Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

30.12.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків у сумі 90730247,36 грн. Ухвалою від 02.02.2017 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою від 16.01.2018 р. розгляд справи вирішено продовжити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні судом задоволені клопотання сторони позивача щодо допиту в даній справі свідків [PERSON] та [PERSON] про відомі їм обставини, які мають значення для вирішення справи, залучено до участі у справі [PERSON] як співвідповідача, витребувано докази, долучено до матеріалів справи додаткові докази та прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Укртехнопроект», про стягнення збитків. Свої вимоги з врахуванням їх уточнення [PERSON] обґрунтовує тим, що він є єдиним засновником та керівником ТОВ «Укртехнопроект», яке фінансувалось виключно за його особисті кошти. На підставі дилерського договору № 300-27 від 24.08.1999 р. ТОВ «Укртехнопроект» стало офіційним дилером фірми «Россі», яка була виробником обладнання та надавала послуги на ринку систем безпеки. У подальшому в процесі співробітництва ТОВ «Укртехнопроект» і фірма «Россі» здійснювали закупівлю продукції «Commax» з корейського заводу та стали ексклюзивними дилерами цієї корейської продукції у своїх регіонах та продовжували свою співпрацю протягом 11 років. Позивач [PERSON] зазначає, що з метою усунення конкуренції та встановлення монополії з реалізації в Україні продукції «Commax», одним із засновників ТОВ «Безпека» [PERSON] у вересні 2011 року зроблено йому пропозицію щодо придбання ТОВ «Укртехнопроект» за 400000,00 дол. США., однак позивач не погодився на вказану пропозицію та відмовив [PERSON] . При цьому, позивач [PERSON] зауважує, що ним у 2011 році було перераховано на рахунок корейського заводу фірми «Commax Co., Ltd» грошові кошти в сумі 70000,00 дол. США, однак до адресата ці кошти фактично не надійшли, а опинились у володінні відповідача [PERSON] . Так, ці грошові кошти, якими неправомірно заволодів відповідач [PERSON] , були оборотними коштами ТОВ «Укртехнопроект», що призвело до неможливості вказаним товариством належним чином вести свою господарську діяльність протягом 2011 року, внаслідок чого його було усунуто від діяльності, пов`язаної з реалізацією продукції «Commax» на території України. На момент здійснення вказаних протиправних дій засновниками ТОВ «Безпека» були [PERSON] та [PERSON] . У 2012 році ТОВ «Безпека» стало офіційним представником компанії «Commax», в зв`язку з чим ТОВ «Укртехнопроект» було змушено до 2015 року співпрацювати з ТОВ «Безпека» та здійснювати придбання продукції у цього товариства по заявленій ціні, а не напряму у компанії «Commax» з корейського заводу як це було раніше. Разом з тим, протягом 2012 року [PERSON] шляхом безоплатного постачання товару компанії «Commax» від імені ТОВ «Безпека» на адресу ТОВ «Укртехнопроект» повернув частину коштів у сумі 50000,00 дол. США, при цьому іншу частину коштів повернуто аналогічним способом протягом 2013 року. Згідно з висновком економічного експертного дослідження № 06/14 від 14.06.2016 р., збитки завдані ТОВ «Укртехнопроект» внаслідок зменшення обороту за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2015 р. складають 51209847,36 грн., а дохід, який могло б реально отримати ТОВ «Укртехнопроект» за звичайних умов господарської діяльності за цей же період становить 39520400,00 грн. Таким чином, посилаючись на неправомірність дій засновників ТОВ «Безпека» [PERSON] та [PERSON] щодо заволодіння грошовими коштами в сумі 70000,00 дол. США, які були призначені для забезпечення господарської діяльності ТОВ «Укртехнопроект», позивач вважає, що ці дії стали наслідком знецінення його корпоративних прав та спричинили збитки у розмірі вартості вказаних корпоративних прав на суму 1702653,61 грн., а тому звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою від 01.09.2020 р. задоволено клопотання представника третьої особи, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом позов третьої особи ТОВ «Укртехнопроект» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення збитків, залучено до участі у справі за вказаним позовом [PERSON] як третю особу, а також встановлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив та пояснення щодо позову і відзиву. Третя особа ТОВ «Укртехнопроект» свої вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок неправомірних дій засновників ТОВ «Безпека» [PERSON] та [PERSON] , вчинених з метою усунення конкуренції з реалізації на території України продукції компанії «Commax» та просування інтересів ТОВ «Безпека», останні за участю заволоділи грошовими коштами в сумі 70000,00 дол. США, які були призначені для забезпечення господарської діяльності ТОВ «Укртехнопроект», що призвело в подальшому до зниження обороту та доходу товариства. Разом з тим, протягом 2012 року [PERSON] шляхом безоплатного постачання товару фірми «Commax Co., Ltd» від імені ТОВ «Безпека» на адресу ТОВ «Укртехнопроект» повернув частину коштів у сумі 50000,00 дол. США, при цьому іншу частину коштів повернуто аналогічним способом протягом 2013 року. Згідно з висновком економічного експертного дослідження № 06/14 від 14.06.2016 р., збитки завдані ТОВ «Укртехнопроект» внаслідок зменшення обороту за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2015 р. складають 51209847,36 грн., а дохід, який могло б реально отримати ТОВ «Укртехнопроект» за звичайних умов господарської діяльності за цей же період становить 39520400,00 грн. Враховуючи вищевикладене, третя особа ТОВ «Укртехнопроект» вважає, що неправомірні дії засновників ТОВ «Безпека» призвели до завдання ТОВ «Укртехнопроект» збитків, а тому просить стягнути з відповідачів у рівних частках на свою користь збитки у розмірі 3330000,00 грн. Ухвалою від 29.10.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник третьої особи ТОВ «Укртехнопроект» в судовому засіданні позовні вимоги за позовом третьої особи підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог за первісним позовом та позовом третьої особи заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні. [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла письмова заява, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги за первісним позовом підтримує, просить суд задовольнити їх у повному обсязі, а також провести судове засідання за його відсутності. Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, врахувавши покази свідка, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом та позовом третьої особи не підлягають задоволенню з наступних підстав. Звертаючись до суду з позовом [PERSON] , як на підставу для його задоволення, посилається на те, що він є єдиним засновником та керівником ТОВ «Укртехнопроект», яке фінансувалось виключно за його особисті кошти, а отже відповідно внаслідок неправомірних на його думку дій відповідачів, як засновників ТОВ «Безпека», відбулось знецінення належних йому корпоративних прав, що призвело до завдання йому збитків, а тому просить визнати неправомірними дії відповідачів щодо заволодіння грошовими коштами у сумі 70000,00 дол. США та стягнути з них у рівних частках вартість корпоративних прав на суму 1702653,61 грн. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Згідно з п.8 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Аналогічні норми містяться також в статті 20 ГК України, якою встановлено, що кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема шляхом відшкодування збитків. Застосування цього способу захисту визначається положенням ст. 22 ЦК України і проводиться як у договірних зобов`язаннях (ст. 611 ЦК України), так і в позадоговірних зобов`язаннях (гл. 82 ЦК України), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків. Разом з тим, відповідно до ст. 62 ГК України підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Підприємства можуть створюватись як для здійснення підприємництва, так і для некомерційної господарської діяльності. Статтею 12 Закону України «Про господарські товариства» визначено, що товариство є власником: майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом. Ризик випадкової загибелі або пошкодження майна, що є власністю товариства або передане йому в користування, несе товариство, якщо інше не передбачено установчими документами. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про господарські товариства» господарські товариства можуть набувати майнових та особистих немайнових прав, вступати в зобов`язання, виступати в суді та третейському суді від свого імені. Зі змісту первісного позову з врахуванням його уточнень, вбачається, що позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом від свого імені та посилається на завдання збитків йому особисто як засновнику та керівнику ТОВ «Укртехнопроект», однак суд вважає у даному випадку збитки, про які вказує позивач, могло б бути завдано саме товариству під час здійснення ним господарської діяльності, а тому право на відшкодування вказаних збитків у разі встановлення їх наявності мало б виключно товариство, яке й повинно бути ініціатором відповідного позову. При цьому, у висновку економічного експертного дослідження № 06/14 від 14.06.2016 р., на який позивач [PERSON] посилається у первісному позові як на підтвердження наявності збитків внаслідок зменшення обороту та доходу, визначено, що ці розрахунки стосуються збитків завданих саме ТОВ «Укртехнопроект». Таким чином, оскільки позивач [PERSON] звернувся до суду з первісним позовом щодо стягнення збитків у своїх інтересах, а не в інтересах товариства, яке у даному випадку мало б право на відшкодування збитків за викладених обставин, при цьому права [PERSON] як фізичної особи за висвітлених ним у позові обставин порушуватись не могли, тому суд приходить до висновку, що первісний позов є безпідставним та задоволенню не підлягає. Щодо вимог за позовом третьої особи ТОВ «Укртехнопроект» суд зазначає наступне. Звертаючись до суду з позовом третя особа ТОВ «Укртехнопроект», як на підставу для його задоволення, посилається на те, що неправомірні дії засновників ТОВ «Безпека» щодо заволодіння грошовими коштами в сумі 70000,00 дол. США призвели до завдання йому збитків через зменшення обороту та доходу, а тому просить стягнути з відповідачів у рівних частках на свою користь збитки у розмірі 3330000,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до контракту № СОМ.08.ТОТ-11, укладеного 14.01.2008 р. між фірмою «Commax Co., Ltd» в особі Woo Suk та ТОВ «Укртехнопроект» в особі [PERSON] , фірма «Commax Co., Ltd» зобов`язується продати, а ТОВ «Укртехнопроект» прийняти і оплатити товар: промислові товари, товари народного вжитку, побутову техніку, товари промислового призначення. Виконання сторонами умов вказаного контракту підтверджується копіями платіжних доручень, копіями дозволів СБУ, копіями митних декларацій, копіями рішень ДП «Одесастандартметрологія», копією висновку експерта № Ил-531 від 13.07.2007 р. та копіями листів Іллічівського підприємства Одеської регіональної ТПП. Також, третьою особою ТОВ «Укртехнопроект» надано список співробітників товариства станом на 2009 рік та копію наказу про звільнення менеджера зовнішньої економічної діяльності [PERSON] № 225-К від 01.11.2012 р., зазначаючи, що до повноважень саме цієї особи відносилось перерахування коштів на рахунок фірми «Commax Co., Ltd», а також остання вчиняла дії в інтересах конкурента. Згідно з висновком економічного експертного дослідження № 06/14 від 14.06.2016 р., збитки завдані ТОВ «Укртехнопроект» внаслідок зменшення обороту за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2015 р. складають 51209847,36 грн., а дохід, який могло б реально отримати ТОВ «Укртехнопроект» за звичайних умов господарської діяльності за цей же період становить 39520400,00 грн. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 цієї статті встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відтак, обов`язковою умовою для відшкодування матеріальної шкоди є наявність вини у діях особи, яка заподіяла таку шкоду. Питання про відшкодування шкоди регулюються главою 82 ЦК України. Вона присвячена зобов`язанням, що виникають не за договорами, а внаслідок завдання шкоди (їх умовно називають деліктними зобов`язаннями). Залежно від об`єкта розрізняють деліктну відповідальність за завдання шкоди майну та деліктну відповідальність за завдання шкоди особі. Для настання деліктної відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки необхідні для всіх випадків відшкодування шкоди. Шкода полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється правом, а майнова шкода - у зменшенні майнової сфери потерпілого, що, своєю чергою, тягне за собою негативні майнові наслідки для правопорушника. Хоча цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях і передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, позивач повинен довести, що протиправні дії вчинено саме тією особою, до якого пред`явлено позов. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За результатами розгляду справи судом встановлено, що третьою особою ТОВ «Укртехнопроект» не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що збитки, на які останнє посилається були, завдані саме діями відповідачів та з їх вини. Крім того, вказані обставини, на які посилається третя особа в своєму позові, також не підтвердив своїми показами допитаний в судовому засіданні свідок, зокрема те, що збитки, про які зазначено у позові третьої особи, завдано саме діями відповідачів, які є засновниками ТОВ «Безпека». Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Так, Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). За таких обставин, оскільки третьою особою ТОВ «Укртехнопроект» не доведено, а судом не встановлено факту завдання йому збитків саме діями відповідачів [PERSON] та [PERSON] , які є засновниками ТОВ «Безпека», та наявності у цих діях їх вини, тобто не підтверджено визначеного законом складу правопорушення, за наявності якого наступає деліктна відповідальність за завдання збитків, суд приходить до висновку, що позов третьої особи є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed