Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

29.08.2016 [PERSON] звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.08.2010 сторони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання у них є малолітня дитина [PERSON], [INFO]. 19.12.2012 шлюб між сторонами розірвано і малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча фізично здоровий, інших утриманців не має, працює в Державній прикордонній службі України в Херсонському прикордонному загоні і отримує заробітну плату. За таких підстав позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась. Подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність. Позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісяця. До заяви додав копію витягу з наказу начальника Могилів-Подільського прикордонного загону № 445-ОС від 25.11.2016 про звільнення його в запас Збройних Сил України. Також 21.09.2016 відповідач подав до суду заперечення проти позову, в якому зазначив, що він добровільно допомагав позивачу і регулярно надсилав гроші на утримання дочки [PERSON] в розмірі приблизно 1000 грн. щомісяця. Також купував дитині іграшки та одяг. 03.08.2016 відповідач зареєстрував шлюб із [PERSON] і на даний час на його утриманні перебувають непрацююча дружина та її малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач звільнений із служби в Державній прикордонній службі України, він погоджується сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісяця. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, 08 серпня 2010 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-АМ № 182690 (а.с. 2). Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19.12.2012 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 3). Згідно довідки голови квартального комітету № 3 м. Могилева-Подільського Вінницької області від 17.08.2016 дитина сторін проживає з матірю [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено з матеріалів справи, позивач є також матірю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], і перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і перебуватиме у такій відпустці до 28.06.2018, що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-АМ № 315648 та копією наказу директора ТОВ «Торговий дім «Міст експрес» № 2214/ОС від 03.09.2015 (а.с. 35, 36). За таких підстав позивачу важко самій створити умови для належного утримання дитини сторін, її фізичного та духовного розвитку. Проте посилання позивача на те, що відповідач в добровільному порядку не надає їй допомогу на утримання дитини, спростовуються квитанціями та чеками, доданими відповідачем до заперечення проти позову, з яких вбачається, що [PERSON] перераховував позивачу кошти на утримання дитини, а також купував дочці одяг, взуття (а.с. 16-19). Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Вказане дає суду підстави вважати, що відповідач зобовязаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні . Так, згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 травня 2016 року становить 1228 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 статті 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в частці від його доходу. Однак в ході судового розгляду справи встановлено, що 25 листопада 2016 року наказом начальника Могилів-Подільського прикордонного загону [PERSON] звільнений в запас Збройних Сил України. Вказане дає суду підстави вважати, що на день постановлення рішення виникли обставини, які свідчать, що при ухваленні судом рішення про стягнення з відповідача аліментів у частці від його доходу (заробітку) призведе до неможливості виконання рішення суду та, відповідно, до невиконання відповідачем обовязку щодо утримання дитини. А тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд також враховує матеріальне становище позивача, яка на даний час не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років; матеріальне становище відповідача, який також на даний час не працює, те, що він фізично здоровий, має можливість працювати та отримувати доходи, має на утриманні непрацюючу дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років ( а.с.21-22). Разом з тим суд спростовує посилання відповідача на те, що він витрачає кошти на оренду житла в смт Каланчак Херсонської області, оскільки на даний час відповідач не проходить службу в даному населеному пункті, а проживає в [INFO], де і зареєстрований. Враховуючи дані обставини, зважаючи на рівний обовязок батьків утримувати дітей, суд приходить до висновку, що достатнім та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти, визначені у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно.

Outcome: partial