Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

31.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення сум належних при звільненні та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. В обґрунтування позову зазначив, що з 21.02.2008 року 18.09.2014 рік вона працювала у відповідача. На день звільнення з підприємства відповідач не виплатив їй заробітну плату. Посилаючись на ст. 116, 117 КЗПП України, просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 10579,07 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку при звільнені з 19.09.2014р. по 31.10.2014р. включно в сумі 4013,46 грн. та спричинену моральну шкоду 9000грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про слухання справи, про що свідчить поштове повідомлення, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин та відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] 21.02.2008 року була прийнята до відповідача на посаду провідного економіста відділу корпоративного бізнесу відділення № 22 у м. Павлоград, а 18.09.2014року звільнена з посади, в зв`язку зі скороченням штатів, згідно копії трудової книжки та наказів № 65-п від 21.02.2008р. та № 384-п від 03.09.2014р. (а.с. 4-6). Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація, згідно з ч.1 ст. 117 КЗзП України, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно довідки № 6397/16-1/7 від 17.10.2014 року, на день звільнення відповідач має заборгованість перед позивачем по виплаті заробітної плати станом на 17.10.2014року у сумі 11574,07 гривень (а.с.7). 22.10.2014року відповідач виплатив позивачу 995,00грн., згідно виписки з рахунку (а.с.8). Таким чином, сума заборгованості з виплати заробіної плати становить 10579,07гривень. Сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача за час затримки розрахунку при звільненні з 19.09.2009року по 31.10.2014 року, включно, складає 4013,46 грн., згідно розрахунку (а.с.9,10). В зв'язку з вищезазначеним, суд погоджується з доводами позивача, наданими в обґрунтування позовних вимог, вважає, що сума заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні, заявлені у позові, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Також, діями відповідача позивачу спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 9000грн., яка виразилась у втраті душевного спокою та нормальних життєвих зв`язків. Згідно ст.. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, відповідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, виходячи із обставин справи та наставших наслідків, беручи до уваги вимоги розумності та справедливості суд, вважає, що позовні вимоги морального характеру підлягають задоволенню частково у сумі 1000грн.. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнуто судовий збір по справі у розмірі 243,60 гривень, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: partial