Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

31 травня 2016 року до суду надійшла заява [PERSON], в якій вона просить встановити факт того, що вона, [PERSON], яка є спадкоємцем першої черги за законом, постійно проживала разом зі спадкодавцем її матірю [PERSON], яка померла 11 березня 2012 року у м. Славутичі Київської області, на час відкриття спадщини, за місцем її реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що вона є дочкою [PERSON], яка померла 11 березня 2012 року у м. Славутичі Київської області. З 31 жовтня 1995 року [PERSON] була зареєстрована та проживала разом із нею в квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS]. 6 жовтня 2011 року з метою отримання згоди банку на отримання кредиту та оформлення під заставу вищевказаної квартири вона змушена була зняти з реєстрації за цією адресою свою матір [PERSON]. До моменту смерті матір фактично продовжувала проживати у вказаній квартирі без реєстрації. Звернувшись до приватного нотаріуса Славутицького міського нотаріального округу Київської області з питанням оформлення спадщини, що залишилася після смерті її матері, їй було відмовлено у відкритті спадкової справи і оформленні спадщини та надано розяснення щодо необхідності вирішення питання по встановленню факту її постійного проживання з спадкодавцем на момент її смерті в судовому порядку. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що вона є дочкою [PERSON], яка проживала разом з нею в м.Славутичі за адресою: [ADDRESS] та була зареєстрована в цій квартирі з 31 жовтня 1995 року. 6 жовтня 2011 року з метою отримання згоди банку на отримання кредиту та оформлення під заставу квартири, в якій вони проживали, вона формально змушена була зняти з реєстрації свою матір за вказаною адресою. Так сталося, що до моменту її смерті вона ніде не була зареєстрована, хоча фактично постійно продовжувала жити разом з нею у вказаній квартирі, оскільки враховуючи її стан здоровя та цілу низку наявних в неї захворювань, вона не могла жити сама без постійного стороннього догляду, який вона їй надавала. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримав заявлені вимоги та пояснив, що він є сином заявника. Він зареєстрований та проживає в квартирі разом зі своєю матірю, [PERSON]. З жовтня 1995 року по день смерті разом з ними проживала його бабуся [PERSON], яка є матірю заявника. Не дивлячись на те, що [PERSON] в період з жовтня 2011 року по день смерті була знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS], проте вона постійно проживала в цій квартирі, і вони доглядали за нею. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги. Суду пояснила, що вона є дочкою [PERSON], заявника у справі. ЇЇ бабуся [PERSON] постійно проживала в квартирі за адресою: [ADDRESS] разом із заявником та її братом [PERSON], не дивлячись на те, що вона була знята з реєстрації за цією адресою в жовтні 2011 року. Проте, бабуся [PERSON] нікуди не відїжджала, продовжувала проживати разом з [PERSON] та [PERSON] в одній квартирі до дня смерті. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є знайомою заявника [PERSON] і часто буває в неї вдома. З 1996 року і до дня смерті разом із заявником за адресою: [ADDRESS] проживала її мати [PERSON]. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є знайомою [PERSON], заявника у справі. Приблизно один раз на місяць вона бувала в неї в гостях за адресою: [ADDRESS]. Разом з заявником проживала її мати [PERSON], яка померла в 2012 році. Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, показання свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ВЄ № 04587, виданого 11 травня 1959 року Красноярським бюро ЗАГСу, [PERSON], заявник у справі, народилась 14 квітня 1959 року, її батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON] (а. с. 13). 23 серпня 1980 року у відділі ЗАГСу адміністрації Центрального району міста Челябінська було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON], що підтверджено довідкою про укладення шлюбу № 1208 форми № 27 від 09.04.2004 року (а. с. 12). 26 грудня 1988 року Славутським міським відділом ЗАГС Хмельницької області зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 129 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-БВ № 347242. Після розірвання шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON] (а. с. 11). 16 січня 1989 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 5. Після укладення шлюбу \~присвоєні прізвища: чоловіку \~[PERSON], дружині [PERSON] (а. с. 9). Шлюб між [PERSON], заявником, та [PERSON] було розірвано, про що в Книзі реєстрації про розірвання шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 78 від 16 травня 1995 року, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1 БК № 003212, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому 16 травня 1995 року (а. с. 10). За час шлюбу заявника з [PERSON] та [PERSON] в неї народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 31 травня 1996 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу жилого будинку з надвірними будівлями, посвідчений державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, зареєстровано в реєстрі за № 2-2286. Згідно вказаного договору [PERSON] придбала у [PERSON] жилий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Ведильці, вул. Радянська, будинок № 28 (а. с. 17-22). 11 липня 1996 року право приватної власності [PERSON] на вищевказаний житловий будинок було зареєстровано у Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі № 1 за реєстраційним № 13 (а. с. 22). Відповідно до рішення Ведильцівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 29 червня 2001 року «Про упорядкування топонімічних назв у населених пунктах» вулиця Радянська перейменована на вулицю Центральну в селі Ведильці(а.с. 38). Згідно довідки № 03-19/505 від 03.06.2016 року, виданої виконкомом Ведильцівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, у будинку за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Ведильці, вул. Центральна, буд. 28 зареєстрованих осіб немає(а.с.32) 11 березня 2012 року мати заявника [PERSON] померла у м.Славутичі Київської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 240589, виданим 13.03.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області (а. с. 7). Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 63 від 12.03.2012 року смерть [PERSON] наступила вдома за адресою: [ADDRESS](а.с. 37). З довідки форми № 3 з КП «ЖКЦ» від 10.02.2016 року за № 167 видно, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], заявник, та заінтересована особа [PERSON] Мати заявника [PERSON] була зареєстрована з 31.10.1995 року, а знята з реєстрації 06.10.2011 року (а. с. 8). Як вбачається з пояснень заявника, у 1995 році вона придбала в особисту приватну власність жиле приміщення, трьохкімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. З 31 жовтня 1995 року і до самої смерті її мати [PERSON] постійно була зареєстрована та фактично проживала за вищевказаною адресою. 6 жовтня 2011 року з метою отримання згоди банку на отримання кредиту та оформлення під заставу квартири вона суто формально була змушена зняти з реєстрації свою мати [PERSON], однак остання продовжувала фактично проживати з нею в її квартирі. Зазначені обставини підтверджені показаннями свідків [PERSON] та [PERSON]. Довідкою № 957 від 23.05.2016 року, виданою УПФУ у м. Славутичі Київської області, підтверджується, що померла [PERSON] станом на 11.03.2012 року перебувала на обліку в УПФУ у м. Славутичі Київської області як одержувач пенсії(а.с. 33). З довідки КП «УЖКГ» від 23.05.2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO], похована на кладовищі м. Славутич 13.03.2012 року(а.с. 31). З метою прийняття спадщини, що залишилася після смерті спадкодавця, заявник [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Славутицького міського нотаріального округу Київської області [PERSON] Згідно листа приватного нотаріуса Славутицького міського нотаріального округу Київської області [PERSON] № 36/01-16 від 17.05.2016 року заявнику, [PERSON], було відмовлено у відкритті спадщини у звязку з неможливістю встановити останнє місце проживання померлої [PERSON] та неможливістю підтвердити факт спільного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем (а. с. 6). Враховуючи вищенаведені обставини, [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем [PERSON], [INFO], яка померла 11 березня 2012 року у м. Славутичі Київської області, за адресою: [ADDRESS], з 31 жовтня 1995 року і до дня смерті спадкодавця. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, заявнику необхідно для отримання права на спадкування майна, що залишилося після смерті [PERSON], відповідно до ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 234 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 цієї статті суд, зокрема, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За життя [PERSON] заповіту не залишала. Серед спадкоємців першої черги за законом, коло яких визначено у ст. 1261 ЦК України, залишилась тільки заявник. До спадкоємців наступної черги, які є по лінії [PERSON], відносяться її внуки: [PERSON] та [PERSON], заінтересовані особи у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно п. 1.12 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 ЦК України. В ч. 1 ст. 29 ЦК України зазначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею третьою Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено поняття місця проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно, переважно або тимчасово. На підставі досліджених доказів суд вважає встановленим факт того, що починаючи з 31 жовтня 1995 року, дати реєстрації в житловому приміщенні, і до часу відкриття спадщини - 11 березня 2012 року дня смерті [PERSON], вона постійно проживала разом з заявником за місцем її реєстрації: [ADDRESS]. За таких обставин заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved