Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

30.05.2018 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 10378,40 грн., заподіяну залиттям квартири за адресою: [ADDRESS] та моральної шкоди в розмірі 1700,00 грн., 4710 грн. витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи та 1409 грн. сплаченого судового збору. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником вказаної квартири. 23.11.2017 р. звернулася до ЛКП «Богданівка» із заявою про те, що протягом листопада 2017 року із квартири [ADDRESS] протікає вода, внаслідок чого у приміщеннях ванни, кухні в належній їй квартирі стіни стали мокрими, почорніли, вкрилися плямами, про що просила скласти відповідний акт. Того ж дня, 23.11.2017 р. пізно ввечері її квартиру було затоплено, а саме: ванну кімнату (санвузол), пл. 2.9 кв.м., кухню - 5,7 кв.м., коридор -2,9 кв.м., стіну житлової кімнати - 17.1 кв.м. На підставі акту комісії ЛКП «Богданівка» від 27.11.2017 року та при обстеженні було встановлено факт залиття вищеперелічених приміщень і константовано, що причиною затоплення стало неправильне та недбале використання системи централізованого водопостачання та опалення (прорив труби центрального опалення в приміщенні ванної кімнати) у квартирі [ADDRESS] відповідача [PERSON] , яка розташована поверхом вище. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 4826 від 10.12.2019 р., наданого на підставі ухвали суду, вартість завданого збитку внаслідок залиття квартири становить 10378,40 грн. Оскільки відповідач добровільно не бажає відшкодувати завдану шкоду, на вимоги претензії не відреагувала, тому змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Позивач вказує, що внаслідок залиття її квартири їй було спричинено моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 1700,00 грн. та обгрунтовує тим, що така виразилася у тривалих негативних емоціях та глибоких переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного, нормального ритму й способу життя, необхідності докладення додаткових зусиль для його нормалізації, порушення її прав. Крім того, моральна шкода полягає у душевних та психічних стражданнях з приводу небажання відповідача у цивілізований спосіб вирішити питання про відшкодування шкоди та її брутальна поведінка щодо неї, наслідком чого стала вразливість, погіршення стану здоров`я, у зв`язку з чим змушена була звертатися за медичною допомогою та у відділ поліції. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Ухвалою від 31.05.2018 р. позовну заяву залишено без руху. 18.06.2018 р. позивач усунула недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 20.06.2018 р. провадження у справі відкрито та вирішено розгляд справи прводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 06.09.2018 р. по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, на час проведення експертизи зупинено провадження у справі. 12.12.2019 р. до суду надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи від 10.12.2019 р. № 4826, у зв`язку з чим ухвалою суду від 16.12.2019 р. провадження у справі поновлено та призначено розгляд справи на 09.01.2020 р. Суд ухвалив справу розглядати без участі позивача, яка подала письмову заяву, в якій просить проводити справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Відповідач неодноразово в судові засідання 09.01.2020 р., 11.02.2020 р., 06.03.2020 р., 25.03.2020 р. не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, зокрема і викликом до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причин неявки суду не повідомила, відзиву не подала. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, відсутність відзиву відповідача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які позивач посилається, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , інший співвласник - [PERSON] (а.с.6, 7, 8, 9, 10, 11, 12). Як вбачається з акта, складеного комісією ЛКП «Богданівка» від 27.11.2017 р. (а.с. 5), залиття ванної кімнати, кухні, коридору та стіни житлової кімнати відбулося 23.11.2017 р. внаслідок прориву труби централізованого опалення у ванній кімнаті квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , підтоплення відбувалося протягом листопада 2017 р. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 4826 від 10.12.2019 р., наданого на підставі ухвали суду, розмір матеріального збитку, завдано власнику квартири [ADDRESS] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , внаслідок залиття, яке мало місце в листопаді 2017 року, а саме вартість проведення відновлювального ремонту по приведенню оздоблення квартири до попереднього стану на дату проведення експертизи, становить 10378,40 грн. (а.с. 75-89). Відповідачем суду не надано доказів на спростування висновків щодо причин залиття квартири позивача та вартості відновлювального ремонту, а тому позов в частині відшкодування матеріальної шкоди є підставним. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Частинами 1-3 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Також відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Згідно п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Так, судом достовірно встановлено, що з вини відповідача відбулося залиття квартири позивача, а тому суд на підставі ч.5 ст.82 ЦПК України виходить з того, що спричинення позивачу моральної шкоди знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з діями, бездіяльністю відповідача, внаслідок чого відбулося залиття квартири позивача. Враховуючи наведене, підтверджене звернення позивача в поліцію щодо неправомірних дій відповідача (а.с. 15, 16), за медичною допомогою (а.с. 14), повне ігнорування відповідачем претензії (а.с.18), суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди є підставною, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, глибини перенесених ним фізичних і душевних страждань, їх довготривалий характер, вважає, що достатнім та справедливим є відшкодування відповідачем на користь позивача моральної шкоди у розмірі 1700,00 гривень. Крім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені судові витрати в розмірі 1409 грн. сплаченого судового збору, 4710 грн. за оплату експертизи. На підставі наведеного та

Outcome: approved