overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

30 листопада 2018 року позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття. Ухвалою суду від 28.12.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач 20.02.2019 року надіслав відзив на позовну заяву в якому вказував, що надає матеріальну допомогу для сина, купує речі та надсилає грошові кошти. Проти позову не заперечував, просив задоволити частково, а саме в розмірі ј частини заробітної плати, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.04.2018 року відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки від 30.11.2018 року №994, до складу сім'ї позивача [PERSON] входить неповнолітній син сторін [PERSON]. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 Сімейного кодексу України). Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач має постійний, регулярний дохід, інших платежів аліментного характеру не має, суд вважає за необхідне стягувати ј частку заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON], яка буде достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тому позов підлягає до часткового задоволення. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

30 листопада 2018 року позивач звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 96, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. 07 грудня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 17 грудня 2018 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, надаля заяву про розгляд справу без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому 24 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 96, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с.9). Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON], [INFO]. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Судові витрати по справі розподілити між сторонами відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

30 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою (заінтересована особа - Горностаївська селищна рада Херсонської області) про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заявник [PERSON] , посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , являється його матір`ю, просить суд встановити факт родинних відносин між ними, так як документи, на підставі яких матір після розірвання шлюбу відновила своє дошлюбне прізвище, були втрачені. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав після смерті матері, іншого порядку для встановлення цього факту немає. 30 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 28 грудня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги. В судове засідання представник заінтересованої особи Горностаївської селищної ради Херсонської області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - своєю заявою до суду селищна рада просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи, на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] , яка померла [INFO] , являється матір`ю заявника [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заявник [PERSON] народився [INFO] , про що 28 квітня 1959 року Камінь-Каширським районним бюро записів актів громадянського стану Волинської області складено актовий запис про народження № 24. В актовому записі вказано, що заявник народився від батька [PERSON] та матері [PERSON] . Батьки заявника перебували у зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновила своє дошлюбне прізвище - [PERSON] . Проте, документи про розірвання шлюбу та відновлення прізвища [PERSON] були втрачені. [PERSON] померла [INFO] , про що 21 вересня 2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Великолепетиському та Горностаївському районах Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) складено актовий запис про смерть за № 285. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту, що [PERSON] , померла [INFO] , являється матір`ю заявника [PERSON] . Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для оформлення спадкових прав після смерті матері, іншого порядку для встановлення цього факту немає. На підставі викладеного суд вважає можливим задовольнити заявлені вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

30 листопада 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , вказавши, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття сина. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, між [PERSON] та [PERSON] 03.03.2015 виконавчим комітетом Соболівської сільської ради Теплицького району Вінницької області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 8). Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 6). Дитина проживає з матір`ю, що підтверджується довідкою Степанівської сільської ради № 1309 від 26.11.2020 (а.с. 7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, інформації щодо поганого стану здоров`я чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків не надавав. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину та ст. 183 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу). Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання сина на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що позивач являється матеріально малозабезпеченою, відповідач являючись батьком дитини, є працездатний, інформації щодо поганого стану здоров`я чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків не надавав, тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і розмір аліментів необхідно визначити у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття [PERSON] . Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

30 листопада 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що відповідач у добровільному порядку надавати утримання сину відмовляється. Ухвалою суду від 01 грудня 2020 року по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 09 грудня 2020 року [PERSON] подав до суду зустрічний позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4\~частини заробітку\~(доходу)\~відповідача,\~але не\~менше прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~починаючи з\~дня подання\~заяви і\~до повноліття\~дитини. Ухвалою суду 21 грудня 2020 року зустрічний позов [PERSON] про стягнення аліментів було прийнято та об`єднано з первісним позовом [PERSON] про стягнення аліментів. 21 грудня 2020 року позивач-відповідач [PERSON] уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно з 27.11.2020 року і до повноліття дитини, та на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 21 грудня 2020 року і до закінчення навчання дитини 26.06.2021 року в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно. Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року за заявою представника відповідача-позивача [PERSON] провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову. В судовому засіданні 25 лютого 2021 року позивач уточнила позовні вимоги, та просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання обох дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно і до досягнення донькою [PERSON] 18 років, та в подальшому продовжувати стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття сина. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] уточненні позовні вимоги визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

30 листопада 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 вересня 2012 року у виконавчому комітеті Гулівецької сільської ради Білогірського району Хмельницької області, актовий запис № 6. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, постійні конфлікти, відсутність взаєморозуміння та поваги подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що шлюбні відносини між ними припинилися, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 23 вересня 2012 року у виконавчому комітеті Гулівецької сільської ради Білогірського району Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 6. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбних відносин між собою не підтримують, сім`я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач збереженням шлюбу не переймається, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв`язку з наведеним та враховуючи прийняття судом визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 420,40 грн. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 420,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

30 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають малолітнього сина, який проживає з нею. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не з`явилися, надавши заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 115 (а. с. 7), від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 8), і який проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

30 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, мотивуючи позовні вимоги тим, що з відповідачем мають синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної чи грошової допомоги не надає, хоча може надавати таку допомогу. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослiдивши письмові докази, суд дійшов висновку, задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Відповідно до положень статтей 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвами про народження (арк.с. 4-5). У Довідці про склад сім`ї № 661/2 від 27 листопада 2020 року зазначено, що [PERSON] , зареєстрована та проживає по [ADDRESS] , разом з нею проживають діти: [PERSON] , [PERSON] (арк.с. 7). Відповідач не надав доказів того, що він добровільно надає допомогу на утримання дітей. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку задовольнити позов, аліменти на утримання дітей стягнути з відповідача у примусовому порядку, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 30 листопада 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved