Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

30 травня 2014 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. У судовому засіданні позивач та його представник , який діє на підставі договору підтримали позовні вимоги та прохали їх задовольнити . В обгрунування позивних вимог позивач пояснив, що [INFO] померла його мати [PERSON],. При житті нею було отримано сертифікат на земельну частку (пай), розміром 6,59 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №438 від 03 грудня 1996 року. Після смерті матері позивач, якому на той час виконалось 12 років , і який є спадкоємцем за законом першої черги, фактично прийняв спадщину, оскільки на момент смерті матері мешкав з нею за одною адресою та успадкував предмети звичайної домашньої обстановки та вжитку спадкодавці. У лютому місяці 2014 року орендар запропонував йому укласти договір оренди земельної ділянки, що ніби-то значилась за [PERSON]. Тоді з'ясувалось ,що матір позивача мала сертифікат на право на земельну частку (пай), колишнього КСП ім. Куйбишева, але знайти його оригінал не вдалось. Звернувшись до відповідних органів про отримання дублікату сертифікату , він отримав відмовити та йому було запропоновано звернутися до суду. Також він не зміг оформити спадщину в нотаріальному порядку , так як при відсутності право установчого документу ,нотаріус відати відповідне свідоцтво відмовився. Враховуючи викладене, просить визнати пропущений строк для звернення до суду поважним та визнати за ним право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері. В судове засідання представник Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області не з'явився, надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову [PERSON] не заперечував. Суд заслухавши пояснення представника позивача, позивача перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 15 Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання . Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України ,кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про народження (серії [NUMBER], виданого Семенівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 18 березня 1988 року)вбачається ,що [PERSON] народився [INFO]. Матір'ю позивача в вказаному свідоцтві вказано відповідно: [PERSON]. Відповідно до свідоцтва (серія [NUMBER], виданого Семенівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 12 червня 2000 року), [PERSON], померла [INFO]. З до довідки №235 відділу Держземагентства у Шевченківському районі Харківської області від 03 березня 2014 року, вбачається, що на ім'я [PERSON] було зареєстровано сертифікат (серія [NUMBER] згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №438 від 03 грудня 1996 року), про що є підпис власника про отримання. Земельна частка (паю) розміром 6.59 умовних кадастрових гектари розташована на території Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області по реформованому КСП ім.Куйбишева, її вартість на дату видачі, становить 23203 грн. Також зазначено, що виготовлення дублікату неможливо, та для вирішення даного питання запропоновано звернутися до суду. Вищезазначений сертифікат на право земельну частку (пай) було втрачено про, що зроблено повідомлення в районну газету «Краєвид» (а.с.17). Довідкою №85 виданою Семенівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 10 лютого 2014 року, засвідчено, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], значилася зареєстрованою та постійно проживала до дня своєї смерті в [ADDRESS], та був зареєстрований і мешкав її син - [PERSON], [INFO]. Листом за №К-11 Шевченківської райдержадміністрації Харківської області від 21 лютого 2014 року, позивачу відмовлено в видачі дублікату сертифікату на земельну частку (пай) замість втраченого, в зв'язку з їх відсутністю та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на земельну частку (пай). З відповіді №57/01-16 Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області від 19 лютого 2014 року засвідчено, що видати свідоцтво про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] на земельну частку (пай) у разі відсутності правовстановлюючих документів на вищезазначене майно, не вбачається можливим, згідно п.п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Для вирішення даного питання позивачу запропоновано звернутися до суду. Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чине законодавство, зокрема, і правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. . Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу УРСР часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Стаття 524 Цивільного кодексу УРСР передбачає що спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 529 Цивільного кодексу УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. За правилами ст. 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він- фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані дії повинні бути здійснені на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР для прийняття спадщини необхідно , щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним Виходячи з того, що відповідачем не заявлено про застосування судом строків позовної давності, суд вважає можливим поновити строки звернення до суду з позовом. Оцінивши надані докази у їх сукупності , надавши їм належну правову оцінку, також враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги, визнання за ним права власності не порушає нічиїх інтересів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та такими ,що підлягають задоволенню.

Outcome: approved