overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

29 липня 2015 року в суд надійшла позовна заява [PERSON]. просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 28.12.1991 року з відповідачем по справі [PERSON]. з тих підстав, що не проживають разом однією сім'єю тривалий час, спільне господарство не ведуть. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі РАЦС м. Стрия Стрийського МУЮ Львівської області. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] року народження який на даний час є повнолітнім. Їхня сім'я фактично розпалася і існує тільки формально так як з чоловіком вони припинили шлюбні стосунки близько 15 років тому. Чоловік їздить та їздив по роботі на тривалий час, не буває вдома, не цікавиться сімейними справами. Причиною розпаду їхньої сім'ї було те, що у них різні характери і різні погляди на сімейні стосунки та сімейне життя в цілому. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги та між ними немає жодних почуттів, а тому просить шлюб розірвати, майна до поділу в них немає. В суді позивачка [PERSON]. позовні вимоги підтримала та пояснила, що з відповідачем по справі остаточно припинили спільне проживання в 1999 році, на даний час чоловік перебуває за кордоном на заробітках, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON]. будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи в судові засідання на 13.08.2015 року та на 03.09.2015 року не з'явився про причини своєї неявки суду не повідомив, а тому згідно вимог ст. 169 ч. 4 ЦПК України суд вправі прийняти заочне рішення на підставі наявних по справі доказів. Поясненнями позивача, дослідженими доказами доведено, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення. Судовим розглядом даної справи доведено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і має для них істотне значення, так як вправі облаштувати своє сімейне життя. Сторони остаточно припинили спільне проживання в 1999 році за весь цей час не прийняли заходів для збереження шлюбу, позивачка настоює на розлученні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

29 липня 2015 року гр. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 2/5 (40 %) частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення найстаршою дитини повноліття, з дня подання позовної заяви та на своє утримання в розмірі 1/10 частини від всіх видів доходу до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, при цьому вказавши, що з відповідачем знаходяться в шлюбних відносинах з 06 червня 2009 року і шлюб не розірвано. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій вказав, що знаходиться за межами країни та не може бути присутнім в судовому засіданні. З вимогами позивачки [PERSON] не згоден, так як матеріальну допомогу надає своїм дітям грошима та подарунками, про що свідчать квитанції в матеріалах справи. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, ураховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим стягнути щомісяця з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частину від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття, з дня подання позовної заяви та на утримання [PERSON] в розмірі 1/10 частини від всіх видів доходу до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. На підставі ст.ст. 84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

29 липня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] в якій позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану по місту Костянтинівки Донецької області 17.07.199р., актовий запис про шлюб №215 від 17.07.1999р., свідоцтво про одруження серії 1-НО №055643. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя, збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме його інтересам. Зазначає, що мають спільних дітей, [PERSON], 26.12.1999р.н. та [PERSON], 05.02.2010р.н., господарства спільного між ними не велося. В судове засідання позивач не зявився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак надав суду заяву в якій просить суд справу розглядати без його участі. Відповідачка в судове засідання не зявилась, хоча про час та місце судового слухання була повідомлена належним чином, однак надала суду заяву в якій просить суд справу розглядати без її участі, повідомляє, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 17 липня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану м. Костянтинівки Донецької області в книзі реєстрації шлюбів 17.07.1999р. зроблено відповідний актовий запис №215 та видано повторно свідоцтво про шлюб серії 1-НО №055643 від 17.07.1999р. Після реєстрації шлюбу відповідачка отримала прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, сторони мають спільних дітей, [PERSON], 26.12.1999р.н. та [PERSON], 05.02.2010р.н, спільного господарства не ведуть, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сімї, а також створюватиме невизначеність у правах та обовязках подружжя. Відтак, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи положення ст. 113 СК України, а також заяву відповідачки, в якій вона просила залишити їй прізвище отримане в результаті шлюбу, то після розірвання шлюбу, відповідачці слід визначити прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

29 липня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] в якій позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований Костянтинівським міським відділом РАЦС Донецької області 14.01.2006р., актовий запис про шлюб №10 від 14.01.2006р., свідоцтво про одруження серії 1-НО №027209. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя, збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам. Зазначає, що від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], господарства спільного між ними не велося. В судове засідання позивачка не зявилась, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, однак надала суду заяву в якій просить суд справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового слухання був повідомлений належним чином, однак надав суду заяву в якій просить суд справу розглядати без його участі, повідомляє, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 14 січня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що Костянтинівським міським відділом РАЦС Донецької області 14.01.2006р., актовий запис про шлюб №10 від 14.01.2006р., свідоцтво про одруження серії 1-НО №027209. Після реєстрації шлюбу позивачка отримала прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, дочку: [PERSON], [INFO], спільного господарства не ведуть, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сімї, а також створюватиме невизначеність у правах та обовязках подружжя. Відтак, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи положення ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила залишити їй прізвище отримане в результаті шлюбу, то після розірвання шлюбу, позивачці слід визначити прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

29 липня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Луганська обл., м. Алчевськ, вул. Гмирі, 61/121. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 28.07.2015р. об 11 год. 16 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 28.07.2015р. об 11 год. 16 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Живодера лікарні КЗ «Магдалинівської ЦРЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора не розмовляє, не спить, тривожна, підозріла, відмовляється від їжі, негативістична. Виявляє напливи обманів сприйняття, до чогось прислуховується. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцінаторно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

29 липня 2015 року ПАТ «БМ БАНК» звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 119\~418, 33 гривень. Відповідно до укладеного договору № 3/120/160613 від 13 червня 2013 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 120\~000,00 грн. зі сплатою 19,99% річних на споживчі потреби під заставу нерухомості, з терміном остаточного повернення кредиту 12 червня 2020 року. Але зобовязання відповідачем, щодо сплати кредиту та відсотків за користування кредитом за кредитним договором виконувались з порушенням умов договору та на час подання позову до суду залишаються такими. Станом на 13.07.2015 р. відповідач має заборгованість 119\~418, 33 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Відповідач була повідомлена про призначення попереднього розгляду справи на 13.08.2015 року шляхом поштового повідомлення, але надіслала до суду заяву про відкладення слухання справи. Слухання справи було призначено на 20.08.2015 року, в яке відповідач [PERSON] не зявилася, але надіслала до суду заяву про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням у відрядженні. Розгляд справи було відкладено та призначено на 15.09.2015 року, в яке відповідач також не зявилася, але електронною поштою надала заяву про відкладення розгляду справи. Відповідач - [PERSON] в судове засідання, яке було призначено на 02.10.2015 року без поважної причини не зявилась, хоча про дату, час, та місце слухання справи була повідомлена судовою повісткою, яка була направлена електронною поштою,про що свідчить довідка про отримання повідомлення в матеріалах справи. Заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило. 20.10.2015 року від [PERSON] до судового засідання надійшло письмове заперечення по справі та заява про відкладення справи. Суд вважає, що підстави для відкладення справи є необґрунтованими, так як розгляд справи вже відкладався три рази за заявою позивача та розгляд справи триває майже три місяця.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

29 липня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03 жовтня 2008 року він уклав шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 446 з відповідачкою по справі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені вересня 2013 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть, а тому позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 03 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 446 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2013 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. Після розірвання шлюбу відповідач просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

29 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 08 червня 1991 року у виконавчому комітеті Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 23, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу 17 червня 1991 року у сторін народилась донька [PERSON], яка проживає окремо та є повнолітньою. Причиною розпаду сімї, є те, що сімейне життя не склалося в звязку із різницею характерів, через що виникали постійні сварки. Вказує, що подружні відносини припиненні з 2008 року, проживають окремо. Заперечує щодо примирення з відповідачем та наміру зберегти шлюбні відносини з ним не має. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Також просить не стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвищі «Середяк». Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не зявлявся, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, заяви у його відсутності не надав, доводів позивача не спростував. Тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 08 червня 1991 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 23 (а.с. 4). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, з 2008 року проживають окремо, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

29 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], змінивши її прізвище, обране під час реєстрації шлюбу, на дошлюбне Бартиш. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 2007 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Спору щодо місця проживання дитини в сторін немає. З 15 липня 2015 року сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Їх сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, протилежними поглядами на життя, в зв'язку з чим відносини між ними погіршувалися, постійно відбувалися сварки, свідком яких нерідко був син, що впливало на його психічний стан та спричиняло йому та позивачу душевні травми. Відповідач нехтував сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Позивач прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася, примирення між ними неможливе, в зв'язку з чим звернулася із вказаним позовом до суду, просила задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем, змінити її прізвище, обране під час реєстрації шлюбу, на дошлюбне Бартиш. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, шлюб зареєстрований 27 квітня 2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №314. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на Гуменюк (а.с.5). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7), який проживає з позивачем [PERSON] (а.с.13). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сімї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved