Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

30 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив усунути перешкоди з боку відповідача в користуванні гаражем [NUMBER] в автокооперативі № 40 Деснянської районної організації Всеукраїнської ради автомобілістів в Чернігівській області, зобов»язавши відповідача надати йому ключі від вищевказаного гаража та не створювати йому в подальшому перешкод в його користуванні. Свої вимоги мотивував тим, що раніше даним гаражем користувався його батько, який помер у 2009 році і його дружина перешкоджає йому в користуванні гаражем, а він є членом кооперативу, у зв»язку з чим в його користуванні перебуває гараж [NUMBER]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач та його представник під час судового засідання 14.10.2014 позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні, оскільки гараж не перебуває у власності позивача і на даний час з приводу цього вирішується спір і вона як спадкоємець та дружина померлого також має право на користування гаражем, а тому ключі перебувають у неї. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Гаражем [NUMBER] в автокооперативі № 40 користувався до дня своєї смерті [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина та спадкоємцями є його син [PERSON] і дружина [PERSON]. У відповідності до протоколу № 12 засідання автокоперативу № 40 Деснянської районної ради автомобілістів України від 31.12.2010 року [PERSON] було прийнято до членів автокооперативу № 40 гараж [NUMBER] на підставі рішення Деснянського районного суду м.Чернігова як спадкоємця після померлого [PERSON] Як вбачається з положень статуту № 40 Деснянської районної організації Всеукраїнскьої Спілки автомобілістів прийняття нових членів автокооперативу проводиться і у випадках успадкування гаражу за заявою нового власника гаражу, який повинен вступити до членів автокооперативу. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 02 лютого 2012 року скасовано рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 19 липня 2010 року та відмовлено у позові [PERSON] про визнання права власності на гараж [NUMBER] в автокооперативі № 40 Деснянської районної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів м.Чернігова. Крім того, в провадженняі Чернігівського районного суду Чернігівської області на даний час перебуває цивільна спрвва за позовом [PERSON] про визнання незаконним рішення про включення до членів автокооперативу та про визнання права власності на будівельні матеріали та обладнання, які використані в процесі будівництва гаражу [NUMBER]. Таким чином, на даний час власник гаражу є невизначеним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Документом, що підтверджує право власності позивача на гараж має бути в даному випадку свідоцтво про право на спадщину або рішення суду про визнання за спадкоємцями такого права. Надана довідка [PERSON] підтверджує, що він є членом автокооперативу № 40 гаражу [NUMBER], яка була видана на підставі протоколу загальних зборів № 12 від 31 грудня 2010 року. Слід при цьому зазначити, що рішення було прийнято на підставі рішення суду про визнання за [PERSON] права власності на гараж як за спадкоємцем, яке в подальшому було скасовано. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На даний час у позивача відсутні відповідні правовстановлюючи документи на підтвердження його права власності на гараж [NUMBER]. Запис в статуті, що член автокооперативу є власником гаражу не підтверджує права власності, яке має набуватись у відповідності до норм закону, а саме із правочинів. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач обрав невірний спосіб захисту своїх порушених прав, а позов про усунення перешкод в користуванні гаражем є передчасним за відсутності підтвердження відповідного права власності позивача на спірний гараж, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed