Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

30 листопада 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь додаткові витрати на дитину Прокоф»єву [PERSON] за період 2016-2017 років в загальному суму 4813,18 грн. Позовні вимоги вмотивовані тим, що батьком дитини є відповідач. Донька є інвалідом з дитинства. Позивачка з 2012 року не працює, оскільки вимушена постійно доглядати за донькою. У період з 2016 року по 2017 рік позивачка два рази зверталась до Довгинцівського суду із позовами до відповідача про стягнення аліментів на свою користь в розмірі ? доходу відповідача. Позови були задоволені в повному обсязі. За навчальні періоди 2016-2017 роки та 2017-2018 роки дитина знаходилась на домашньому навчанні, тому що потребує догляду матері. У листопаді [PERSON] разом з донькою виїжджала з м.Кривий Ріг до м.Києва та назад. Метою поїздки було відвідування Державної установи «Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії». При цьому позивач витратила на оплату перевезень 642,06 грн. У 2016-2017 роки за порадою лікарів амбулаторії №3 ЦПМСД позивачка за власні кошти придбала для лікування медичні препарати на загальну суму 4171,12 грн. Разом на лікування та проїзд в 2016-2017 роки позивачка витратила 4813,18 грн., які просить стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, із позовним вимогами згідний частково, просить суд задовольнити лише 30 відсотків від заявленої суми позивача. Також відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на даний час не працює, а ні майна, а ні засобів для існування він не має, просить зменшити обовязок участі в понесенні додаткових витрат на дитину в розмірі 30 % від заявленої суми позивачем. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про народження серії І-КИ №178878, сторони є батьками [PERSON]»євої [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно довідки № 184 від 01 вересня 2016 року Прокоф»єва [PERSON], [INFO], має статус дитини інваліда та потребує домашнього догляду та індивідуального навчання на 2016-2017 роки (а.с. 10). У листопаді [PERSON] разом з донькою виїжджала з м.Кривий Ріг до м.Києва та назад. Метою поїздки було відвідування Державної установи «Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії». При цьому позивач витратила на оплату перевезень 642,06 грн (а.с. 17-18). У 2016-2017 роки за порадою лікарів амбулаторії №3 ЦПМСД позивачка за власні кошти придбала для лікування медичні препарати на загальну суму 4171,12 грн. (а.с. 19-23). Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно залежно від причини, що зумовила додаткові витрати. У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на гуртки, на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини, довідки медичних закладів, а також інші документи, які підтверджують те, що дитина страждає на тяжке захворювання і свідчать про необхідність у зв'язку з цим збільшення витрат на придбання ліків, спеціальний медичний і звичайний догляд за дитиною, її побутове обслуговування, санаторно-курортне лікування тощо. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959року), «Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року вказує на те, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача підлягають стягненню на користь позивача додаткові витрати на дитину за період 2016-217 років в розмірі 2000,00 грн., оскільки утримувати дитину повинні обидва батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial