Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

30 квітня 2014 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в особі відділення № 103 публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем зобов'язань відповідно до умов договору. У позовній заяві зазначено, що 24 травня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № BLaЖГА00037147, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит на поточні потреби у сумі 19000 грн. на строк до 24 травня 2014 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 15% річних, а також щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 1,75% від суми кредиту. Повернення кредиту передбачалось щомісячними платежами згідно узгодженого графіку. Позичальник [PERSON], який отримав суму кредиту в повному обсязі, не виконує належним чином своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування ним, та комісії за управління кредитом, унаслідок чого, враховуючи часткову сплату заборгованості відповідачем за цим договором, станом на 28 квітня 2014 року заборгованість становить 19909,34 грн., у тому числі: по кредиту - 14541,92 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 1920,26 грн., комісія за розрахункове обслуговування - 3447,16 грн.. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 19909,34 грн. та понесені судові витрати у загальній сумі 243,60 грн. Представник позивача, який належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, надав суду письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за його відсутності та додатково стягнути з відповідача витрати на розміщення оголошення в газеті про його виклик на судове засідання. (а.с.19,50, 51, 53). Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача [PERSON] про місце, день та час розгляду справи, а саме: шляхом надіслання поштою копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками та судових повісток рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України); шляхом вручення судових повісток з розписками житлово-експлуатаційній організації (ч.3 ст.76 ЦПК України), а також шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача у судове засідання в газеті. Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач [PERSON] навмисно не з'являвся до поштового відділення для отримання судової кореспонденції, про що свідчать відповідні відмітки на повернутих конвертах, не відчиняв двері працівникам житлово-експлуатаційної організації, про що зроблені відповідні відмітки у повістках. /а.с. 26, 30, 31, 32, 34, 36, 38, 40, 42, 43, 47, 48, 54, 55/ Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачем [PERSON] недобросовісно здійснюються його процесуальні права, він навмисно не отримує судову кореспонденцію, хоча йому відомо про перебування на розгляді у суді даної позовної зави, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду представника позивача суд, вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 24 травня 2011 року юридична особа - відкрите акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк і [PERSON] уклали договір кредиту № BLaЖГА00037147, за яким кредитор зобов'язався надати позичальнику кредит на поточні цілі в розмірі 19 000 грн. на строк кредитування по 24 травня 2014 року включно, зі сплатою 15 відсотків річних за користування кредитом, та 1,75 % від суми кредиту - щомісячної комісії за управління кредитом, а позичальник зі своєї сторони зобов'язався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку основну суму кредиту, сплатити проценти за користування ним, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором. Позичальник зобов'язався погашати кредит та проценти щомісячними платежами згідно графіку оплати кредитної заборгованості. Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами ПАТ «ВіЕйБі Банк» та особисто [PERSON] зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковими для виконання. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, видавши [PERSON] готівкою суму 19 000 грн. Згідно довідки-розрахунку ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед Банком станом на 28 квітня 2014 року становить 19909,34 грн., у тому числі: по кредиту - 14541,92 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 1920,26 грн., комісія за розрахункове обслуговування - 3447,16 грн. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором. Суд визнає правильним представлений ПАТ «ВіЕйБі Банк» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у [PERSON] за кредитним договором № BLaЖГА00037147 від 24 травня 2011 року. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору і не заперечується відповідачем. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані того, що відповідач [PERSON] вживав заходи для належного виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з його вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» про стягнення заборгованості та відсотків за користування кредитом підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно з пунктом 6 частини 3 статті 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Позивачем документально підтверджені платіжними дорученнями сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в сумі 243,60 грн., яка відповідно до вимог статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу ( з червня 2014 року по липень 2014 року) за викликами суду не з'являвся, не зважаючи на належне його повідомлення про час та місце судового розгляду. Надіслані судові виклики були повернуті на адресу суду з відміткою про «сплив терміну зберігання», про що свідчать відомості на а.с. (26, 30, 40). Також відповідач не відчиняв двері працівникам житлово-експлуатаційної організації /а.с. 31,32,42/. Для виконання положень ЦПК України судом були прийняті заходи про сповіщення відповідача про час та місце судових засідань шляхом публікацій у друкованих засобах масової інформації за рахунок коштів позивача, у зв'язку із недостатнім фінансуванням суду, про що свідчать зазначення про це у текстах відповідних оголошень та надані Банком квитанції про оплату таких оголошень. Загальна сума понесених банком витрат складає суму 420 грн. /а.с. 53/. Виходячи із вищенаведеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми витрат, понесених у зв'язку із розміщенням оголошення у друкованому засобі масової інформації, у розмірі 420 грн., підлягають повному задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved