Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

31 жовтня 2017 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовними вимогами до Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно (ціна позову 78893 грн.) посилаючись на те, що 13 березня 1997 року помер її чоловік [PERSON] та відкрилась спадщина на належне йому майно. Заповіт чоловік не залишав, тому спадщина відкрилась за законом. Позивачка є спадкоємицею майна померлого першої черги за законом та в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка. Інших спадкоємців майна померлого, які би прийняли спадщину та претендували на неї, нема. Спадковим майном являється житловий будинок, розташований в с.Гута Морозівська по вул.Коцюбинського, будинок №5 Дунаєвецького району Хмельницької області. Позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON] з приводу видачі їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після смерті чоловіка - [PERSON], оскільки є спадкоємцем за законом та у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Але коли позивачка надала наявні у неї документи для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, то отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.10.2017 року з посиланням на таке: [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та, спорудами, розташований в с. Гута Морозівська по вул.Коцюбинського, №5 Дунаєвецького району Хмельницької області, відмовити, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане майно. Крім того, спадкова справа після смерті чоловіка передана на зберігання в Хмельницький обласний нотаріальний архів. Вважає, що має всі підстави отримати житловий будинок в спадкування. Те, що за померлим рахується житловий будинок, підтверджується зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд, виписками з по господарських книг, а тому позивачка завернулася з даним позовом до суду. Представник позивачки по договору про надання правової допомоги [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить проводити розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача: Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак надав суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представника, не заперечив проти задоволення позову. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 13 березня 1997 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БВ №045609 від 15 березня 1997 року. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину, що підтверджується копією спадкової справи №347-2000, заведеної 30 квітня 2000 року за заявою [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON], свідоцтвом про право право на спадщину за законом від 30 квітня 2000 року, зареєстроване в реєстрі за №1326 та копією свідоцтва про одруження серії ЯФ №594384. До маси спадкового майна, після смерті [PERSON], входить житловий будинок площею 83,6 кв.м. з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: погріб з шийкою, сарай (Б), сарай (Г) та ганок, які розташовані за адресою: с. Гута Морозівська вул. Коцюбинського,5, Дунаєвецького району Хмельницької області вартістю 78893 грн., що підтверджується зведеним актом вартості будівель і споруд, технічним паспортом на житловий будинок. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 жовтня 2017 року приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Гута Морозівська вул. Коцюбинського,5, Дунаєвецького району Хмельницької області та належав [PERSON], який помер 13 березня 1997 року, на імя позивачки в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Згідно з довідкою Дунаєвецького КП Інвентарбюро від 12 серпня 2017 року видно, що акт про завершення будівництвом житлового будинку в с.Гута Морозівська вул. Коцюбинського,5, Дунаєвецького району Хмельницької області не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною радою на імя [PERSON] не видавалося. Як вбачається з виписки з погосподарської книги за 1964-2000 роки, виданої Дунаєвецькою селищною радою Дунаєвецького району Хмельницької області, житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, розташований за адресою: с. Гута Морозівська вул. Коцюбинського,5, Дунаєвецького району Хмельницької областіу сільській раді зареєстрований з 1965 року за померлим [PERSON], який і є головою домогосподарства, рік забудови будівель 1965 , для ведення господарства та будівництва виділено біля домоволодіння земельну ділянку розміром 0,60 га., що підтверджується доданими довідками. Виникнення права власності у спадкодавця [PERSON] регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, померлий [PERSON] своє право власності в БТІ не оформила. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тому, [PERSON] набув право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в с. Гута Морозівська вул. Коцюбинського,5, Дунаєвецького району Хмельницької області. Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у звязку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачкою [PERSON] право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 13 березня 1997 року.

Outcome: approved