Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

31 січня 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на утримання майна, що є власністю відповідача. В подальшому позивач 20.03.2017 зменшив заявлені вимоги, про що подав відповідну письмову заяву. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з липня 1993 року проживав в квартирі за адресою: [ADDRESS] разом із своєю бабою [PERSON], яка померла 30.01.2012. Всі витрати на її поховання взяв на себе. За життя баба мала намір відчужити спірну квартиру йому, а решту свого майна своєму синові [PERSON], про що знали всі члени сімї. Після її смерті дізнався, що [PERSON] за життя склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно своєму синові [PERSON], який є його дядьком. В подальшому між позивачем, його дядьком [PERSON] та матірю [PERSON] було досягнуто згоди про те, що після оформлення спадщини [PERSON] відчужить [PERSON] квартиру, в якій він проживав, а останній сплатить [PERSON] половину вартості квартири в розмірі 15000 доларів США. Після оформлення [PERSON] спадщини позивач сплатив протягом 2012-2013 років готівкою 6600 доларів США та продовжував сплачувати кошти за квартиру, одночасно розпочавши у ній ремонтні роботи, вартість яких згідно висновку судової інженерно-будівельної експертизи становила 193186 грн. Вказує, що відповідачу було відомо про ремонтні роботи, які проводились у його житлі, проте він не мав наміру відчужувати спірну квартиру. Протягом 2014-2015 років він сплатив відповідачу ще 2100 доларів США, загальна сума сплачених коштів склала 8700 доларів США. Зазначає, що пізніше дізнався, що 23.10.2015 відповідач зареєстрував своє право власності на спірну квартиру та виставив квартиру на продаж через агенцію нерухомості. При цьому він не мав наміру повернути кошти, отримані ним згідно домовленості та кошти, витрачені на ремонт квартири. В подальшому рішенням Нововолинського міського суду від 29 грудня 2016 року з відповідача було стягнуто в його користь 216658 грн. понесених витрат на проведення ремонтних робіт в квартирі. Протягом всього періоду проживання у спірній квартирі, власником якої є [PERSON], він оплачував комунальні платежі, тому вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому понесені ним витрати по оплаті комунальних послуг за останні три роки в межах позовної давності. Просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати за опалення і утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 січня 2014 року по 01 березня 2017 року в розмірі 23573,99 грн., а також стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити з урахуванням уточнених позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні погодився із уточненим розрахунком витрат по оплаті комунальних платежів за період з 01.01.2014 по 01.03.2017, не заперечив проти задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із копії заповіту, складеного 10 вересня 2004 року, [PERSON] заповіла у випадку своєї смерті все належне їй майно своєму синові [PERSON] (а.с.38). Із спадкової справи №46/2012 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини на майно померлої [PERSON] звернувся відповідач [PERSON], інші спадкоємці до нотаріуса не звертались (а.с.39-40). Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.12.2015 та копії будинкової книги, квартира №19 в будинку №11, що по вул.Винниченка в м.Нововолинську Волинської області належить на праві власності [PERSON] (а.с.42, 43-45). Рішенням Нововолинського міського суду від 29 грудня 2016 року з [PERSON] стягнуто в користь [PERSON] частину сплаченого авансу за квартиру №19 в будинку №11, що по вул.Винниченка в м.Нововолинську Волинської області в розмірі 23472 грн. та 193186 грн. понесених витрат на проведення ремонтних робіт в квартирі, всього 216658 грн. (а.с.69-70). Копіями квитанцій та розрахунком витрат по оплаті комунальних платежів, з яким погодився представник відповідача [PERSON], підтверджується факт оплати позивачем [PERSON] комунальних послуг за теплову енергію і утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2014 по 01.03.2017 в розмірі 23573,99 грн. (а.с.4-37, 80-81, 76). Згідно із ст.322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є власником квартири №19 в будинку №11, що по вул.Винниченка в м.Нововолинську Волинської області, тому зобовязаний нести тягар по утриманню та збереженню майна, незалежно від факту проживання у ній. Виходячи з того, що позивачем [PERSON] доведено факт понесення ним витрат на утримання та збереження майна, а отже він має право на повернення йому відповідачем як власником житла вказаних витрат, суд позов задовольняє і стягує з [PERSON] в користь [PERSON] 23573,99 грн. витрат на утримання та збереження майна, що є власністю відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З огляду на вказане положення суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача понесених ним витрат, а саме: по оплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджується документально (а.с.1) та 600,00грн. витрат на правову допомогу адвокатом (а.с.49).

Outcome: approved