Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

29.12.2017 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору № б/н від 15.02.2013 року відповідач отримав кредит в сумі 600 грн. зі сплатою відсотків зв користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, однак порушив зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 31.10.2017 року склала в сумі 44532,09 грн., з яких заборгованість по кредиту в сумі 1213,28 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 36622,04 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 4100 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 2096,77 грн., прохає стягнути з відповідача заборгованість в сумі 44532,09 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 1600 грн. 29.12.2017 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. 22.01.2018 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 20.02.2018 року. 20.02.2018 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області в підготовчому засіданні оголошена перерва до 23.03.2018 року для надання часу відповідачу звернутися за правничою допомогою. 23.03.2018 року до суду звернулася відповідач з заявою про визнання позову. 23.03.2018 року представник позивача, належним чином повідомлений про час і місце підготовчого засідання, в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач свою заяву про визнання позову підтримав, суду пояснивши, що 15.02.2013 року отримала кредит у позивача з лімітом у 600 грн., який був збільшений до 1500 грн., не сплачувала належним чином, так як не мала можливості, позов визнає. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: 15.02.2013 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н, що підтверджується копією анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківський послуг у Приватбанку (а.с.6), витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна (а.с.7), витягом з Умов і правил надання банківських послуг (а.с.8-31). Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківський послуг у Приватбанку позивач надав відповідачу кредит у сумі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків 30 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами (а.с.6-7). Відповідач отримав кредит, що підтверджується його підписом в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківський послуг у Приватбанку (а.с.6). 01.09.2014 року відсотки за користування кредитом були збільшені до 34,80 % на рік на суму залишку заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4). 01.04.2015 року відсотки за користування кредитом були збільшені до 43,20 % на рік на суму залишку заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4). Відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування та комісії, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-5). Заборгованість станом на 31.10.2017 року склала в сумі 44532,09 грн., з яких заборгованість по кредиту в сумі 1213,28 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 36622,04 грн., заборгованість за комісією в сумі 4100 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 2096,77 грн. На момент розгляду справи судом відповідач заборгованість не погасив. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Між сторонами склалися правовідносини по договору позики, які регулюються параграфом 1 Позика та параграфом 2 Кредит Цивільного кодексу України та умовами кредитного договору № б/н від 15.02.2013 року, укладеного між сторонами, який складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківський послуг у Приватбанку від 15.02.2013 року, Умов і Правил надання банківських послуг, тарифів обслуговування кредитної картки Універсальна. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що підставою виникнення прав та обов`язків сторін є кредитний договір № б/н від 15.02.2013 року, укладений між сторонами, який складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківський послуг у Приватбанку від 15.02.2013 року, Умов і Правил надання банківських послуг, тарифів обслуговування кредитної картки Універсальна. Відповідно до умов кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а позичальник зобов'язується надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості по кредиту (а.с.6). 01.09.2014 року відсотки за користування кредитом були збільшені до 34,80 % на рік на суму залишку заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4). 01.04.2015 року відсотки за користування кредитом були збільшені до 43,20 % на рік на суму залишку заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідач, зобов`язаний згідно кредитного договору погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим відсоткам та комісії, порушив зобов`язання по його поверненню частинами, відсотків за його користування та комісії, так як сплачував його не в повному розмірі, чим допустив неналежне виконання зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування та комісії. Відповідно до ч.1 п.3, 4 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в сумі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як позикодавець за кредитним договором з позовом за захистом свого порушеного майнового права, передбаченого кредитним договором, шляхом відшкодування збитків в зв`язку з тим, що відповідач як позичальник неналежним чином виконав свій обов`язок щодо повернення позики, відсотків за її користування, комісії та штрафів. Суд доходить висновку, що майнове право позивача, передбачене кредитним договором: повернення позики, відсотків за її користування, комісії та штрафів, порушене відповідачем внаслідок його неналежного виконання обов'язку, передбаченого кредитним договором, підлягає захисту судом способом відшкодування збитків у виді повернення кредиту, відсотків за його користування, комісії та штрафів. А тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами, які перевірені належними та допустимими доказами. Відповідно до ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов задоволено в повному обсязі на суму 44532,09 грн., то суд відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України покладає на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 1600 грн. та стягує їх з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved