Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

31.03.2021 року до суду звернулося акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 06.04.2021 року ухвалою судді справу прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 06.07.2020 року позивачем відповідно до укладеного Договору про споживчий кредит №001-6905 було надано відповідачу у справі кредит у розмірі 50000,00 грн. зі сплатою 56% відсотків річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення не пізніше 05.07.2024 року. Відповідно до п.3.3.3. Договору відповідач зобов`язався здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 1 041,67 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок основної заборгованості за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з серпня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення Основної суми боргу за Кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим Договором. Всі платежі за цим Договором (повернення Кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюються шляхом списання Банком в договірному порядку коштів з Поточного рахунку (п. 3.3.1. Договору). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст. 1048 Цивільного кодексу України). Позивачем всі зобов`язання за договором були виконанні належним чином. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим заборгованість станом на 16.03.2021 року за Договором складає 54279,88 грн., а саме: заборгованість за основним боргом - 45827,79 грн., заборгованість по процентами - 8 253,43 грн., інфляційне збільшення заборгованості -105,26 грн., три проценти річних від суми заборгованості -93,40 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 525, 526, 530, 546, 549, 610, 611, 612, 625, 629, 634, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Прохає суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 16.03.2021 року в сумі 54279,88 грн. та судові витрати у виді судового збору в сумі 2270 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві прохав справу розглядати за відсутності представника позивача, проти заочного рішення по справі не заперечують (а.с.2 зворот). Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади (а.с.40), будь-яких заяв чи клопотань суду не надав, причини неявки не повідомив. Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими для заочного розгляду. Відповідно до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу з ухваленням заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню частково за таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно доч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно доч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1,2,3 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, судом встановлено, що 06.07.2020 року між відповідачем та АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» укладено Договір про споживчий кредит №001-6905, та на його підставі надано відповідачу кредит у розмірі 50000,00 грн. зі сплатою 56% відсотків річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення не пізніше 05.07.2024 року. Відповідно до п.3.3.3. Договору відповідач зобов`язався здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 1 041,67 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок основної заборгованості за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з серпня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення Основної суми боргу за Кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим Договором. Всі платежі за цим Договором (повернення Кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюються шляхом списання Банком в договірному порядку коштів з Поточного рахунку (п. 3.3.1. Договору). (а.с.13-21). Позивачем всі зобов`язання за договором були виконанні належним чином. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим заборгованість за розрахунком позивача станом на 16.03.2021 року за Договором складає 54279,88 грн., а саме: заборгованість за основним боргом - 45827,79 грн., заборгованість за процентами - 8 253,43 грн., інфляційне збільшення заборгованості -105,26 грн., три проценти річних від суми заборгованості -93,40 грн. Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с.3-4), випискою по рахунку за період : 06.07.2020 року - 16.03.2021 року (а.с. 5-9). В січні 2021 року позивачем було направлено відповідачу, за всіма відомими адресами проживання, повідомлення про наявність простроченої заборгованості станом на 11.01.2021 року за основним боргом в сумі 1036,14 грн. та процентами в сумі 2142,08 грн., через несплату ним чергового платежу до 25.12.2020 року (а.с. 22, 23). Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, як кредитодавець за договором кредиту, укладеним 06.07.2020 року між АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] , на підставі якого надано відповідачу кредит у розмірі 50000,00 грн. зі сплатою 56% відсотків річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення не пізніше 05.07.2024 року, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1 041,67 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок основної заборгованості за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з серпня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення Основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Всі платежі за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюються шляхом списання банком в договірному порядку коштів з поточного рахунку. З матеріалів справи вбачається, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків, суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних від прострочених сум заборгованості є обґрунтованим та підтверджується звітом щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом та випискою з карткового рахунку, а відповідно вимоги щодо стягнення заборгованості в цій частині підтверджені належними доказами. Доказів того, що кредит повністю виплачений в матеріалах справи немає, не доведено це і відповідачем. У відповідності до ст.81 ЦПК України відповідач не надав доказів неправильності здійсненого позивачем розрахунку заборгованості або будь-яких інших для підтвердження його можливих заперечень щодо позовних вимог. Враховуючи вище викладене, а також те, що неналежне виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором підтверджене доказами, виходячи із встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов`язання, передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов`язковості договору, з відповідача на користь АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором, яка станом на 16.03.2021 року складає 54279,88 грн., а саме: заборгованість за основним боргом - 45827,79 грн., заборгованість за процентами - 8 253,43 грн., інфляційне збільшення заборгованості -105,26 грн., три проценти річних від суми заборгованості - 93,40 грн. Стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено позовні вимоги повністю, то з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог, що складає 2270,00 грн.

Outcome: approved