Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-30 00:00:00

31.12.14 р. представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просить суд ухвалити рішення, яким відновити втрачене провадження у справі за позовом [PERSON] до Комунального підприємства Львівської обласної ради «Львівська станція швидкої медичної допомоги», третя особа - головний лікар Поважук Наталія Йосипівна про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 30.10.2014р. Шевченківським районним судом м. Львова ухвалено рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до Комунального підприємства Львівської обласної ради «Львівська станція швидкої медичної допомоги», третя особа - головний лікар Поважук Наталія Йосипівна про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено за безпідставністю позовних вимог. Враховуюче те, що ним подано апеляційну скаргу на вищезгадане рішення суду, однак справу не може бути направлено в апеляційну інстанцію, оскільки провадження по справі було втрачене, тому просить суд відновити втрачене судове провадження по даній справі. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, покликаючись на підстави та мотиви викладені в поданій до суду заяві. Просив заяву задовольнити. Представник Комунального підприємства Львівської обласної ради «Львівська станція швидкої медичної допомоги» та третьої особи - Більо Л.М. в судовому засіданні не заперечував, щодо задоволення заяви про відновлення втраченого провадження. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом. З копії рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 жовтня 2014 року вбачається, що при ухваленні вищезгаданого рішення суду, судом було встановлено, що [PERSON] з 2009 року працював на посаді водія 1-го класу автомашини швидкої медичної допомоги ПС-3 «Львівської станції швидкої медичної допомоги». 10 січня 2013 року [PERSON] прибув на роботу, у відповідності до графіка виходу на роботу водіїв СШМД, отримав шляховий лист, а отже приступив до роботи. Того ж дня о 10.00 год. [PERSON] самовільно залишив робоче місце без дозволу чергового механіка. Даний факт не заперечував і сам [PERSON], однак зазначив, що на це у нього були поважні причини. У зв'язку з залишенням [PERSON] робочого місця, старшим механіком ПС-3 Якимівим Я.М. складено рапорт на ім'я головного лікаря КПЛСШМД Поважук Н.Й. та головного механіка Курилко І., крім того складено акт про те, що [PERSON] відмовився дати пояснення з приводу залишення робочого місця 10.01.2013 року. На підставі рапорту, наказом головного лікаря КПЛСШМД Поважук Н.Й. від 25.01.2013 року №32-к водію автомашини швидкої медичної допомоги підстанції №3 [PERSON] за порушення трудової дисципліни (відсутність на роботі без поважних причин) оголошено догану. Крім цього 8 квітня 2013 року позивач [PERSON] працював у денну зміну у бригаді №73. Робоча зміна мала закінчуватись об 21.00 год. Однак, о 19.00 год. позивач зупинив машину по причині відсутності бензину, а на зауваження чергового механіка підстанції №3 Курилка І.С., щодо необхідності замінити колесо автомашини бригади №73 відреагував неадекватно, міняти колесо відмовився, обізвав чергового механіка нецензурними словами. В подальшому, а саме о 20.10 год. залишив місце роботи та більше не повертався. Після чого, головний лікар КПЛСШМД 25.04.2013 року звернулася з поданням до голови профспілкового комітету КПЛСШМД, в якому просила профком дати згоду на звільнення водія автомашини швидкої медичної допомоги підстанції №3 [PERSON] згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України, за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудових договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. Наказом головного лікаря КПЛСШМД №152-к від 29 квітня 2013 року, водія автомашини швидкої медичної допомоги підстанції №3 [PERSON] звільнено з роботи з 01.05.2013 року за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Підстава: витяг з протоколу №5 засідання профкому ППО КЛСШМД. Вищезгаданим рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 30.10.2014р. у задоволенні позову [PERSON] до Комунального підприємства Львівської обласної ради «Львівська станція швидкої медичної допомоги», третя особа - головний лікар Поважук Наталія Йосипівна про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено за безпідставністю позовних вимог. Таким чином, на підставі зібраних даних, наданих суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст втраченого судового рішення . У відповідності до ч. 1 ст. 408 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. Враховуючи вищенаведене та той факт, що метою звернення заявника до суду з заявою про відновлення втраченого провадження є захист його прав та інтересів, а саме необхідність апеляційного оскарження судового рішення, суд вважає за доцільне задовольнити заявлені вимоги про відновлення втраченого судового провадження.

Outcome: approved