Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

31 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказував, що 26 жовтня 2012 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просив їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. Заочним рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 серпня 2017 року в даній справі їх шлюб був розірваний. Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 3 жовтня 2017 року заява [PERSON] про скасування заочного рішення була задоволена, заочне рішення скасоване і справа призначена до нового розгляду. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав та просив задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні, погоджуючись із розірванням шлюбу, вказувала, що причини для цього зовсім інші ніж про них вказує позивач, вона намагалася зберегти сім`ю, оскілки у них є дитина і вона любила позивача, вказувала що причиною конфліктів є родичі відповідача які погано до неї відносяться, заважали їм самостійно і спільно жити, принижували її, навіть дійшло до того, що батько чоловіка побив її в його присутності, а він за неї не заступився. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. 26 жовтня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 465. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідачки було змінено із Лучишиної на [PERSON]. За час шлюбу в них народився син: [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, часті сварки та скандали, що потягло фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин. Сторони припинили жити разом з липня 2016 року. В той же час, позивач зазначив в судовому засіданні, що не бажає зберігати шлюб, оскільки його дружина постійно конфліктує з ним та його матір`ю і батьком. Тому він не бажає далі з нею продовжувати жити та перебувати у шлюбі, оскільки вона повсякчас сперечається з ним по різним побутовим питанням. Однак відповідачка заперечувала про її постійні чіпляння, сварки та створення конфліктних ситуацій. Казала, що причиною для розлучення є втручання в їх сім`ю батьків чоловіка, особливо батька, який вважав за необхідне все контролювати, в тому числі і всі аспекти їх сімейного життя. Але чоловік з цим погоджувався і ніяким чином не заважав. За її поясненнями, наприклад, чоловік всі зароблені кошти віддавав батьку, а той вже розподіляв їх на витрати. Вважала, що все це не могло довго існувати, оскільки в них окрема сім`я і вони самостійно повинні жити, окремо від батьків, і самостійно вирішувати побутові, бюджетні та інші сімейні питання. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Виходячи із категоричного небажання позивача зберегти шлюб, і відповідачка вимушена погодитися з цим, хоча вказувала, що робила багато зусиль по налагоджуванню відносин у сім`ї, суд вважає, що їх шлюбно-сімейні взаємовідносини фактично припинилися. Це сталося як через втрату чоловіком поваги та любові до своєї дружини, так і через відсутність взаємопорозуміння. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідачки, інтересам їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Посилання кожного із сторін на різні підстави для розірвання шлюбу також вказує на те, що в них немає порозуміння, спільного бачення існування шлюбу та сім`ї. За такого,

Outcome: approved