Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

30.05.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , просить ухвалити рішення, яким стягувати\~ з\~відповідача на\~її користь\~аліменти на\~її утримання,\~як того\~подружжя,\~з яким\~проживає дитина віком до трьох років, а саме син [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення аліментів від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку, тобто до [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 02.09.2016 року з відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу народився [PERSON] , [INFO] . З відповідачем шлюб розірваний, тому дитина перебуває на повному її утриманні. Відповідач надавати добровільно матеріальну допомогу на її утримання відмовляється, хоч є працездатним, має можливість працювати та отримувати регулярні доходи, на відміну від неї, обмеженої доглядом за дитиною. Тому позивач звернулася до суду за захистом своїх сімейних прав та дитини. Сторони про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу до суду не надходило. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти позов. Свої заперечення обґрунтував тим, що він не працює, має тимчасові заробітки, від утримання дитини він не ухиляється, оскільки своєчасно сплачує аліменти на утримання дитини та додатково надає кошти для позивача. Вважає, що оскільки він з позивачкою розлучений, тому у неї немає права на пред`явлення вказаного позову. Просив відмовити в задоволенні позову. (а.с. 22-24) В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.04.2019 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , було розірвано шлюб, що підтверджується копією рішення Баранівського районного суду Житомирської області №273/597/19 (а.с. 10). У свідоцтві про народження неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство (а.с. 9). Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем, знаходиться на повному її утриманні та догляді, що визнається сторонами та підтверджується довідкою Виконкому Дубрівської сільської ради Баранівського району Житомирської області «224 від 06.05.2019 року. (а.с. 11) Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до\~ст.84\~СК України\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років.\~ Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на\~утримання вагітна\~дружина,\~а також\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має незалежно\~від того,\~чи вона\~працює,\~та незалежно\~від її\~матеріального становища,\~за умови,\~що чоловік\~може надавати\~матеріальну допомогу.\~ Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~ 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Інших доказів про доходи відповідача та неповнолітньої дитини, про витрати відповідача суду не надано. Клопотань про витребування доказів позивачем до суду не подавалися. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позивачем не доведено належними й допустимими доказами того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання. З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні позову. Разом з тим, суд зазначає, що посилання відповідача на відсутність у позивача права на пред`явлення вказаного позову, є таким, що не відповідає закону, оскільки відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу.

Outcome: dismissed