Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

30.12.2020 року позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружні відносини між ними припинені з 2014 року. Від шлюбу дітей не мають. Зазначає, що тривалий час між нею та відповідачем були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Відносини між ними зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим. Спільне господарство та спільне проживання припинено. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і дають підстави вважати, що спільне життя між нею та відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, тому вона звернулася до суду і просить розірвати між ними шлюб. У судове засідання позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце його проведення не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у разі неявки відповідача не заперечувала про розгляд справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Волноваського районного суду Донецької області судової влади України, заяву про причину неявки суду не надав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 27.06.2002 року зареєстрували шлюб, про що Зірненською сільською радою Березнівського району Рівненської області зроблено відповідний актовий запис за №16 (а.с.3). Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне господарство не ведеться. Сторони припинили шлюбні відносини з 2014 року, і з того часу мешкають окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. На теперішній час сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжя втратило взаємодопомоги та підтримки, втрачено взаєморозуміння один до одного. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти позову не надав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Окрім того, оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 104, 105, 107, 109, 110-112 СК України,

Outcome: approved