Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

29.09.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Банк «Демарк» про розірвання договору і стягнення грошових коштів(а.с.1-2), мотивуючи вимоги наступним. 18.08.2014 р. між нею та ПАТ «Банк Демарк» було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті, відповідно до якого вона передала до установи банку грошові кошти на суму 15000 доларів США із відсотковою ставкою 10 % річних, строк повернення вкладу визначений до 27.10.2014 р. Відповідач своїми діями по не нарахуванню та несплаті процентів за користування грошима порушує, як умови укладеного між сторонами договору так і вимоги діючого законодавства, що регулює зазначені правовідносини, у зв'язку з чим повинен нести відповідальність за невиконання зобов'язань за договором. Просила: - договір строкового банківського вкладу (депозит) в іноземній валюті № 663080, укладений між нею та відповідачем 18.08.214 р. розірвати; - стягнути з відповідача на її користь суму вкладу 15000 доларів США з урахуванням відсотків за користування грошовими коштами. 29.09.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Демарк» про розірвання договору і стягнення грошових коштів(а.с.10-11), мотивуючи вимоги наступним. 18.08.2014 р. між ним та ПАТ «Банк Демарк» було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті, відповідно до якого він передав до установи банку грошові кошти на суму 15000 доларів США із відсотковою ставкою 10 % річних, строк повернення вкладу визначений до 27.10.2014 р. Відповідач своїми діями по не нарахуванню та несплаті процентів за користування грошима порушує, як умови укладеного між сторонами договору так і вимоги діючого законодавства, що регулює зазначені правовідносини, у зв'язку з чим повинен нести відповідальність за невиконання зобов'язань за договором. Просив: - договір строкового банківського вкладу (депозит) в іноземній валюті № 663076, укладений між ним та відповідачем 18.08.2014 р. розірвати; - стягнути з відповідача на його користь суму вкладу 15000 доларів США з урахуванням відсотків за користування грошовими коштами. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.10.2014 р. вказані позови об'єднані в одне провадження(а.с.19). Позивачі, представник відповідача, уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб Приходько В.О. в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Позивачі надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність; позови підтримують; проти заочного розгляду справи не заперечують(а.с.33,34). Причини неявки представника відповідача, уповноваженої особи Приходько В.О. суду не відомі. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд визнав можливим справу розглянути у їх відсутності за наявними в матеріалах справи доказами, відповідно до ст. 224 ЦПК України, проводити заочний розгляд справи. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позови підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.08.2014 р. між позивачами та ПАТ «Банк «Демарк» було укладено договори строкового банківського вкладу (депозиту) № 663080 та № 663076, відповідно до умов п.1.1. яких банк відкриває вкладникам депозитні рахунки для залучення коштів зі строком зберігання вкладу 2 місяці та 9 днів, датою повернення вкладів 27.10.2014 р. Згідно п. 1.2. Договорів вкладники вносять первинний внесок в сумі 15000 доларів США, а банк приймає на зберігання ці грошові кошти. Згідно п. 1.3. Договорів за користування коштами банк щомісяця нараховує проценти на суму вкладу з розрахунку 9 % річних та сплачує готівкою щомісячно, починаючи з другого робочого дня наступного місяця(а.с.4,13). Як вбачається з копій квитанцій від 18.08.2014 р. позивачами були внесені первинні внески за договорами строкового банківського вкладу (депозиту) № 663080 та № 663076 від 18.08.2014 р. по 15000 доларів США(а.с.5,14). Питання повернення вкладів регулюється зазначеним договором та ЦК України. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором; договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором; до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення; за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором; умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. 28.08.2014 р. позивачі звернулись до відповідача із заявами про дострокове розторгнення договорів № 663080 та № 663076 від 18.08.2014 р., які прийняті банком(а.с.6,15), тому відповідно до ст. 1075 ЦК України та п.2.3.3, 2.4.4 даних Договорів вищевказані договори вважаються припиненими, а тому вимога про дострокове розірвання договорів строкового банківського вкладу не підлягає задоволенню. Крім того, на момент розгляду справи строк дії договорів сплив. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідач на день звернення позивачів до суду не виконав своїх зобов'язань за договорами строкового банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті № 663080 та № 663076 від 18.08.2014 р., чим порушив взяті на себе зобов'язання згідно ст. 1060 ЦК України. Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня; іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 р. у разі пред'явлення позову про стягнення грошей в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Враховуючи наведене, в силу положень договорів та ст. ст.ст. 1068, 1060 ЦК України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачів необхідно стягнути суми вкладів за договорами строкового банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті № 663080 та № 663076 від 18.08.2014 р. у розмірі 15000 доларів США за кожним, що на день ухвалення рішення за офіційним курсом НБУ (15,7714) еквівалентно 236571 грн.; а в задоволені решти позовних вимог позивачів потрібно відмовити (зокрема, позивачі не вказали, за який період і в якому розмірі підлягають стягненню відсотки за користування грошовими коштами). Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір (від сплати якого позивачі звільнені) у розмірі 2365,71 грн. за позовом [PERSON] та у розмірі 2365,71 грн. за позовом [PERSON]

Outcome: partial