Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

3 липня 2019 року до Михайлівського районного суду Запорізької області звернулася позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину за період з березня 2019 року по 15 червня 2019 року. 22 жовтня 2019 року від [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину за період з 4 липня 2019 року по 16 жовтня 2019 року. Ухвалою суду від 9 грудня 2019 року вказані позови були об`єднані в одне провадження. Позови мотивовані тим, що з 2011 року вона проживала разом з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час перебування у фактичних шлюбних відносинах, у них народилась дитина син [PERSON] , [INFO] . 13 грудня 2016 року ТМО Михайлівського району винесений медичний висновок № 41 про встановлення дитині - [PERSON] [INFO] - інвалідності з дитинства до 18 років з діагнозом - Хронічне захворювання нирок III ст. [PERSON] правої нирки. Двосторонній рефлюксуючий, мегауретер IIIст. Хронічний пієлонефрит ХНН II ст. Вторичний гіперпаратиреоз. На теперішній час дитина проживає разом з позивачем в будинку її батьків. Оскільки дитина потребує догляду та постійного лікування, позивач вона не працює. Дитина за призначенням лікарів в майбутньому також потребує постійного контролю аналізів та безперервного приймання ліків, витрати на придбання яких здійснювала позивач самотужки. Так, контроль аналізів здійснюється не за місцем проживання дитини, так як в с.Бурчак відсутня медична лабораторія, яка проводить аналіз заборного матеріалу, періодичний контроль аналізів проводиться в смт. Михайлівка, м. Василівка або в м. Запоріжжі, до прибуття до яких позивач також несе додаткові витрати на паливо. Згідно медичних показань лікарів, дитині заборонено відвідувати дошкільний навчальний заклад з метою уникнення ускладнень від захворювань, які вплинуть на хворі нирки. Також, дитині заборонено проводити щеплення, що викликає часті захворювання та тягне за собою заборону відвідувати дошкільний навчальний заклад та користування загальним транспортом. Таким чином, додаткові витрати на дитину, пов`язані з її інвалідністю та частими захворюваннями полягають в проведенні лікування\~за діагнозами\~та обстеження\~-хронічне захворювання нирок III ст. [PERSON] правої нирки. Двосторонній рефлюксуючий, мегауретер III ст. Хронічний пієлонефрит ХНН II ст. Вторічний гіперпаратиреоз, що підтверджується медичним висновком № 41, а також супутніми захворюваннями, що підтверджується виписками з історії хвороби стаціонарного хворого № 3269 від 28 травня 2019 року, 23 квітня 2019 року, 21 червня 2019 року, 9 вересня 2019 року, випискою із медичної картки стаціонарного хворого від 7 червня 2019 року, консультативним висновком хірурга-уролога від 7 травня 2019 року, протоколом УЗД сечовидільної системи від 13 березня 2019 року, випискою із медичної картки стаціонарного хворого від 16 липня 2019 року, консультативним висновком спеціаліста від 19 серпня 2019 року, випискою із медичної картки стаціонарного хворого від 11 вересня 2019 року. Загальні витрати\~на лікування\~та медичне\~обстеження дитини\~за період\~з березня\~2019\~року по\~15\~червня 2019\~року загалом\~склали 14405 грн. 09 коп., тому позивач просить стягнути з відповідача половину додаткових витрат на лікування дитини в розмірі 7202,55 грн. Витрати на\~лікування та\~медичне обстеження\~дитини за\~період з\~4\~липня 2019\~року по\~16\~жовтня 2019\~року склали\~8209 грн. 63 коп., в даному випадку позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування дитини в повному обсязі, тобто 8209 грн. 63 коп. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовні вимоги не надав. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача та неявки в судове засідання відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок доведення обставин, які мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, закріплений і в ч. 2\~ст. 12 ЦПК України. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується\~\~копією свідоцтва\~\~про народження дитини. Згідно медичного висновку на дитину інваліда з дитинства в віці до 16 років № 41 від 13 грудня 2016 року встановлено, що дитина - [PERSON] [INFO] , має захворювання: Хронічне захворювання нирок III ст. [PERSON] правої нирки. Двосторонній рефлюксуючий, мегауретер IIIст. Хронічний пієлонефрит ХНН II ст. Вторичний гіперпаратиреоз. Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 12.04.2018 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання позивача в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 01.03.2018 року на весь час проживання та опікування дитиною - інвалідом. Положеннями\~ст. 141 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Розмір участі\~одного з\~батьків у\~додаткових витратах\~на дитину\~в разі\~спору визначається\~за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) залежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. З матеріалів справи вбачається, що дитина [PERSON] має хронічне захворювання нирок III ст. [PERSON] правої нирки, Двосторонній рефлюксуючий, мегауретер III ст. Хронічний пієлонефрит ХНН II ст. Вторічний гіперпаратиреоз, що підтверджується медичним висновком № 41. У період з березня по жовтень 23019 року він неодноразово проходив стаціонарне лікуванні і медичне обстеження, що підтверджується виписками з історії хвороби стаціонарного хворого № 3269 від 28 травня 2019 року, 23 квітня 2019 року, 21 червня 2019 року, 9 вересня 2019 року, випискою із медичної картки стаціонарного хворого від 7 червня 2019 року, консультативним висновком хірурга-уролога від 7 травня 2019 року, протоколом УЗД сечовидільної системи від 13 березня 2019 року, випискою із медичної картки стаціонарного хворого від 16 липня 2019 року, консультативним висновком спеціаліста від 19 серпня 2019 року, випискою із медичної картки стаціонарного хворого від 11 вересня 2019 року. Загальні фактичні витрати на лікування та медичне обстеження дитини за період з березня 2019 року по 15 червня 2019 року загалом склали 10184,41 грн.,\~аза\~період з\~4\~липня 2019\~року по\~16\~жовтня 2019\~року склали\~2941,63 грн. Вказані витрати підтверджені відповідним платіжними документами на придбання медичних засобів за призначенням лікарів. При цьому, суд вважає не доведеним належними доказами витрати позивача на загальну суму 9488,68 грн., що складається з витрат на придбання пального, оскільки позивачем не доведено, до вказані кошти були витрачені саме на дитину, а також суми замовлень лабораторних досліджень «Діасервіс», так як вони не є платіжними документом і відповідно не можуть слугувати доказами понесення відповідних витрат. Таким чином, загальна сума понесених позивачем витрат на лікування дитини, підтверджена належними та допустимими доказами, складає 13126,04 грн. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатним, офіційно працевлаштований, інших осіб на утримання не має, тому може сплачувати половину додаткових витрат, пов`язаних з лікуванням дитини. Таким чином,\~на теперішній\~час половина\~вартості додаткових\~витрат на\~дитину сторін,\~пов`язаних з\~її хворобою\~складає 6563,02 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за недоведеністю. Відповідно до\~ст.\~141\~ ЦПК України\~ з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог, що складає 327 грн. 21 коп., що становить 42,58 % від 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial