Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

31 травня 2016 року представник публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» в особі Іванівського району електричних мереж (далі представник позивача) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, посилаючись на те, що відповідач порушує умови договору про користування електричною енергією та порушує правила користування електричною енергією. Позивач зазначає, що відповідач є абонентом Іванівського РЕМ. Його особовий рахунок № 5070/292, зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.9). Відповідач допустив самовільне підключення поза приладом обліку, про що свідчить акт про порушення № 031239 від 23 березня 2016 року (а.с. 11 - 12). З протоколу від 23 березня 2016 року та розрахунку кількості недовраховоної електроенергії та її вартості №031239 вбачається, що за період з 02 червня 2015 року по 12 травня 2016 року вартість недорахованої електричної енергії складає суму 10001 гривня 72 копійки (а.с.14, 23). Враховуючи викладене представник позивача просить стягнути з відповідача суму в розмірі 10001гривень 72 копійки, та суму сплаченого судового збору в розмірі 1378 гривень 00 копійок. У судове засідання представник позивача не зявилася, направила до суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу заочно у разі неявки відповідача та у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився про причини своєї неявки суд не повідомив проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу у його відсутність. Встановивши зазначені обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В абзаці 3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» пленум розяснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В абзаці 2, 3 п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють правовідносини у справі до судового розгляду» пленум розяснив, що у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Якщо для цього немає законних підстав, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи. Визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами. В абзаці 6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» пленум розяснив, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого. Правопорушенням в електроенергетиці є крадіжка електричної енергії, в тому числі споживання електроенергії при самовільному підключенні до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку (абзаци 2, 3 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику»). Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку (п.19 Правил користування електроенергією для населення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила). Енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією (абзац 5 п. 37 Правил). Споживач зобовязаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів і договору про користування електричною енергією; забезпечувати належний технічний стан і безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок і побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача (п. 42 Правил). Споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкра\-дання майна цих об'єктів (п. 48 Правил). У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника (п. 53 Правил). Таким чином, виходячи з наведених матеріальних та процесуальних норм, встановлених обставин слід констатувати про відсутність фактичних даних, що визнання відповідачем позову порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та суперечить закону, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved