Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

30 травня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 19.02.2016 року в м. Донецьку, померла її мати [PERSON], через хронічне захворювання та важкий стан здоровя не змогла покинути окуповану територію та проживала за адресою: 83018, м. Донецьк, вул. Красна, 93-а. Для отримання допомоги на поховання необхідно до ПФУ надати свідоцтво про смерть своєї матері, у звязку з чим звернулась до Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану ММУ юстиції у Донецькій області для реєстрації смерті [PERSON], оскільки довідка лікаря про причину смерті та медичне свідоцтва від 19.02.2016 року видані на тимчасово окупованій території і видачі нелегітимним органом державної влади, вони не відповідають вимогам законодавства України і було відмовлено в реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть та запропоновано звернутися до суду. Заявник надала заяву про розгляд справи про встановлення факту у її відсутність. Представник заінтересованої особи Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи у їх відсутність на розсуд суду. Суд, дослідивши подані документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно листа Жовтневого відділу реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції міста Маріуполя в Донецькій області від 31.05.2016 №309/15.2-06-116, у реєстрації смерті [PERSON], яка померла 19.02.2016 було відмовлено, оскільки заявником для підтвердження факту смерті предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 р. №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за №1150/13024. Заявник [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження І-НО №713303 виданого повторно Жовтневий районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 02 червня 2016 року, та свідоцтвом про одруження серії І-АБ №078444 виданого Палацом одруження 28.02.1970, відповідно якого дошлюбне прізвище [PERSON] [PERSON]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердив, що [PERSON] померла 19 лютого 2016 року у м. Донецьку, зазначив, що особисто був на похованні. Суду надано лікарське свідоцтво про смерть №86 виданого 19.02.2016, де зазначено, що [PERSON] [INFO] померла 19.02.2016 року у місті Донецьку вдома ([ADDRESS]), причина смерті: хронічна судинно-мозкова недостатність, церебральний атеросклероз. У Інформаційному листі про застосування положень статті 257-1 ЦПК України від 22.03.2016, зазначено, зроблено висновок про те, що документ, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи в порядку статті 257-1 ЦПК України. Відповідно посвідчення на проживання серії ДН номер 001 [PERSON], [INFO], остання прописана за адресою: вул. Красна, 93а м. Донецьк, громадянство Росія. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Враховуючи, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення відповідних правовідносин, суд вважає за необхідне встановити факт смерті [PERSON] [INFO], яка померла 19.02.2016 року в м.Донецьку, який на даний час є тимчасово окупованою територією.

Outcome: approved