Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

29.11.2013 року [PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення збитків завданих внаслідок ДТП. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 25.11.2012 року на перехресті вулиць Саксаганського та Горького у м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Порш Каєн» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.12.2012 року визнано [PERSON] За даними звіту № 531 про оцінку автомобіля «Порш Каєн» д.н.з. [NUMBER] від 13.12.2012 р., складеного ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого автомобілю внаслідок ДТП складає 160 026, 68 грн. З метою здійснення ремонту, позивач звернулася до ФОП [PERSON] та після відновлювальних ремонтних робіт отримала від останнього рахунок-фактуру № 15 від 23.08.2013 р., згідно якого вартість запасних частин та відновлювальних робіт складала 131 152, 00 грн. Позивач сплатила зазначену вище суму на користь ФОП [PERSON], що підтверджено квитанцією № 293 від 13.12.2012 р. та підписала акт виконаних робіт по технічному обслуговуванню та ремонту автомобіля № 14 від 23.08.2013 р. На час зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, обов»язкова цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СК «Оранта-Січ», останнім на виконання умов договору було виплачено страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн., що підтверджено випискою ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» за особовим рахунком 26206700148916 та заявою про видачу готівки № FJB321705461306 від 05.08.2013 р. Просив стягнути на користь [PERSON] збитки у розмірі 82 232, 00 грн., що є різницею між фактично понесеними витратами на відновлювальний ремонт пошкодженого з вини відповідача автомобіля та виплаченим страховим відшкодуванням, а також відшкодувати судові витрати по сплаті судового збору при зверненні в суд з позовом. У судове засідання представник позивача не з»явився, подав до суду клопотання про завершення розгляду справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі. Відповідач та його представник, у судове засідання 19.06.2015 року не з»явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлений телеграмою. З огляду на викладене, врахувавши думку представника позивача, суд ухвалив, завершувати розгляд справи за відсутності сторін. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених до [PERSON] позовних вимог з наступних підстав. За правилами ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги, а правилами ст. 10 цього Кодексу визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 25.11.2012 року на перехресті вулиць Саксаганського та Горького у м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Порш Каєн» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (а.с. 7,8). Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], його також визнано винним у її вчиненні постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.12.2012 року (а.с. 9). Внаслідок цієї ж дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Порш Каєн» д.н.з. [NUMBER], належний на праві власності [PERSON] (а.с. 6). За даними звіту № 531 про оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу складеного 13.12.2012 р., ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу - автомобіля «Порш Каєн» д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді складає 160 026, 68 грн. (а.с. 13-22). Відповідно до рахунку-фактури № 15 від 23.08.2013 року щодо технічного обслуговування і ремонту автомобіля ФОП [PERSON] за замовленням [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля «Порш Каєн» д.н.з. [NUMBER], належного на праві власності останній складає 131 152, 00 грн. (а.с. 44-45). За даними акту № 14 виконаних робіт по технічному обслуговуванню і ремонту автомобіля «Порш Каєн» д.н.з. [NUMBER] від 23.08.2013 р. ФОП [PERSON] було виконано роботи и використано матеріали на замовлення [PERSON] на суму 131, 152, 00 грн., а [PERSON] прийняла та оплатила вартість відновлювального ремонту, виконаного ФОП [PERSON], який є платником єдиного податку (а.с. 46-47,48,49-50). Звертаючись в суд з позовом, представник позивача стверджує, що 05.08.2013 року ПАТ «СК «Оранта-Січ» на виконання договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] поліс серії АВ 3402092 у період з 01.06.2013 р. по 02.08.2013 р. виплатило на рахунок [PERSON] страхове відшкодування на загальну суму 49 839, 27 грн., що підтверджено повідомленням «Про відшкодування збитків» за № 12-12/2320 від 11.06. 2013 р. (а.с. 52). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За правилами ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, тільки у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом щодо надання доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову. Наразі, заявлені позовні вимоги, щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з його вини у розмірі 82 232, 00 грн., що складає різницю між фактично понесеними позивачем витратами на ремонт пошкодженого з вини відповідача належного їй майна та розміром отриманого страхового відшкодування, підлягають задоволенню судом. Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 822, 33 грн. покласти на відповідача відповідно до правил ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved