Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

31.05.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, долею дитини не цікавиться, вихованням не займається. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити, не заперечувала проти винесення судом заочного рішення. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських [PERSON] Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. З відома та за згодою позивача справа розглядалася відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що 27 січня 2001 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 27.01.2001 року, актовий запис №61). Після реєстрації шлюбу позивачка змінила своє дівоче прізвище [PERSON] на [PERSON]. Від шлюбу у сторін народився син, [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05.07.2001 року, актовий запис №1389 від 05.07.2001 року). 16.03.2002 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва по справі №2-815-2002 з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача щомісяця, починаючи з 06.03.2002 року до досягнення дитиною повноліття. 22.08.2007 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, про що Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції в книзі реєстрації розірвань шлюбів 22.08.2007 року зроблено відповідний актовий запис за №400. Після розірвання шлюбу позивачка змінила своє шлюбне прізвище [PERSON] на дівоче [PERSON]. 28.06.2008 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] [INFO], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Ямпільского районного управління юстиції Сумської області в Книзі реєстрації шлюбів 28.06.2008 року зроблено актовий запис за №06. Після укладення шлюбу позивачка змінила своє прізвище [PERSON] на [PERSON]. З 2003 року та по теперішній час позивачка зі своїм сином [PERSON] проживають окремо від відповідача за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї №271 від 17.05.2016 року виданою ТОВ ЖЕК «Соляні» та актом характеристикою від 29.04.2016 року. Відповідач [PERSON] весь цей час життям свого сина не цікавився, сина не відвідував, участі у вихованні та утриманні дитини не приймав та усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, що підтверджується атом характеристикою від сусідів від 29.04.2016 року. Також факти невиконання відповідачем своїх батьківських підтверджуються характеристикою виданою Миколаївською ЗОШ №32, відповідно до якої в школі де навчається неповнолітній [PERSON] відповідач жодного разу не був, навчанням своєї дитини ніколи не цікавився, у вихованні участі не приймає. Також судом встановлено, що відповідно до розрахунків заборгованості за аліментами, виданих Заводськім відділом ДВС Миколаївського міського управління юстиції згідно виконавчого листа №2-815-2002 від 16.03.2002 року виданого Заводським районним судом м. Миколаєва заборгованість відповідача за аліментами на утримання неповнолітнього [PERSON] станом на 30.05.2016 року складає 73 574,58 грн. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 150 ч. 2 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст. 155 ч. 1 і ч. 4, ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, оскільки відповідач долею дитини не цікавиться, аліментів не сплачує з таких підстав суд вважає, що вимоги позивачки [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved