Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

30.04.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким: - розірвати шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що був укладений 25.04.2013 року, актовий запис № 40 та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 25.04.2013 р.; - після розірвання шлюбу залишити [PERSON] прізвище [PERSON]. - [PERSON], [INFO], залишити на виховання та проживання з [PERSON]. На підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду для слухання даної справи був визначений суддя Закаблук О.В. 05.05.2015 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 14.05.2015 року. В судове засідання, яке відбулося 14.05.2015 року, позивачка [PERSON] не з»явився, проте на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій позивачка просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, проте на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій відповідач просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та позовні вимоги позивача задовольнити. Що стосується розгляду справи в порядку письмового провадження, то згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд судом здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні. 25 квітня 2013 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем, - [PERSON] було зареєстровано шлюб. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видано 25 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, з якого видно, що [PERSON], [INFO], уродженець село Демівщина Кагарлицького району, громадянин України, та [PERSON], [INFO], уродженка село Великі Пріцьки Кагарлицького району Київської області, громадянка України, зареєстрували шлюб 23 квітня 2013 року, про що 25 квітня 2013 року складено відповідний актовий запис за № 40. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON]. дружини - [PERSON]. Від спільного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину, - дочку [PERSON], 2013 року народження. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 23 жовтня 2013 року виконкомом В. Пріцьківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що [PERSON] народилася [INFO] року в с. В. Пріцьки Кагарлицького району Київської області, про що 23.10.2013 року складено відповідний актовий запис за № 07. В графі «батько» зазначений відповідач, - [PERSON]. В графі «мати» зазначена позивачка, - [PERSON]. Подружнє життя з Відповідачем у Позивачки не склалося, оскільки як виявилось згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди Позивача та Відповідача на подружнє життя не співпадають, у зв'язку з чим між ними постійно виникали конфлікти та сварки. Між Позивачем та Відповідачем немає взаєморозуміння та поваги. Шлюбно - сімейні правовідносини між сторонами припинилися більше 6 місяців тому, сторони проживають на різних житлових площах, спільного господарства нема, спільного бюджету немає, примирення між сторонами не можливе, не зважаючи на зусилля суду, які мали вигляд у наданні сторонам строку на примирення. Суд вважає, що шлюбні відносини між Позивачем та Відповідачем на даний час припинились, та шлюб носить формальний характер, що є підставою для розірвання шлюбу. Що ж стосується застосування норм матеріального права, то суд при винесенні рішення керувався наступним. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-правових актів, що регулюють сімейні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою, проте, в зв»язку з тим, що спору про місце проживання дитину у сторін нема, відповідно, суд визначає місцем проживання дитини місце проживання матері, - позивачки по справі. Судові витрати. Що стосується застосування норм процесуального права, то питання судових витрат врегульовано ст.. 88 ЦПК України, проте, позивачка [PERSON] не просила суд судові витрати стягувати з відповідача [PERSON], тому суд вирішив не стягувати судові витрати з відповідача на користь позивачки, так як суд не може вийти за межі позовних вимог. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved