Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

30.06.2021 року заявник звернулась до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначила, що\~\~їй належить на праві приватної власності земельні ділянки загальною площею 9,97 га., згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія та номер I-BЛ № 018244 від 22.08.2002 року, виданого Хорохоринською сільською радою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначає, що в даному державному акті допущена помилка, а саме, по батькові Мифодіївні. Враховуючи наведене, просить суд встановити факт належності [PERSON] Державного акта на право приватної власності на землю серії I-BЛ № 018244 від 22.08.2002 року, виданого Хорохоринською сільською радою, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. До початку судового засідання заявником було подано до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Пунктом 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що заявнику [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія та номер I-BЛ № 018244 від 22.08.2002 року, виданого Хорохоринською сільською радою належить на праві приватної власності земельні ділянкидля ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зі змісту вищевказаного акта вбачається, що прізвище ім`я та по батькові вказано як « [PERSON] ». У своїй заяві [PERSON] зазначає, що написання її по батькові « [PERSON] » є помилковим, в свою чергу правильним є « [PERSON] ». Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9\~рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003\~правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Відповідно до п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України у п. 12\~постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року\~роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Положеннями ст. ст.\~80,\~81 ЦПК України\~визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належність допущеної помилки в правовстановлюючому документі підтверджуєтьсянаступними доказами, а саме: паспортом громадянина України [NUMBER] від 04.04.2000 pоку, виданого [PERSON] , видавник Луцький РВ УМВС України у Волинській області; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 20.07.1967 року; пенсійним посвідченням, виданим [PERSON] серії [NUMBER] від 07.02.2007 року; свідоцтво про смерть батька завниці [PERSON] серії [NUMBER] від 11.12.1998 року; довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера № [NUMBER] від 01.03.1999 року виданої [PERSON] . Встановлення належності правовстановлюючого документа має для [PERSON] юридичне значення та породжує юридичні наслідки, пов`язані з правом вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] , заінтересована особа Торчинська селищна\~рада про\~встановлення факту,\~що має\~юридичне значення є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved