Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

30.01.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» і просить суд збільшити розмір відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, що підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року, шляхомстягнення з відповідача на користь [PERSON] щомісячних платежів на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, в сумі 2 124,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.01.2020 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в період з 15.05.2004 року по 05.11.2004 року позивач проходив військову службу на факультеті військової підготовки Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури та був достроково звільнений через хворобу, оскільки 22.04.2004 року внаслідок роботи на верстаку за розпорядженням командира роти ліва рука [PERSON] попала під лезо, і він фактично лишився трьох пальців. Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 15.12.2004 року серії ХАР № 000824, [PERSON] інвалідність не призначалась, ступінь втрати професійної працездатності склав 30%. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.09.2005 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково: стягнуто з факультету військової підготовки Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури щомісячні платежі на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в сумі 150,00 грн., починаючи з 01.06.2005 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року по справі №639/2286/17 позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, збільшено розмір відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, внаслідок збільшення розміру мінімальної заробітної плати та стягнуто з факультету військової підготовки Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури щомісячні платежі на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в сумі 1445 грн., починаючи з 01.04.2017 року щомісячно. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 23.04.2018 року по справі №639/2286/17 за апеляційною скаргою відповідача рішення Жовтневого районного суду Харківської області від 18.12.2017 року залишено без змін, а саме: стягнуто з факультету військової підготовки Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури на користь [PERSON] щомісячні платежі на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в сумі 1 445 грн., починаючи з 11.04.2017 року щомісячно. Отже, у зв`язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати, позивач має право на перерахунок відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на підставі ч. 2 ст.1208 ЦК України, що встановлено рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року, яке набрало законної сили. Як передбачено Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» з 01 січня 2017 року мінімальна заробітна плата становила 3 200,00 грн. З часу ухвалення рішення Жовтневого районного суду Харківської області від 18.12.2017 року розмір мінімальної заробітної плати підвищувався і відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (на день звернення позивача з цим позовом) складає 4 723,00 грн. Таким чином коефіцієнт росту мінімальної заробітної плати (розмір на який збільшилась мінімальна заробітна плата за період 11.04.2017 року по 01.01.2020 року) розраховується наступним чином: 4 723,00 грн. (встановлений розмір мінімальної заробітної плати в 2020 році / 3200 грн. (встановлений розмір мінімальної заробітної плати в 2017 році), що становить = 1,47. Відповідно розмір відшкодування шкоди має становити 2 124,00 грн. щомісячно, а саме: 1 445,00 (збільшений розмір відшкодування шкоди, визначений рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року) * 1,47 (коефіцієнт росту мінімальної заробітної плати), що складає = 2 124,00 грн. У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.02.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Призначено судове засідання. Разом з тим, 18.03.2020 року на адресу суду за вх. №8090 від відповідача Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що у позовній заяві [PERSON] просить суд стягнути з інституту відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я з 01.01.2020 року в сумі 2 124, 00 грн., однак підстав для перерахунку та стягнення цього відшкодування за період з 01.01.2020 року немає, оскільки позивач своїм правом на звернення до суду після змін розміру мінімальної заробітної плати не скористався. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова 18.12.2017 року було стягнуто з ВІТВ НТУ «ХПІ» на користь позивача 1 445,00 грн. щомісяця, починаючи з 01.04.2017 року, але враховуючи, що Жовтневий районний суд м. Харкова не встановив відшкодування у відсотках, а у твердій сумі, тому відшкодування можливе лише у розмірі 1700,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення позивача до суду. На підставі вищевикладеного відповідач вважає, що позов [PERSON] до інституту про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, є таким, що не підлягає задоволенню. У судовому засіданні 04.03.2020 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, в подальшому подав заяву про розгляд справи в його відсутність. Представник відповідача Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» Галіцина Д.С. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила відмовити в позові, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. В судове засідання 20.05.2020 року представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, сповіщений про день і час розгляду справи належним чином, отже суд приходить до висновку про наявність підстав для закінчення розгляду справи у відсутність представника відповідача на підставі ст. 223 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 15.12.2004 року серії ХАР №000824, [PERSON] інвалідність не встановлена, однак визначений ступінь втрати професійної працездатності у відсотках - 30 % з 05.11.2004 року одноразово (а.с. 8). Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.09.2005 року частково задоволено позов [PERSON] та стягнуто з Факультету військової підготовки Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури щомісячні платежі на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в сумі 150,00 грн., починаючи з 01.06.2005 року (а.с.9-10). Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20.12.2005 року апеляційну скаргу представника відповідача - начальника Факультету військової підготовки Харківского державного технічного університету будівництва та архітектури - відхилено. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.09.2005 року - залишено без змін (а.с.11). Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Збільшено розмір відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, що підлягають стягненню з Факультету військової підготовки Харківського держаного технічного університету будівництва та архітектури на користь [PERSON] , [INFO] (ІПН [NUMBER] ) , прож. [ADDRESS] , на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.09.2005 р., шляхом стягнення з Факультету військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський Політехнічний інститут» на користь [PERSON] щомісячних платежів на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в сумі 1445 грн., починаючи з 01.04.2017 р. Стягнуто з Факультету військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський Політехнічний інститут» в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн. У іншій частині позову [PERSON] відмовлено (а.с.12). Постановою апеляційного суду Харківської області від 23.04.2018 року апеляційну скаргу представника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» Галіциної Дарини Сергіївни залишено без задоволення. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року в оскарженій частині залишено без змін. При цьому зазначена постанова містить висновок про те, що суд першої інстанції правильно врахував розміри мінімальної заробітної плати, які були визначені Законами України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» та відсоткове співвідношення визначення розміру відшкодування шкоди, оскільки рішенням суду першої інстанції від 12 вересня 2005 року встановлена обопільна вина в спричиненні шкоди позивачу. Отже, з врахуванням вимог ч.2 ст. 1208 ЦК України, розмір відшкодування шкоди підлягає відповідному збільшенню 3200/332 грн + 9,63 (розмір на який збільшилась мінімальна заробітна плата). (а.с.13-15). На підставі постанови КМУ від 19 липня 2017 р. № 549 Про реорганізацію факультету військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» реорганізовано факультет військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» шляхом перетворення його у Військовий інститут танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут». Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною 1 ст. 1208 ЦК визначено, що за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» з 01 січня 2017 року мінімальна заробітна плата становила 3 200,00 грн. З часу ухвалення рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року розмір мінімальної заробітної плати підвищувався і відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» складає 4 723,00 грн. Таким чином коефіцієнт росту мінімальної заробітної плати (розмір на який збільшилась мінімальна заробітна плата за період з квітня 2017 року по 01.01.2020 року) розраховується наступним чином: 4 723,00 грн. (встановлений розмір мінімальної заробітної плати в 2020 році /3200 грн. (встановлений розмір мінімальної заробітної плати в 2017 році), що становить = 1,47. Відповідно розмір збільшеного відшкодування шкоди має становити: 1 445,00 (збільшений розмір відшкодування шкоди, визначений рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року) х 1,47 (коефіцієнт росту мінімальної заробітної плати) = 2 124,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення потерпілого з такою заявою. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки внаслідок зміни розміру мінімальної заробітної плати виникли правові підстави для збільшення розміру відшкодування шкоди, які слід проводити починаючи з дня звернення позивача з такою заявою до суду - з 30.01.2020 року, тобто вже з січня 2020 року стягненню з відповідача на користь [PERSON] підлягає відшкодування шкоди у збільшеному розмірі в сумі 2124, 00 грн. щомісячно. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006р.). Разом з тим, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стяг ненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved