Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

31 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог, посилається на те, що він з відповідачем по справі [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 вересня 2006 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 серпня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що добросовісно сплачував аліменти до моменту доки дитина проживала з матір'ю. З 25 листопада 2014 його син - [PERSON] проживає спільно з ним, за адресою [ADDRESS] та повністю перебуває на його утриманні. За час спільного проживання з сином аліменти по виконавчому листу № 2-1168 виданому 02.10.2006 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області, не сплачував, внаслідок чого станом на 01.10.2017 утворилась заборгованість у розмірі 36 719,15 грн. [PERSON] просить суд звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], припинити їх стягнення та звільнити його від сплати заборгованості за виконавчим листом у розмірі 36 719,15 грн. Позивач та його представник, яка здійснює свої повноваження на підставі довіреності - [PERSON] в судове засідання не з'явилися, представник надала до суду заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність, позов визнала у повному обсязі. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження а.с.20), який з 25 листопада 2014 року проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою №02-08/53 від 13.01.2015 та довідкою № 02-08/1563 від 26.10.2017, виданими виконавчим комітетом Гаркушинської сільської ради Миргородського району Полтавської області. (а.с. 10,18) Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 вересня 2006 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 серпня 2006 року і до досягнення повноліття. За час спільного проживання з сином, аліменти по виконавчому листу № 2-1168, виданому 02.10.2006 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області, позивач не сплачував, внаслідок чого станом на 01.10.2017 утворилась заборгованість у розмірі 36 719,15 грн., що підтверджується розрахунком старшого державного виконавця Миргородського МР ВДВС ГУТЮ в Полтавській області № 16077 від 13.10.2017. (а.с.13-17) Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Судом встановлено, що дитина- [PERSON], починаючи з 25 листопада 2015 року проживає разом з батьком та перебуває на повному його утриманні, що підтверджено доказами, що містяться в матеріалах справи Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Беручи до уваги зміну місця проживання дитини, а саме, спільного проживання дитини з батьком, суд дійшов висновку, що ця обставина є істотною та такою, що є підставою для припинення примусового виконання зобов'язання щодо сплати аліментів по виконавчому листу№ 2-1168, виданому 02.10.2006 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області, оскільки позивачем виконуються покладені на нього обов'язки ст. 180 СК України, але в інший спосіб, шляхом повного добровільного утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, про обґрунтованість позовної вимоги, щодо звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах, оскільки вона утворилась в період фактичного спільного проживання дитини з батьком, який виконував зобов'язання по утриманню дитини в інший спосіб, шляхом повного добровільного її утримання. Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки, позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved