Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

30 серпня 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], - 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на ті обставини, що вона з 2008 року проживала з відповідачем [PERSON] у цивільному шлюбі. Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO], яка прописана: [ADDRESS], та фактично мешкає з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Відповідач обіцяв у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу у певній грошовій сумі, але ухиляється від виконання батьківських обов'язків по утриманню дитини, що змусило позивача звернутися з позовом до суду. Крім іншого, дочка на цей час знаходиться під наглядом лікарів. Проблеми із здоров'ям при народженні знизили імунітет дитини, яка безперервно хворіє на простудні та вірусні інфекції, має інші захворювання, у зв'язку з чим потребує постійного коштовного лікування. 15 вересня 2017 р. позивачка доповнила свої позовні вимоги та просила зобов'язати відповідача приймати участь у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (хвороби, розвитком здібностей дитини, каліцтвом) (а.с. 10-11). 07 грудня 2017 р. позивачка звернулася до суду з уточненою позовною заявою до [PERSON], в якій просить зобов'язати відповідача приймати участь у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (хвороби, розвитком здібностей дитини, каліцтвом) у сумі 1000 гривень (а.с. 19). В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити. Крім того, зазначила, що працює неофіційно. У дитини є підозра на астматичне захворювання, тому вона потребує додаткових витрат на лікування. Так, в лютому 2018 року позивачка витратила на лікування дитини 1751 грн. 61 коп., в березні 2018 року - 1349 грн. 69 коп. Позов просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] направили суду відзив на позовну заяву, в якому вважають, що спору щодо оплати аліментів та утримання дитини між сторонами не має, відповідач сплачує аліменти добровільно у сумі не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, не маючи офіційного працевлаштування у службі таксі та постійного заробітку, і маючи на утриманні хвору на рак мати - інваліда 2-ї групи. А вимога про стягнення додаткових витрат на дитину позивачем не підтверджена документально та не обгрунтована, отже просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] У клопотанні на адресу суду зазначили, що відповідач, сплачуючи щомісяця 930 грн. аліментів, погоджується виплачувати на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. Справу просили розглядати за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Як встановлено судом, сторони разом не проживають, малолітня дитина залишилася мешкати разом з позивачкою. Дані про наявність у батьків дитини постійного місця роботи та доходу у суду відсутні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 30 серпня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно з положеннями статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховною Радою України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З виписки з історії хвороби дитини [PERSON], [INFO], виданої 06.09.2017 КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 13» вбачається, що дитина у віці 2 роки 9 місяців перенесла гостру вогнищеву пневмонію. З того часу часто хворіє на гострі респіраторні захворювання, схильна до гострих бронхітів. З 17.03.2013 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря-пульманолога. У лютому 2017 року перебувала на стаціонарному лікуванні. Потребує постійного медикаментозного лікування, визначеного лікарем-пульманологом (а.с. 12). З наданих позивачкою копій чеків вбачається, що остання витратила на лікування дитини в лютому 2018 року 1751 грн. 61 коп., в березні 2018 року - 1349 грн. 69 коп. Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 500 грн., щомісяця, починаючи з 30 серпня 2017 року, до зміни матеріального становища сторін і стану здоров'я дитини. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією від 30.08.2017 (а.с.3). В іншій частині в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] суд відмовляє за недоведеністю позивачкою своїх позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] в доход держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial