overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

29 травня 2014 року [PERSON] звернувся до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя виявилось невдалим, між ними постійно виникали сварки через абсолютно різні характери та різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Від даного шлюбу у подружжя народилась донька - [PERSON] ,[INFO], про що 24 жовтня 2006 року було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER], про що в книзі реєстрів народжень 06 жовтня 2006 року зроблено актовий запис № 861. Позивач просить розірвати шлюб, між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачево Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області , актовий запис № 112,серія [NUMBER] та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON],[INFO] в розмірі 400 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Дочку [PERSON],[INFO] залишити на його вихованні та утриманні, так як мати покинула на нього дитину і не надає коштів на її утримання. На адресу суду надійшла заява від позивача [PERSON], про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON], в судове засідання нез»явилася повторно про причину неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 березня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачево Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області , актовий запис № 112,серія [NUMBER]. У позивача є на вихованні та утриманні донька [PERSON], [INFO], серія свідоцтва [NUMBER]. Вимоги статті 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України передбачають, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що даний шлюб у сторін виявився невдалим, шлюбних відносини не підтримують, намірів їх поновити не мають, фактично сім'я існує формально, а тому суд вважає, що цей шлюб слід розірвати. Майнового спору та спору про дітей немає. Судові витрати, пов»язані з розглядом справи у суді покласти на позивача дані вимоги позивачем не висунуто в позовній заяві.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

29 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом, в якому просить стягнути на його користь з [PERSON] борг за договором позики із урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних від вищевказаної суми у розмірі 2249 грн., а також судові витрати у розмірі 13,75 грн. та судовий збір у розмірі 243, 60 грн. 08 серпня 2014 року Золочівським районним судом Харківської області позовну заяву [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1130,70 гривень суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та 122 гривні судового збору. 25 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до Золочівського районного суду Харківської області з заявою про винесення додаткового рішення відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України для вирішення питання щодо судових витрат, а саме витрат на правову допомогу у сумі 200 грн. У судове засідання сторони не з`явилися, що відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про винесення додаткового рішення. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи, що судом питання про стягнення витрат на правову допомогу не вирішувалося, суд вважає необхідним винесення додаткового рішення. З наданої суду квитанції вбачається, що позивачем понесені судові витрати, що в тому числі складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 200 грн. При цьому, враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеній частині вимог: витрати на правову допомогу у розмірі 101 гривня.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

29 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом, в якому просить стягнути на його користь з [PERSON] борг за договором позики із урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних від вищевказаної суми у розмірі 4194 грн., судовий збір у розмірі 243, 60 грн. та 5 грн. послуг банку. 08 серпня 2014 року Золочівським районним судом Харківської області позовну заяву [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 2282,60 гривень суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та 133 гривні судового збору. 25 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до Золочівського районного суду Харківської області з заявою про винесення додаткового рішення відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України для вирішення питання щодо судових витрат, а саме витрат на правову допомогу у сумі 200 грн. У судове засідання сторони не з`явилися, що відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про винесення додаткового рішення. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи, що судом питання про стягнення витрат на правову допомогу не вирішувалося, суд вважає необхідним винесення додаткового рішення. З наданої суду квитанції вбачається, що позивачем понесені судові витрати, що в тому числі складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 200 грн. При цьому, враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеній частині вимог: витрати на правову допомогу у розмірі 109 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

29 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітнього сина: [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася повторно, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до наданих документів позивачем, він з 15.11.1986 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою від якого народилися - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У зв'язку з різними поглядами на життя та взаємними непорозуміннями сторони почали проживати окремо. Відповідачка перестала надавати матеріальну допомогу та займатися вихованням дітей. Зароблені позивачкою коштів не вистачає на утримання малолітніх синів. Відповідно до ст.ст. 180 - 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідачки суд враховує її матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти по 1/3 частині з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

29 травня 2014 року [PERSON] звернулась до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові зазначила, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, який було розірвано 04 вересня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Каріну, [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач у вихованні доньки ніякої участі не приймає, матеріальної допомоги дитині не надає. В звязку з викладеним позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання неповнолітньої доньки Каріни, в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити, а справу розглянути у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини своєї неявки не повідомив. Судом, зі згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. Позивачка та відповідач перебували у шлюбі, який було розірвано 04 вересня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 10 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку Каріну, [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві 20 червня 2001 року, актовий запис № 639 (а.с.4). Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Дитина проживає з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні, що вбачається із довідки про склад сім'ї, виданої виконавчим комітетом Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.6). Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності з цією статтею суд стягує з [PERSON] судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. до Державного бюджету України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

29 травня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам за період з 1994 по 2010 рік у розмірі 26 728,79 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 лютого 1994 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22.12.1993 року до повноліття доньки. 29.12.2010 року державним виконавцем Фрунзенського ВДВС Харківського міського управління юстиції була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з досягненням дитиною повноліття. Заборгованість на момент повноліття дитини склала 26 728 грн. 79 коп. У судове засідання позивачка не з'явилася. Надала судузаяву про розгляд справи без її участі, протии ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 лютого 1994 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22.12.1993 року до повноліття доньки. (а.с. 17) Відповідач від виконання свого обов'язку по сплаті аліментів ухилявся, внаслідок чого, згідно постанови про закінчення виконавчого провадження старшого державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кондратенко К.О. від 29.12.2010 року, заборгованість по аліментам на момент повноліття дитини склала 26 728,79 грн. (а.с. 16) На даний час заборгованість по аліментам [PERSON] не погашена. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно доч. 4 ст. 194 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути заборгованість за аліментами на утримання дитини у розмірі 26 728,79 грн. Враховуючи те, щопозивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року звільнений від сплати судового збору, розмір якого у даній справі складає 267 грн. 29 копійок, відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача вказану суму судового збору в дохід держави у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

29 травня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що подальше спільне життя з відповідачем, через постійні сварки і непорозуміння між ними, не можливе, на даний час вони проживають окремо і сімейні стосунки не підтримують. Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позивач свій позов підтримала , відповідач позов визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 08 червня 2006 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. В даний час сторони разом не проживають. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, на примирення не згодні. На думку суду подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

29 травня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги і просила справу розглянути без її участі. Відповідач також надав заяву. в якій визнав позовні вимоги та просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 1999 року. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 16.09.2010р. шлюб між ними розірвано.Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3, 4). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язок по утриманню сина, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.( ч.3 ст. 181, ст. ст. 182, 183 СК України). Судом встановлено, що дитина об'єктів рухомого і нерухомого майна не має, проживає із матір'ю, яка не працює. Відповідач не працює, є пенсіонером, інших неповнолітніх дітей він не має, інших стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення із [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

29 травня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 31 травня 2000 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 292. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 31 травня 2000 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 31 травня 2000 року. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved