Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

30 липня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася із позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.05.2020 було розірвано. Під час спільного життя у подружжя народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, не приймає участі в утриманні дитини. У зв`язку з вищевикладеним позивач і вимушена була звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Призначено судове засідання. 18 листопада 2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просив суд відмовити у задоволені позовних вимог, та встановити мінімальний розмір аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1159,00 грн., оскільки він наразі не працює та має скрутне матеріальне становище. Позивач, в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, від останнього надійшло клопотання про перенесення судового засідання. Проте, суд враховуючи стислі строки розгляду справи, та діючи в інтересах дитини не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки відповідачем висловлена його правова позиція у відзиві на позовну заяву, докази повинні бути надані відповідачем разом з поданням відзиву на позовну заяву, позивачем разом із позовною заявою, як то встановлено вимогами ст. 83 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 18 травня 2020 року рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова було розірвано. (а.с.3) [INFO] у сторін народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. (а.с. 6) Позивач у своїй позовній заяві зазначила, що дитина проживає разом із нею, та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, не приймає участі у її утриманні. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, позов [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх спільної дитини повністю відповідає вимогам закону, а отже підлягає задоволенню у повному обсязі. Окрім того, суд зазначає, що спосіб стягнення аліментів при звернення до суду визначає саме позивач, а тому вимога відповідача встановити мінімальний розмір аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1159,00 грн. суперечить нормам чинного законодавства. Окрім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840, 80 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved