overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

30 травня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 29.05.2014р. о 12 год. 07 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 29.05.2014р. о 12 год. 07 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Кудренко Н.К. ОМКЦ. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора вважає, що її померлий брат живий, розмовляє по мобільному телефону. Чула, як її ненароджена дитина розмовляє його голосом. Не спить. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизотипічний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

30 травня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 29.05.2014р. о 16 год. 46 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 29.05.2014р. о 16 год. 46 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Свіріна лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора суіцідально налаштована. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічне ураження головного мозку судинного ґенезу, параноїчний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

30 травня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 30.05.2014р. о 02 год. 57 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 30.05.2014р. о 02 год. 57 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Свіріна С.Н. лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора збуджена, агресивна, виказує маячні ідеї відношення на адресу чоловіка, медичних робітників, погрожує розправою. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - маячний розлад органічного походження. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

30 травня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 30.05.2014р. о 03 год. 50 хв. гр.[PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 30.05.14р. о 03 год. 50 хв. гр. [PERSON]. був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Сенюк О.М.. лікарні КЗ «МЦРЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий злобний, напружений, негативі стичний, агресивний, кричить, погрожує розправою, підозрілий. Злобно висловлюється на адресу оточуючих. Каже: «я буду розмовляти тільки з Богом». Гр. [PERSON]. було поставлено попередній діагноз - органічне ураження головного мозку складного ґенезу(не документована ЧМТ, хр. алкогольна інтоксикація, церебральний атеросклероз), виражений психоорганічний синдром, змішаний варіант з психотичними включеннями. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

30 травня 2014 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме факту, що вона [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON], померлого [INFO] року. В судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Чернігівської міської ради при вирішенні заяви поклався на розсуд суду. Заінтересована особа приватний нотаріус [PERSON] до суду не з'явилася, про час і місце розгляду справи оповіщена належним чином, у поданій суду письмовій заяві просила справу розглядати без її участі. Заслухавши пояснення заявника, представника Чернігівської міської ради,дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18 лютого 2014 року, [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 5). Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], що належала йому на праві власності відповідно до Договору міни житла № 3-1912 від 18 липня 2006 року (а.с.6-7). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт того, що [PERSON] є дочкою [PERSON] підтверджується матеріалами справи та показаннями допитаних у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] З пояснень заявника вбачається, що встановлення факту родинних відносин необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

30 травня 2014 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], після його смерті залишилося спадкове майно, однак вона його не може успадкувати у зв'язку із тим, що в свідоцтві про народження відсутній запис про її батька. З огляду на викладене, [PERSON] просить встановити факт родинних відносин між нею та батьком. В судовому засіданні заявницею та її представником було уточнено вимоги, вони просили встановити факт батьківства, а саме, що [PERSON] є батьком [PERSON] Представник заінтересованої особи в судовому засіданні при вирішенні справи поклався на думку суду. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що подану заяву слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 19 січня 2014 року серії [NUMBER]. Як вбачається із актового запису про народження [PERSON] від 19 жовтня 1954 року в графі батько запис відсутній. У зв'язку із одруженням прізвище заявниці було змінено на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 11 червня 1980 року. На підставі заяви [PERSON] було заведено спадкову справу №62-2014. З довідки виданої виконкомом Хмельницької міської ради від 13 лютого 2014 року вбачається, що [PERSON] проживала разом із батьком [PERSON], матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] з 27 листопада 1979 року. Відповідно до ст.53 ЦК УРСР, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. З показань свідків [PERSON], [PERSON] вбачається, що померлий [PERSON] з матір'ю заявниці [PERSON] проживав та вів спільне господарство з 1953 року, завжди визнавав [PERSON] за дочку, проживали по [ADDRESS] з 29 листопада 1957 року. Що крім цього підтверджується і актами №39 та №40 виконкому Хмельницької міської ради від 12 лютого 2014 року. З огляду на викладене, суд приходить до висновку що вимоги заявника підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

30 травня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» пред'явив позов про стягнення з відповідача [PERSON], заборгованості по кредитному договору у розмірі 3547,72 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 06.08.2012 року з відповідачем було укладено кредитний договір №004-13992-060812. Відповідно до кредитного договору позивач надав відповідачу кредит для придбання певного товару/послуг у розмірі 3549,00 гривень під 0,01 % річних. Позивач свої зобов'язання за договором виконав. Відповідач не виконує належно свої зобов'язання, в результаті чого у нього виникла заборгованість у розмірі 3547,72 гривень, з яких: 3168,47 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 0,13 гривень - заборгованість за відсотками; 379,12 гривень - заборгованість за комісіями. Відповідача було повідомлено про суму заборгованості, однак він її не погасив. Представник позивача в судове засідання не з'явився, зазначив у позовній заяві, що просить проводити судовий розгляд справи у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що сторони 06.08.2012 року уклали кредитний договір №004-13992-060812, згідно якого позивач надав відповідачу кредит для придбання певного товару/послуг у розмірі 3549,00 гривень під 0,01 % річних. Позивач кошти відповідачу надав, що стверджується меморіальним ордером. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 3547,72 гривень, з яких: 3168,47 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 0,13 гривень - заборгованість за відсотками; 379,12 гривень - заборгованість за комісіями. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Однак відповідач даного обов'язку не виконав. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти. Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

30 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. З відповідачем проживають разом, проте, відповідч добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Дочка знаходиться на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] працює, має стабільний дохід, на його утриманні дітей чи непрацездатних осіб немає. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти по 1/3 частині його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала до суду письмолву заяву, в якій просить суд проводити рощгляд справи за її відсутності, позов підтримує з наведених у ньому підстав, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо задоволення вимог позивача. Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, або непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення аліментів, суд позов задоволює і присуджує до стягнення з [PERSON] в користь позивача аліменти на утримання дитини по 1/3 частині його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини. Також до стягнення з відповідача підлягає 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

30 травня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за розпискою. Посилався на те, що 09.10.2012 року [PERSON] надав в позику [PERSON], грошові кошти у розмірі 2 000,00 доларів США., які відповідач зобов'язався повернути позивачу до 09.11.2012 року. На підтвердження укладення договору позики між [PERSON] та [PERSON], останнім було власноручно складено розписку згідно умов якої [PERSON] зобов'язався повернути [PERSON] позичені у нього 09.10.2012 року 2 000,00 доларів США строком до 09.11.2012 року. Станом на день звернення позивача до суду тобто на 30.05.2014 року відповідачем позичені кошти в розмірі 2 000,00 доларів США йому не повернуто. На неодноразові звертання позивача про повернення коштів відповідач їх не повертає чим ухиляється від взятих на себе зобов'язань за договором позики. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за розпискою в розмірі 2 000,00 дол.США, неустойку (3% річних) в розмірі 98,301 доларів США, відсотки за користування коштами в розмірі 228,107 доларів США та судовий збір в розмірі 273,72 грн.. Позивач в судове засідання з'явився, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Виходячи з вищенаведеного та зі згоди позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

30 травня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики у сумі 44 594 грн. 70 коп. Свої вимоги позивач мотивував тим, що між ним, з однієї сторони, та відповідачем-з другої, 11 квітня 2011 року був укладений договір позики, за якими відповідач взяв у нього у борг грошові кошти в розмірі 5999 доларів США, що складає еквівалент за курсом НБУ - 70 188 грн. 30 коп., і зобов'язався повернути борг до 30 червня 2011 року. Посилаючись на те, що на теперішній час відповідач свої зобов'язання щодо повернення суми боргу не виконав,позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 23 538 грн. 30 коп. та заборгованість по відсоткам - 21 056 грн. 40 коп. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, оскільки 11 липня 2014 року сплатив позивачу борг у сумі 50 доларів США. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. 11 квітня 2011 року відповідач взяв у борг у позивача грошову суму у розмірі 5999 доларів США, які зобов'язався повернути в строк до 30 червня 2011 року. За користування позикою, відповідач зобов'язався сплатити позивачу відсотки у розмірі 5 % щомісячно. Відповідач свої зобов'язання виконав частково, та повернув позивачу частково борг: у вересні 2011 року - 3530 грн.00 коп., 31 жовтня 2011 року -1000 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ - 11 700 грн. 00 коп., 13 жовтня 2012 року - 500 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ - 5850 грн. 00 коп.; 19 жовтня 2012 року - 1000 грн. 00 коп., 11 жовтня 2013 року - 2000 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ -23 400 грн.00 коп.; 27 листопада 2013 року - 100 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ - 1170 грн. 00 коп., 11 липня 2014 року - 50 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ - 600 грн. 00 коп., що в загальному розмірі становить 46 050 грн. 00 коп. Таким чином, залишкова заборгованість складає 70 188,30 грн. - 47250,00 грн. =22 938,30 грн. Крім того, розмір заборгованості по відсотках складає 21 056,40 грн. ((70 188,3 х 0,05)х6 міс.). У відповідності до положень ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі у строк та порядку, що встановлені договором. Таким чином, загальний розмір заборгованості складає 43 994 грн. 70 коп. Оскільки у встановлений в договорі строк відповідач не повернув грошові кошти за договором позики укладений в простій письмовій формі в повному обсязі, позов підлягає частковому задоволенню на підставі ст.ст. 525, 526, 545, 611, 612,625 ЦК України. Згідно зі ст.84, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 439 грн. 95 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial