Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

30.01.2017 року позивачка в інтересах якої діє [PERSON], звернулася до суду з позовом до Приватного нотаріуса Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], ПАТ «[PERSON] та Кредит» про визнання обтяження недійсним, накладеного на підставі іпотечного договору, мотивуючи тим, що рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 10.12.2015 року по цивільній справі №2/330/609/15, позовні вимоги [PERSON] до Кирилівської селищної ради, ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» в особі філії «Запорізьке РУ» ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит», про визнання припиненим договору іпотеки та зобов'язання вчинити певні дії, були задоволені в повному обсязі. Вказане рішення 10.03.2016 року набуло чинності. Даним рішенням суду було визнано іпотечний договір №10-725-0381 та додаткову угоду №1 до нього, який було укладено між [PERSON] та ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» в особі філії «Запорізьке РУ» ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» 24.03.2008 року та посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], припиненим. Між тим, починаючи з квітня 2016 року, банківська установа усіляко намагається уникнути від вчинення будь-яких дій щодо зняття арештів з майна, не зважаючи на відсутність правових підстав бути обтяжувачем такого майна. Апогеєм таких дій став лист від 25.10.2016 року уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит», яка повідомила про неможливість вчинити будь-які дії щодо спірного майна, через наявні судові процедури. Починаючи з набуття рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 10.12.2015 року законної сили та до теперішнього часу відсутні будь-які судові спори між [PERSON] та ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит». Більш того, наявність таких безпідставних обтяжень не дозволяє в повному обсязі виконати інші вимоги вказаного рішення і фактично унеможливлює належним чином володіти та розпоряджатися власним майном. У відповідності до приписів договору, накладена приватним нотаріусом [PERSON] заборона №31 від 24.03.2008 року на відчуження переданого в іпотеку нерухомого майна, діє зокрема до припинення дії іпотечного договору від 24.03.2008 року за №10-725-0381. В позові позивачка просила визнати недійсним запис №6854139 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зобов'язати приватного нотаріуса [PERSON], припинити запис №6854139 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про обтяження іпотекою нерухомого майна, визнати недійсним обтяження (заборону) №31 від 24.03.2008 року на відчуження нерухомого майна, яке було накладено на підставі іпотечного договору, зобов'язати приватного нотаріуса [PERSON], внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення обтяження (заборони). 20.02.2017 року представник позивачки надав до суду уточнену позовну заяву в якій просив скасувати запис №6854139 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про обтяження іпотекою нерухомого майна, накладеного на підставі іпотечного договору №10-725-0381, зобов'язати приватного нотаріуса [PERSON], припинити запис №6854139 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про обтяження іпотекою нерухомого майна, накладеного на підставі іпотечного договору №10-725-0381, скасувати запис (заборону) №31 від 24.03.2008 року на відчуження нерухомого майна, яке було накладено на підставі іпотечного договору №10-725-0381, зобов'язати приватного нотаріуса [PERSON], внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення обтяження (заборони) В судове засідання представник позивачки надав заяву, у якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач приватний нотаріус [PERSON] надав до суду заяву в якій просив прийняти рішення на розсуд суду та розглядати справу без його участі Представник відповідача ТОВ «Банк «[PERSON] та кредит» двічі викликаний у судове засідання, до суду не зявився , причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав суд ухвалив слухати справу без участі сторін. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, т.я. були підстави для проведення попереднього розгляду справу без участі сторін. Під час судового розгляду були вивчені наступні матеріали справи: - рішення Якимівського районного суду від 10 грудня 2015р (а.с.7-15) - ухвала Апеляційного суду Запорізької області від 09 березня 2016р (а.с.16-17) - копія іпотечного договору № 10-725-038І (а.с.18-22) - лист уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів (а.с.23) - інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав (а.с.26-29) - витяг з Державного реєстру юридичних осіб, підприємців (а.с.38-47) У відповідності до статті 74 закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з пунктом 5.1. глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна, зокрема при .одержанні повідомлення про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки), а також за рішенням суду. Таким чином судом було встановлено, що рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 10.12.2015 року по цивільній справі №2/330/609/15, позовні вимоги [PERSON] до Кирилівської селищної ради, ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» в особі філії «Запорізьке РУ» ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит», про визнання припиненим договору іпотеки та зобов'язання вчинити певні дії, були задоволені в повному обсязі. Вказане рішення 10.03.2016 року набуло чинності. Даним рішенням суду було визнано іпотечний договір №10-725-0381 та додаткову угоду №1 до нього, який було укладено між [PERSON] та ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» в особі філії «Запорізьке РУ» ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» 24.03.2008 року та посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], припиненим. Між тим, починаючи з квітня 2016 року, банківська установа усіляко намагається уникнути від вчинення будь-яких дій щодо зняття арештів з майна, не зважаючи на відсутність правових підстав бути обтяжувачем такого майна. У відповідності до ст. 321 ч.1.2. ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи об меженний у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Суд, встановивши у судовому засіданні відсутність підстав для обтяження майна, що є предметом позову, дійшов до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню. На підставі ст..74 ЗУ «Про нотаріат», та

Outcome: approved