Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

29.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 50000 грн, матеріальної шкоди у розмірі 291,85 грн, яка включає витрати на придбання лікарських засобів. В обґрунтування позову приведені доводи про те, що протягом 2014-2016 років відповідач систематично порушує тишу у нічний час за місцем свого проживання, за що він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.182 ч.2 КУпАП і внаслідок протиправних дій відповідача йому була заподіяна моральна та матеріальна шкода. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач у судове засідання без поважних причин не прибув. Дослідивши докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач мешкає у квартирі [ADDRESS], а у квартирі [ADDRESS] (поверхом вище) мешкає відповідач. Протягом 2014-2016 років відповідач систематично порушує тишу у нічний час за місцем свого проживання, за що він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.182 ч.2 КУпАП, з накладенням адміністративних стягнень у вигляді штрафу, без конфіскації звуковідтворювальної апаратури, що підтверджується судовими рішеннями, які набрали законної сили - постановами Деснянського районного суду міста Чернігова від 02.03.2016 року (справа №750/1587/16-п), від 14.03.2016 року (справа №750/1590/16-п), від 08.06.2016 року (справа №750/4893/16-п), а також численними актами перевірок Чернігівського відділу поліції, із застосуванням заходів превентивного впливу відносно відповідача за порушення тиші, а саме проведення профілактичних бесід з приводу недопущення протиправних дій (а.с.7-20). Статтею 61 ч.4 ЦПК України передбачено, що підставою для звільнення від доказування є постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка є обовязковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.23 ч.2 п.2, ч.3 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Таким чином, в результаті вчинення відповідачем адміністративних правопорушень, іншого порушення тиші на протязі 2014-2016 років, позивачу з вини відповідача були заподіяні душевні страждання, які є тривалими у часі, а тому позивач має право на відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн, виходячи з засад розумності і справедливості, інших істотних умов передбачених ст.23 ЦК України. Позивач не надав до суду належних і допустимих доказів про те, що внаслідок протиправної поведінки відповідача йому була заподіяна матеріальна шкода у розмірі 291,85 грн, а тому у задоволенні позову у цій частині необхідно відмовити. Встановлені судом обставини є підставою для часткового задоволення позову. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial