overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

31.08.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 12.03.2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, шлюб у них перший. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на утриманні матері, відповідачки у справі. Батько добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу у звязку з тим, що з серпня 2016 року не підтримують подружні відносини і не бажають зберігати сімю. Витрати, повязані з розглядом справи, просять покласти на себе. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, пояснила, що намагалася зберегти сімю для дітей, але позивач не бажає жити з сімєю. Надає матеріальну допомогу на утримання дітей, вона не перешкоджає батькові приймати участь у вихованні дітей, вони не мають спору про майно на житло. Просить розірвати шлюб і залишити їй прізвище, яке носять її діти. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 12.03.2005 року. Шлюб у них перший. Зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 129. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні матері, відповідачки у справі. Позивач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідачка не перешкоджає дітям у спілкуванні з батьком. Спору про майно, житло між подружжям не має. Суд надавав сторонам строк для примирення, але вони не помирились. Обоє наполягають на розірванні шлюбу. Витрати, повязані з розглядом справи, позивач бере себе. Відповідачка не просить змінювати прізвище після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

31.08.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, 13.06.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 747. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.06.2009 року у Відділі РАЦС Чернігівського МУЮ він з відповідачкою зареєстрував шлюб. Від шлюбу позивач і відповідачка мають малолітню дитину, а саме сина [PERSON], [INFO]. Водночас, зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалось, через відсутність взаємопорозуміння та спільних поглядів на життя та шлюб. З травня 2016 року він з відповідачкою припинили вести спільне господарство та проживають окремо. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім з відповідачкою інтересам та інтересам їхньої дитини, просить суд позовні вимоги задовольнити, тобто розірвати шлюб, зареєстрований 13.06.2009 року у Відділі РАЦС Чернігівського МУЮ, актовий запис № 747. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідачки у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.06.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Разом з тим, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], позивач та відповідачка від шлюбу мають малолітню дитину, а саме сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що з травня 2016 року сторони припинили вести спільне господарство, проживають окремо та подружні відносини не підтримують. Крім того, спір про місце проживання дитини та поділ майна подружжя між сторонами відсутній. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а також інтересам їхньої дитини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

31.08.2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення виконкому Луцької міської ради від 06.12.2005 року № 416 вона являється користувачем та володільцем квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], яка протягом останніх десяти років в даній квартирі не проживає. Позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою № 2 по вул. Володимирській, 26 в м. Луцьк Волинської області. Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин хоча, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується розміщеним оголошенням в пресі. Про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, з підстав вказаних в позовній заяві. Просила суд позов задовольнити. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з довідки відділу обліку і розподілу житлової площі виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.12.2005 року, [PERSON] на підставі рішення виконкому від 06.12.2005 року № 416 являється користувачем та володільцем квартири [ADDRESS] (а.с. 4). З довідки про склад сімї або зареєстрованих в житловому приміщенні осіб № 2064 від 15.07.2016 року вбачається, що у спірній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] хоч і зареєстрована у вищезазначеній квартирі, проте останніх десять років вданій квартирі не проживає, що підтверджується поясненнями позивача, відповіддю від 23.07.2016 року № 3/13170 (а.с. 6). Ч.1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 2 по вул. Володимирській, 26 в м. Луцьк Волинської області, у звязку з відсутністю в спірному житловому приміщенні без поважних причин понад шість місяців. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

31.08.2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. \~\~У позові вказувала, що на підставі договору купівлі-продажу від 29.11.2002 року їй належить квартира [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстрований чоловік її (позивача) доньки [PERSON], однак у вказаній квартирі з березня 2015 року не проживає,\~\~ особистих речей в квартирі не має, комунальні послуги не сплачує. Посилаючись на наведене, позивач просила визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. \~У судове засідання представник позивача не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 29.11.2002 року [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. \~У спірній квартирі зареєстрований чоловік доньки позивача [PERSON] [PERSON] 05.03.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. \~Також встановлено, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з березня 2015 року не проживає, не оплачує комунальні послуги, не бере участі в ремонті квартири, не зберігає свого особистого майна, зв'язок з квартирою втратив, що підтверджується Актом ЖКП «Бриз» від 22.09.2016 року . Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не проживає у вищевказаній квартирі на протязі року без поважних причин, суд вважає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

31.08.2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 01.07.2015 року, зареєстрованим Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №199. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя між ними з 08.09.2015 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01.07.2015 р., шлюб зареєстровано Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №199 (а.с.4). Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Також судом встановлено, що з 08.09.2015 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з 08.09.2015 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

31.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.07.2008 року Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №209. В обґрунтування позову зазначила, що з 04.07.2008 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між ними припинені. Спір про поділ майна, що є їхньою спільною сумісною власністю, між ними на даний час відсутній. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про шлюб та копії свідоцтва про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.07.2008 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а. с. 5, 7). Сторонами визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Спору про розділ майна та про місце проживання дитини між сторонами немає. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 110 ЦК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

31.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила стягнути з [PERSON] [INFO], уродженця [INFO], який працює охоронником у Володимирівській загальноосвітній школі-інтернаті, проживає [INFO] на її користь аліменти на утримання дитини : доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.08.2016 року і до досягнення ним повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася , однак в матеріалах справи є від неї телефонограма до суду про визнання позову та розгляд справи за її відсутності . Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.\~\~\~\~ Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оглянувши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття. Сторони є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON] [INFO] . Договір про утримання дитини не укладено, сторони проживають окремо. Враховуючи наведене частка заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватись щомісяця позивачці, як аліменти на дитину, визначається у розмірі 1/4 частини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян. На підставі ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

31.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Межигорецької сільської ради Галицького району про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. З позовної заяви поданої позивачем [PERSON] вбачається, що [INFO] помер [PERSON], який проживав в с. Межигірці Галицького району. Після смерті якого відкрилася спадщина, окрім іншого майна, спадковим майном є [ADDRESS]. Із заповіту, який оформив [PERSON] ще за життя від 14.10.1997 року все своє майно, що належало йому на день смерті він заповів йому, позивачу - [PERSON] Даний заповіт не змінювався і не скасовувався, про що свідчить відмітка на ньому. Він є єдиним спадкоємцем за заповітом майна, [PERSON], і інших спадкоємців на спадкове майно немає, прийнявши спадщину. Бажає оформити свої права на спадкове майно після смерті [PERSON], а саме: на [ADDRESS]. Проте перешкодою до цього є те, що вказане нерухоме майно відсутній правовстановлюючий документ, а тому змушений був звернутися до суду. Просить позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, а також у заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить справу задоволити з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач Межигорецька сільська рада в судове засідання представника не направила, надіслала суду листа в якому вказує, що не заперечує проти позовних вимог позивача, [PERSON] і просить справу розглядати у їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положення цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.1 ст.1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За змістом ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідивши представлені докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно копії заповіту від 14.10.1997 року вбачається, що все своє майно, що належить [PERSON] заповів [PERSON] (а.с.9). З копії свідоцтва про смерть [NUMBER] стверджується, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). З довідки виданої Межигорецькою сільською радою за № 225 від 20.07.2016 року вбачається, що [ADDRESS] побудований в 1965 році і належав [PERSON] (а.с.17). З довідки від 19.07.2016 року виданої державним нотаріусом Галицької державної нотаріальної контори вбачається, що на житловий будинок [ADDRESS] відсутній правовстановлюючий документ, а відтак свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю [PERSON] не може бути видано (а.с.16). З характеристики будинку та господарських будівель видно, що вартість будинку та споруд становить 44 479,00 грн. На підставі наведеного, ст. ст. 316-319, 392, 1216, 1223, 1248, 1268, 1296 ЦК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

31.08.2016 року [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач та позивач перебували у шлюбі від якого мають сина [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що з грудня 2015 року відповідач не приймає участі в утриманні дитини та добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Хмільницького міськрайонного суду від 03.03.2014 року, яке 14.03.2014 року набуло законної сили (а.с.4) підтверджено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], - розірвано. Свідоцтвом про народження (а.с.5) підтверджено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір'ю [PERSON], [INFO] Свідоцтвом про шлюб (а.с.7) підтверджено, що 19.05.2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 37. Прізвища подружжя після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Довідкою Великомитницької сільської ради №1235 від 01.07.2016 року (а.с.6) підтверджено, що [PERSON], [INFO], та її син [PERSON], [INFO], проживають по 1-му пров. Гагаріна, 1 в с.В.Митник Хмільницького району Вінницької області. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], відповідно до заяви від 15.09.2016 року визнав позов повністю, а тому наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Також з відповідача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved