Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

31.08.2015 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 368 від 13 квітня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] отримав державний акт серії ЯО № 723975 на право власності на земельну ділянку площею 0,0671 га, яка розташована на землях [PERSON] сільської ради Носівського району і призначена для ведення особистого селянського господарства. Вважає, що цільове призначення земельної ділянки має бути для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а фактично зазначено для ведення особистого селянського господарства, що не відповідає чинному законодавству. У 2003 році приватне підприємство «ЛЕНД» розробляло проект організації території земельних часток (паїв) громадянам членам КСП ім. Калініна с. Калинівка, але при складанні даного проекту не було враховано існуючі межі колишнього КСП «Нива» с. Коломійцівка [PERSON] сільської ради Носівського району, де вже було проведено розпаювання земель і членам КСП «Нива» були видані державні акти на право власності на земельні ділянки, в результаті чого на земельні ділянки (паї) членів КСП «Нива» накладені земельні ділянки (паї) членів КСП ім. Калініна в кількості 2 паї ріллі і 64 паї по кормових угіддях в тому числі і кормові угіддя позивача [PERSON] При зверненні позивача [PERSON] до ТОВ «Райзем» йому було відмовлено у виготовленні технічної документації із землеустрою щодо виготовлення правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки (паї) у звязку з тим, що на земельні ділянки ( паї) членів КСП «Нива» накладені земельні ділянки (паї) членів КСП ім. Калініна, тому позивач не може провести державну реєстрацію земельних ділянок, отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку в реєстраційній службі та укласти договір оренди земельної ділянки. Вважає, що його права щодо володіння, користування та розпорядження належною земельною ділянкою порушені, тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, згідно копії державного акту серії ЯО №723975 на право власності на земельну ділянку, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 368 від 13.04.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу [PERSON], є власником земельної ділянки площею 0,0671 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Носівського району Чернігівської області, призначена для ведення особистого селянського господарства. Також вбачається порушення п.п. 1.4 та 4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, відповідно до якої заповнення бланків здійснюється державною мовою, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. (а.с. 5). Згідно повідомлення ТОВ «РайЗем» від 28.08.2015 року за № 169 позивачу відмовлено у виготовленні технічної документації із землеустрою для виготовлення правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки (паї), у звязку з тим, що при складанні проекту організації території земельних часток (паї) членам КСП ім. Калініна не були враховані існуючі межі колишнього КСП «Нива», де вже було проведено розпаювання і членам колишнього КСП «Нива» (с. Коломійцівка) видані державні акти на право власності на земельні ділянки. На земельні ділянки (паї) членів агрофірми «Нива» накладені земельні ділянки (паї) членів КСП ім. Калініна (с. Калинівка). ( а.с. 9). Копія повідомлення Чернігівського науково-дослідного та проектного інституту землеустрою від 17.02.2014 року та копія пояснювальної записки сільського голови [PERSON] сільської ради підтверджують факт того, що при складанні проекту організації території земельних часток (паїв) для виготовлення державних актів на право приватної власності на земельну частку (пай) громадянам [PERSON] сільської ради, членам агрофірми «Нива» с. Коломійцівка Носівського району Чернігівської області, не були враховані існуючі межі колишнього КСП «Нива» (агрофірма), де вже було проведено розпаювання і громадянам членам колишнього КСП «Нива» видані державні акти на право власності на земельну ділянку. В результаті цього, на земельні ділянки (паї) членів агрофірми «Нива», які мають державні акти в кількості 6 паїв по ріллі і 9 паїв по кормових угіддях, площею 7,9819га накладені земельні ділянки (паї) членів колишнього КСП ім. Калініна в кількості 2 паї ріллі і 64 паї по кормових угіддях. (а.с. 6-8). Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, але до суду надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за їх відсутності. Відповідач - Територіальна громада с. Калинівка в особі [PERSON] сільської ради Носівського району Чернігівської області, свого представника в судове засідання не делегувала, але до суду надійшов лист про визнання позову та розгляд справи без участі представника відповідача. Третя особа на стороні відповідача Відділ Держземагенства у Носівському районі, будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи, в судове засідання представника не делегував, надіславши суду заяву про незаперечення проти задоволення даного позову та з проханням справу розглядати без їх участі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши пояснення представника позивача в позовній заяві до суду, дослідивши докази, прикладені до позовної заяви в підтвердження позову, суд приходить до наступного. Відповідно до положень статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до положень статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. На даний час позивач обмежений у здійсненні свого права власності на належну земельну ділянку, не може внести відомості про свою земельну ділянку до Державного земельного кадастру та отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку в Реєстраційній службі Носівського районного управління юстиції, так як належна йому земельна ділянка опинилась у власності суміжного землекористувача. Частиною 1 статті 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Відповідно до п.п. 1.4, 4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325 із змінами, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 серпня 2009 року за № 735/16751, заповнення бланків здійснюється державною мовою, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. Вивчивши матеріали цивільної справи, беручи до уваги, що рішення у справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved