Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

31 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10 червня 2016 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Жовтневим районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу малолітніх або неповнолітніх дітей на мають, однак відповідач у добровільному порядку розірвати шлюб не бажає. Зазначає, що фактично шлюбні стосунки припинено у січні 2017 року, спільне господарство не ведеться, з відповідачем проживають окремо. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Просила шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне «Лалак». Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу просила розглянути за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 червня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 335342. (а.с.4). Сторони від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили у січні 2017 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved