Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

31.12.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , а [INFO] померла його мати - [PERSON] . На момент відкриття спадщини після смерті батька та матері позивач є єдиним спадкоємцем першої черги та прийняв спадщину за батьком та матір`ю, шляхом спільного проживання разом з ними з 04 квітня 1997 року. Після смерті батька відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на побудований ним житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначив, що матір до своєї смерті не оформляла спадкових прав на майно та до нотаріуса не зверталася за видачею свідоцтва про право на спадщину, відповідно він є єдиним спадкоємцем першої черги по смерті батька. З метою оформлення спадщини після смерті батька, позивач звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини та заведення спадкової справи. 28 травня 2020 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Базалицькою O.P. було заведено спадкову справу №13/2020 по смерті [PERSON] . 23 червня 2020 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Базалицькою O.P. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, адже за життя батько мав усі документи на забудову земельної ділянки ще з 1980 року, забудувавши її продовжував там проживати, але не оформив належним чином документи на введення житлового будинку в експлуатацію та не зареєстрував право власності на нього. Разом з тим зазначає, що 09.09.1980 року виконавчим комітетом Торчинської селищної ради було прийнято рішення про виділення [PERSON] в безстрокове користування земельної ділянки площею 10000 кв.м. для будівництва індивідуального одноповерхового будинку в [ADDRESS] , а 17 жовтня 1980 року ним було виготовлено та погоджено проект забудови земельної ділянки, який було затверджено головним архітектором Луцького району Волинської області та розпочато будівництво. Однак, побудувавши будинок батько позивача до дня смерті так і належним чином не здав в експлуатацію житловий будинок та не оформив право власності на нього. На підставі викладеного просить суд визнати за ним право власності на спадковий житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . До початку судового засідання представником позивача було подано до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується рішенням виконавчого комітету Торчинської селищної ради № 51 від 09.09.1980 року (а.с. 22), проектом забудови земельної ділянки № [NUMBER] від 17.10.1980 року (а.с. 23-33) та довідкою № 1620, виданою 02.01.2020 року виконавчим комітетом Торчинської селищної ради (а.с.10). Згідно ст. ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Судом також встановлено, що заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив, отже спадкування здійснюється за законом. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено судом, спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , є його син - позивач [PERSON] . Ступінь спорідненості померлого [INFO] [PERSON] та його сина - позивача [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦПК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Разом з тим, позивач належним чином оформити право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця [PERSON] , про що приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Базалицькою О.Р. винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.06.2020 року (а.с. 11). Таким чином, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті спадкодавця шляхом звернення до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Отже, позивачу як спадкоємцю [PERSON] належить майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Наявність спірного майна в натурі підтверджується технічним паспортом від 28.09.2020 року (а.с.13-17). За наведених обставин, позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті [PERSON] , позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину та набути права власності на вищевказане нерухоме майно в позасудовому порядку. Враховуючи викладене, а також те, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] єдиним спадкоємцем є позивач [PERSON] , який прийняв спадщину та не заявив відмови від її прийняття, суд приходить до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст. ст. 328, 357, 370, 392, 1217, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України та

Outcome: approved