overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

30 липня 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON], предметом якого є розірвання шлюбу, який було зареєстровано 08 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу з відповідачем має двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO]. Через втрату почуттів, постійні сварки та зловживання відповідачем алкогольними напоями сумісне життя є неможливим, а тому просила розірвати їхній з відповідачем шлюб, та залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка та відповідач в підготовче судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний запис за № 52. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER]. Причинами розпаду сім'ї стала втрата почуттів, постійні сварки та зловживання відповідачем алкогольними напоями, подружні стосунки фактично припинені. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-29 00:00:00

30 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 11 грудня 2010 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільних дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні визнав позов. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 грудня 2010 року, мають спільних дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та копіями свідоцтв про народження дітей. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, з лютого 2018 року спільно не проживають, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~30 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 06 листопада 2002 року сторони перебувають у шлюбі, під час якого у них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Відповідач, будучи батьком дітей в добровільному порядку матеріальну допомогу на їх утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд позов задоволити. Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав, справу просив розглянути без його участі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити виходячи із наступного. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] з 06 листопада 2002 року сторони перебувають у шлюбі. Під час спільного проживання у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідні обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб та свідоцтв про народження дітей. \~ \~ \~ \~Діти проживають разом із матірю та перебувають на її повному утриманні. Відповідач, будучи батьком дітей відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний їх утримувати до досягнення ними повноліття. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітні діти проживають разом із позивачкою, перебувають на її повному утриманні, потребують належного утримання в розмірі достатньому для їх гармонійного розвитку, що відповідач інших утриманців не має, згідний та спроможний сплачувати аліменти в тому розмірі що просить позивач, а тому вважає за необхідне визначити аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи із 30 липня 2018 року (моменту\~звернення до\~суду)\~і до повноліття дітей. Судові витрати по справі становлять 704 грн 80 коп., які відповідно до вимог ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

30 липня 2018 року [PERSON] звернулася з позовною заявою\~ до [PERSON], якою просила розірвати шлюб. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2003 року. Подружжя має двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] . Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Ухвалою суду від 12 вересня 2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою суду від 02 жовтня 2018 року, підготовче провадження у справі закрити призначено до судового розгляду по суті. Від позивача\~ надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлена судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася . Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, з'ясувавши фактичні обставини, при вирішенні справи суд виходить з такого. [PERSON] та [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 грудня 2003 року. Подружжя має двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Діти за домовленістю сторін залишаються проживати разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

30 липня 2018 року [PERSON] звернулася з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] зареєстрований 04 березня 1995 року відділом загсу Львівської міської адміністрації, про що зроблено актовий запис № 456, після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 04 березня 1995 року одружилася з відповідачем. Від шлюбу у сторін народилося двоє синів - [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося внаслідок повної протилежності характерів та поглядів на сімейне життя, постійно виникали конфлікти, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. Тривалий час шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. У зв'язку із наведеним звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення, аналогічні, які викладені у позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги, не заперечують проти винесення заочного рішення, оскільки не з'явився відповідач. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та її представника, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 04 березня 1995 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований відділом загсу Львівської міської адміністрації, про що зроблено актовий запис № 456. Від шлюбу у сторін народилося двоє синів - [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося внаслідок повної протилежності характерів та поглядів на сімейне життя, постійно виникали конфлікти, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. Тривалий час шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення для справи. Виходячи із наведеного судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

30 липня 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, що 28 квітня 2007 року зареєстровано між нею та [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилась, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги свого довірителя [PERSON] підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 28 квітня 2007 року Стетковецькою сільською радою Чуднівського району Житомирської області між [PERSON], 02.12.1989 р. н., і [PERSON], 03.06.1984 р. н., зареєстровано шлюб, актовий запис № 3. Спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сімєю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач у позові відмовилась, вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Сімя розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

30 липня 2018 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач та відповідач звернулися до суду із заявами про слухання справи в їх відсутність та просять задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 05 лютого 2005 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м.Києва, про що зроблено актовий запис №76. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити його інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

30 липня 2018 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач та відповідач звернулися до суду із заявами про слухання справи в їх відсутність та просять задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 06 лютого 2016 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №67. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з 23 жовтня 2017 року. Так, згідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

30 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначає, що вона з 2003 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27.03.2018 р. У шлюбі з відповідачем народилась дитина - син [PERSON], [INFO]. Після розлучення дитина проживає із позивачем та перебуває на її повному забезпеченні. Вважає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Такий рівень не повинен бути меншим ніж прожитковий мінімум. Проте, вона не може самостійно забезпечити належний рівень життя дитини, у зв'язку із чим вимушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів. Зазначає, що відповідач працює ФОП, має не постійний дохід. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 8000,00 грон., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 25.07.2018 р. У підготовчому судовому засіданні позивачка надала заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої, просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Просила розглянути справу без її участі. Відповідач уточнені позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 3500,00 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття визнав. Просив розглянути справу без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні, та

Outcome: approved