overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

31 березня 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 22 січня 2013 року помер його батько [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири №1 будинку №71, розташованого по вул.Леніна у м.Барвінкове Харківської області. При зверненні до державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як він не прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний термін та не вступив в права спадкоємця фактично. Вважаючи, що встановлений термін пропущений з поважних причин, просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. У судове засідання позивач не зявився, просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача до суду не зявився, просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідачі: [PERSON], [PERSON] до суду також не зявились, просили розглянути справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували.. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи убачається, що 22 січня 2013 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (Серія 1-ВЛ № 380039) (а.с.14). Родинний зв'язок між [PERSON] та покійним [PERSON], які є, відповідно, сином та батьком, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с.6). У позовній заяві позивач зазначив, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, так як з лютого 2013 року по лютий 2016 року перебував за межами України у пошуках роботи. Згідно довідки виконавчого комітету Барвінківської міської ради Харківської області від 31 березня 2016 року [PERSON] дійсно з лютого 2013 року по лютий 2016 року за місцем реєстрації не проживав, перебував за межами України (а.с.15). Згідно зі ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності і взаємозвязку, суд приходить до висновку, що [PERSON] не прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний термін та не вступив в права спадкоємця фактично з поважних причин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

31 березня 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 10 жовтня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON]. [PERSON] просить шлюб розірвати та відновити її дошлюбне прізвище, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через непорозуміння один одного, різні характери і різні погляди на сімейне життя. Однією сім'єю вони не проживають. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. На примирення вона не згодна. У судове засідання позивач не з'явилася, проте в заяві від 14.04.2016 вона просить справу розглянути у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити, на примирення не згодна. У судове засідання відповідач не з'явився, проте в заяві від 14.04.2016 він просить справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу з підстав, зазначених у позові, не заперечує, на примирення не згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 8 серпня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] Від спільного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через спільне життя з відповідачем не склалось через непорозуміння один одного, різні характери і різні погляди на сімейне життя. Збереження шлюбу та примирення між ними неможливе. Разом сторони не проживають, подружніх стосунків не підтримують. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітньої дитини. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

31 березня 2016 року [PERSON] звернувсь в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 28 липня 2007 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась Відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 35. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На даний момент шлюбні відносини не підтримують біля двох років. Причиною тому є несумісність характерів. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 28 липня 2007 року. Реєстрація шлюбу проводилась Відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 35 (а.с.6). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, на примирення позивач не згідний, тому збереження шлюбу суперечило б його інтересам та інтересам їхньої дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та інтересам їхньої дитини, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

31 березня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 24 жовтня 2003 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського МУЮ Волинської області, актовий запис №393. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 жовтня 2003 року уклав шлюб з відповідачем [PERSON] В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, з грудня 2013 року вони проживають окремо. 06 грудня 2013 року відповідач залишила сина та поїхала в м. Луганськ на зустріч з чоловіком, з яким познайомилася через світову мережу Інтернет, а пізніше мала стосунки ще з іншим чоловіком. В даний час син та дружина проживає в орендованій квартирі, а він полишивши надію зберегти сімю припинив з відповідачем подружні стосунки. Оскільки сімя фактично розпалася і збереження шлюбу суперечить його інтересам, просить розірвати шлюб між ним і відповідачем в судовому порядку. Також просить стягнути з відповідача у свою користь судовий збір. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримує та просить його задоволити (а.с.18). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов визнає, згідна на розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Після розірвання шлюбу прізвище позивача не змінюється. Також, суд стягує з відповідача в користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

31 березня 2016 року [PERSON] звернувся до Сахновщинського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 жовтня 1990 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сахновщинського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №86. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позову зазначив, що внаслідок різних поглядів на життя, непорозуміння та конфліктів між ними не склалися нормальні сімейні відносини, спільно не проживають, тому збереження сімї стало неможливим. Позивач в судове засідання не зявився, але надав заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином, про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення\~ про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомила. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.\~\~\~\~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 112 СК України шлюб може бути розірваний, якщо суд дійде висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, в сімї склалася конфліктна ситуація і часто виникали сварки, тому вони припинили шлюбно-сімейні відносини. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими, суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, тому на підставі ст. 112 СК шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

31 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 26.02.1999 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис №82. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO]. , та [PERSON], 26.08.2008року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з січня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав позов, на примирення не згоден. Відповідач позов визнала, на примирення не згодна. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 26.02.1999 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис №82 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], 26.08.2008року народження (а.с.6,7). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з січня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Враховуючи ці обставини, суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

31 березня 2016 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою про розірвання шлюбу. В позові вказала, що з 20 квітня 1996 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу вони мають трьох спільних дітей: доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначила, що через суперечки та непорозуміння, вони фактично вже три роки спільно не проживають та шлюбних стосунків не підтримують. Відповідач не цікавиться життям дітей, зловживає спиртними напоями. Крім того в них різні погляди на сімейне життя. За таких обставин вважає, що їх з відповідачем шлюб розпався остаточно та відновленню не підлягає, подальше збереження шлюбу не можливе. Просила суд розірвати укладений з відповідачем шлюб та відновити їй дівоче прізвище «Крулик». В судовому засіданні позивач позв підтримала, просила його задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився. Причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, а також зважаючи на те, що позивач не заперечувала проти розгляду справи у відсутності відповідача та прийняття заочного рішення, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

31 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначала, що відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає, не бере участі у піклуванні та вихованні сина, тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач не заперечував щодо стягнення аліментів, вказав, що не працює, тому просив визначити аліменти в твердій грошовій сумі в мінімальному розмірі, передбаченому законом. Вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.12.2013 року (а.с. 3), підтверджується, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами, укладений 06 грудня 2013 року розірвано рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2015 року (а.с. 6). Малолітня дитина проживає разом з матір'ю. Відповідач проживає окремо від дитини. Матеріальну допомогу на утримання дитини щомісячно не надає. Відповідно до даних довідки № 1040 від 09.06.2016 року Великомечетнянської сільської ради відповідач не працює, не являється приватним підприємцем. Згідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від заробітку (доходу) і (або) в твердій грошовій сумі з того із батьків, який зобов'язаний сплачувати аліменти. Як передбачено ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком коли розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі. При визначенні способу виконання обов'язку утримувати дитину, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище не тільки дитини, а й відповідача, який є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, не має також постійного заробітку, тому суд вважає можливим стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

31 березня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох малолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час мешкають та надалі будуть мешкати з позивачем. Сім'я фактично розпалася, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дітей. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. Крім того матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дітей відповідач не надає, через що позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дітьми повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 04 лютого 2006 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Подружжя має двох малолітніх доньок - [PERSON], [INFO] (а.с. 5) та [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітніх дітей на даний час немає. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює та має стабільний заробіток, тому зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обов'язки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом, встановлені підстави для розірвання шлюбу: сторони припинили фактичні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не мають, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

31 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом. В заяві вказала, що перебувала з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 01 жовтня 2013 року за рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області. Від шлюбу мають доньку: [PERSON] [INFO], яка проживає разом з нею. Відповідач працездатний, але добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просила постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини. В судове засідання позивачка не зявилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить справу розглядати за її відсутності про що повідомила в заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, надіслав заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, просить справу розглядати за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, Суд, прийшов до висновку про те, що є підстави для задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 01 жовтня 2013 року за рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області. (а.с.2). Від шлюбу мають доньку: [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1 ФП №130480, місце реєстрації: відділ реєстрації актів громадського стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області (с.3). Дитина проживає з матір'ю за довідкою про склад сім'ї від виконавчого комітету Снігурівської міської ради Миколаївської області за №3971 від 31 березня 2016 року (а.с.4). Відповідач працездатний, працює, але добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст.180 СК України. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на одну дитину, визначається судом. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд ухвалює про стягнення з відповідача судового збору на користь держави у сумі 551,20 гривень у порядку ст.ст.79,88 ЦПК України.

Outcome: approved