Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

31 березня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, Київської міської державної адміністрації про визнання права власності. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на частину будинку та земельної ділянки. На підставі договору міни від 05 травня 1994 року житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З державного акту на право спільної приватної власності на землю від 09 листопада 1998 року, виданого на ім'я [PERSON], вбачається, що землю передано у спільну приватну власність з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 11 лютого 2015 року вона подала заяву до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Інші спадкоємці - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовились від частки спадкового майна на її користь. 12 березня 2015 року державний нотаріус Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори своєю постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що не визначена частка померлого у спільному майні. Просить суд визнати за [PERSON], померлим [INFO], право власності на 1/6 частину будинку [ADDRESS] та на 1/4 частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 29). Через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність (а.с. 44). Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 33, 34). Треті особи у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 30-32, 36, 38). [PERSON] через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 39). Головне управління юстиції у м. Києві направило до суду письмові пояснення, з яких вбачається, що нотаріус немає можливості визначити склад спадкового майна, тому нотаріальна контора не може здійснити процедуру щодо подальшого оформлення спадкових прав. Просить розглядати справу у відсутність представника управління (а.с. 62-63). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який був чоловіком [PERSON] (а.с. 6, 7). 11 лютого 2015 року [PERSON] подала заяву до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Інші спадкоємці - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовились від частки спадкового майна на її користь (а.с. 46-48). 12 березня 2015 року державний нотаріус Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори своєю постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що не визначена частка померлого у спільному майні. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори від 12 березня 2015 року вбачається, що видати свідоцтво на право на спадщину за законом до майна померлого [PERSON] на частину житлового будинку та на частину земельної ділянки неможливо, оскільки нотаріус немає можливості визначити склад спадкового майна, так як у правовстановлюючих документах, а саме у договорі міни та державному акті, не визначено які саме частини будинку та земельної ділянки належать померлому (а.с. 5). У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. На підставі договору міни від 05 травня 1994 року житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). З державного акту на право спільної приватної власності на землю від 09 листопада 1998 року, виданого на ім'я [PERSON], вбачається, що землю, розташовану за адресою: [ADDRESS], передано у спільну приватну власність з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). З державного акту на право спільної приватної власності на землю від 09 листопада 1998 року, виданого на ім'я [PERSON], вбачається, що землю, розташовану за адресою: [ADDRESS], передано у спільну приватну власність з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). З державного акту на право спільної приватної власності на землю від 09 листопада 1998 року, виданого на ім'я [PERSON], вбачається, що землю, розташовану за адресою: [ADDRESS], передано у спільну приватну власність з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). З державного акту на право спільної приватної власності на землю від 09 листопада 1998 року, виданого на ім'я [PERSON], вбачається, що землю, розташовану за адресою: [ADDRESS], передано у спільну приватну власність з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). У цьому договорі міни та державних актах зазначено, що будинок та земельна ділянка передаються у спільну власність цих осіб. Частки у власності спадкодавця за договором міни та за державними актами не визначені, тому [PERSON] звернулася в суд з позовом про визначення частки померлого у спільному сумісному майні. Оскільки в договорі міни та державних актах відсутні будь-які застереження щодо часток співвласників, суд вважає, що вони є рівними. За таких обставин, вбачається, що спадкодавцю на момент смерті належала 1/6 частина будинку за адресою: [ADDRESS] та 1/4 частина земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS]. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved