Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

29 вересня 2015 року публічне акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України (далі Банк) звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що між [PERSON] та Банком 11 березня 2015 року укладено Додаткову угоду №1 до договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 04.03.2015р. №8322833792 (далі Договір), за умовами якого [PERSON] надано кредит шляхом відкриття кредитної лінії на строк до 30 березня 2018 року з лімітом не більше 2000 гривень зі сплатою процентів за користування ним у розмірі 30,00% річних. [PERSON], як боржник, зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 07 вересня 2015 року заборгувала 2176,24 грн, у тому числі 1956,14 грн прострочена сума основного боргу, 194,85 грн несплачені відсотки по кредиту, 20,26 грн пеня за несвоєчасне погашення основного боргу, 7,99 грн пеня за несвоєчасне погашення відсотків. Просить стягнути з [PERSON] 2176,24 грн заборгованості за кредитним договором та судові витрати. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача у поданій письмовій заяві просив справу розглядати у його відсутності, наполягав на підтриманні позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач, будучи в силу ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлена за зареєстрованим місцем проживання про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. За таких обставин суд відповідно до ст.ст.224-226 ЦПК України з письмової згоди представника позивача постановляє заочне рішення у справі. Позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що 11 березня 2015 року між Банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 04.03.2015р. №8322833792. Факт укладення даного договору відповідачем стверджується підписом останньої на примірнку договору. Відповідно до п.2.4 угоди сторони домовилися про відкриття Банком клієнту кредитної лінії, у межах якої Банк надає клієнту кредит з лімітом у розмірі не більше 2000 грн для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобов'язується повернути кредит Банку та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. У силу п.2.6 договору кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, а саме до 30 березня 2018 року. Згідно із п.2.10 договору за користування кредитом клієнт зобов'язаний щомісячно сплачувати Банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою 30 % річних. Згідно із п.8.1.1. договору у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом та/або овердрафтом, процентами за кредитом та/або овердрафтом, відповідач зобовязаний сплатити банку пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. У силу ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як стверджено наданим Банком розрахунком боржник свого зобов`язання не виконав. Так, станом на 07 вересня 2015 року [PERSON] заборгувала Банку 2176,24 грн, у тому числі 1956,14 грн прострочена сума основного боргу, 194,85 грн несплачені відсотки по кредиту, 20,26 грн пеня за несвоєчасне погашення основного боргу, 7,99 грн пеня за несвоєчасне погашення відсотків. Зазначений розрахунок відповідає умовам кредитного договору. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України у разі прострочення боржником позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. За таких обставин суд приходить до висновку про підставність вимоги Банку про дострокове стягнення з відповідача тіла кредиту, процентів за користування кредитом, пені у заявлених розмірах. Повністю задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача в користь Банку сплачений ним та документально підтверджений судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Outcome: approved