002 оку № 563 строком до 01.10.2012р., чим порушено права [PERSON] володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою, у зв'язку з чим голові БМР Чепурному В.П. направлено клопотання з вимогою вжити заходи для усунення порушення шляхом внесення змін до договору оренди про вилучення земельної ділянки зі складу земельної ділянки, яка надана в оренду ПП «Засновник 1995». Посилається на ст.ст. 22, 23, 78, 90, 93, 152, 153 ЗК України, ст.ст. 15, 16, 319, 321 ЦК України та вважає, що відповідачі не мали права на передачу в оренду її земельної ділянки. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої вимоги, просила позов задовольнити, надала пояснення відповідно до змісту позову. Представники виконавчого комітету Бердянської міської ради та Бердянської міської ради в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином (а.с.156-157). В матеріалах справи міститься відзив на позов в якому зазначено, що позовні вимоги не визнають, так як вони не підтверджені належними доказам (а.с.95-98). Директор ПП «Засновник 1995» Шаульська Г.В. та адвокат Арман-Кіосова С.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили в його задоволенні відмовити, надавши пояснення відповідно до відзиву на позов (а.с.46-49). Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. Позивачу на підставі свідоцтва про право власності від 20.03.2001 року, виданого Бердянським виконавчим комітетом Бердянської міської ради та зареєстрованим за № 315, на праві приватної власності належить гараж «Б», розташований в [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно копії державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 01.06.2001 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0028 га, розташовану на території [ADDRESS] для розміщення та обслуговування індивідуального гаража (а.с. 9). 25.04.2001 року між [PERSON] та ППКП «Засновник» укладено договір про встановлення земельного сервітуту на прохід та проїзд транспортними засобами через земельну ділянку власника (користувача) землі до дороги загального користування постійно (а.с. 10). Пунктом 1.4 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради № 563 від 19 вересня 2002 року вирішено передати в оренду ПВКП «Засновник» земельну ділянку площею 1,47 га, розташовану по вул.Коцюбинського, для розміщення та обслуговування колективних гаражів, строком до 01.10.2012 року (а.с. 20). Договором оренди земельної ділянки від 11.10.2002 року Бердянська міська рада передала Приватному виробничо-комерційному підприємству «Засновник» в оренду земельну ділянку площею 1,47 га, розташовану в м. Бердянську по вул. Коцюбинського, зазначені обставини визнаються сторонами по справі (а.с.96-98). Пунктом 19 рішення Бердянської міської ради № 23 від 12 травня 2015 року внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 11 жовтня 2002 року, а саме до преамбули договору, замість слів «Приватне виробниче-комерційне підприємство «Засновник», що знаходиться в м. Бердянську по вул. Толстого, 145, ідентифікаційний код 13613017, діючи на підставі Статуту, зареєстрованого виконкомом Бердянської міської ради народних депутатів 04.11.1995 року, рішення № 621, в особі директора Шаульського Петра Петровича, на підставі рішення № 41 від 09.10.2002 року» читати «приватне підприємство «Засновник 1995» в особі керівника Шаульської Галини Володимирівни, діючого на підставі Статуту приватного підприємства «Засновник 1995»; реквізитів сторін договору, замість слів «ПВКП «Засновник», м. Бердянськ, вул. Толстого, 145, ідентифікаційний код 13613017, директор П.П. Шаульський» читати «Приватне підприємство «Засновник 1995», Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Толстого, 145, код ЄДРПОУ 13613017, директор ПП Шаульський» читати: «Приватне підприємство «Засновник 1995», Запорізька обл.., м. Бердянськ, вул. Толстого, 145, код ЄДРПОУ 13613017, керівник приватного підприємства «Засновник 1995» Г.В. Шаульська» (а.с. 23). Пунктом 5.13.4 рішення Бердянської міської ради від 26 грудня 2002 року № 11 передано в оренду ПВКП «Засновник» земельну ділянку, площею 1,47 га, розташовану по вул. Коцюбинського, для розміщення та обслуговування колективних гаражів, строком до 01.10.2012 року (а.с. 16 зворот) Пунктом 36 рішенням Бердянської міської ради від 25 червня 2009 року № 43 вирішено внести зміни до п.п. 5.13.1, 5.13.2, 5.13.4 та 5.13.5 рішення Бердянської міської ради від 26.12.2002 року № 11 у частині передачі в оренду земельних ділянок ПВКП «Засновник» для розміщення та обслуговування колективних гаражів: замість слів: «строком до 01.10.2012р» читати: «строком до 01.10.2035р.» (а.с. 22) Згідно копії листа Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області № 0-8-0.4-677/90-17 від 20.07.2017 року, земельну ділянку за адресою [ADDRESS] площею 0,0028 га, яка знаходилася у приватній власності [PERSON] «для розміщення та обслуговування індивідуального гаража», надано в оренду приватному підприємству «Засновник 1995» «для колективного гаражного будівництва» на підставі рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 19 вересня 2002 оку № 563 строком до 01.10.2012р., чим порушено права [PERSON] володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою, у зв'язку з чим голові БМР Чепурному В.П. направлено клопотання з вимогою вжити заходи для усунення порушення шляхом внесення змін до договору оренди про вилучення земельної ділянки зі складу земельної ділянки, яка надана в оренду ПП «Засновник 1995 (а.с. 15). Відповідно до ст. 22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною радою України. З огляду на вищезазначені норми, право власності у [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0028 га, яка розташована в [ADDRESS], виникло 01.06.2001 року, що підтверджується копією державного акту (а.с. 9). За змістом ст. 78 ЗК України (у редакції 2001 року) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати в приватній, комунальній та державній власності. Відповідно до ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право: а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину; б) самостійно господарювати на землі; в) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену сільськогосподарську продукцію; г) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні об'єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; д) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч. 1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Статтею 759 ЦК України встановлено, що договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст.. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Частиною 5 ст. 93 ЗК України в редакції станом на час прийняття п. 1.4 рішення виконкому, орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені особи. За положеннями ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Оскільки на час прийняття рішень, що оскаржуються позивачем, ані виконавчий комітет Бердянської міської ради, ані Бердянська міська рада не були власниками земельної ділянки площею 0,0028 га, яка розташована в [ADDRESS], або уповноваженими особами, відповідачі не мали право на розпорядження нею шляхом передачі в оренду. Прийняттям виконавчим комітетом Бердянської міської ради та Бердянської міської ради рішень щодо передачі в оренду, у тому числі земельної ділянки, що належить [PERSON], укладенням договору оренди на підставі зазначених рішень, порушені права та інтереси [PERSON] щодо володіння та розпорядження належним їй на праві власності нерухомим майном. Щодо клопотання відповідача Шаульської Г.В. та представника адвоката Арман-Кіосової С.В. про прийняття відмови від визнання певних обставин в порядку ч.ч.1,2 ст. 82 ЦПК України, суд не вбачає підстав для його задоволення, так як воно є зміною позиції відповідача, а обставини, передбачені ч.ч.1,2 ст. 82 ЦПК України місця не мають. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved