Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

30.09.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 29.12.2011 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач позичив, а відповідач прийняв у борг грошові кошти в розмірі 1 800 дол. США строком повернення 01.03.2012 року включно. 05.09.2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач позичив, а відповідач прийняв у борг грошові кошти в розмірі 9 000 грн. строком повернення до 05.10.2012 року включно. На підтвердження укладення вказаного договору відповідач написав розписки. Оскільки відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконав, зокрема у зазначений в договорах строк відповідач суму позики не повернув, в зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 32 234 грн., компенсацію за моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та витрати на юридичну допомогу в розмірі 5000 грн. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі ст. ст.169,224 ЦПК України, суд вважає за можливим провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 29.12.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач позичив, а відповідач прийняв у борг грошові кошти в розмірі 1 800 дол. США строком повернення 01.03.2012 року включно. 05.09.2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач позичив, а відповідач прийняв у борг грошові кошти в розмірі 9 000 грн. строком повернення до 05.10.2012 року включно. Позивач виконав свої зобов'язання за вказаним договором перед відповідачем, надав останньому грошові кошти в розмірі 1 800 дол. США та 9 000 грн., що підтверджується розписками відповідача отримання грошових коштів (а.с.23 - 24). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики на суму, яка не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян повинен бути укладений у письмовій формі - ст.1047 ЦК України. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором - ст.1049 ЦК України. У відповідності зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу - ст.526 ЦК України. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно договору позики від 29.12.2011 року, відповідач, який є позичальником, взяв на себе зобов'язання повернути суму позики позивачу не пізніше 01.03.2012 року. Відповідно до договору позики від 05.09.2012 року, відповідач, який є позичальником, взяв на себе зобов'язання повернути суму позики позивачу не пізніше 05.10.2012 року. Разом з тим, взяті на себе за вищезазначеними договорами зобов'язання, зокрема: з повернення у визначений договорами строк суми позики відповідач не виконав, в зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість за договорами позики в сумі 32 234 грн. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, судом вастановлено, що між сторонами існують договірні відносини укладені у вигляді договорів позики, які не передбачали обов'язку позичальника відшкодовувати моральну шкоду позикодавцю в разі невиконання боржником свого обов'язку. Станом на 30.09.2014 року 1 долар США дорівнював 12, 908 грн. тому слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 32 234 грн. з яких 1800 дол. США (1 дол. США = 12, 908 грн. відповідно 1800*12,908=23 234+9000=32 234 грн.). У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд вирішує питання про судові витрати: з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу, підтвердженні документально в розмірі 5 000 грн., а також згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 322, 34 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial