Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

30 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом, у якому зазначає, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. З дня смерті останнього відкрилася спадщина 1/2 частину житлового будинку та надвірних будівель, що розташовані по [ADDRESS]. Заповіту на випадок своєї смерті батько не залишив. Як спадкоємець першої черги за законом він прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Окрім нього, спадкоємцями першої черги за законом, є його сестри [PERSON] та [PERSON], які на спадщину не претендують. Пережилого подружжя немає. Інша частина будинку належала його мачусі [PERSON], яка померла [INFO] року. Згідно залишеного нею заповіту він є спадкоємцем її майна. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом та за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, та [PERSON], яка померла [INFO] року. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, із змісту позовної заяви вбачається, що він просить справу розглянути у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надіслала до суду телеграму про визнання позову та розгляд справи у її відсутності (а.с. 35). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності (а.с. 36-37). З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 цього Кодексу являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із змісту ст. 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування за законом виникає у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], який помер [INFO] року (а.с. 4, 7). Як встановлено рішенням Камінь-Каширського районного суду від 14 лютого 2007 року, яке набрало законної сили 26 лютого 2007 року, з дня смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належний йому на праві власності житловий будинок по [ADDRESS]. Спадщину прийняли син останнього - [PERSON] та дружина померлого - [PERSON] Цим же рішенням Камінь-Каширського районного суду від 14 лютого 2007 року за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку та господарських споруд (а.с. 11-12). [INFO] року [PERSON] померла (а.с. 5). Ще за життя остання склала заповіт, посвідчений секретарем Клітицької сільської ради [PERSON] 24 жовтня 2013 року та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під № 144, яким 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] заповіла позивачу [PERSON] Даний заповіт не змінено та не скасовано (а.с. 45). З дня смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у тому числі на належну останній на праві власності 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться у [ADDRESS], яку прийняв як спадкоємець за заповітом [PERSON], подавши 24 січня 2014 року, тобто у межах визначеного законодавством строку для прийняття спадщини, заяву про прийняття спадщини (а.с. 44). Таким чином, прийнявши спадщину за законом після смерті свого батька у вигляді 1/2 частини спірного житлового будинку та прийнявши спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у вигляді 1/2 частини цього ж житлового будинку, позивач набув право власності на спірне нерухоме майно в цілому. Разом з тим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Камінь-Каширського нотаріального округу [PERSON] № 167/02-14 від 13.10.2014 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки останній не подав правовстановлюючих документів на нього та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 57). Таких правовстановлюючих документів спадкодавці [PERSON] та [PERSON] за життя не мали, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстром прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 03.10.2014 р. № 27629132 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 03.10.2014 р. № 27629018 (а.с. 40-41), а тому позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на спірне нерухоме майно у нотаріальній конторі. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи наведені вище обставини, суд доходить висновку, що за позивачем належить визнати право власності на спірне нерухоме майно. За згодою позивача [PERSON] суд не стягує з відповідачів судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved