Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

9 серпня 2019 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, визнання права власності на майно, що є спільною сумісною власністю, а саме визнати за [PERSON] право власності на нежитлове приміщення 1-го поверху № 101-3 в літ. «3А-1», загальною площею 249,3 кв.м , розташоване за адресою: [ADDRESS] , вартістю 1 008 300. 00 гривень; на нежитлове приміщення № 0-1-0-3 підвалу № 3 в літ. «ЗА-1», загальною площею 516,8 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] вартістю 697800,00 гривень.В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне: сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.10.2006 року по 26 квітня 2018 року. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2018 року по справі № 638/9569/17 провадження № 2/638/1633/18 шлюб було розірвано. Від шлюбу мають трьох дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом з позивачкою. За час спільного проживання сторони придбали наступне майно: нежитлове приміщення 1-го поверху № 101-3 в літ. «3А-1», загальною площею 249,3 кв.м , розташоване за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за Відповідачем (Ѕ частина на підставі договору купівлі-продажу від 05 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Алдакимовою М.Б. за № 3948 та Ѕ частина на підставі договору дарування від 23.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Алдакимовою М.Б. за № 1153); нежитлове приміщення № 0-1-0-3 підвалу № 3 в літ. «3А-1», загальною площею 516,8 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Зареєстроване за Відповідачем (Ѕ частина на підставі договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Алдакимовою М.Б. за № 748 та Ѕ частина на підставі договору дарування від 23.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Алдакимовою М.Б. за № 1150); нежитлове приміщення 1-го поверху № 147-В в літ. «3А-1», загальною площею 907,5 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого за Відповідачем (Ѕ частина на підставі договору купівлі-продажу від 22 лютого 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Шишко В.А. за № 761 та Ѕ частина на підставі договору дарування від 23.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Алдакимовою М.Б. за № 1143); нежитлове приміщення 1-го поверху № 147-9 в літ. «3А-1», загальною площею 888,8 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого за Відповідачем (Ѕ частина на підставі договору купівлі-продажу від 15 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Алдакимовою М.Б. за № 942 та Ѕ частина на підставі договору дарування від 23.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Алдакимовою М.Б. за № 1147). Посилаючись на вимоги ст. ст. 61, 69, 70, 71, 163 Сімейного кодексу України позивач зазначає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними та просити поділити вищевказане майно. У добровільному порядку сторони згоди не дійшли, що вимусило позивача звернутись до суду. Ухвалою від 13.08.2019 року позовна заява була залишена без руху. 30.08.2019 року недоліки усунуто. Ухвалою суду від 3 вересня 2019 року провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, визнання права власності на майно, що є спільною сумісною власністю відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 09.01.2020 р. до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Ухвалою Фрунзенського районного суду від 10 січня 2020 року зустрічну позовну заяву було залишено без руху, зокрема з підстав недотримання вимог ст. ст. 95,175, 176, 177 ЦПК України. Ухвалою Фрунзенського районного суду від 17 січня 2020 року зустрічну позовну заяву повернуто позивачу. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 17 січня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач до судового засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. У судовому засіданні представник позивача адвокат Андерс В.М., діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1600 від 12.11.2008 р. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив їх задовольнити та вказав, що вони під час розгляду справу у суді дійшли до мирного врегулювання спору, оскільки позивачка відмовилась від позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] різницю вартості майна, що підлягає поділу у сумі 536 725,00 гривень. Суд, вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Судом розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.10.2006 року по 26 квітня 2018 року. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2018 року по справі № 638/9569/17 провадження № 2/638/1633/18 шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У період шлюбу сторонами було придбано наступне майно: нежитлове приміщення 1-го поверху № 101-3 в літ. «3А-1», загальною площею 249,3 кв.м , розташоване за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за Відповідачем (Ѕ частина на підставі договору купівлі-продажу від 05 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Алдакимовою М.Б. за № 3948 та Ѕ частина на підставі договору дарування від 23.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Алдакимовою М.Б. за № 1153); нежитлове приміщення № 0-1-0-3 підвалу № 3 в літ. «3А-1», загальною площею 516,8 кв.м , розташоване за адресою: [ADDRESS] . Зареєстроване за Відповідачем (Ѕ частина на підставі договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Алдакимовою М.Б. за № 748 та Ѕ частина на підставі договору дарування від 23.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Алдакимовою М.Б. за № 1150); нежитлове приміщення 1-го поверху № 147-В в літ. «3А-1», загальною площею 907,5 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого за Відповідачем (Ѕ частина на підставі договору купівлі-продажу від 22 лютого 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Шишко В.А. за № 761 та Ѕ частина на підставі договору дарування від 23.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Алдакимовою М.Б. за № 1143); нежитлове приміщення 1-го поверху № 147-9 в літ. «3А-1», загальною площею 888,8 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого за Відповідачем (Ѕ частина на підставі договору купівлі-продажу від 15 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Алдакимовою М.Б. за № 942 та Ѕ частина на підставі договору дарування від 23.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Алдакимовою М.Б. за № 1147). Зазначене підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 16.05.2019 року за № 166749292 та не заперечується сторонами по справі. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. За загальним правилом власник самостійно розпоряджається своїм майном. Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. За вимогами частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене, враховуючи позицію відповідача по справі щодо визнання позову, суд приходить до висновку можливість задоволення позовних вимог позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved