Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-24 00:00:00

30.10.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON],який у подальшому уточнив і у якому вказав, що відповідач - його син, якого він разом з дружиною за першим шлюбом та їхньою дитиною зареєстрував у своїй квартирі. Проте відповідач з дати реєстрації у квартирі не проживав жодного дня. Факт реєстрації підтверджує довідка ПП «Наш дім плюс». Відповідач розірвав шлюбні відносини з першою дружиною в 2010 році і в даний час мешкає з іншою сім'єю в іншій квартирі .Позивач вказав, що згідно акту від 21.10.2013 р. відповідач не проживає в квартирі з 24.04.2012 р. по теперішній час. Позивач вказує, що він неодноразово звертався до відповідача із проханням знятися з реєстрації у спірній квартирі ,щоб він мав змогу отримати субсидію, але той не бажає цього робити, мотивуючи, що йому ніде зареєструватися, але сам за комунальні послуги не платить, ніякої допомоги не здійснює ,ніяких стосунків з позивачем не має. Просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. 10.12.2013 р. відповідач [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] «про визнання права власності по праву спадкування. У позові він вказує, що позивач-відповідач дійсно є його батьком та власником квартири [ADDRESS]. Відповідач-позивач вважає, що спірна квартира була придбана в період шлюбу між його батьками - позивачем-відповідачем та його матір'ю [PERSON], яка померла [INFO],тому на його погляд, квартира є спільною сумісною власністю подружжя - його батьків. У зв'язку із цим він у встановлений законом строк звернувся до державного нотаріуса Першої Артемівської державної нотаріальної контори про внесення його в спадковий реєстр, що підтверджує витяг з єдиного Спадкового реєстра від 20.11.2013 р.. Відповідач -позивач відразу ж звернувся до КП «БТІ м. Артемівська» за довідкою про належність його матері частини квартири [ADDRESS], але йому роз'яснили , що за матір'ю вказана квартира не зареєстрована, а нотаріус пояснив, що оскільки за померлою не виділена частка квартири, то він не зможе у встановленому порядку оформити спадщину та порадив йому звернутися до суду. Відповідач - позивач також послався, що раніше він, його батько та матір мешкали та були зареєстровані в кооперативній [ADDRESS] , внески за яку сплатили його батько та матір у шлюбі. В подальшому ,після продажу цієї квартири була придбана спірна квартира. В теперішній час він не може у встановленому законом порядку прийняти спадщину на частину спірної квартири, бо не встановлена частка матері у спірній квартирі та на його погляд не можливо зареєструвати право власності на померлу або встановити факт належності померлій частини спірної квартири, тому відповідач-позивач просить суд визнати за ним право власності по праву спадкування за законом на ? частину квартири [ADDRESS], яка залишилася після смерті його матері - [PERSON], яка померла [INFO] У судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] просив суд задовольнити його вимоги та заперечував проти задоволення зустрічного позову. Він суду пояснив, що кооперативна [ADDRESS] належала його бабусі [PERSON] ,яка згідно наявної у нього квитанції і сплатила внесок за квартиру , що залишилася йому у спадщину. Тому цю квартиру він зареєстрував як приватну власність. Після продажу цієї квартири на отримані гроші він придбав спірну квартиру, яку теж вважає своєю приватною власністю. Оскільки він є власником квартири, то до нотаріуса він не звертався, бо спірну квартиру не вважає спадковим майном. Представник позивача-відповідача також підтримав позов про визнання відповідача-позивача втратившим право користування спірною квартирою ,а у задоволенні зустрічного позову просив відмовити, вважаючи,що зустрічний позов не ґрунтується на законі. Представник відповідача - позивача первісний позов не визнав , наполягаючи на задоволенні зустрічного позову за вказаними у позові мотивами. При цьому він вказав, що акт про не проживання, на який посилається позивач , як на доказ не проживання у спірному приміщенні містить у собі не достовірні дані щодо дати не проживання -24.04.2012 року. Відповідач-позивач [PERSON] до суду не з'явився, подав до суду заяву ,у якій просив суд слухати справу у його відсутність. Він вказав, що заявлений до нього позов він не визнає, а у задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Заслухавши пояснення позивача-відповідача, його представника та представника відповідача - позивача ,вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку ,що обидва позови, заявлені сторонами задоволенню не підлягають за наступними підставами. Судом встановлено ,що згідно свідоцтва про народження (а.с.31 зворот), відповідач -позивач [PERSON] народився [INFO]. і його батьком вказаний позивач-відповідач [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO], факт смерті якої зафіксований у свідоцтві про смерть (а.с.33). Із свідоцтва про шлюб вбачається , що батьки відповідача-позивача перебували у шлюбі з 20.09.1979 року. (а.с.47). Згідно повідомлення Першої Артемівської державної нотаріальної контори [PERSON] дійсно подав заяву про прийняття спадщини 20.11.2013 р.(а.с.96). У судовому засіданні встановлено, що у [ADDRESS] з 25.04.2012 року були зареєстровані чотири особи- позивач-відповідач, відповідач - позивач, його перша дружина та малолітня дитина (а.с.98). Як встановлено у ст.60 ЦПК України кожна сторона,яка звертається до суду за захистом свого порушеного права, повинна довести ті обставини ,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . Звертаючись до суду із позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] позивач [PERSON] як на доказ не проживання сина у спірній квартирі послався на акт від 21.10.2013 р. про перевірку паспортного режиму у спірній квартирі , де вказано, що зі слів сусідів у квартирі не проживає [PERSON] з 24.04.2012р. по теперішній час. (а.с.13). Інших доказів суду не надано. Даючи оцінку цьому єдиному доказу суд виходить із того, що відповідно до ст.ст.58 та 59 ЦПК України докази повинні бути належними та допустимими. Суд не може вважати таким доказом наданий суду акт, який , як і первісно надана довідка про реєстрацію мешканців у спірній квартирі містить у собі хибні дані про день реєстрації усіх мешканців квартири - замість вірного 25.04.2012р.-вказано 24.04.2012 р. Даний акт не підтверджений у суді іншими доказами, клопотань щодо витребування таких доказів чи виклик свідків на підтвердження обставини не проживання до суду не надходило. З врахуванням тієї обставини,що відповідач [PERSON] не визнає заявлені до нього вимоги суд вважає заявлені [PERSON] вимоги не доведеними у встановленому законом порядку, а отже такими, що не підлягають задоволенню. Вирішуючи спір за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності по праву спадкування суд зазначає, що на підтвердження заявлених ним вимог відповідач- позивач надав суду вищевказані свідоцтва про народження, про укладання шлюбу ,довідки БТІ, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, та договори купівлі продажу від 24.03.2012 та від 02.04.2012 р. ,а також послався на заяви померлої [PERSON], які та підписувала у нотаріусів під час укладання вказаних договорів, вважаючи їх доказами існування спільної сумісної власності подружжя. На обгрунтування своїх заперечень [PERSON] надав суду ордер на кооперативну [ADDRESS] , квитанцію про сплату внеску , реєстраційне посвідчення на цю квартиру, свідоцтва про право приватної власності на спірні квартири. Як встановлено у ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог . Особа, яка бере участь у справі , розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У своїй зустрічній позовній заяві [PERSON] наполягав на визнанні за ним права власності на ? спірної квартири вважаючи її спадкоємним майном. При цьому він помилково вважав, що лише таким способом він може захистити своє право. Разом з тим, як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013р. № 24-753/04-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування : «У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності». За таких обставин суд не може дати оцінку наданим сторонами доказам ,оскільки вважає, що заявлені у зустрічному позові вимоги про визнання права власності у на невизначену частку майна у порядку спадкування не ґрунтуються на законі. Сторони вважали надані ними докази достатніми.

Outcome: dismissed