Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

30 грудня 2020 року позивач Івано-Франківський національний технічний університет нафти і газу звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] \~про стягнення\~ заборгованості\~за договором\~про навчання\~іноземного студента.\~Обґрунтовуючи позовні\~вимоги,\~позивач вказує,\~що між 13 липня 20І7 року Івано-Франківським національним технічним університетом нафти і газу та [PERSON] укладений Договір про навчання іноземного студента № Бмі-17-004 та виданий наказ про зарахування на навчання № 457/7. За предметом договору позивач надав відповідачу освітню послугу за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Магістр» денної форми навчання за спеціальністю «192, Будівництво та цивільна інженерія», а відповідач повинен був сплатити за надані йому послуги 2 925,00 доларів США за 1,5 роки навчання (за весь період навчання). Відповідно до пункту 6 Договору № Бмі-17-004, відповідач мав право оплатити за рік навчання у розмірі 1950,00 доларів США або за семестр у розмірі 975,00 доларів США. Відповідач оплатив частково за надані йому послуги, а саме: 1950,00 доларів США за рік навчання, проте за останній семестр навчання 2017/2018 років не оплатив, через це у відповідача виникла заборгованість у сумі 975,00 доларів США та пеня за несвоєчасну оплату за навчання у сумі 4447 грн 50 коп. 04 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу з проханням відтермінувати плату за навчання з 30 серпня 2018 року до 28 грудня 2018 року у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. Івано-Франківський національний технічний університет нафти і газу задовольнив його прохання, про що укладений між позивачем та відповідачем 04 вересня 2018 року додатковий договір № Бмі-17-004 про внесення відповідних змін до основного договору від 13 липня 2017 року № Бмі-17-004. 28 грудня 2018 року відповідач вдруге звернувся до позивача з проханням відтермінувати ще на місяць плату за навчання, тобто до 25 січня 2019 року, яке також було задоволено. Зі своєї сторони позивач виконав належним чином свої обов`язки за договором № Бмі-17-004, а саме: забезпечив організацію навчального процесу, а відповідач не виконав належним чином свої обов`язки, чим порушив пункт 3.1 Договору № Бмі-17-004. Івано-Франківський національний технічний університет нафти і газу звертався до відповідача з досудовими попередженнями від 10 липня 2019 року №43-32-142 та від 10 липня 2019 року № 43-32-142 щодо погашення заборгованості, проте борг не було ним погашено. 28 січня 2019 року відповідач був відрахований з Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу за невиконання умов Договору № Бмі-17-004 в частині неоплати за навчання. На даний час у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за останній семестр 2017/2018 навчального року в сумі 27 121 грн. 87 коп. (еквівалент по курсу Національного банку України на момент відрахування - 975 доларів США). За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № Бмі-17-004 від 13 липня 2017 року в розмірі 27\~121 грн основного боргу (еквівалент 975 доларів США), 4\~447,50 грн. пені за несвоєчасну оплату за навчання, усього заборгованість на загальну суму 31\~569,37 грн а також 2 270,00 грн витрат по оплаті судового збору. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 січня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивач не прибув, проте подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від відповідача не надходив відзив на позов, не надходило в установлений судом строк заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явився у судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини свої неявки, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статті 280 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи.\~ Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 13 липня 2017 року був укладений Договір № Бмі-17-004 про навчання іноземного студента між Івано-Франківським національним технічним університетом нафти і газу, Виконавцем, та [PERSON] , Замовником, предметом якого є надання освітньої послуги щодо підготовки бакалавра/магістра, відповідно до якого Виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника здійснити надання освітньої послуги, а саме: здійснити підготовку магістра денної форми навчання за спеціальністю «192, Будівництво та цивільна інженерія» (а.с.4-7). 04 вересня 2018 року був укладений додатковий договір № Бмі-17-004 про внесення відповідних змін до основного договору від 13 липня 2017 року № Бмі-17-004 між Івано-Франківським національним технічним університетом нафти і газу, Виконавцем, та [PERSON] , Замовником (а.с.8). Як вбачається з довідки розрахунків за навчання від 23 грудня 2020 року № 347, заборгованість [PERSON] перед Івано-Франківським національним технічним університетом нафти і газу по оплаті за навчання у національній валюті України відповідно до курсу Національного банку України станом на 28 січня 2019 року складає 27\~121,87 грн, пеня за несвоєчасну оплату за навчання у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен день прострочення складає 4447,50 грн за період з 01 грудня 2019 року по 01 грудня 2020 року (а.с.9). Наказом № 457/7 від 13 липня 2017 року «Про зарахування іноземних громадян університету 2017-2018 навчального року», зараховано на навчання за освітнім рівнем магістра з 13 липня 2017 року до 01 лютого 2019 року в інститут архітектури, будівництва і туризму за спеціальністю 192 Будівництво та цивільна інженерія очної форми навчання за повне відшкодування витрат фізичними особами: [PERSON] , громадянина Судану, № Договору Бмі-17-004 (а.с.10). Наказом від 28 січня 2019 року Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу «Про відрахування іноземних студентів», у зв`язку з порушенням умов договору № Бмі-17-004 про надання освітніх послуг іноземним студентам та додаткового договору до нього в частині оплати за навчання, а також закінчення терміну їх дії відраховано з 28 січня 2019 року студента другого курсу магістерського рівня вищої освіти 2-го курсу очної форми навчання спеціальності «Будівництво та цивільна інженерія» [PERSON] , громадянина [PERSON] , [INFO] , група Бм-17-1 (а.с.11). Позивач звертався до відповідача з досудовими попередженнями про погашення заборгованості за надані освітні послуги, що залишилися без відповіді (а.с.13,14). 04 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу з заявою про відтермінування плати за навчання з 30 серпня 2018 року до 28 грудня 2018 року у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем (а.с.15). 28 грудня 2018 року відповідач вдруге звернувся до позивача з заявою відтермінувати ще на місяць плату за навчання, тобто до 25 січня 2019 року (а.с.16). Частиною другою статті 15 Цивільного кодексу України надано право кожній особі на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей\~626,\~628 Цивільного кодексу України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~частин першої-другої\~статті\~207\~Цивільного кодексу\~України,\~правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 Цивільного кодексу України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою \~статті 73 Закону України «Про вищу освіту»,\~заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності. Відповідно до частини шостої \~статті 73 Закону України «Про вищу освіту»,\~розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються у договорі (контракті), що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати. Згідно зі\~статтею 629 Цивільного кодексу України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами і прийняті за договором зобов`язання, відповідно до положень статтей 526,\~527,\~530 Цивільного кодексу України,\~мають виконуватися належним чином, у встановлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною першою\~статті 901 Цивільного кодексу України\~визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до\~статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою\~статті 612\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У\~статті 526 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормами\~статті 530 Цивільного кодексу України\~встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання. За замістом частини першої статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктом 7.2 договору № Бмі-17-004 про надання освітніх послуг іноземним студентам від 13 липня 2017 року встановлено, що за несвоєчасну оплату освітніх послуг Замовник, яким є відповідач по справі, сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення. Судом встановлено, що відповідач не виконав умови укладеного 13 липня 2017 року договору № Бмі-17-004 про надання освітніх послуг іноземним студентам та додаткового договору до нього в частині оплати за навчання. На вимоги позивача про сплату заборгованості відповідач відповіді не надав, кошти не сплатив. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Розрахунок пені за несвоєчасну оплату за навчання у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен день прострочення за період з 01 грудня 2019 року по 01 грудня 2020 року у розмірі 4447,50 грн не оспорюється відповідачем та матеріалами справи не спростовується. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, вважає за\~необхідне позов\~задовольнити повністю\~та стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивачазаборгованість на загальну суму 31 569,37 грн., що складається з суми заборгованості за договором у розмірі 27\~121,87 грн (еквівалент 975,00 доларів США) та пені за несвоєчасну оплату за навчання у розмірі 4\~447,50 грн. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем про подачі позовної заяви сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2270,00 грн (а.с. 12). Позовні вимоги задоволені, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.\~ 22,\~526,\~527,\~530,\~610,\~611,\~612,\~625, 629, 901,\~903 Цивільного кодексу України,\~ст. 73 Закону України «Про вищу освіту»,

Outcome: approved