Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

31 березня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2020 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину дочку [PERSON] , [INFO] , батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач. Вказувала, що дитина в даний час проживає разом з нею, перебуває на її утриманні і вихованні, а відповідач належним чином не допомагає у вихованні та натуральному забезпечення дитини. Впевненості у постійній матеріальній допомозі немає. Відповідач ухиляється від своїх прямих обов`язків, належним чином не дбає про дочку та не надає достатніх коштів на її утримання, тому є необхідність стягувати аліменти у примусовому порядку. Також відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч. 2, ч. 4\~ст. 84 СК України, якими визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За вказаних підстав просила позов задовольнити. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с.16). Позивачка в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій вказала, що просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надав. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18, 24). Ухвалою суду від 03.06.2021 вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25 січня 2020 року ( а.с.7). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим Новосанжарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 04 червня 2020 року, актовий запис №16 (а.с.8). Дочка проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги належним чином утримувати себе. У добровільному порядку питання щодо утримання дружини сторони не вирішили. Зазначені обставини відповідачем не спростовано. Положеннями частини 1 статті 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з частинами 2 та 4\~статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Положеннями\~ст.\~81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано до суду доказів щодо наявності обставин, які б унеможливлювали надання ним матеріальної допомоги на утримання [PERSON] у розмірі визначеному позивачем. Тому суд, враховуючи наведене, а також з огляду на те, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 79 Сімейного кодексу України\~- аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з ч. 1\~ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. \~Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~430\~ЦПК України,\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень,\~зокрема,\~у справах\~про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Отже, виходячи з принципу справедливості, розумності, з урахуванням потреб дружини, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до положень статті 4, пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, в розмірі 908 грн. 00 коп. Поряд з цим, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у сумі 350,00 грн. Судом встановлено, що 30 березня 2021 року між адвокатом Головком І.І. та позивачем у справі [PERSON] було укладено договір № 191 на надання правової допомоги, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 960 від 20.05.2011, який міститься в матеріалах справи. Суду стороною\~позивача надано\~примірник договору\~зазначеного вище,\~з вказанням виду правової юридичної допомоги її обсягу та термінів виконання. Крім того, надано квитанцію про оплату № 191 від 31.03.2021. Відповідно до розрахунку витраченого часу послуги адвоката складають: -Юридична консультація, опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини 1 година вартістю 100,00 грн.; -складання позовної заяви до суду про стягнення аліментів 1 година вартістю 250,00 грн.; загалом, вартість 2 годин складає 350,00 грн. (а.с.11). Статтею 137 ЦПК України\~визначено поняття витрат на правничу допомогу та порядок їх відшкодування, у відповідності до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частин 2 та 3 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Положеннями частини 4 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частино 6 статті 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару\~або зменшення\~розміру стягнення\~такого гонорару\~з відповідної\~сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів\~на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду при розгляді справи\~№ 910/13071/19. Враховуючи наведене, за відсутності будь-яких заперечень відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу та з огляду на їх обгрунтування належними та допустими доказами, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу.

Outcome: approved