Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

30.05.2019 року, позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, вказуючи на те, що перебувала з відповідачем з 28.10.2000 року в зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення суду від 28.07.2011 року був розірваний. Під час шлюбу, в них народилися діти, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти мешкають з позивачкою окремо від відповідача. Останній ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дітей. Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалу суду від 18.06.2019р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та додатками до неї відповідачу направлено за визначеною адресою та визначено строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 13) У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надав. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач у судове засідання не з`явилася, але нею подано заяву в якій зазначено про розгляд справи у її відсутності, задоволення позову, крім того позивач проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча про час, місце та дату розгляду справи було повідомлено належним чином замовною кореспонденцією, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Приймаючи до уваги думку позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, дійшов висновку про таке. Як вбачається зі свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] , зареєстрованого м. Маріуполь, відділ реєстрації актів громадянського стану Приморської рай адміністрації, 28.10.2000 року, між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 212 (а.с.3). Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 28.07.2011 року яке набрало законної сили 09.08.2011 року шлюб між сторонами розірвано ( а.с. 4). Під час знаходження у шлюбі у подружжя народилися діти, [PERSON] , [INFO] , про що відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Маріуполя 04.04.2002 року видано свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , актовий запис №114 та [PERSON] , [INFO] , про що Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області видано свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 06.05.2010 року, актовий запис №162 де в графі «батьки» дитини зазначені батько - [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.5,6). Згідно довідки про склад сім`ї [PERSON] проживає за адресом: [ADDRESS] разом із доньками( а.с. 8), Судом встановлено, що позивачка одна несе витрати по утриманню дітей, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню їх потреб. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов`язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Так, судом встановлено, що договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідача, сторонами до суду не надавалося. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Враховуючи те, що відповідач як батько зобов`язаний утримувати дітей, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність законних підстав для їх задоволення, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку дитину, починаючи з 30.05.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на підставі ст.. 141 ЦПК України судові витрати в дохід держави в розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved