Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

29 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на утримання в навчальному закладі посилаючись на те, що з 22.07.2006 року відповідача було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання КНУВС. 29.11.2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - ГУМВС України Вінницькій області та [PERSON] було укладено договір №Вн-166 про підготовку фахівця за державним замовленням та його працевлаштування у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати за весь період навчання. Наказом ГУМВС України у Вінницькій області від 03.12.2012 року №251 о/с [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ (тобто до спливу встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання). Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на утримання в навчальному закладі в розмірі 25036 грн. 04 коп. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак відповідно поданої письмової заяви просив провести розгляд справи у його відсутність за наявними у справі доказами. Заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшло пояснення-заперечення на позовну заяву, в якому він вказує, що заявлений позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, між ним і Київським національним університетом внутрішніх справ 19.11.2007 року укладено Договір №Вн-166 про підготовку фахівців за державним замовленням та його працевлаштування. За цією угодою він проходив навчання за державним замовленням і прийняв на себе зобов'язання після закінчення вищого навчального закладу відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки. Однак через незалежні від нього обставини його було звільнено за наказом УМВС України у Вінницькій області № 251 від 03.12.2012 року. Таким чином, він не відмовлявся працювати і ним було відпрацьовано 2 роки і 5 місяців за місцем розподілу. Позивач , як правоприємник Київського національного університету внутрішніх справ безпідставно претендує на стягнення всіх понесених витрат на його навчання, так як відповідно до п.5 ч.1, 2 «Порядку про відшкодування особою витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ» у повному обсязі відшкодовуються за період, що перевищує строк військової служби, а за період що зараховується в строк військової служби - лише витрати, що складають різницю між витратами на утримання курсанта та витратами на утримання військовослужбовця. Розрахунок вартості навчання, зазначений позивачем, не може застосовуватися до спірних правовідносин. Крім того, зазначеними в позові актами, які передбачають обов'язок випускника відшкодувати витрати на навчання, передбачається обов'язок відшкодувати у встановленому порядку вартість навчання до державного бюджету. Це передбачено також п.4.3 укладеного договору між ним та Національної академією внутрішніх справ. Позивач безпідставно просить суд стягнути такі витрати на його користь. Тому просить в задоволенні позову відмовити та розглянути справу за його відсутності. Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 22.07.2006 року № 70 дск [PERSON] з 1 вересня 2006 року було зараховано на навчання на 1 курс Навчально-наукового інституту підготовки слідчих і криміналістів Київського національного університету внутрішніх справ.29.11.2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - ГУМВС України Вінницькій області та [PERSON] було укладено договір №Вн-166 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким [PERSON] навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. З 01.09.2006 року по 18.06.2010 року - у відповідності з підписаним договором відповідач [PERSON] у період навчання на здобуття вищої освіти за державним замовленням за напрямком «Правознавство» перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Відповідно до наказу КНУВС від 18.06.2010 №464 [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти відповідно до умов договору [PERSON] направлений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Вінницькій області. Таким чином навчальним закладом повністю виконано умови договору про підготовку фахівця. Наказом ГУМВС України у Вінницькій області від 09.07.2010 року №106 о/с [PERSON] призначено слідчим слідчого відділення Калинівського районного відділу ГУМВС України у Вінницькій області. Наказом ГУМВС України у Вінницькій області від 03.12.2012 року №251 о/с [PERSON], звільнено з органів внутрішніх (тобто до спливу встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання). Відповідно до розпорядження КМУ від 27.08.2010 № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ. Національна академія внутрішніх справ є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ. У відповідності із затвердженим статутом, НАВС є державним вищим навчальним закладом 4-го рівня акредитації. Основним завданням діяльності НАВС є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог Закону України «Про вищу освіту». Згідно ст. 56 Закону України «Про вищу освіту» випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Відповідно до ч. 2 Указу Президента України від 16.05.1996 №342/96 «Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією навчального закладу договір, та в разі відмови відпрацювати в державному секторі народного господарства три роки відшкодовують витрати за весь період навчання. Укладений з відповідачем [PERSON] договір зобов'язує його у разі звільнення з органів внутрішніх справ після навчання до закінчення встановленого 3-річного терміну перебування на службі за підставами п. 2.3.6. цього договору відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі : (п. 3.1) за порушення дисципліни. Порядок відшкодування курсантами та випускниками витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313. Так, відповідно до затвердженого вказаною постановою КМУ «Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ» (п.2) відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок витрат здійснено відповідно Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року №313. Зокрема, відповідно до ч. 1, 2 п. 5 Порядку витрати у повному обсязі відшкодовуються за період, що перевищує строк строкової служби (1 рік), а за період, що зараховується в строк військової служби - лише витрати, що складають різницю між витратами на утримання курсанта та витратами на утримання військовослужбовця. Таким чином відповідач навчався в КНУВС з 01.09.2006 р. по 18.06.2010р., і витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, становлять 25 036 грн. 04 коп. (двадцять п'ять тисяч тридцять шість гривень чотири копійки). Відповідач був ознайомлений із сумою витрат на його навчання, що підтверджується його підписом в довідці про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у КНУВС. Листом додатково його ознайомлено з сумою витрат та повідомлено про необхідність відшкодування зазначеної суми, але на даний час відповідач своїх зобов'язань не виконав. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Пунктом 3.1 договору № Вн-166 від 29.11.2007 року про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ передбачено, що підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з відрахуванням особи з Київського національного університету внутрішніх справ та звільненням з органів внутрішніх справ: за власним бажанням без поважних причин; через неуспішність; за порушення дисципліни. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки, відповідач до суду не надав жодного доказу на підтвердження того, що ним було сплачено витрати за навчання, тому суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати за навчання в сумі 25036 грн. 04 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в розмірі 250 грн. 37 коп. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved