Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

29 березня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики, оформленого розпискою, від 04 вересня 2020 року в сумі 900 (дев`ятсот) доларів США, що станом на дату подання позову до суду еквівалентно 25083 (двадцять п`ять тисяч вісімдесят три) грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між [PERSON] та [PERSON] 04 вересня 2020 року укладено договір позики, оформлений розпискою, за яким відповідач [PERSON] отримав у позику від [PERSON] грошові кошти в сумі 900 (дев`ятсот) доларів США та зобов`язався повернути зазначені кошти позикодавцю за його першою вимогою. Позивач стверджує, що з початку 2021 року на його неодноразові вимоги повернути позичені кошти, відповідач [PERSON] грошові кошти не повернув та пояснив, що не має змоги виконати дане зобов`язання. У судове засідання позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив розглянути справу за участю його представника - адвоката Невідомського О.А. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Невідомський О.А. позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики від 04 вересня 2020 року в сумі 900 (дев`ятсот) доларів США, судові витрати по сплаті судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом, в сумі 908,00 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн. У судове засідання відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подавав. Тому, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого вирішення справи не заперечував. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] - адвоката Невідомського О.А., дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про повне задоволення позову. Підставами для такого висновку суду є наступне. Згідно наданої позивачем [PERSON] розписки від 04 вересня 2020 року встановлено, що 04 вересня 2020 року [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 900 (дев`ятсот) доларів США, які зобов`язався повернути за першою вимогою позикодавця [PERSON] . Вказана розписка містить твердження [PERSON] про власноручне написання розписки, без будь-якого психологічного та фізичного тиску на нього. В ході судового розгляду справи відповідач [PERSON] заперечив факт власноручного написання розписки від 04 вересня 2020 року та проставлення в ній власного підпису, а також заперечив факт отримання від [PERSON] грошових коштів в сумі 900 (дев`ятсот) доларів США та 27 липня 2021 року подав до суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи для спростування факту виконання ним особисто рукописного тексту в розписці та проставлення власного підпису. Ухвалою суду від 27 липня 2021 року у справі, за клопотанням відповідача [PERSON] , призначена судова почеркознавча експертиза, проведення якої доручено експертам Рівненського НДЕКЦ МВС України. Листом Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 жовтня 2021 року за вих.№565/453/21/3818/2021, на виконання вимог клопотання судового експерта Рівненського НДЕКЦ МВС України у Рівненській області від 09 вересня 2021 року, [PERSON] запропоновано надати суду, для подальшого направлення експерту, запитувані ним додаткові матеріали для проведення призначеної судом експертизи, а саме не менше 15 документів із вільними зразками підписів та почерку [PERSON] , які повинні відноситись до того ж періоду часу їх виконання, чи із незначним розривом у часі, що і досліджуваний підпис. Зазначений лист - вимогу відповідач [PERSON] отримав особисто 12 жовтня 2021 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак запитуваних документів, для подальшого направлення експерту, суду не надав. 01 листопада 2021 року Рівненським НДЕКЦ МВС України до суду повернуто матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, із повідомленням про неможливість проведення судової експертизи у зв`язку з ненаданням відповідачем [PERSON] вільних зразків підписів та почерку. Відповідно до ст.109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Аналізуючи зазначену норму процесуального закону, можна дійти висновку, що нею законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення факту ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо проведення експертизи для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні. Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач [PERSON] , якому ухвалою Кузнецовського міскього суду Рівненської області від 27 липня 2021 року роз`яснено положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, умисно ухилився від проведення призначеної судової почеркознавчої експертизи. Окрім цього, [PERSON] не довів наявність поважних причин, які перешкоджали йому надати суду, для подальшого скерування експерту, додаткових матеріалів, а саме вільних зразків підпису та почерку, що свідчить про його небажання отримати точні висновки щодо факту написання розписки. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача відповідачем суду не надано, тому суд також вважає, що розписка від 04 вересня 2020 року та проставлений в ній підпис виконані особисто [PERSON] . Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року №6-1967цс15. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №464/3790/16-ц (провадження №14-465цс18) викладено висновок, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. У судовому засіданні досліджено оригінал розписки від 04 вересня 2020 року, яка підтверджує факт укладення договору позики, у ній вказані умови договору, відомості про передачу позикодавцем [PERSON] у власність другій стороні (позичальникові) [PERSON] грошових коштів та зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) за першою вимогою позикодавця. Надана позивачем розписка підтверджує, в розумінні положень ст.ст.1046, 1047, 1049 ЦК України, існування укладеного у письмовій формі між сторонами саме договору позики. Відповідно до змісту ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На думку суду, наявність розписки від 04 вересня 2020 року про отримання [PERSON] від [PERSON] в борг грошових коштів в сумі 900 (дев`ятсот) доларів США із зазначенням зобов`язання щодо їх повернення за першою вимогою позикодавця [PERSON] , наявність підпису відповідача в розписці та наявність оригіналу розписки у позивача, свідчить про укладення між сторонами договору позики, отримання вказаних у розписці відповідачем грошових коштів та неповернення їх позивачу на момент ухвалення рішення судом. Офіційний курс гривні щодо долара США 25 березня 2021 року, на момент поштового відправлення позивачем позову, становив 1 долар США - 27,8706 грн., що підтверджується інформацією із офіційного сайту Національного банку України за посиланням «https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=25.03.2021&period=daily», тому сума грошових коштів 900 (дев`ятсот) доларів США еквівалентна 25083 (двадцять п`ять тисяч вісімдесят три) грн. Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення боргу є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за подання до суду позову сплачено судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією №47 від 26 березня 2021 року. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивач [PERSON] поніс витрати на правничу допомогу адвоката Невідомського О.А. в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн., що підтверджується дублікатом квитанції №P24A1084314868C3285 від 31 березня 2021 року. Враховуючи вищенаведене, судові витрати в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом, та витрат на правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] .

Outcome: approved