Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

30 квітня 2021 року представник позивача Ющенко А. Ю. звернувся до суду із цим позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у сумі 14135,12 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2270 грн. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 11.04.2018 між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір у вигляді заяви про приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, згідно якого позивач надав відповідачу кредит на його картковий рахунок у сумі 3000,00 грн. та встановив процентну ставку за кредитом у розмірі 35 процентів річних за користування кредитними коштами. У подальшому на підставі заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії кредитний ліміт було збільшено до 10 000,00 грн. Оскільки відповідач зобов`язання за даним договором належним чином не виконує, то станом на 19.04.2021 має прострочену заборгованість у сумі 14135,12 грн., яка складається із: 9810,99 грн. заборгованості за основним боргом (кредитом); 1797,32 грн. процентів за користування кредитом; 99,69 грн. заборгованості за комісією; 891,55 грн. пені, 599,04 грн. 3% річних від простроченої суми; 936,53 грн. втрат від інфляції. У зв`язку з чим просив позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не прибула, але надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду та не направив суду заяви про розгляд справи без його участі. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв`язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого. Із кредитного договору вбачається, що 11 квітня 2018 року між АТ «Ощадбанк» в особі територіально відокремленого відділення № 10018/019 філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] на підставі заяви про приєднання було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до п. 3.1 блоку 3 вказаної заяви про приєднання, шляхом підписання вказаної заяви про приєднання клієнт беззастережно приєднується до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до п. 3.6 блоку 3 цієї заяви визначено, що банк на підставі наданих клієнтом документів відповідно до вимог чинного законодавства України відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій комфорт». Також банк надав [PERSON] платіжну картку. Згідно блоку 6 заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 11.04.2018 клієнтом визначено бажаний розмір кредиту в сумі 3 000.00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 35,00 % річних. У подальшому на підставі заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії кредитний ліміт було збільшено до 10 000,00 грн. Відповідно до п. 5.2 Тарифів за обслуговування поточних рахунків з використанням платіжних карток, передбачена сплата комісійної винагороди за видачу готівкових коштів наданих в кредит - 2,99% . Згідно пункту 1.17.1, розділу XXII договору, клієнт зобов`язався використовувати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі передбачені кредитним договором. Відповідно до підпункту 8 пункту 1.29 розділу XXII договору, строк повернення кредиту є таким, що настав, і клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після прострочення виконання зобов`язань клієнта за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за Кредитом та/або процентами та/або комісіями) за кредитним договором на строк понад 85 (вісімдесят п`ять) календарних днів. Пунктом 1.17.3 розділу XXII договору встановлено, що клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по картковому рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по картковому рахунку не пізніше останнього робочого дня до білінгової дати, наступного за звітним. Згідно пункту 1.30 розділу XXII договору, у разі виникнення простроченої заборгованості за картковим рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені договором, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Відповідач у порушення вимог пункту 1.17.1, підпункту 8 пункту 1.29, пункту 1.17.3 розділу XXII договору та ст. 1054, 1049 Цивільного кодексу України, в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань та перестав виконувати умови Договору у зв`язку з чим утворилась заборгованість. При укладанні договору сторони керувались частиною першою статті 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 11 квітня 2018 року, таким чином між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обов`язки, які вони врегулювали вказаним договором. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу(частина друга статті 1054, частина друга статті 1050 ЦК України). Згідно розширеного розрахунку заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування, який було укладеного з відповідачем, станом на 19 квітня 2021 року вбачається, що заборгованість відповідача становить 14135,12 грн., яка складається із: 9810,99 грн. заборгованості за основним боргом (кредитом); 1797,32 грн. процентів за користування кредитом; 99,69 грн. заборгованості за комісією; 891,55 грн. пені, 599,04 грн. 3% річних від простроченої суми; 936,53 грн. втрат від інфляції. За змістом статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Відповідно до статті 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів, що кредитний договір укладений проти його справжньої волі, та не оскаржував його. Згідно частин першої, п`ятої, шостої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідач не надав доказів того, що він договір не укладав, не отримував кредитний ліміт на платіжну картку, не отримував грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконував умови договору, та не надав доказів про відсутність заборгованість чи про заборгованість у меншому розмірі. Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, у тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог статей 12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень статей 78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Враховуючи положення частини сьомої статті 81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Однією із засад судочинства, регламентованих пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» підлягають задоволенню. За таких обставин, враховуючи викладене, наявність простроченої заборгованості у [PERSON] перед АТ «Державний ощадний банк України» за кредитним договором від 11 квітня 2018 року, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 14135,12 грн., яка складається із: 9810,99 грн. заборгованості за основним боргом (кредитом); 1797,32 грн. процентів за користування кредитом; 99,69 грн. заборгованості за комісією; 891,55 грн. пені, 599,04 грн. 3% річних від простроченої суми; 936,53 грн. втрат від інфляції, що виникла станом на 19.04.2021 та заявлена позивачем у позовній заяві. Крім того, з відповідача [PERSON] на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved