Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

29 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, предметом якого є: визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за вказаною вище адресою, в якому зареєстровані її сестра [PERSON] та племінник [PERSON] Понад сім років відповідачі за вказаною адресою не проживають, стосунків із нею не підтримують. Вважаючи, що наявність зареєстрованих осіб позбавляє її права розпоряджатися своїм нерухомим майном, [PERSON] звернулася з позовом до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи - Очаківського РС УДМС України в Миколаївській області - у судове засідання не з'явився. Про місце та час розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки свого представника суд не повідомила. Вислухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. В підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09 грудня 2005 року за № 9221278 (а.с. 8), копію договору дарування житлового будинку, посвідченого 09 грудня 2005 року державним нотаріусом Другої очаківської державної нотаріальної контори (а.с. 9). Згідно з довідками №№ 559, 560 від 22 липня 2014 року, виданими Кам'янським сільським головою (а.с. 10, 11), в будинку за адресою: [ADDRESS], зареєстровані відповідачі, але фактично не проживають. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 316 ЦК України, право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом ст. 317 ЦК України, власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник, відповідно до ст. 391 ЦК України, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. На запит суду від Очаківського РС УДМС України в Миколаївській області надійшли довідки, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] зареєстрована з 13 лютого 1987 року, [PERSON] зареєстрований з 23 липня 2007 року (а.с. 17, 18). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що востаннє бачила [PERSON] 22 листопада 2012 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] бачив більше року назад, а [PERSON] - біля двох років назад. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що є сусідкою позивачки, проживає в [ADDRESS]. Відповідачів в сусідньому будинку номер 145 не бачила вже кілька років. В листопаді 2012 року померла мати відповідачки і, відповідно, бабуся відповідача. З того часу вони взагалі до села не приїздили. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність позивачкою того факту, що відповідачі понад рік за місцем реєстрації не мешкають, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Також, суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивачки, за власним клопотанням останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved