Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

7\~травня 2018\~року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] вказує про те, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі. З\~відповідачем мають спільну дитину \~дочку [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 27 травня 2014 року шлюб між ними розірвано. Відповідач проживає з іншою жінкою в с. Рудка, Демидівського району Рівненської області. Дочка [PERSON] проживає з нею в с. Ільпибоки, Демидівського району Рівненської області, та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] не надає належної допомоги на утримання дочки, хоч є працездатним. Їй відомо, що він офіційно не працевлаштований, проте отримує дохід від виконання робіт по найму, інших утриманців не має, а тому може надавати допомогу на утримання дитини. Дочка є ученицею 6 класу Демидівського ліцею, що потребує додаткових витрат на її утримання. Крім цього, їхня дочка часто хворіє, перебуває на диспансерному обліку в сімейного лікаря, лікаря-ендокринолога, а тому необхідні кошти на її лікування. З вказаних підстав у позовній заяві позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень, але не менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у позовній заяві позивач [PERSON] просила рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання та понесені нею витрати на надання правничої допомоги в розмірі 1200,00 гривень стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, з підстав, вказаних у позовній заяві, однак посилаючись на визнання відповідачем позовних вимог в частині сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просили стягнути з відповідача аліменти саме в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] визнав у повному обсязі, погоджується сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі\~50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку щомісячно та сплатити витрати, понесені позивачем на надання правничої допомоги. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог, не встановлено. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про народження серії І-ГЮ № 025400 (а.с. 5) встановлено, що [PERSON], народилась 14 квітня 2006 року, її батьком вказаний відповідач [PERSON], а матірю позивач [PERSON]. Отже, сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. В силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З пояснень сторін по справі встановлено, що їхня дочка проживає з позивачем. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання дитини дочки [PERSON],\~[INFO], в розмірі\~50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку щомісячно, починаючи з часу звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення аліментів та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Суд, з урахуванням положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON], понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1200,00 гривень, оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 40 від 26 квітня 2018 року та довідкою адвоката [PERSON] від 26 квітня 2018 року (а.с. 11, 12). Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 704,80 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору не встановлено. На підставі ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 206,\~258,\~259,\~265,\~268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, - \~ \~ \~ \~

Outcome: approved