Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

29 грудня 2018 року Павлоградська місцева прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради 6603 грн виплаченої допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, стягнути суму сплаченого судового збору на користь прокуратури. Позов мотивовано тим, що керівником Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області встановлено причини та достатні підстави для представництва в суді інтересів держави виходячи з наступного. Опрацюванням інформації державних установ та підприємств міста, отриманої на запити Павлоградської місцевої прокуратури, встановлений факт виплати управлінням соціального захисту Павлоградської міської ради допомоги, передбаченої Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 189 від 22.02.2006, на дитину, батько якої був працевлаштований та мав об`єктивну можливість її утримувати. У відповідності до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.11.2007 з [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.11.2007 і до досягнення ним повноліття. Вивченням інформації управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради щодо одержувачів тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів встановлено, що у зв`язку з тим, що [PERSON] не сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] 01.02.2012 звернулась до управління соціального захисту населення Павлоградської міської із заявою про призначення тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. За результатами розгляду даної заяви у період з лютого 2012 року по січень 2013 року, з квітня 2014 року по вересень 2015 року, з листопада 2015 по грудень 2015 року [PERSON] було нараховано та виплачено кошти в сумі 12 004 грн. 20 коп. Разом з тим, Павлоградською місцевою прокуратурою встановлено, що [PERSON] в період з лютого 2012 року по січень 2013 року працював в ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Павлоградський завод мостових металоконструкцію), отримуючи заробітну плату по 1200 грн. щомісяця, а в період з червня 2015 року по вересень 2015 року та з листопада 2015 по грудень 2015 року працював у ФОП [PERSON] , отримуючи середню заробітну плату за місяць в сумі 1281 грн. Таким чином у зв`язку з тим, що Відповідач не виконував рішення суду і не сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] державою, в особі Управління, виплачено [PERSON] кошти в загальній сумі 12 004 грн. 20 коп., , із яких з лютого 2012 року по січень 2013 року, з червня 2015 року по вересень 2015 року, з листопада 2015 по грудень 2015 року було нараховано та виплачено кошти у сумі 6 603 грн. 00 коп. Оскільки Відповідач працював з лютого 2012 року по січень 2013 року, з червня 2015 року по вересень 2015 року, з листопада 2015 по грудень 2015 року, отримував заробітну плату (дохід) в цей період та мав об`єктивну можливість утримувати свого сина то, в зв`язку із викладеним, можливе стягнення з нього коштів, виплачених державою на утримання дитини. Згідно п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 189 від 22.02.2006, якщо виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Частиною 10 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету у судовому порядку. За інформацією управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради від 27.04.2018 № 961/02, наданої на запит прокуратури, вищезазначених повідомлень до Управління не надходило, самостійно Управлінням матеріальний стан Відповідача не перевірявся, тому заходи щодо стягнення з [PERSON] до Державного бюджету суми сплаченої тимчасової допомоги Управлінням у судовому порядку не вживалися. Враховуючи вищевикладене, Управлінню стало відомо про наявність порушень інтересів держави саме в квітні 2018 року після отримання відповідних запитів від Павлоградської місцевої прокуратури. Оскільки покриття витрат, пов`язаних з виплатою тимчасової державної допомоги, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, наданих як субвенція місцевому бюджету, та, враховуючи той факт, що Відповідач мав реальну можливість сплачувати аліменти на утримання своєї дитини самостійно, то за вказаних обставин порушення інтересів держави в даному випадку полягає в безпідставній витраті бюджетних коштів на виплату тимчасової державної допомоги [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . Отже, враховуючи вищевикладене, орган, що уповноважений державою на здійснення відповідних функцій у вказаних спірних правовідносинах - управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради, неналежним чином здійснює свої повноваження, бездіє, у зв`язку чим із відповідним позовом звертається прокурор. Відомості про те, що управлінням соціального захисту населення Павлоградської міської ради виплачено кошти держави на утримання дитини в той час, коли батько дитини працював, отримував заробітну плату та мав об`єктивну можливість утримувати сина, Павлоградській місцевій прокуратурі спали відомі 11.04.2018 шляхом отримання відповідей на власні запити. Таким чином, раніше про зазначені факти як прокуратурі, так і управлінню соціального захисту населення Павлоградської міської ради відомо не було. Отже, про порушення інтересів держави як прокуратурі, так і Управлінню, стало відомо саме 11.04.2018, тому відлік позовної давності слід обчислювати саме з цього моменту. Прокурор та Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши представників сторін, позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави». Згідно частини 4 статті 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Судом встановлено, що згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.11.2007 з [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.11.2007 і до досягнення ним повноліття. Видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, після реорганізації - Павлоградському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. [PERSON] , дошлюбне прізвище - [PERSON] згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 12 серпня 2014 року серії [NUMBER] , перебувала на обліку в Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради як одержувач тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, а саме на сина, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189 [PERSON] була призначена тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Із доданих до позову копій довідок відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області від 27.02.2012 року, б/н, 21.04.2015 року, 03.11.2015 року, 15.03.2016 року, вбачається, що [PERSON] , згідно матеріалів виконавчого провадження за виконавчим листом №2-13021 про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , аліментів не отримувала, на підставі чого, позивачем, за її заявами була нарахована тимчасова допомога в періоди з 01.02.2012 року по 31.01.2013 року, з 01.04.2014 року по 30.09.2015 року, з 01.11.2015 року по 31.12.2015 року (а.с.14,19,23,27,31). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 8 - 9 ст. 181 СК України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. На виконання статті 181 СК України Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 №189 затверджено Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, який визначає механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме. Відповідно до пункту 2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Згідно п.6 Порядку для призначення тимчасової допомоги одержувач залежно від підстав, на яких призначається тимчасова допомога, подає до органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання (перебування) довідку державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення. Відповідно до пункту 7 Порядку, тимчасова допомога призначається на кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано усі необхідні документи. Однак в період з 01.02.2012 року по 01 січня 2013 року [PERSON] працював в товаристві з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Павлоградський завод мостових металоконструкцію, та отримував заробітну плату, в період з 01.06.2015 року по 01.09.2015 року та з 01.11.2015 по 01.12.2015 року працював у ФОП [PERSON] (а.с.32-36). Згідно із ч.10 ст. 181 СК України, суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Згідно п. 12 Порядку якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Загальна сума призначеної та виплаченої допомоги за періоди з 01.02.2012 року по 01 січня 2013 року, з 01.06.2015 року по 01.09.2015 року, з 01.11.2015 по 01.12.2015 року складає 6603 грн (а.с.15). Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2017 року [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, та призначено йому покарання у вигляді одного року обмеження волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України. Зазначеним вироком суду встановлено, що [PERSON] , згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.11.2007 року, на підставі якого був виданий виконавчий лист № 2/13021 від 20.11.2007 року, зобов`язаний виплачувати на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.11.2007 року. Маючи відомості про необхідність сплати присуджених судом аліментів з моменту набрання рішенням Павлоградського міськрайонного суду законної сили, починаючи з 01.01.2015 року до 28.12.2016 року почав ухилятись від сплати аліментів, іншої будь-якої матеріальної допомоги не надавав, достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи намір, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, тривалий час не виконував в добровільному порядку покладені на нього судовим рішенням зобов`язання по виплаті аліментів, на виклики та попередження державного виконавця про необхідність виконання обов`язку по сплаті аліментів та можливість притягнення до кримінальної відповідальності не реагував, продовжуючи ухилятись від сплати аліментів, аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , не виплачував. Заборгованість за період часу з 01.01.2015 року до 28.12.2016 року склала 16 743 грн. 30 коп. Таким чином, відповідач відповідно до положення Постанови КМУ від 22.02.2006 року №189 (п. 10), ч.10 ст. 181 СК України зобов`язаний відшкодувати державі кошти витрачені на виплату тимчасової державної допомоги на дитину. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved