Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

31 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 11.03.2009 року померла її мати [PERSON], після смерті якої позивач, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку площею 0,1596 га для індивідуального житлового будівництва, площею 0,5974 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих по вул. Київська, 42, с. Куземин Охтирського району. Рішенням Куземинської сільської ради від 19.11.1993 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,30 га, на яку за життя [PERSON] державний акт не отримувала. При зверненні до нотаріальної контори, з метою оформлення спадкових прав на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], постановою державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори від 20.07.2017 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно (земельну ділянку), як такого, який зареєстрований згідно норм діючого законодавства. Тому просить визнати за нею право на завершення приватизації на земельні ділянки загальною площею 0,34 га в тому числі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,04 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,30 га, розташованих по вул. Центральна (Леніна), 63, с. Куземин, Охтирський район, Сумська область, уточнивши площу земельних ділянок при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та які були передані [PERSON] в приватну власність, згідно рішення 21-го скликання 16-ї сесії Куземинської сільської ради народних депутатів від 19.11.1993 року «Про передачу земельних ділянок в приватну власність», але за життя Державний акт не отриманий в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]А, яка померла 11.03.2009 року в с. Куземин Охтирського району Сумської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 10.08.2017 року позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив задовольнити. Представник Грунської сільської ради Охтирського району [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку представників позивача та відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено що [PERSON] є рідною донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 6, 7). 11 березня 2009 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Згідно\~статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За час життя [PERSON] заповіту не склала, тому має місце спадкування за законом. В порядку\~статті 1261 Цивільного кодексу України, до спадкоємців першої черги за законом входять діти померлого, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається із свідоцтв про право на спадщину за законом посвідчених 14.08.2015 року державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори [PERSON], спадкоємцем майна після смерті [PERSON], яка померла 11.03.2009 року, а саме: житлового будинку з надвірними та побутовими спорудами, земельної ділянки площею 0,1596 га для індивідуального житлового будівництва, земельної ділянки площею 0,5974 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих в с. Куземин, вул. Київська, 42, Охтирського району, є [PERSON] (а.с. 12, 13, 14). Крім того, судом встановлено, що на підставі рішення 16-ї сесії 21-го скликання Куземинської сільської ради народних депутатів від 19.11.1993 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,30 га, в тому числі для ведення особистого підсобного господарства - 0,15 га, присадибна ділянка - 0,15 га, що підтверджується архівною копією, виданою 02.11.2007 року архівним відділом Охтирської районної державної адміністрації (а.с. 10). Згідно довідки виданої 22.06.2017 року виконкомом Грунської сільської ради Охтирського району, [PERSON] сесією №16 Куземинської сільської ради народних депутатів від 19.11.1993 року передано безкоштовно у приватну власність земельна ділянка площею 0,30 га в тому числі для обслуговування житлового будинку 0,15 га і для ведення особистого підсобного господарства 0,15 га, але державний акт на право власності на земельну ділянку за життя не виготовлений. Земельна ділянка знаходиться за адресою с. Куземин, вул. Центральна (Леніна), 63 (а.с. 9). Частиною 1\~статті 1297 Цивільного кодексу України\~визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у склад якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про спадщину. Так, постановою державного нотаріуса Охтирської районної нотаріальної контори [PERSON] від 20.07.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, так як відсутній документ чи будь-яка інформація щодо належності цієї земельної ділянки спадкодавцеві, який був зареєстрований за життя згідно норм діючого законодавства та відсутній витяг з Державного земельного кадастру (а.с. 11). Згідно листа наданого Охтирською районною державною нотаріальною конторою від 16.08.2017 року після смерті [PERSON], померлої 11.03.2009 року відкрито спадкову справу №167/2009 на підставі заяви про прийняття спадщини поданою дочкою [PERSON], інші спадкоємці не зверталися із заявами про прийняття та/або відмову від спадщини, свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 14.08.2015 року за реєстровим №1544-154/ на житловий будинок та присадибну ділянку за адресою: с. Куземин, вул. Київська, 22, Охтирський район доньці калюжній Н.В., на інше майно свідоцтва про право на спадщину за законом не видавалися. Статтею 1218 Цивільного кодексу України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на земельну ділянку. Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України, набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до положення ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~Згідно з приписами п.1\~Перехідних положень Земельного кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз'яснив, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч.3 ст. 116 ЗК). Однак, відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01 січня 2013 року акти на право власності на земельну ділянку не видаються, а право власності реєструється у державному реєстрі прав із видачею свідоцтва про право власності. Право на завершення приватизації та отримання даної земельної ділянки у власність, яке належало померлій [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що спадкові права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання за нею права на завершення приватизації спірної земельної ділянки та отримання на своє імя правовстановлюючого документа на дану земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved