Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

29.10.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 11.12.2015 року в розмірі 14601.69 грн. 30.10.2018 року судом зроблено запит про місце реєстрації проживання відповідача. 17.10.2018 року надійшла інформація від відділу реєстрації місця проживання юридичного управління Камянець-Подільської міської ради, про те, що відомості про реєстрацію місця проживання [PERSON] відсутні. Ухвалою суду від 19.11. 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON], який представляє інтереси позивача на підставі довіреності № 3207-К-Н-О від 25.07.2018 року, вказує, що відповідно до укладеного договору [PERSON], було надано кредит у розмірі 5000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 22.10.2018 року має заборгованість в розмірі 14601.69 грн., яку позивач просить стягнути з [PERSON], а також стягнути 1762.00 грн. понесених позивачем судових витрат. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд вважає за можливе, справу розглядати у відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день розгляду справи повідомлялася своєчасно, належним чином на сайті суду. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11.12.2015 року між АТ КБ Приват Банк та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н і згідно даного договору останній було надано кредит в розмірі 5000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, надання банківських послуг, відповідач зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Крім того, кредитним договором передбачено умови надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідач [PERSON] зобовязання по кредитному договору не виконує і станом на 22.10.2018 року має заборгованість в розмірі 14601.69 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредита 2439.86 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 3073.11 грн.; нараховано пені 7917.21 грн.; штраф (фіксована частина) 500.00 грн.; штраф (процента складова) 671.51 грн. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. \~ Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. \~ У зв'язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 11.12.2015 року підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача понесений ним судовий збір, що підтверджуються платіжним дорученням № PROM4BSR7D від 24.10.2018 року.

Outcome: partial