Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

31 жовтня 2013 року Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма «Сіверянка» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідачі заборгували у відповідності до заяви про зменшення позовних вимог 11083 грн. 96 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача та відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на необґрунтованість вимог позивача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов не визнають, та просять відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення представника відповідачів, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають в гуртожитку, який належить Публічному акціонерному товариству виробничо-торгова фірма «Сіверянка» на праві власності та були поселені в гуртожиток на підставі Договору про надання місць працівникам Публічного акціонерного товариства Чернігівська швейна фабрика «Елегант» у гуртожитку Публічного акціонерного товариства виробничо-торгова фірма «Сіверянка» від 25 квітня 1994 року. З 01 листопада 2010 року вищевказаний Договір від 25 квітня 1994 року було розірвано за ініціативою Публічного акціонерного товариства Чернігівська швейна фабрика «Елегант». Після розірвання договору Публічне акціонерне товариство Чернігівська швейна фабрика «Елегант» не здійснювало оплату за проживання своїх працівників у гуртожитку. У зв'язку з розірванням Договору про надання місць працівникам Публічного акціонерного товариства Чернігівська швейна фабрика «Елегант» у гуртожитку Публічного акціонерного товариства виробничо-торгова фірма «Сіверянка» від 25 квітня 1994 року та припиненням будь-яких правовідносин між сторонами договору, а також у зв'язку з відмовою відповідачів виселятись чи укласти договір найму безпосередньо з Публічним акціонерним товариством виробничо-торгова фірма «Сіверянка», позивачем здійснювалось нарахування за проживання в гуртожитку на підставі розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації від 22 жовтня 2008 року № 363, яким встановлений граничний розмір плати за проживання в гуртожитках на рівні 120 грн. за одне ліжко-місце на місяць протягом року. Відповідачі займають три ліжко-місця в гуртожитку. Відповідно до п. 2 Примірного положення про гуртожитки, гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Розпорядженням Чернігівської обласної державної адміністрації від 22 жовтня 2008 року № 363 встановлений граничний розмір плати за проживання в гуртожитках на рівні 120 грн. за одне ліжко-місце на місяць протягом року. Пунктом 3 вказаного Розпорядження визначено, що вартість електроенергії у плату за проживання у гуртожитку не включена і сплачується мешканцями додатково. ПАТ ВТФ «Сіверянка» за період з 01.11.2010 року по 01.09.2013 року нараховувало оплату за проживання відповідно до розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації № 363 від 22.10.2008 року 120 грн., а також плату за додаткові послуги, а саме: за електроенергію, послуги вахтера, за п'ять ліжко-місць, проте відповідачі займають три ліжко-місця. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно поданого позивачем розрахунку вбачається, що нарахування оплати за проживання здійснювалося на п'ять ліжко-місць, проте не надано доказів того, що в кімнатах, які займають відповідачі, є п'ять ліжко -місць. Крім того, відсутні докази того, що вільні ліжко-місця зайняті саме відповідачами та що саме вони ними користувалися. Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, на два ліжко - місця, за які нарахована плата відповідачам, позивач нікого не вселяв. Отже, суд не погоджується з розміром нарахувань вартості комунальних послуг за проживання в гуртожитку на 5 ліжко-місць, оскільки відповідачі займають три ліжко-місця, представником позивача не було надано суду доказів щодо намагання поселити в спірні кімнати на інші вільні ліжко-місця інших осіб для проживання в гуртожитку та здійснення перешкод з боку відповідачів в поселенні чи проживанні іншим особам на вимогу позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що нарахування оплати для відповідачів необхідно розраховувати на три ліжко-місця, що становитиме 360 грн. на місяць. Тому при нарахуванні наданих позивачем послуг з урахуванням електроенергії та послуг вахтера за період з 01.10.2010 року по 01.09.2013 року загальна сума, що підлягає до сплати, становить 16138 грн. 64 коп. замість нарахованих 23323 грн. 98 коп. За вказаний період відповідачі сплатили позивачу 12240 грн., а тому стягненню з відповідачів підлягає заборгованість в сумі 3898 грн. 64 коп. Також з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial