overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

30 листопада 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач вказує, що з квітня 2008 року по травень 2015 року вона проживала з відповідачем. Шлюб вони не реєстрували. 08.08.2011 року у них народився син [PERSON]. З травня 2015 року вони з відповідачем не проживають разом та не ведуть спільне господарство. Дитина проживає разом з позивакою, та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та домовиться про добровільну сплату аліментів не вдається. Посилаючись на викладене позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходів) щомісячно,але не менше 30 % виходячи з прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати без її участі та вказала, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив розглдати справу в його відсутність, зазначив що позов визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Батьками [PERSON], [INFO], є , [INFO], є [PERSON] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ФП № 147492 за актовим № 99 від 16.08.2011 року, що видане ВДРАЦС Новодеського РУЮ Миколаївської області. Малолітній [PERSON], [INFO], проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, що визнановідповідачем беззаперечно. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якої-небудь взаємної угоди про оплату між позивачем та відповідачем аліментів в добровільному порядку досягнуто не було. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а отже при вищезгаданих обставинах можуть бути стягнуті аліменти з відповідача на утримання дитини на користь позивача. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача і стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку,але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу пред'явлення вимог 30.11.2015року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, на підставі статті 367 ЦПК України, підлягає обовязковому негайному виконанню. \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

30 листопада 2015 року, позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. На даний час, сімейні відносини не підтримують, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку надає, але дуже рідко та у не достатньому розмірі, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно, до повноліття дітей на її користь. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину не явки суду не повідомив. 25 грудня 2015 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. З матеріалів справи убачається, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 травня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб в матеріалах справи (а.с. 3). Від шлюбу, подружжя мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], (копії свідоцтв про народження а.с. 4-6). Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Судом встановлено, позивач працює, але її доходів недостатньо для утримання трьох неповнолітніх дітей, відповідач не регулярно та у не достатньому розмірі надає матеріальну допомогу на утримання синів, якої недостатньо, що є обтяжуючим фактором для позивача, тому бажає її отримувати щомісячно на підставі виконавчого документу. Відповідач є пенсіонером за вислугою років, стягнень за виконавчими листами не має, що приводить суд до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, перевіривши та дослідивши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

30 листопада 2015 року позивач звернулася з позовом до суду в якому просить розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, який був зареєстрований 08.12.2007 виконкомом Макарівської сільської ради, спільну неповнолітню дитину залишити на вихованні позивача, прізвище, після розірвання шлюбу, залишити «Санатарчук». Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 08.12.2007 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, проте за час їх сімейного життя зясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, сім`ю, виховання дитини та ведення господарства. Негаразди в сімейному житті призвели до того, що сім`я практично розпалася, шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідач більше як пів-року тому залишив свою сім`ю та переїхав проживати до своїх батьків. Позивачка фактично створила нову сім`ю. В судове засідання позивач не з'явилася, на адресу суду направила заяву в якій зазначила, що позов підтримує повністю та просить розглядати справу без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань чи заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, а позивач не заперечує проти заочного розгляду, 10.12.2015 Іванківським районним судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи сторони зареєстрували шлюб 08.12.2007 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане виконкомом Макарівської сільської ради Іванківського району Київської області (актовий запис № 3). Від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ОК № 148857, актовий запис № 2. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~ Оскільки сторони втратили довіру та повагу один до одного, мають різні погляди на життя, сім`ю, ведення господарства, намагання суду примирити сторони успіху не мали, а тому зберегти сімю не надається можливим. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

30 листопада 2015 року позивачка звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути с відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що дочка проживає разом з нею, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Сторони до суду не з'явились, позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 28 квітня 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4) З довідки про склад сім'ї №391 від 27.11.2015 року , виданої Сулимівською сільською радою Роменського району вбачається, що на даний час сторони разом не проживають, дочка проживає разом з матір'ю (а.с.5). Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає Наведене свідчить, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу виплати аліментів на дитину. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони в даний час спільно не проживають, дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач не працює і добровільно матеріальну допомогу на неї не надає. За таких обставин з нього необхідно стягнути аліменти через суд в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Крім того, в силу ст. 4 п.1 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

30 листопада 2015 року позивачка звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути с відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що син проживає разом з нею, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Сторони до суду не зявились, позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги змінила, просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов зі змінами визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 2011 року сторони проживали у фактичних шлюбних відносинах Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії І-БП №139883 (а.с.3) З довідки про склад сімї №467 від 26.11.2015 року , виданої Хоминцівською сільською радою Роменського району вбачається, що на даний час сторони разом не проживають, син проживає разом з матірю (а.с.4). Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає Наведене свідчить, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу виплати аліментів на дитину. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України, згідно з якими батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони в даний час спільно не проживають, дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач не працює і добровільно матеріальну допомогу на неї не надає. За таких обставин з нього необхідно стягнути аліменти через суд в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Крім того, в силу ст. 4 п.1 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

30 листопада 2015 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з відповідачем по справі вони перебували у шлюбі з 2005 року. У них народилася донька [PERSON], [INFO], батьком якої зареєстрований відповідач [PERSON] Фактичною сімєю вони проживали з 2005 року. Однак відповідач припинив взаємовідносини, покинувши її з дитиною і з ними разом не проживає, жодних стосунків не підтримує. Вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дитину. Відповідач, який проживає окремо від виконання свого обовязку щодо утримання дитини ухиляється, участі у її вихованні не приймає та не виконує жодного із тих обовязків, які покладені на нього законом як на батька дитини. Відповідач офіційно не працює, однак стан його здоровя та матеріальне становище дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання дитини, а тому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі по 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги змінила. Відповідач теж подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги у зміненому розмірі визнає в повному обсязі. Зясувавши обставини, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] /а.с.3/. На сьогоднішній день відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а вона перебуває на утриманні позивачки. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Згідно статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є фізично здоровою людиною, має нерегулярний дохід, інших дітей та непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати відповідно до СК України немає, а тому суд приходить до висновку, що необхідно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі по 500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. .На підставі ст.,ст. 180-182, 184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

30 листопада 2015 року рішенням Васильківського міськрайонного суду по цивільній справі № 362/7691/15-ц (провадження №2о/362/149/15) була задоволена заява [PERSON] Полікарпа про встановлення юридичного факту, а саме, було встановлено, що громадяни: [PERSON] Полікарп, [PERSON] Полікарпе, [PERSON] та [PERSON], [INFO], з місцем народження у м.Кутаїсі Республіка Грузія, являється однією особою. Заявник по справі звернувся до суду з заявою про ухвалення по ній додаткового рішення, оскільки судом не було ухвалено рішення стосовно його вимоги, в частині встановлення факту, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Заявник в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву про слухання справи у його відсутності, заявлені ним вимоги він підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, від начальника Васильківського РВ Управління ДМС у Київській області надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутності їх представника. Розглянувши заяву та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення у справі. Положеннями ст.220 ЦПК України визначені умови ухвалення додаткового рішення, зокрема, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду з вимогами про встановлення юридичного факту, а саме, що [PERSON] Полікарп, [PERSON] Полікарпе, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO], з місцем народженням в м. Кутаїсі Республіки Грузія, являється однією особою. Однак при винесенні рішення судом дана вимога щодо встановлення факту, а саме, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою судом не розглянута. При цьому, суд враховує, що у відповідності до експертного висновку № 056/57-2 від 8 лютого 2016 року, прізвища «Філаурі» та «Пілаурі» є ідентичними. У звязку з наведеним, на думку суду, є підстави для винесення додаткового судового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

30 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до Ржищівського міського суду Київської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з 24 листопада 2007 року перебуває у шлюбі з [PERSON] Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ржищівського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 63 від 24 листопада 2007 року. З відповідачкою позивач має спільного сина - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між подружжям не склалися, вони не розуміють один одного, не можуть знайти спільну мову у вирішенні сімейних проблем. На даний час сторони проживають окремо, шлюбні стосунки припинено, не ведуть спільного господарства, оскільки відповідачка виїхала за своїм місцем реєстрації в Росію. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивач вважає, що в подальшому збереження шлюбу недоцільне, крім того, зі слів відповідачки вона проти розірвання шлюбу не заперечує. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ржищівського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 63 від 24 листопада 2007 року. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, з невідомих суду причин, хоча про час та місцн судового розгляду була повідомлена належним чином, що підтверджується письмовими доказами по справі: копіями реєстрів на відправлення рекомендованої з повідомленням кореспонденції від 2 грудня 2016 року, 04 січня 2017 року та звітами про відстеження відправлення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, відповідачка виїхала в листопаді місяці 2016 рокуза своїм місцем реєстрації в Росію, від шлюбу сторони мають малолітнього сина. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03 червня 2015 року (а.с. 5) позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ржищівського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 63 від 24 листопада 2007 року. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами може бути розірвано, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

30 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай), розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарів, розташована на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області. У зв'язку з тим, що він після смерті матері позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки не підтверджено факт родинних відносин заявника з [PERSON], він просить встановити факт родинних відносин, а саме - що [PERSON], яка померла [INFO], є його матір'ю. Заявник в судове засідання не з'явився, подав заяву про підтримання заяви та розгляд справи у його відсутність. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, подала заяву про підтримання заяви та розгляд справи у її відсутність. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що матір'ю [PERSON] (російською) є [PERSON] (російською), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 березня 1958 року (а.с.8). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 15 листопада 2005 року (а.с.6). Згідно з довідкою державного нотаріуса №806 від 08 грудня 2011 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON], оскільки не підтверджено факт родинних відносин, а саме встановлено розбіжності: у свідоцтві про смерть спадкодавця вказано «[PERSON].», а у свідоцтві про народження спадкоємця в графі батьки вказано: «мати - [PERSON].» (а.с.15). Крім того, згідно з паспортом заявника серії [NUMBER], його прізвище записано як «[PERSON]» (а.с.4). Як убачається з експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/913-m від 26 жовтня 2011 року, прізвища «Чипакова» та «Чіпакова» попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними (а.с.14). Зважаючи на викладене, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved