Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

30 березня 2016 року ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО страхування» звернулося в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 19 вересня 2013 року по вул. Жилянській в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Деу» (державний реєстраційний номер [NUMBER]) під керуванням водія [PERSON], в результаті якої застрахований страховою компанією автомобіль марки «FORD FUSION» (державний реєстраційний номер [NUMBER]), що належить ТОВ «Сона-Фарм», під керуванням водія [PERSON], отримав механічні ушкодження. На підставі рахунку № ККС00000429 ТОВ «Автогарант AB» від 23 жовтня 2013 року та страхового акту № 105023 від 23 жовтня 2013 року було сплачено страхове відшкодування в розмірі 15985 гривень 94 копійки, що підтверджується платіжним дорученням № 13109 від 04 листопада 2013 року. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2013 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, тому вона має сплатити понесені страховою компанією витрати по відшкодуванню шкоди, яка була завдана в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Страхова компанія зверталась до відповідача з пропозицією добровільно відшкодувати шкоду, проте на час звернення до суду кошти відшкодовані не були. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 15985 гривень 94 копійки. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року відкрито провадження в справі. Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року до участі в справі в якості третьої особи було залучено ТДВ «Страхове товариство «Домінанта». У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов та просила його задовольнити в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві. Пояснила суду, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого ним відшкодування. Крім того, згідно з витягом з Централізованої бази даних МТСБУ автомобіль марки «Деу» (державний реєстраційний номер [NUMBER]) станом на день дорожньо-транспортної пригоди (19 вересня 2013 року) не був забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Бланк полісу серії АС/4540085 визначений страховиком ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» як втрачений. За таких обставин обов'язок відшкодовувати завдану шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу автомобіля відповідача ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» на себе не приймало. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Пояснив суду, що цивільна відповідальність [PERSON] як водія станом на 19 вересня 2013 року була застрахована в ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» (страховий поліс АС 4540085, термін дії страхового полісу до 04 липня 2014 року), тому обов'язок компенсувати шкоду виник у цієї страхової компанії. Також зазначає, що ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» надало довідку про те, що такий поліс страховою компанією видавався. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Будь-яких заяв щодо поважності причин неявки до суду не подавала. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 19 вересня 2013 року по вул. Жилянській в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Деу» (державний реєстраційний номер [NUMBER]) під керуванням водія [PERSON], в результаті якої автомобіль марки «FORD FUSION» (державний реєстраційний номер [NUMBER]), під керуванням водія [PERSON], отримав механічні ушкодження. Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2013 року [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (а.с. 26-27). Пошкоджений автомобіль марки «FORD FUSION» (державний реєстраційний номер [NUMBER]) належить на праві власності ТОВ «Сона-Фарм» (а.с. 33). На день дорожньо-транспортної пригоди зазначений автомобіль та цивільна відповідальність водія були застраховані в ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО страхування» за договором № 250560204.13 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності водія та пасажирів від нещасних випадків (автокаско) терміном дії з 16 січня 2013 року по 15 січня 2014 року (а.с. 17-22). ТОВ «Сона-Фарм» звернулося до ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 29). На підставі рахунку № ККС00000429 ТОВ «Автогарант AB» від 23 жовтня 2013 року та страхового акту № 105023 від 23 жовтня 2013 року було сплачено страхове відшкодування в розмірі 15985 гривень 94 копійки, що підтверджується платіжним дорученням № 13109 від 04 листопада 2013 року (а.с. 28, 29, 31). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічні положення містяться і в ст. 27 Закону України «Про страхування». Згідно зі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Сторона позивача просить стягнути з відповідача виплачену суму страхового відшкодування в порядку регресу. Відповідач посилається на те, що її цивільна відповідальність на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» за страховим полісом № АС/4540085, який був чинний, тому обов'язок компенсувати шкоду виник у її страхової компанії. У матеріалах справи міститься поліс ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» № АС/4540085 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 05 липня 2013 року по 04 липня 2014 року, за яким забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «Daewoo matiz», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 59). Копія полісу була надана позивачу на її звернення до ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» (а.с. 56). Разом з тим, з відповіді на запит суду МТСБУ від 06 листопада 2017 року № 7/2-28/28105 та від 30 листопада 2017 року № 7/2-28/31026 вбачається, що згідно витягу з єдиної централізованої бази даних МТСБУ станом на 19 березня 2013 року запис щодо укладання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного по відношенню до транспортного засобу реєстраційний номер [NUMBER] відсутній. Бланк договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4540085 визначений ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» як «Бланк втрачений» (а.с. 85, 87). На підтвердження викладеного у відповідях, МТСБУ також надало суду Інформацію з єдиної централізованої бази даних МТСБУ (а.с. 88). За таких обставин, суд приходить до висновку, що відшкодувати позивачу кошти в порядку регресу належить саме [PERSON], як особі визнаній винною в настанні дорожньо-транспортної пригоди. З огляду на наведене, заявлений позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також 1378 гривень судового збору.

Outcome: approved