Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

5 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Мотивує свої вимоги тим, що 29 квітня 2015 року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON], який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції у Сумській області. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як в них виявились різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Все це призвело до частого непорозуміння між ними, яке згодом переросло в постійні сварки. Подружні відносини між ними фактично припинилися, спільно не проживають, господарство спільно не ведуть. Вважає, що подальше примирення та збереження сім'ї з відповідачем неможливе. Вказує, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, вона самостійно виховує дочку, але цих грошей не достатньо, оскільки на даний час значно збільшились витрати для забезпечення належного проживання дитини, постійного лікування дочки, яка є інвалідом з діагнозом діти чий церебральний параліч, тяжкі рухові порушення, поєднані з порушенням зору, придбання продуктів харчування, одягу. Відповідач не має постійного місця роботи, але має непоганий дохід від надання послуг по будівництву. Позивач в судове засідання не з'явилась, в поданій заяві просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, відзиву не подав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Із матеріалів справи вбачається, що з 29 квітня 2015 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 24 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Судом встановлено, що позивачка разом із дитиною проживає в [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідач зареєстрований в [ADDRESS]. Місце його проживання невідоме. Докази про офіційне працевлаштування відповідача суду не надані, відомості про наявність у нього доходів відсутні. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки, суд вважає, що неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги на її утримання, а в силу положень ст. 180 СК України, яка покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, відповідач, як її батько, зобов'язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 184 СК України встановлено, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років на даний час становить 1492 грн., 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років від цієї суми становить 746 грн. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідачем [PERSON] будь-яких відомостей, що мають враховуватися судом при визначення розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суду не надано. Разом з тим, матеріали справи містять докази встановлення [PERSON] інвалідності. Враховуючи всі фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки. Однак вважає, що розмір аліментів, які просить стягнути позивач, є завищеним і приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, та

Outcome: partial