overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

29.09.2017 р. заявник звернувся до суду з зазначеною заявою, вказавши , що з 2011 р. проживав однією сім»єю зі своїм прадідом [PERSON] , був пов»язаний з останнім спільним побутом , вони мали взаємні права та обов»язки . 23.03.2017 р. його прадід помер. Після смерті [PERSON] він звернувся до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Нотаріус рекомендував йому звернутись до суду з зазначеним позовом. Посилаючись на викладене , заявник просив суд встановити факт проживання однією сім»єю [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , померлого 23.03.2017 р., з 01.01.2011 р. до дня смерті [PERSON] , тобто до 23.03.2017 р. Заявник в судове засідання не з»явився , надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши , що заяву підтримує. Представник заінтересованої особи - Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області в судове засідання не зявився , повідомивши суд листом про розгляд справи у його відсутність та вказавши, що заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи , суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти , від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб , якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення . Судом установлено , що [PERSON] помер 23.03.2017 р., що підтверджується свідоцтвом про його смерть ( а.с.- 11 ) Як видно з довідки Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області № 1630 від 03.08.2017 р. , [PERSON], [INFO], дійсно проживав і був зареєстрований разом з гр.. [PERSON] в с. Янишівка Любашівського району Одеської області по вулиці Абрикосова , буд № 2, до дня його смерті 23.03.2017 р. Разом вели спільне господарство, здійснював догляд за ним та здійснив захоронення.( а.с.- 9). З довідки Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області № 1632 від 03.08.2017 р. вбачається, що [PERSON] станом на 23.03.2017 р. проживав в [INFO] разом з правнуком [PERSON], [INFO], дружиною правнука та праправнуком.( а.с.- 7) Як видно з листа нотаріуса № 500/02-14 від 20.07.2017 р., нотаріус рекомендував заявнику звернутись до суду з зазначеним позовом. З державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 086307 видно , що [PERSON] за життя належала на праві власності земельна ділянка , розташована на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області. Досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву в тому , що заявник проживав однією сім»єю з [PERSON] з 2011 р. по день його смерті. В судовому засіданні знайшло підтвердження , що встановлення зазначеного факту тягне для заявника юридичні наслідки набуття права власності на спадкове майно. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

29.09.2017 року [PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа Казанківська районна державна адміністрація, у якій просив встановити факт належності йому [PERSON], правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження Казанківської райдержадміністрації №409 від 01.07.2004 року, серія МК №046169, на земельну ділянку площею 7.52 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Казанківської селищної ради, власником якої зазначений [PERSON]. Заявник у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомленаий належним чином, надав до суду заяву про те, що вимоги, викладені в заяві, підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи Казанківської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час і місце проведення судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. При огляді паспорта громадянина України серії ЕР 359027 видно, що [PERSON] народилася 15 липня 1968 року в смт Казанка Миколаївської області. При огляді свідоцтва про загальнообовязкове державне соціальне страхування №2503306977 видно, що його отримав [PERSON] [INFO]. При огляді свідоцтва про народження серії ІІІ-ФП №371540 видно, що 15 липня 1968 року в смт Казанка Миколаївської області народився (російською мовою) [PERSON]. При огляді диплому А №124405 видно, що диплом 24.07.1986 року видано [PERSON], реєстраційний №794. Відповідно до державного акта на право власності на земельну серія МК №046169, виданого 8 липня 2004 року видно, що [PERSON], на підставі розпорядження Казанківської райдержадміністрації №409 від 01.07.2004 року, є власником земельної ділянки площею 7.52 га у межах згідно з планом, яка розташована в межах території Казанківської селищної ради, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва. Дослідженні докази вказують на те, що в документі, а саме в державному акті на право власності на земельну серія МК №046169, виданого 8 липня 2004 року, допущена помилка, усунути виявлену помилку неможливо, тому маються підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, так як він зможе реалізувати своє право власності на зазначену земельну ділянку. Сукупність досліджених судом доказів, їх оцінка свідчать про належність [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження Казанківської райдержадміністрації №409 від 01.07.2004 року, серія МК №046169, на земельну ділянку площею 7.52 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Казанківської селищної ради, власником якої зазначений [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

29.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 13.01.1984 року. Як на підставу позову посилається на те, що з 13.01.1984 року він з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають, на примирення не згодні, відновлення шлюбу вважає неможливим, фактичні шлюбні відносини. Від сумісного проживання мають неповнолітніх дітей не мають. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення відповідно до викладених в позові вимог, на розірванні шлюбу наполягав, на примирення не згодний, шлюбні відносини припинені вже більше 12 років. Відповідач позов не визнала, пояснила, що з приводу розірвання шлюбу заперечує, оскільки невідомо причина розірвання шлюбу. Фактичні шлюбні відносини припинені в літку 2005 рр. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Єлфімова». Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в оригіналі Свідоцтва про шлюб, 13 січня 1984 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №62. Від сумісного проживання подружжя не має неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені в літку 2005 р., примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть. На підставі викладеного, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї неможливо, шлюб фактично розпався та існує формально, беручи до уваги тривалість строку фактичного припинення шлюбних відносин, тому позов підлягає задоволенню, оскільки в даному випадку збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та носить формальний характер, і підлягає розірванню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

29.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.В обґрунтування позову вказує, що йому на праві приватної власності належить будинок № 13 по пров.Новолозуватський в м.Кривому Розі. 05.04.2005 року він зареєстрував в будинку свою племінницю [PERSON] на час оформлення та ремонту придбаного нею житла. Відповідач не проживала і не проживає у будинку, а з 17.07.2007 року виїхала за кордон. Реєстрація відповідача змушує його нести додаткові комунальні витрати по оплаті за комунальні послуги, та позбавляє його права розпорядження належним йому майном. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час, день та місце слухання справи повідомлена через офіційний веб-сайт судової влади України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, щозгідно договору дарування від 22.11.2002 року будинок № 13 по пров.Новолозуватський в м.Кривому Розі належить на праві власності [PERSON] а.с.5, відповідач зареєстрована за вищевказаною адресою, однак не проживала там та не проживає, що підтверджується домовою книжкою та актом квартального комітету № 20 від 14.03.2018 року а.с.6-7, 19. Згідно ст.ст. 71,72 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності, без поважної причини, понад шість місяців. Оскільки відповідач в спірному будинку не проживає, житло за призначенням не використовує більш ніж шість місяців без поважних причин, відповідно може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

29.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить: встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO] свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 10.11.1962 року Куликівською селищною Радою депутатів трудящих, на ім»я [PERSON] (а.с.2-3). Вимоги мотивовано тим, що після смерті його батьків, [PERSON] та [PERSON], які проживали в смт. Куликівка, Куликівського району, Чернігівської області залишилось спадкове майно. Він та його брат [PERSON] подали приватному нотаріусу Тимощуку В.О. заяву про прийняття спадщини. Але не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належав на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 10.11.1962 року Куликівською селищною Радою депутатів трудящих, їх прабабі під прізвищем [PERSON], яка померла [INFO]. Проте, в свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть прізвище зазначено як [PERSON]. [PERSON] народилась [INFO]. Після одруження з [PERSON], їй присвоєно прізвище [PERSON]. Коли [PERSON] змінювала паспорт громадянина СРСР на паспорт громадянина України, в ньому вказали її дівоче прізвище [PERSON], на підставі якого, після смерті, було видано свідоцтво про смерть на ім»я [PERSON]. Тому, для оформлення спадщини після смерті його батьків, необхідно встановити факт належності його прабабі [PERSON] свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 10.11.1962 року Куликівською селищною Радою депутатів трудящих на ім»я [PERSON]. У судовому засіданні заявник заяву просив задовольнити та вважати поясненнями по справі обставини, викладені у заяві в обґрунтування заявлених вимог. Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить задовольнити заяву. Представник Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи сільська рада повідомлена належним чином, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника. Заінтересована особа - приватний нотаріус Тимощук В.О. в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у йог відсутність.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

29.09.2017 року головний лікар ЖОПЛ №2 звернувся із заявою до суду та просить госпіталізувати в примусовому порядку [PERSON], мешканця [ADDRESS] до Житомирської обласної психіатричної лікарні №2 без його згоди, мотивуючи тим, що останній поміщений до психіатричного закладу 28.09.2017 року по направленню рай психіатра Овруцької ЦРЛ, з діагнозом виражена деменція змішаного органічного ґенезу (травматичного, судинного, інтоксикаційного) з психотичними станами і рідкими судомними нападами. В судовому засіданні представник лікарні підтримала вимоги заяви. Прокурор не заперечувала проти задоволення заяви. опікун [PERSON] просила заяву задовольнити. Заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, думку прокурора та опікуна, дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. З рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 11.05.2010 року видно, що рішенням від 26.12.2005 року [PERSON] визнано недієздатним. Крім того, рішенням суду від 11.05.2010 року над [PERSON] встановлено опіку та призначено його опікуном [PERSON]. З висновку комісії лікарів-психіатрів Житомирської обласної психіатричної лікарні №2 від 29.09.2017 року видно, що [PERSON] самостійно не може задовольнити свої життєві потреби на рівні життєдіяльності, не приймає підтримуючого лікування, а тому комісія вважає доцільним госпіталізувати [PERSON] в психіатричний стаціонар на умовах примусової госпіталізації до вирішення соціальних проблем пацієнта та оформлення в соціальний заклад. Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомлюваної згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановлені в особи тяжкого психіатричного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Статтею 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку можливе лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Таким чином, враховуючи, всі обставини справи та правові норми, що їх регулюють, суд приходить до висновку про задоволення заяви. На підставі ст. ст. 13, 14, 17 ЗУ «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

29.09.2017 року до суду звернулось ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Східне ВпоОПС) з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 10413,35 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі укладеного між сторонами договору про користування електричної енергії № 551302036 зобовязалось постачати електричну енергію\~ відповідачу, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Азовська, буд. 4. Однак, [PERSON] свої зобовязання з оплати спожитої електричної енергії не виконав, внаслідок чого, за останнім утворилась заборгованість в сумі 10 413,35 грн. за період з\~\~21.03.2016 року по 23.08.2017 року. Представник позивача в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала заяву, в якій просить суд позов задовольнити, розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання жодного разу не зявився, на адресу [PERSON], за якою останній зареєстрований та фактично проживає, направлено судові повістки. Разом з тим, на адресу суду повернулися конверти з причини «за закінченням терміну зберігання» та «за не запитом». У звязку з вищезазначеним, на підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

29.09.2017 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулося до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі\~ 4397,22 гривень та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі відкритого особового рахунку № 551801224 зобовязується постачати електричну енергію\~ [PERSON], який мешкає за адресою: 69000, м. Запоріжжя, вул. Барикадна, 131, однак, останній не виконує належним чином свій обов'язок щодо оплати спожитої електричної енергії, а саме, у зв'язку з несплатою виставлених рахунків за період з\~\~24.12.2015 року по 01.03.2017 рік, виникла заборгованість у розмірі\~4397,22 гривень. У зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію розмірі\~ 4397,22 гривень та судові витрати. Представник позивача ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж в судове засідання не зявилась, про день, місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, просить позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. В судові засідання, призначені на 31.10.2017 року та на 04.12.2017 року відповідач по справі не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений в порядку абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надавав. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

29.09.2017 року позивач [PERSON]звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 18 жовтня 2014 року у Корабельному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №594. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 18 жовтня 2014 року у Корабельному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та Бучинською (після розірвання шлюбу [PERSON]) [PERSON], актовий запис №594 (свідоцтво про шлюб 1-ФП №107122, видане 18.10.2014 року). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved