overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

30 листопада 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 05 листопада 2001 року у виконкомі Катеринівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 6, від спільного проживання дітей не мають, також зазначив, що шлюбно-сімейні відносини припинили з травня 2016 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] лише 21 грудня 2016 року надала до суду клопотання про відкладення розгляду справи в звязку із її хворобою (а.с.14), після цього в судове засідання повторно не зявилась, причин неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило, про явку в суд повідомлялась належним чином (а.с.20, 22). Суд, зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05 листопада 2001 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Катеринівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 452068 (а.с.7). Сторони від спільного проживання дітей не мають. З травня 2016 року сторони шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

30 листопада 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Свої вимоги вона мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили з 10 вересня 2016 року, мешкають окремо. В шлюбі мають одну малолітню дитину. Позивачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, до суду не зявилась, надала заяву, в якій підтримала позов, просила розглянути справу за її відсутності, погодилась на заочний розгляд справи (а.с. 18). Відповідач [PERSON] був двічі належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджено його підписами в рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення (а.с. 10, 17). Згідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підстави наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначені обставини справи та норми закону, а також те, що позивач надала згоду на заочний розгляд справи, суд розглянув справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановив заочне рішення). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 23 січня 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЖД № 295143, виданого Ярославською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с. 4). Як видно з копії свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 393729, виданого Ярославською сільською радою Саратського району Одеської області, позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Шлюбні відносини сторони не підтримують з 10 вересня 2016 року, проживають окремо, за цей час примирення не досягли, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки, суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути документально підтверджені витрати на сплату судового збору в розмірі 551, 20 гривень (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

30 листопада 2016 року померла [PERSON]. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка площею 2,28\~га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в с.\~Поляни Волочиського району Хмельницької області. Спадкоємцем [PERSON] за заповітом останньої є її донька- Курилів О.О., яка звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, однак в оформленні права на зазначене спадкове майно їй було відмовлено через те, що в державному акті на земельну ділянку на імя [PERSON] міститься виправлення по батькові матері з «Пантелеймонівна» на «Пантелеївна» (державний акт серії ХМ №\~024211 від 06 травня 2003 року). В липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Волочиської міської обєднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради,Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання права власності на вищевказане спадкове майно\~- земельну ділянку площею 2,28\~га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в с. Поляни Волочиського району Хмельницької області, посилаючись на неможливість оформлення спадщини через відмову нотаріуса з описаних вище причин. Сторони в судове засідання не зявились. До судового засідання від позивача надійшла заява, в якій вона підтримала заявлені позовні вимоги та просила справу слухати у її відсутності. До судового засідання від представників відповідачів надійшли заяви, в яких вони проти позову не заперечили, з проханням справу слухати у їх відсутності. Визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. За таких обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

30 листопада 2016 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що до 07 листопада 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвали у судовому порядку. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказала, що вона сама утримує дитину, а відповідач ухиляється від батьківських обовязків, гроші на утримання дитини не надає. Просила суд постановити рішення, за яким стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки щомісячно до її повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, але надіслала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання двічі, 13.12.2016 р. і 23.12.2016 р. без поважних причин не зявився. Про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Положенням частини 3 статті 181 СК України визначено, що кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, сторони з 22 серпня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали у судовому порядку 23 лютого 2011 року. Під час подружнього життя у них народилася донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач у справі, яка проживає з позивачем. Судом зясовано, що відповідач [PERSON] має задовільний стан здоровя і є працездатним, але дитину на власні кошти не утримує. Наведене свідчить про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідно з вимогами ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 30 листопада 2016 року і на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягають обовязковому негайному стягненню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

30 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом. Вказував, що 7 червня 2012 року він уклав шлюб із відповідачем [PERSON], який зареєстрований виконкомом Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області. Зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємоповаги, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства. На підставі чого відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що стали чужими людьми. З липня 2015 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач в позові вказав, що не має змоги зявитись до суду, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлена належним чином за місцем реєстрації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 7 червня 2012 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконкомом Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, актовий запис № 01 (а.с. 5). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

30 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 14 червня 1992 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних поглядів на життя, у звязку із чим з грудня 2014 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть. З огляду на викладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив розірвати шлюб укладений із відповідачем. Відповідач подала до суду аналогічну заяву, в якій підтвердила той факт, що з позивачем не проживають з грудня 2014 року у звязку із чим не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 червня 1992 року. Мають двох спільних синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та копіями свідоцтв про народження дітей. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, з грудня 2014 року, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

30 листопада 2017 року [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1999 року, подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 1999 року. Подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина, за домовленістю сторін, залишається проживати разом з матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

30 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірваннуя шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 27.12.2011 у Бутенківській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області, зареєструвала шлюб із відповідачем, актовий запис № 18. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне проживання сторони припинили в травні 2017 року з підстав виникнення між ними частих сварок та непорозумінь, у зв'язку з різними поглядами на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння та довіри, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, в результаті чого сім'я розпалася. Тому позивач прохала шлюб розірвати, залишивши їй після розлучення прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. 15 грудня 2017 року набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України в новій редакції. В порядку п. 9 ч. 1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд, заслухавши сторони, розглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання з травня 2017 року, від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], майновий спір відсутній ( а.с. 6,7,8). Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено, в зв'язку з виникненням між ними частих сварок та непорозумінь, відсутності взаєморозуміння та довіри, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного. Отже шлюб, зареєстрований 27.12.2011 у Бутенківській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 18 між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачеві - «[PERSON]». В порядку ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

30 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 28.07.2012 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя не склалось, відсутнє взаєморозуміння, почуття любові та поваги одне до одного. Просить шлюб розірвати, примирення вважає неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 28.07.2012 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 766, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 4). Сторони мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку з задоволенням позову, судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

30 листопада 2017 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 12 травня 2015 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від подружнього життя в них з відповідачем народилась донька [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки останній через місяць після народження доньки залишив сімю та перейшов проживати до своїх батьків. З вказаного часу вони припинили подружні відносини, ведення сумісного господарства та стали проживати окремо. Донька проживає з нею, позивачем, відповідач має іншу жінку, а тому вона вирішила звернутись в суд, оскільки шлюб носить формальний характер та збереження сімї є неможливим. В судове засідання, яке було призначено на 06 березня 2018 року о 09.30 год., сторони не зявились та від позивача [PERSON] до суду подана заява з проханням проводити розгляд справи без її участі та позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку. За згодою позивача [PERSON] та у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони з березня 2016 року не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved