Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

31 серпня 2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON], в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмір 85\~478, 45 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 12.01.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 7 900, 00 грн. вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач зазначає, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між нею та банком договір. Позивач вказує, що свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв'язку з чим і утворилася заборгованість, яка станом на 31.07.2017 року становить 85 478, 45 грн. 15 грудня 2017 року від відповідача по справі [PERSON] надійшли письмові заперечення проти позову, відповідно до яких вона просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» посилаючись на наступне. Так, відповідач вважає, що позивачем було неправильно проведено розрахунок суми заборгованості, з розрахунку заборгованості наданого позивачем не зазначено коли і які суми коштів знімала відповідач з кредитної картки та суми комісій за зняття коштів. Збільшення позивачем розміру процентної ставки в односторонньому порядку є, на думку відповідача, також незаконним. Окрім того відповідач зазначає, що їй не було надано памятки клієнта чи іншої будь якої довідки про умови кредитування. Представник позивача,[PERSON], який діє на підставі довіреності від 14.06.2017 року, в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 08.12.2017 року, в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані позивачем і відповідачем та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі Анкети-заяви [PERSON] від 12.01.2012 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідачу було відкрито рахунок, та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с. 7) [PERSON] погодилася, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Згідно пункту 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється на підставі наданих позичальником документів, за рішенням банку. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» базова відсоткова ставка становить 3,0% на місяць, пеня - пеня 1 (базова відсоткова ставка за договором)/ 30 яка нараховується за кожен день прострочення кредиту) + пеня 2 (1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочки за кредитом чи відсоткам 5 або більше днів при виникненні прострочки на суму більше ніж 50 грн. З 01.01.2013 року всі картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» Відповідно до Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» базова відсоткова ставка становить 2,5% на місяць, за тратами здійсненими з 01.09.2014 р. 2,9%, за тратами здійсненими з 01.04.2015 р. 3,6%, пеня - 0, 24 % від суми заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.; пеня - 0, 24 % від суми заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. ( а.с. 8) Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 2.1.1.7.6 встановлено, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Представник позивача вказує, що відповідач не виконує в повному обсязі зобовязання за кредитним договором, а саме: не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом та відсотками у розміру та строки, передбачені Договором. Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачем було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 31.07.2017 року відповідач має заборгованість у розмірі 85\~478, 45 грн., з яких: загальна заборгованість за кредитом 7\~337, 04 грн.; заборгованість за процентами 70\~194, 82 грн.,; заборгованість за пенею та комісією 3\~400, 00 грн.; штраф 4 546, 59 грн. (а.с. 5-6) Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Щодо посилання відповідача та його представника на те, що позивачем було неправильно проведено розрахунок суми заборгованості то суд зазначає наступне. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Однак, всупереч вказаним вимогам закону, відповідачем та його представником не було надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що позивачем було невірно проведено розрахунок заборгованості, не було заявлено клопотання про проведення експертизи для визначення правильності проведення розрахунків. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення від 18.08.2017 року у сумі 1\~600 грн. (а.с. 2) З огляду на вищевикладене, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved