Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

5 квітня 2016 року позивач звернулася до суду з названим позовом з вимогою стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку (доходу), до закінчення навчання в академії державної пенітенціарної служби ДПтС України - по липень 2018 року включно, який мотивувала тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого є дочка. Шлюб між ними розірвано, відповідач проживає окремо, дочка проживає з нею. Відповідач сплачував аліменти до досягнення дочкою повноліття, після чого стягнення припинились. Однак дочка після досягнення повноліття продовжує навчання у коледжі за договором, потребує матеріальної допомоги, а у неї обмежені можливості надавати їй допомогу. Відповідач отримує пенсію, є працездатним і може працювати, тому спроможний надавати матеріальну допомогу на дочку на період навчання у зазначеному розмірі. Відповідач про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з'явився без повідомлення причин. За таких обставин та наявності умов, передбачених ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів. Позивач позов підтримала, просила задовольнити, пояснивши суду, що зв'язків з відповідачем не підтримує, від його сестри знає, що він проживає у селі і доглядає за старою матір'ю. Однак є працездатним, може працювати і мати додатковий до пенсії заробіток. На оплату за навчання та на утримання дочки щомісячно необхідно не менше 2000 гривень, які вона самостійно забезпечити невзмозі. Тому потрібна матеріальна допомога на дочку від відповідача. Третя особа позов підтримала, пояснивши суду, що навчається за договором у коледжі в м. Чернігові за денною формою. Оплату за навчання необхідно вносити кожного семестру. Стипендію не отримує. Гуртожитком коледж не забезпечує, тому винаймають кімнату у приватному житлі за 500 гривень на місяць. Також необхідні витрати на громадський транспорт, на поїздки додому кожні вихідні, на харчування, одяг, взуття, навчальні посібники, канцелярські прилади. Матеріальну допомогу отримує від матері, а також періодично від бабусі, яка проживає в Молдові. З матеріалів справи встановлено, що сторони по справі з 28 червня 1997 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно актового запису від 20 грудня 2006 року (а.с.8,9). Від шлюбу мають дочку [PERSON], яка народилася [INFO] року згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Позивач і третя особа мають у власності на праві спільної сумісної власності приватизовану кімнату у квартирі за адресою: [ADDRESS], де проживають постійно (а.с.13-15). За рішенням суду з відповідача на користь позивачки стягувались аліменти на неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку щомісяця, починаючи з 29 березня 2007 року, до досягнення нею повноліття (а.с.16). Позивачка працевлаштована на постійну роботу охоронцем в ТОВ «Українська служба безпеки і охорони», де її сукупний дохід у грудні 2015 року становив 1239,13 грн., у січні-лютому 2016 р. - 2921,05 грн. (а.с.17,19). Між Чернігівським юридичним коледжем Державної пенітенціарної служби України та [PERSON] укладено договір про навчання від 1 вересня 2015 року № 332, згідно умов якого виконавець бере на себе обов'язок за рахунок коштів замовника здійснити навчання [PERSON] (освітня послуга), а саме: денна форма навчання, молодший спеціаліст, протягом трьох років. Розмір плати за навчання протягом всього періоду навчання не змінюється. Загальна вартість освітньої послуги становить 14700,00 грн. . Замовник вносить плату безготівково кожного семестру (а.с.18). Згідно довідки академії державної пенітенціарної служби ДПтС України [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання за контрактом (за кошти фізичних, юридичних осіб) коледжу академії державної пенітенціарної служби, виплата стипендії не передбачена. Термін закінчення коледжу академії - липень 2018 року. Студенти, які навчаються за контрактом, на період навчання житлом не забезпечуються (а.с. 20). Згідно укладеного договору позивачем 28.01.2016 р. сплачено навчальному закладу за навчання [PERSON] 2450,00 грн. (а.с.22). Як видно з довідки УПФУ в м. Славутичі [PERSON] перебуває на обліку і отримує пенсію за віком за Списком № 1 при повному пільговому стажі у розмірі: з листопада 2015 року по березень 2016 року включно - по 1393,46 грн. з вирахуванням аліментів; за квітень 2016 року - 1802,37 грн. з вирахуванням аліментів. Відповідно до ст. ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто умовою виникнення обов'язку батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, є наявність у них можливості надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати обставини, зазначені у ст. 182 СК України, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище платника та особи, на користь якої вони сплачуються, наявність у платника інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, відповідач є пенсіонером і розмір його пенсії після утримання з неї аліментів у розмірі ? частини, відповідає рівню прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». За таких обставин, суд вважає, що з урахуванням вимог закону відповідач може надавати матеріальну допомогу на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у розмірі не більше ? частини свого заробітку (доходу) щомісяця. Виходячи з цього, позов необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дочки у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісяця, від дня пред'явлення позову до суду, до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23 років та відмовити у задоволенні позову в іншій частині як необгрунтованій. Відповідно до положень ст. 79 і 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір за ставкою, встановленою Законом України «Про судовий збір».

Outcome: partial