Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

30.07.2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , та просить: - поновити їй строк для звернення до суду з даним позовом, оскільки їй не було відомо що [PERSON] розірвав з нею шлюб, а тому реєстрація дитини відбулась не відповідно до закону; - виключити запис про [PERSON] , [INFO] , як батька дитини з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , уродженки м.Болград; - внести зміни у відповідний актовий запис про народження [PERSON] , де в першій графі « Прівзище » вказати « [PERSON] », в третій графі «По батькові» вказати « [PERSON] », у графі «Батько» вказати « [PERSON] ». Вимоги мотивує тим, що вона є матір`ю малолітньої [PERSON] [INFO] , яка проживає з нею. Рідним батьком дитини є [PERSON] , з яким вона проживає вже біля 12 років в цивільному шлюбу, без офіційної реєстрації. Однак, у свідоцтві про народження дочки в графі «Батько» є запис « [PERSON] », з яким вона була у зареєстрованому шлюбі на момент народження дочки. На момент зачаття дитини вона не проживала з чоловіком [PERSON] , а проживала вже з [PERSON] . Шлюб носив формальний характер. На даний час [PERSON] дав згоду на всиновлення [PERSON] , [PERSON] . Окрім цього, їй стало відомо, що 15.10.2009 року відповідач розірвав з нею шлюб, на момент реєстрації народження дитини їй це не було відомо, тому реєстрація відбулася на підставі свідоцтва про укладення шлюбу. Вона вважає, що цілком в інтересах дитини, яка вже дорослішає, вказати у свідоцтві про її народження біологічного батька, якого вона знає з народження, тому позивачка звертається до суду з цім позовом. 14.09.2021 року від позивачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона додатково пояснює, що строк звернення до суду вона пропустила, так як [PERSON] , біологічний батько дитини, з народження дочки постійно знаходиться на заробітках за межами України і приїжджає тільки на декілька днів, у неї не було можливості вирішити питання з батьківством дочки [PERSON] . На даний час дочка почала цікавитися, чому у неї інше прізвище та по-батькові, тому змінити ці відомості стало необхідністю. 25.10.2021 року від позивачки [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій вона окрім вищезазначених вимог просить встановити юридичний факт, що [PERSON] є рідним біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , уродженки м.Болград. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Та окремо пояснила, що з квітня 2012 року вона не підтримувала шлюбних відносин з відповідачем [PERSON] , а вже з 2012 року проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] . Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, 13.09.2021 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Третя особа - [PERSON] , надав до суду заяву, в якій зазначає, що він є біологічним батьком [PERSON] , він не зміг визнати своє батьківство в органах РАСЦ, так як на момент народження дочки, її мати знаходилася в зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком. Він визнає своє батьківство відносно [PERSON] . Просить розглянути справу у його відсутності, так як виїжджає за межі України. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі, чи поза ним. Факт народження дитини породжує виникнення біологічного та морального зв`язку між нею та її батьком і матір`ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки і діти мають взаємні особисті немайнові та майнові права та обв`язки. Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Отже, юридичною підставою відносин між батьками та дітьми є кровне походження дітей від певних осіб (матері та батька), яке засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому нормами СК України. Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У частині другій ст. 76 ЦПК України зазначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Предметом доказування в справах про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Судом встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] у місті Болград Болградського району Одеської області та її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 15 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, на підставі актового запису про народження №255 від 15 листопада 2013 року (а.с.9). З витребуваної судом копії актового запису про народження №255, складеного 15 листопада 2013 року вбачається, що підставою внесення відомостей про батька став актовий запис про шлюб №47 від 25.04.1992 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції Одеської області. Як вбачається з рішення Болградського районного суду Одеської області від 15 жовтня 2009 року по цивільній справі №2-ц-1387/2009, шлюб зареєстрований 22.04.1992 року між [PERSON] і [PERSON] , відділом РАЦС Болградського району Одеської області, запис акту № 47 розірвано. Рішення набрало законної сили 26.10.2009 року (а.с.12). Тобто відомості про батька в актовий запис про народження [PERSON] , були внесені на підставі актового запису про шлюб, який вже був розірваний. Оскільки на час народження дитини між сторонами шлюб вже був розірваний, тому реєстрація її народження помилково здійснювалась на підставі ч.1 ст.122 СК України, за приписами якої дитина, зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя, та ст.133 СК України, згідно якої якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Ця помилка сталася, через відсутність даних о розірванні шлюбу в органах РАЦС, так як відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] звернувся до органу державної реєстрації актів цивільного стану для отримання відповідного свідоцтва лише у 2017 році (а.с.10), а зі слів позивачки, вона взагалі не була обізнана про те, що в провадженні суду знаходилася позовна заява про розірвання їх з відповідачем шлюбу, та окрім цього вона була позивачем у справі. Відповідно до положень ст.138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Згідно з ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Частиною 3 ст. 128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали у державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою, котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання про походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Так, судом встановлено що [PERSON] та [PERSON] проживають разом вже коло 10 років як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилась дочка [PERSON] , але записати [PERSON] батьком дитини позивачка не змогла, так як була переконана у тому, що знаходиться у зареєстрованому шлюбу з [PERSON] , та окрім цього [PERSON] був на заробітках, що також ускладнювало реєстрацію народження дитини, так як для внесення даних про нього як батька потребувало його особистої присутності. На даний час [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , та до складу його сім`ї входять [PERSON] , 08.11.2013 року та [PERSON] , що підтверджується довідою №1506, видною 19.05.2021 року виконавчим комітетом Болградської міської ради Одеської області (а.с.8). Окрім цього [PERSON] 19.09.2019 року надав нотаріально посвідчену заяву, в якій дає згоду на усиновлення дочки [PERSON] громадянином України [PERSON] (а.с.11). Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. В п. 2.13.1 Правил зазначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.п. 2.16.4. п. 2.1.6 цих Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 36. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що відповідач - [PERSON] визнав позовні вимоги, а третя особа - [PERSON] визнав себе батьком дитини, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та виключити відомості про батька з актового запису № 255 від 15.11.2013 про народження [PERSON] , визнати батьком дитини [PERSON] та внести його дані до актового запису у відомостях «батько дитини» Щодо поновлення строку на звернення до суду слід зазначити наступне. Так, відповідно до вимог ст. 138 Сімейного Кодексу України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Судом встановлено, що реєстрація народження дитини відбулася [INFO] , тобто строк звернення до суду з цім позовом сплинув 15 листопада 2014 року. Позивач просила поновити їй строк для пред`явлення позову, оскільки вона вважала, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, а внесення відомостей про батька дитини з яким жінка не знаходиться в зареєстрованому шлюбі повинна проходити за його особистої участю. Частини 4 та 5 ст. 267 ЦК України передбачають, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Суд вважає, що зазначені [PERSON] причини пропущення позовної давності по цій справі є поважними, тому строк підлягає поновленню з метою захисту порушених прав. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що сторонами не заявлялося про застосування наслідків сплину строків позовної давності. Враховуючи, що відповідач визнав позов, а третя особа, не заперечує свого батьківства у відношенні дочки [PERSON] та визнає батьківство, тому суд вважає, що уточненні позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved