Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

29 липня 2015 року до Рівненського міського суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідною віку, до досягнення повноліття [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання заяви до суду; В обґрунтування позову позивач зазначила, що 19 червня 2010 року укладено шлюб між [PERSON], та Відповідачем, [PERSON], який зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім»ї, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №857. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час з чоловіком проживають окремо, декілька місяців не бачилися взагалі та не спілкувалися. Дитина проживає разом зі її матір»ю - за адресою: [ADDRESS]. Відповідач по справі будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини взагалі не надає, фактично не цікавиться потребами дитини, її розвитком. Відповідач не має на утриманні інших осіб, має лише одну дитину, забезпечений житлом, перебуває у працездатному стані, не хворіє, офіційно працевлаштований, має можливість утримувати дитину. Крім того відповідачем подано зустрічний позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування зустрічного позову позивач [PERSON] зазначив, що 19 червня 2010 року з Відповідачкою, [PERSON], зареєстрували шлюб у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 857. Спільне життя з Відповідачкою не склалося. Позивач намагався зберегти сім'ю заради доньки. Але, всі його намагання виявились марними. Шлюбні відносини фактично між ними припинені, а тому, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає є неможливим. Спору про поділ нерухомого майна, що є їхньою спільною сумісною власністю, у них не виникає. В судовому засіданні позивач-відповідач позовні вимоги про стягнення аліментів підтримала в повному обсязі. Щодо розірвання шлюбу не заперечила. Відповідач-позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів не визнав. Просив зменшити розмір аліментів до ? . Оцінюючи пояснення сторін, досліджені надані в справі докази в їх сукупності, встановлені обставини, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 19 червня 2010 року укладено шлюб між [PERSON], та Відповідачем, [PERSON], який зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім»ї, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №857. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що стверджується оглянутим та дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серія - [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Сукупністю досліджених в справі доказів встановлено, що спільне життя у сторін не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними та відмінність поглядів на життя. На даний час проживають окремо, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх стосунків. Неодноразові спроби сторін зберегти сім'ю залишилися безрезультатними. За таких обставин, примирення вважається неможливим, а конфліктні відносини суперечать інтересам сторін, інтересам неповнолітньої дитини, що, у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні добровільної угоди між сторонами про сплату аліментів на утримання дітей не досягнуто. У відповідності, до ст. 180 СК України, обов'язок батьків утримувати дитину батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ст.. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини, що відповідач працює, отримує заробітну плату, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів у частці від доходу на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі в 1/3 частки від всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та при цьому не будуть порушені права та інтереси дитини, стягувача та платника аліментів. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до положень ст.367 ЦПК України, стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Відповідно до ст.. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Сукупністю досліджених доказів встановлено, що спільне подружнє життя не склалося. Шлюб між сторонами існує лише формально, оскільки разом не проживають. На даний час не спілкуються, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Неодноразові спроби примирення не дали бажаних результатів враховуючи несумісність характерів та поглядів на сімейне життя. Вони втратили почуття любові, поваги та довіри один до одного. Перебування в шлюбі із відповідачем суперечить їх інтересам. За таких обставин, шлюб між сторонами існує формально, що суперечить їх інтересам та має бути припинений внаслідок його розірвання. На підставі викладеного, ст.ст.104,105,110,112,180,181,182,184,191 СК України,

Outcome: approved