Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

5 квітня 2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт від 7 квітня 2009 року, відповідно до якого вказаний житловий будинок в рівних частинах заповіла двом внукам: позивачу [PERSON] та [PERSON] , яка [INFO] - до відкриття спадщини, померла. Позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які є дочками померлої [PERSON] та спадкоємцями за законом першої черги, 22 червня 2020 року уклали договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого 1/2 частка спадкового будинку переходить у власність позивачу [PERSON] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли. Позивачі вказували, що вони у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті [PERSON] , однак нотаріус їм відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просили визнати за ними право власності в рівних частках (по 1/2) на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] . У судове засідання позивачі не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, 23 червня 2021 року подали до суду письмові заяви, кожен зокрема, в яких вказали, що позов підтримують з викладених у ньому підстав, не заперечують проти заочного розгляду справи та просять розглядати справу без їхньої участі (а. с. 140, 142). Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені (а. с. 149-153), про причини неявки суд не повідомляли, відзив на позов не подавали. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 13 липня 2021 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Згідно з частиною першою статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 Цивільного кодексуУкраїни до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а. с. 15) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги №1 по селу Нири Купичівської сільської ради Турійського району Волинської області (а. с. 31). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а. с. 32). До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 56.8 кв. м, житловою площею 32.8 кв. м, господарська будівля «Б-1», літня кухня «В-1», вбиральня «Г», огорожа «1», ворота з хвірткою «2» (а. с. 27-29). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного кодексуУкраїни). Відповідно до положень статті 1261 Цивільного кодексуУкраїни у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною першою статті 1266 Цивільного кодексуУкраїни внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 Цивільного кодексуУкраїни). Частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексуУраїни передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною другою статті 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 7 квітня 2009 року Купичівською сільською радою Турійського району Волинської області, згідно з яким житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] заповіла в рівних частинах двом внукам: [PERSON] , 1974 року народження, та [PERSON] (а. с. 17). Відповідно до свідоцтва про смерть (а. с. 18) [PERSON] [INFO] , тобто до відкриття спадщини, померла. Позивач [PERSON] , 1974 року народження, є онуком спадкодавця, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та про шлюб (а. с.19-21), був зареєстрований з померлою [PERSON] на день її смерті за адресою: [ADDRESS] (а. с. 16). 21 червня 2020 року позивач [PERSON] подав нотаріусу заяву про те, що він прийняв спадщину після смерті баби [PERSON] та просить включити до списку спадкоємців за законом дітей спадкодавця - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а. с. 74). 22 червня 2020 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які є дочками спадкодавця, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу (а. с. 84, 85), уклали нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого 1/2 частка належного спадкодавцю житлового будиноку з відповідно часткою надвірних будівель та споруд по [ADDRESS] перейшла у спадщину дочці спадкодавця - позивачу [PERSON] (а. с. 24). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не зверталися, спадщину не прийняли і спадкове майно не претендують (а. с. 76). Постановами приватного нотаріуса від 22 червня 2020 року позивачам [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом відповідно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а. с. 25, 26). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 77/2020 щодо майна померлої [PERSON] (а. с. 73-127). За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність у позивачів [PERSON] та [PERSON] права на спадкування за заповітом та за законом відповідно після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за ними права власності в рівних частках (по 1/2 за кожним) на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказане, з відповідачів на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 гривень - по 151 гривні 34 копійки з кожного та на користь позивача [PERSON] в розмірі 908 гривень - по 151 гривні 34 копійки з кожного. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1266, 1268, 1269, 1270, 1273, 1275 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved