Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

31 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Свою заяву вона мотивує тим, що [INFO] в с.Новопетрівка Білопільського району Сумської області померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,35 га, розташовану на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER] від 19 березня 2004 року. Заявниця є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, крім неї спадкоємцем першої черги є її рідна сестра - [PERSON], яка у визначений законом строк спадщину після матері не прийняла та неї не претендує. За життя мати заявниці заповітного розпорядження не складала та до дня смерті, [INFO], була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS]. З квітня 2014 року і по день смерті матері, [INFO], заявниця проживала разом з нею, хоча зареєстрована була в [ADDRESS]. Заявник [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, вислухавши пояснення заявника, її представника, свідків, заінтересовану особу, дослідивши письмові докази дійшов висновку, що подана заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч. 3 ст. 294 ЦПК України. справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] року в сім'ї [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно зі свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] 10 січня 1976 року заявник одружилася з [PERSON] та змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.10). Мати заявника [PERSON] померла [INFO] в с.Новопетрівка Білопільського району Сумської області. (а.с.7). Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER] за розпорядженням голови Білопільської районної державної адміністрації №118 від 11 березня 2004 року [PERSON] було надано у власність земельну ділянку площею 4,35 га, розташовану на території Куянівської сільської ради Білопільського району, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 232 від 19 березня 2004 року (а.с.8). Заявник [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що, будучи зареєстрованою в [ADDRESS], вона з квітня 2014 року по день смерті матері, [INFO], проживала разом з матір'ю в її будинку за адресою: [ADDRESS] вела з нею господарство, доглядала матір до дня смерті, поховала її та розпорядилася речами і документами, через що вважає себе такою, що фактично прийняла спадщини. На підтвердження своїх слів заявник також надала довідку № 250 від 29 травня 2018 року, видану Куянівською сільською радою Білопільського району, відповідно до якої [PERSON] до дня смерті, [INFO] була зареєстрована одна та мешкала за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею з квітня 2014 року по [INFO] проживала без реєстрації донька [PERSON]. заповіт на майно, що залишилося після смерті [PERSON] виконкомом Куянівської сільської ради не посвідчувався (а.с.14). Завідувачем Білопільської районної державної нотаріальної контори Ковальовою Л.Б. [PERSON] було надано роз'яснення з питання оформлення спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON], про те, щострок, визначений законом у шість місяців для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, вона пропустила, тому їй необхідно звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.15). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] постійно провідувала матір [PERSON], яка за адресою: [ADDRESS] але у зв'язку з тим, що матір захворіла, переїхала до неї та проживала разом з матір'ю з квітня 2014 року по день її смерті- [INFO]. [PERSON] доглядала за матір'ю, поховала її, розпорядилася після смерті речами та документами. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті з життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно з п.3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 3.22 цього ж порядку у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Outcome: approved