Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

31.08.2015 року до Солом'янського районного суду м. Києва була передана за підсудністю справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON], третя особа- [PERSON] про стягнення заборгованості, згідно ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 11.08.2015 року. Позивач просить стягнути з відповідача, як солідарного боржника заборгованість по Кредитному договору № 490067426 від 06.05.2008 оку по тілу кредиту у розмірі 58 375, 69 грн., відсоткам-2 363, 55 грн., пені- 19 322, 97 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 06.05.2008 року між позивачем та третьою особою - [PERSON] було укладено Кредитний договір № 490067426 та видано кредит у розмірі 21925, 31 дол. США терміном до 06.05.2015 року. В забезпечення виконання зобов'язання між позивачем та відповідачем , 06.05.2008 року було укладено Договір поруки № 490067426-П, відповідно до умов якого відповідач поручилася перед позивачем відповідати за зобов'язаннями третьої особи-[PERSON], що випливають з Кредитного договору, у повному обсязі. Посилається на ту обставину, що позивач виконав умови Кредитного договору та надав позичальнику грошові кошти, передбачені його умовами. Між тим, позичальник умов Кредитного договору належним чином не виконав, порушивши його умови в частині погашення заборгованості згідно встановленого графіку, в зв'язку з чим станом на 01.10.2014 року виникла заборгованість по сплаті суми кредиту у розмірі 58 375, 69 грн., відсоткам-2 363, 55 грн., пені- 19 322, 97 грн. Вимога позивача про погашення заборгованості відповідачем, як поручителем не виконана, що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. Враховуючи вищенаведене позивач просить суд позов задовольнити в повному обсязі та слухати справу у відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте направив на адресу суду письмові заперечення в яких просить відмовити в задоволенні поданого позову посилаючись на те, що договір поруки є припиненим внаслідок збільшення відповідальності поручителя без його згоди. Зокрема, посилається на те, що позивачем з вересня 2008 року було збільшено відсоткову ставку за користування кредитом з 14,5% на 16,5% , при цьому згоди поручителя на такі зміни в порядку п. 5.4. Договору поруки надано не було Відповідач також просить слухати справу у її відсутності. Третя особа -[PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 19.08.2009 року відповідно до ЗУ « Про акціонерні товариства» назву Закрите акціонерне товариство «Альфа-банк» було перейменовано в Публічне акціонерне товариства «Альфа-Банк». В судовому засіданні встановлено, що між Закритим акціонерним товариством «Альфа-банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 490067426 та видано кредит у розмірі 21925, 31 дол. США терміном до 06.05.2015 року, зі встановленням процентної ставки за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних (т.1 а.с.5-8). З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав умови Кредитного договору та надав позичальнику кошти у повному обсязі, що не заперечується відповідачем та третьою особою по справі. Між тим, позичальником умов Кредитного договору належним чином не виконано і станом на 01.10.2014 року виникла заборгованість по сплаті суми кредиту у розмірі 58 375, 69 грн., відсоткам-2 363, 55 грн., пені- 19 322, 97 грн. З метою забезпечення виконання Кредитного договору між позивачем та відповідачем, 06.05.2008 року було укладено Договір поруки № 490067426-П, відповідно до умов якого відповідач поручилася перед позивачем відповідати за зобов'язаннями позичальника [PERSON], що випливають з Кредитного договору № 49006726 від 06.05.2008 року, у повному обсязі ( т.1 а.с. 11). Відповідно з п.1, п.2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з положеннями п.3.1 Договору поруки, відповідач несе перед позивачем солідарну відповідальність за порушення обов'язків, перелічених у ст.2 Договору, як солідарний боржник у тому ж обсязі, що і боржник. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 25.11.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача кредитну заборгованість по тілу кредиту у розмірі 58375, 69 грн., відсоткам-2363,55 грн., пені-19322, 97 грн. (т.1 а.с. 103-104). Крім того, використовуючи своє право на стягнення заборгованості з поручителя, позивач на адресу відповідача направив вимогу щодо погашення заборгованості за Кредитним договором, яка не була виконана відповідачем по справі ( т.1 а.с. 14). Як вбачається з наданих заперечень відповідача, направлена вимога, на думку відповідача, є необґрунтованою, остільки позивачем було збільшено відповідальність поручителя, без його згоди, а тому в силу ч.1 ст. 559 ЦПК України порука є припиненою. Так, з матеріалів справи встановлено, що позивачем з 01.09.2008 року було змінено розмір процентної ставки з 14,5 % на 16,5% річних в порядку п. 6.2. Розділу №2 Кредитного Договору . Відповідно до п. 6.2 Розділу №2 Кредитного договору вбачається, що банк має право змінити розмір процентів за користування кредитом, при цьому таке збільшення відбувається шляхом направлення рекомендованого листа на адресу позичальника за 7 днів до моменту настання таких змін. Таким чином, з 01.09.2008 року плата за користування кредитними коштами складала 16,5 % річних. Вказані обставини встановлені рішенням третейського суду та не заперечувалися позивачем по справі. Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до правової позиції Верховного Судом України ( постанова від 25 вересня 2013 року у справі № 6-97 цс 13) зазначено, що за змістом частини першої статті 559 Цивільного кодексу України до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.У зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком і тягне припинення поруки. Відповідно до Договору поруки № 490067426-П від 06.05.2008 року вбачається, що поручитель ознайомлений з умовами Кредитного договору та відповідно до п. 2.1 поручається за виконання боржником наступних обов'язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому, зокрема, обов'язок щомісяця сплачувати банку проценти за користування Кредитом у терміни, визначені Основним договором та додатком №1 до Основного договору. Зі змісту Кредитного договору вбачається, що між сторонами було визначено процентну ставку у розмірі 14,5% річних. Суд погоджується, з доводами позивача, що останній має право на збільшення відсоткової ставки і такий порядок визначений умовами Кредитного договору саме між позивачем та позичальником. Разом з цим, суд вважає, що доводи позивача щодо надання на майбутнє згоди поручителя щодо збільшення відсоткової ставки з 14,5 % на 16,5 % річних є необґрунтованим. Так, умови Кредитного договору не містять положення, яке чітко визначає, що в майбутньому плата за користування кредитними коштами має становити на рівні 16,5 % річних. Про такі умови також не було доведено до відома поручителя. Разом з цим, у договорі поруки (п. 5.4) зазначено, що у разі збільшення обсягу відповідальності боржника за Основним договором передбачена цим Договором порука діє тільки у випадку, якщо Поручитель надасть свою згоду на таке збільшення. Доказів того, що відповідачем, як поручителем була надана така згода, матеріали справи не містять. Також заслуговує на увагу те, що за умовами Кредитного договору не передбачено обов'язку банку повідомляти поручителя про зміну умов договору, в т.ч. процентної ставки, проте необхідність надання такої згоди міститься у договорі поруки ( п.5.4). Суд звертає увагу, що виходячи з вимог ч.1 ст. 628 ЦК України щодо свободи договору, в контексті з вимогами ч.3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Виходячи з того, що порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру спрямований на забезпечення виконання основного зобов'язання, а обсяг зобов'язань поручителя визначається, як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначений обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель, збільшення процентної ставки з 14,5% на 16,5% річних без згоди поручителя, свідчить про припинення поруки в силу ч.1 ст. 559 ЦК України. Таким чином, аналізуючи вимоги чинного законодавства та умови Договору поруки, суд вважає, що Договір поруки № 490067426-Н від 06.05.2008 року є припиненим в силу ч.1 ст. 559 ЦК України, оскільки внаслідок збільшення банком відсоткової ставки за користування кредитними коштами з 14,5% до 16,5 % річних збільшився обсяг відповідальності поручителя, без його згоди. За таких обставин, посилання позивача на п. 2.1 Договору поруки, в обґрунтування наявності згоди поручителя на майбутнє збільшення відсоткової ставки та стягнення з відповідача, як солідарного боржника кредитної заборгованості, суд вважає безпідставним. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ПАТ «Альфа-банк» .

Outcome: dismissed