Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

31 травня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] із позовною заявою до Фізичної особи підприємця [PERSON] про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення грошових коштів, в якій просила суд розірвати Договір № К - 124 на надання інформаційно-консультаційних послуг від 01.06.2017 р., укладений між [PERSON] та фізичною особою- підприємцем [PERSON] та стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] суму сплачених коштів за Договором № К - 124 на надання інформаційно-консультаційних послуг від 01.06.2017 р. у розмірі 32 300,00 грн., пеню за прострочення виконання зобов'язань за Договором № К - 124 на надання інформаційно-консультаційних послуг у розмірі 350 778, 00грн.. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що вона 01.06.2017 року уклала Договір № К - 124 на надання інформаційно - консультативних послуг з фізичною особою-підприємцем [PERSON], відповідно до умов якого виконавець (відповідач) зобов'язався надати замовнику (позивачу) послуги з організації участі у програмі «Практика на круїзних лайнерах», а замовник зобов'язався сплатити вказані послуги. Вартість послуг за договором становить 300 доларів США, однак за усною домовленістю вартість послуг відповідача становила 1 300 доларів США, які і були сплачені позивачем. В свою чергу відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, на надав позивачу послуги передбачені договором, у зв'язку з чим позивач і звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою. Представник позивача - [PERSON], який діє на підставі Довіреності від 09.08.2018 року, в судове засідання не з'явився, просив суд розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву також не надходив. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що 01 червня 2017 року між [PERSON] (замовник) та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (виконавець) було укладено Договір № К-124 на надання інформаційно-консультаційних послуг. (а.с. 9-10) Відповідно до п.1 вказаного договору в порядку та на умовах, визначеним цим договором, виконавець зобов'язується надати замовнику послуги, перелічені в п. 1.2, а замовник зобов'язується оплатити вартість надання таких послуг. До послуг виконавця відноситься: -Консультування з питань відповідності критеріям участі в програмі «Практика на Круїзних Лайнерах»; -Формування резюме на англійській мові для роботодавця; -Інформаційно - консультаційні послуги з питань формування повного пакету документів необхідних для отримання свідоцтв фахівця; -Повна інформаційна підтримка. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. В ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становить умови (пункти). Визначені на розсуд стороні і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договором, елементи яких містяться у змішаному договорі. Як свідчать умови зазначеного договору, при його укладанні сторони визначили, що його предметом є надання позивачем відповідачу послуг з консультування з питань участі в програмі «Практика на Круїзних Лайнерах». В п.п. 2.1. передбачено, що загальна вартість послуг складає еквівалент 300 доларів США, оплата здійснюється в національній валюті за комерційним курсом купівлі валюти зазначеному на сайті (www.new.kurs.com.ua) на день оплати. Однак, за усною домовленістю позивачем [PERSON] було здійснено оплату послуг у розмірі 32 300, 00 грн., що еквівалентно 1 300 доларів США, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № К-124 від 01.06.2017 року на суму 5 300, 00 грн., підстава - перша частина оплати програми «Круїзи» та Квитанцією до прибуткового касового ордера № б/н від 01.06.2017 року на суму 27 000, 00 грн., підстава - друга частина оплати програми «Круїзи». (а.с. 12) Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Хоча в Договорі № К-124 на надання інформаційно-консультаційних послуг і вказана сума що підлягає оплаті у розмірі 300 доларів США, однак з квитанцій прибуткового касового ордеру вбачається, що фактично оплата послуг становила 32 300, 00 грн. Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що свої зобов'язання за договором виконала в повному, відповідач в свою чергу зобов'язання не виконав - послуги не надав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Із змісту вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок з сторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. Статтею 907 ЦПК України визначено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Статтею 653 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Доказів, щодо виконання зобов'язання за договором про надання консультаційних послуг, матеріали справи не містять. Отже, враховуючи те, що судом було встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання за договором - а саме не надав послуги відповідачу, то суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] в частині розірвання Договору № К-124 на надання інформаційно-консультаційних послуг підлягають задоволенню в повному обсязі. Статтею 906 ЦК України визначено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням договору про безоплатне надання послуг, підлягають відшкодуванню виконавцем у розмірі, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо інший розмір відповідальності виконавця не встановлений договором. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума, сплачена останнім за Договором № К-124 на надання інформаційно-консультаційних послуг у розмірі 32 300, 00 грн. Також позивач в своїй позовній заяві просила суд стягнути з відповідача пеню - у розмірі 3 % відсотків від загальної вартості послуг за кожний день прострочення у розмірі 350 778, 00 грн. ( 32 300, 00 грн. * 0,03% * 362 дні = 350 778, 00 грн.) Частиною 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно із договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків тості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що розмір пені, який розрахований позивачем значно перевищує розмір збитків понесених позивачем, а також враховуючи принцип справедливості, добросовісності та розумності цивільних правовідносин, викладений в ст. 3 ЦК України, суд приходить до висновку, що розмір пені повинен бути зменшений до розміру заборгованості за договором. З урахуванням встановлених обставин справи, а також враховуючи, що до теперішнього часу відповідач заборгованість у повному обсязі не погасив, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Враховуючи те, що справа була доведена до суду з вини відповідача, та враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також те, що позивача звільнено від сплати судового збору, то з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial