Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

31.03.2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON], зареєстрований 19 березня 2005 року, актовий запис № 6. Стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] та сина [PERSON], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісяця, з моменту звернення до суду та до досягнення ними повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 19.03.2005 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просила шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, на протязі спільного життя вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, через що в сім'ї постійно виникають сварки, вони постійно сперечалися та почали принижувати один одного, вказані сварки неодноразово відбувались в присутності їх дітей. Зараз шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільне господарство. Діти проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В свою чергу відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Через скрутне фінансове становище та через, те що відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати допомогу, позивачка була змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Майнового спору між сторонами немає. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з`явився, але на адресу суду повернувся конверт з відміткою «Укрпошти» про те, що відповідач за зазначеною адресою не проживає (а.с.23, 24). Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Тому суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення, за згодою позивачки, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Заслухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER], зареєстрованого Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області, 19.03.2005 року, актовий запис № 6, (а.с.12), сторони уклали шлюб - 19.03.2005 року. Від вказаного шлюбу у сторін народилося двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10), які проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні, відповідно до довідки № 2151 від 18.03.2014 року, виданої Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області (а.с.6). Згідно вказаних вище свідоцтв про народження, [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. На підставі ст. 180 СК України батьки несуть рівний обов'язок по змісту дитини до досягнення їм повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. Згідно ч. 3 ст. 181 ЦК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по справі. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту, також суд дійшов до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,0 грн. на кожну дитину, до досягнення останніми повноліття. На підставі викладеного й

Outcome: approved