Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

30 січня 2012 року відповідач, як працівник Приватного акціонерного товариства «Виробниче підприємство «Техмаш» звернувся із заявою до позивача про надання йому позики в розмірі 5 000,00 гривень на придбання котла опалення. 21 лютого 2012 року позивачем було погоджено заяву відповідача про надання безпроцентної позики в розмірі 5 000 гривень на придбання котла опалення і платіжним дорученням № 534 від 28.02.12р. на картковий рахунок відповідача [NUMBER] в ПАТ КБ «Приватбанк» було перераховано грошові кошти в розмірі 5 050,00 гривень. Після одержання позики, відповідачем було підписано заяву - зобов'язання від 28.02.2012 року на суму позики в розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до пункту 1 вищевказаної заяви - зобов'язання відповідач просив здійснювати щомісячне часткове повернення позики шляхом утримання із його заробітної плати через бухгалтерію підприємства грошових коштів в розмірі 200,00 грн. 13 серпня 2012 року позивачем було погоджено заяву відповідача від 16.07.2012 р. про надання безпроцентної позики в розмірі 10 000,00 тисяч гривень на операцію матері і платіжним дорученням № 703 від 14.08.2012 року на картковий рахунок відповідача [NUMBER] ПАТ КБ «Приватбанк» було перераховано грошові кошти в розмірі 10 100,00 гривень. Після одержання позики, відповідачем було підписано заяву - зобов'язання від 16.08.2012 року на суму позики в розмірі 10 000,00 грн. Відповідно до пункту 1 вищевказаної заяви - зобов'язання Відповідач просив здійснювати щомісячне часткове повернення позики шляхом утримання із його заробітної плати через бухгалтерію підприємства грошових коштів в розмірі 250,00 грн. Так, за період лютий 2012 року - вересень 2013року із заробітної плати відповідача було утримано 4000,00 грн. Наказом № 383к від 24.10.2013р. відповідача було звільнено з Приватного акціонерного товариства «Виробничого підприємства «Техмаш» за власним бажанням. В день припинення трудових відносин з ПрАТ «ВП «Техмаш», за відповідачем числилась заборгованість по поверненню сум наданих позик в розмірі 11 000,00 грн. Грошові кошти в сумі 5 964, 74 грн. за письмової згоди відповідача були утримані із сум, що підлягали сплаті у зв'язку із звільненням. Грошові кошти в сумі 1 063,00 грн. були внесені відповідачем в касу позивача 04.11.2013 року . 09 грудня 2013 року Приватним акціонерним товариством «Виробниче підприємство «Техмаш» відповідачу було вручено вимогу про повернення позики в повному обсязі у зв'язку із припиненням трудових відносин з ПрАТ «ВП «Техмаш». У відповідь на одержану вимогу відповідачем було складено заяву, якою останній підтвердив наявність заборгованості по одержаним позикам в розмірі 3 972,26 грн. і зобов'язався здійснювати повернення суми боргу щомісячними платежами в розмірі 500,00 грн. починаючи з 01.01.2014 року. В порушення зобов'язань, визначених в заяві від 09.12.2013 року, погашення заборгованості було здійснено наступним чином: 500,00 грн. - 11.02.2014 року; 500,00 грн. - 26.03.2014 року; 500,00 грн. - 30.04.2014 року, після чого відповідач припинив погашення заборгованості. 21 листопада 2014 року за вих. № 684 на адресу Відповідача була направлена вимога про сплату заборгованості. Незважаючи на одержану вимогу, відповідач не вчинив жодної дії, спрямованої на погашення чи розстрочення заборгованості. Таким чином, станом на сьогодні непогашеною залишається сума боргу в розмір 2 472,26 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Виробниче підприємство «Техмаш» борг в сумі 2 472,26 грн. , судові витрати покласти на відповідача. До початку судового засідання представник позивача надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки про явку до суду від 07.05.2015 року. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно наказу про прийняття на роботу № 83-к від 06.04.2007 року, [PERSON] з 10 квітня 2007 року був прийнятий на роботу в Приватне акціонерне товариство «Виробниче підприємство «Техмаш». Як встановлено судом, 01.12.2012 року [PERSON] звернувся до директора ПАТ «Техмаш» з заявою про надання йому позики в розмірі 5000 грн., внаслідок чого 28 лютого 2012 року [PERSON] зобов'язався при отриманні від ПАТ «Виробниче підприємство «Техмаш» позики в сумі 5000 грн. повертати позику щомісячно не пізніше 10 числа в розмірі 200 грн., про що свідчить його підпис в заяві-зобов'язанні від 28.02.2012 року. Факт надання позики відповідачу підтверджується реєстром платіжних документів за 28.02.2012 року, згідно якого на картковий рахунок Відповідача [NUMBER] в ПАТ КБ «Приватбанк» було перераховано грошові кошти в розмірі 5 050,00 грн. В матеріалах справи міститься заява відповідача від 16.07.2012 року, згідно якої [PERSON] звернувся до директора ПАТ «Виробниче підприємство «Техмаш»з заявою про надання йому позики в розмірі 10000 грн. Факт надання позики відповідачу підтверджується платіжним дорученням № 704 від 14.08.2012 року на картковий рахунок Відповідача [NUMBER] ПАТ КБ «Приватбанк» було перераховано грошові кошти в розмірі 10 100,00 грн. Після одержання позики, Відповідачем було підписано заяву - зобов'язання від 16.08.2012 року на суму позики в розмірі 10 000,00 грн. Відповідно до пункту 1 вищевказаної заяви - зобов'язання відповідач просив здійснювати щомісячне часткове повернення позики шляхом утримання із його заробітної плати через бухгалтерію підприємства грошових коштів в розмірі 250,00 грн. Згідно наказу № 383к від 24.10.2013 року відповідача було звільнено з Приватного акціонерного товариства «Виробниче підприємство «Техмаш» за власним бажанням. Відповідно вимозі про повернення позики від 09.12.2013 року відповідач був повідомлений про необхідність погашення заборгованості в сумі 10000 грн., про що свідчить підпис [PERSON] у відповідній заяві. В порушення зобов'язань, визначених в заяві від 09.12.2013р., погашення заборгованості було здійснено наступним чином: 500,00 грн. - 11.02.2014 року (прибутковий касовий ордер № 47); 500,00 грн. - 26.03.2014 року (прибутковий касовий ордер № 46); 500,00 грн. - 30.04.2014 року (прибутковий касовий ордер № 106); після чого Відповідач припинив погашення заборгованості. 21.11.2014 року ПАТ «Виробниче підприємство «Техмаш» направило відповідачу вимогу про сплату заборгованості за № 684 з вимогою сплатити суму боргу в розмірі 2 472, 26 грн. (а.с.14). Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи те, що відповідач в порушення зобов'язань не повернув позивачу заборгованості з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь Приватного акціонерного товариства «Виробниче підприємство «Техмаш» заборгованість 2472,26 грн. Отже, з урахуванням викладених обставин, суд знаходить позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Виробниче підприємство «Техмаш» обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь ПАТ «Техмаш» в сумі 243, 60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved