Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

31.05.2016 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.01.2012 року у розмірі 11 531,03 грн. та судові витрати. При цьому, позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір б/н від 14.01.2012 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, нею порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. До судового засідання представник позивача не з'явився, разом із позовними вимогами ПАТ КБ «Приват Банк» просить проводити розгляд справи за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги частково визнає та просить зменшити розмір пені та штрафних санкцій. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 14.01.2012 року між сторонами було укладено договір б/н. Відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с. 6-32/. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів відповідачу. Однак, відповідач [PERSON] не виконала зобов'язання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушила умови кредитного договору, що вбачається з розрахунку заборгованості станом на 31.03.2016 року. Так, згідно вказаного розрахунку, заборгованість [PERSON] становить 11 531,03 грн., з яких: 7306,08 грн. - заборгованості за кредитом; 2999,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 525,29 грн. - штраф (процентна складова) /а.с. 4-5/. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, роз'яснено, що положення частини третьої ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні частини третьої ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). З урахуванням викладеного, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір нарахованих відповідно до кредитного договору пені та штрафів. З урахуванням вказаного зменшення, сума заборгованості за договором, що підлягає стягненню становить: 10 305,74 грн. /7306,08 грн. + 2999,66 грн./. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню, так як частково законні та обґрунтовані. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial