Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

30.08.2017 року заявник [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із даною заявою та просить суд : встановити факт, що [PERSON], [INFO], помер [INFO] року у віці 80 років у м.Донецьк Донецької області. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] року в м. Донецьк помер його батько [PERSON], [INFO]. Документи, що підтверджують його смерть були видані на території тимчасово окупованої території. Крім того заявник зазначає, що встановлення факту смерті в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть. У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву та просив її задовольнити. Від заінтересованої особи Бориспільського МРВ ДРАЦС ГТУЮ у Київській області надійшов лист від 31.08.2017 № 3078/16.4-36, з проханням розглядати справу за відсутності їхнього представника, заперечень по суті заяви не мають. Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер батько заявника [PERSON], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 412 від [INFO] (а.с. 3-4). Факт родинних зав'язків заявника [PERSON] та померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER], виданим 19.04.1974 року Петровським відділом ЗАГС м.Донецька ( а.с.8). Також встановлено, що 30.06.2017 року видано свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.5), проте як зазначено у свідоцтві, воно видано від імені Петровського відділу ЗАГС м.Донецька Реєстраційної палати Міністерства юстиції так званої «Донецької Народної Республіки», за змістом якого [PERSON] помер [INFO] року у м. Донецьк. Також встановлено, що заявник [PERSON],[INFO], який зареєстрований за адресою : [ADDRESS] взятий на облік як внутрішньо переміщена особа та проживає за адресою : [ADDRESS] що підтверджується довідкою від 28.08.2017 № [NUMBER]( а.с.7). Питання державної реєстрації смерті регулюються статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 N 52/5(у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 N 3307/5). За змістом вищенаведених нормативних актів державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника. З заявою про реєстрацію смерті можуть звернутись родичі померлого, представники органу опіки та піклування, працівники житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інші особи. Державна реєстрація смерті особи, оголошеної судом померлою, проводиться за рішенням суду, надісланим судом відділу державної реєстрації актів цивільного стану, після набрання ним законної сили або за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. За змістом п.1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, державна реєстрація актів цивільного стану має здійснюватися в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях Відповідно до п.3 розділу ІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. За заявами громадян України, які переселилися з тимчасово окупованої території України, державну реєстрацію актів цивільного стану здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.13 Постанови Пленуму від 30.05.2008 №7 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. У судовому засіданні представник заявника зазначив, що заявнику відомо, що відділ державної реєстрації актів цивільного стану має відмовити у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки документ, що підтверджує факт смерті батька заявника, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом ч.2 та 3 вказаної статті будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року №254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей тимчасово окупованими територіями» м.Донецьк є тимчасово окупованою територією. Відповідно до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року, вважаються недійсними. В зв'язку з цим, отримане заявником свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 30.06.2017 року Петровським відділом ЗАГС м. Донецька, не може бути підставою для здійснення державної реєстрації смерті громадянина [PERSON]. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та прийняття в подальшому спадщини. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved