Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

30 листопада 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача та [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В позові зазначила, що є бабкою дітей, чиї батьки зловживають спиртним, ніде не працюють, ведуть аморальний спосіб життя, неодноразово піддавалися кримінальному переслідуванню. Починаючи з 2015 року діти проживають разом з бабкою та прабабкою, які піклуються про них, утримують дітей, виховують та забезпечують усіма передумовами для фізичного та духовного розвитку. Відповідачі повністю усунулися від участі у вихованні та утриманні дітей, не цікавляться їх життєвими обставинами; не відвідує навчальний заклад та виховальні заклади, де знаходяться діти. Позивач та її мати утримують онуків, піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, створюють необхідні для їх гідної життєдіяльності умови. На підставі викладеного просить про позбавлення відповідачів батьківських прав щодо її онуків. Ухвалою судді від 09.01.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з учасників справи. Ухвалою суду від 15.04.2019 року постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, а засідання 15 квітня 2019 року вважати підготовчим засіданням. В підготовчому засіданні ухвалою суду від 15.04.2019 року до участі в справі в якості третьої особи залучено орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району. Ухвалою суду від 15.04.2019 року орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району зобов`язано надати суду письмовий висновок щодо спору в порядку ст. 19 СК України. Ухвалою суду від 14.08.2019 року закрито підготовче провадження в справі та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 14.08.2019 року на підставі заяви позивача позовні вимоги до [PERSON] залишено без розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, вирішення справи без її участі, згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Представники третіх осіб - районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як органу опіки та піклування, районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування - звернулися до суду з аналогічною заявою. Вказані обставини у відповідності до ст. ст. 211, 223 ЦПК України зумовили вирішення справи у відсутність учасників справи. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явилася з невідомих причин. Відзив на позов та клопотання про вирішення справи у її відсутність не надала. Зазначені обставини в силу ст. 280 ЦПК України є підставою для вирішення справи при заочному розгляді на підставі згоди позивача, висловленої в її письмовій заяві. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що відповідач є матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а. с. 9-11). Позивач доводиться бабкою неповнолітнім дітям [PERSON] (а. с. 15). В силу ст. ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Наведені положення сімейного законодавства, а також законодавства про охорону дитинства свідчать про беззаперечну важливість виховання дитини у формуванні її особистості, значення якого є не меншим, ніж значення утримання дитини, а закон не містить лише рекомендації щодо участі батьків у вихованні дітей, а покладає на них обов`язок вчинення цих дій. Навмисне невиконання цього обов`язку, про що свідчить ухилення від виховання дитини, тягне за собою наслідки, передбачені статтею 164 СК України. Як випливає з роз`яснень п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Надані суд фактичні дані, а саме: висновок органу опіки та піклування, наявність якого в силу ст. 19 СК України є обов`язковою при розгляді справ цієї категорії (а. с. 119-120) і який містить посилання на повну відсутність проявів батьківського піклування щодо сина та доньок з боку відповідача на тлі належних умов для проживання і духовного розвитку дітей, створених позивачем, а також висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав; акт обстеження умов проживання (а. с. 14); інформація про відсутність батьківської турботи з боку відповідача4), позитивні характеристики позивача з місця роботи та проживання (а. с. 15), - підкріплюють міркування суду щодо можливості вирішення спору на користь позивача, оскільки свідчать про свідоме невиконання батьком своїх обов`язків з виховання та утримання дівчинки. За вказаних обставин позбавлення батьківських прав, на думку суду, не зашкодить інтересам гармонійного розвитку дитини. Встановлені судом фактичні обставини також свідчать про те, що відповідач не вчиняє жодних дій з захисту своїх батьківських прав шляхом звернення до органу опіки та піклування або до суду з вимогами про визначення способу участі у вихованні дітей, що не дає підстав для ухвалення рішення на її користь. За вказаних обставин у суду немає жодного сумніву в тому, що відповідач не лише не відіграє жодної ролі у життєдіяльності та формуванні особистості дітей, а й навпаки - її присутність у житті сина та доньок за наведених судом особливостей способу її життя відбивалася б згубно на фізичному та психологічному стані та розвитку дитини. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Дослідженими судом доказами встановлено, що відповідач повністю усунулася від утримання дітей. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України ураховує стан здоров`я й матеріальне становище дитини, а також платника аліментів, відсутність у неї непрацездатних батьків, в утриманні яких вона брала б участь, інших дітей, інші суттєві обставини. Так як законодавством встановлений мінімальний розмір аліментів на утримання дитини, суд у відповідності до ст. ст. 182, 184 СК України суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання неповнолітніх сина та доньок у розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 1409 коп. 60 коп., пільги зі сплати якого має позивач. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства судовий збір, попередньо оплачений позивачем, належить стягнути з відповідача на її користь

Outcome: approved