overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

30.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин із [PERSON]. Заявник зазначив, що [PERSON] фактично доводиться йому матір'ю. Однак, через розбіжності в написанні його прізвища як Віхряк і прізвища матері як Віхрак виникають складності. Так, у зв'язку із майбутнім оформленням спадкових прав у нього виникнуть складності в цьому питанні. В т.ч. в завищених ставках оподаткування спадщини. В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги та підтвердив викладені в заяві обставини. Заінтересована особа в своїх поясненнях суду підтвердила, що заявник дійсно доводиться їй сином. Заслухавши в судовому засіданні пояснення присутніх учасників цивільного процесу та, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Згідно свідоцтва про народження заявник народився 14 червня 1969 року в с. Мостове Доманівського району Миколаївської області. Його батьками є [PERSON] і [PERSON]. Прізвище заявника від народження [PERSON]. Характер родинних відносин з заявником в судовому засіданні підтвердила третя особа [PERSON] Зокрема вона пояснила, що заявник фактично доводиться їй сином. Дослідивши у сукупності надані докази та, проаналізувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку про те, що заявник [PERSON] є сином [PERSON]. На це вказують дані зафіксовані в досліджених документах, події в особистому житті заявника та його матері, які повністю узгоджуються між собою як у просторі так і в часі, а також за колом осіб-учасників таких подій і відносин. Що стосується розбіжностей у написанні прізвищ заявника і третьої особи у певних документах, то встановлені факти вказують на те, що це стало наслідком помилки допущеної службовими особами при оформлені і видачі таких документів в різні періоди часу. Отже вимоги заявника є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

30.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] посилаючись на укладення 17.12.2010 року між ним та [PERSON] договору позики у розмірі 5000,00 дол. США та зобов'язання їх повернути до 01.03.2016 року, про що написав 29.02.2016 року розписку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог у зв'язку із частковим погашенням відповідачем боргу у розмірі 3000,00 дол. США. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про розгляд справи за своєї відсутності не подавав. Суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту отримання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Судом встановлено, що 17.12.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого останній взяв в борг у [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000,00 дол. США, зі строком повернення до 01.03.2016 року. На підтвердження отримання грошових коштів [PERSON] була написана розписка, підписана ним особисто (а.с.3). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені в договорі. На час звернення до суду, договір позики від 17.12.2010 року в повному обсязі не виконаний. З урахуванням часткового погашення боргу у розмірі 3000,00 дол. США суд вважає позовну вимогу щодо стягнення боргу у розмірі 2000,00 дол. США такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, який з урахуванням зменшення розміру позовних вимог та з урахуванням курсу валют на день подачі позову ( 1дол. США - 26,44 грн.) складає 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

30.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та до третьої особи Заводського районного відділу у м.Миколаєві Управління Державної міграційної служби у Миколаївській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. У заяві позивач зазначив, що в квартирі [ADDRESS] прописані відповідачі по справі, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON] Але останні з 2001 року по теперішній час в квартирі не проживають, житлове приміщення за місцем своєї реєстрації не відвідують, їх речей у квартирі не має, ніякої участі у ремонтних роботах, у комунальних витратах вони не приймають, обовязки по відношенню до житла не несуть. Посилаючись на ст.ст.71,72 ЖК України, просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою 60 по вул. Біла, 61А в м.Миколаєві. У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідачі не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про день розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що власником особового рахунку квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно довідки №688 від 29.03.2016 року, виданої ТОВ «Ліски-М», на зазначеній житловій площі зареєстровані три особи: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що відповідачі у спірній квартирі не проживають з 2001 року по теперішній час, що підтверджується актом про не проживання від 29.03.2016 року, не сплачують комунальні послуги та квартплату, не беруть участі в ремонті житлового приміщення, не зберігають свого особистого майна, звязок з квартирою втратили. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року «Справа Кривіцька і Кривіцький проти України», у контексті Конвенції, поняття «Житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих звязків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло. Відповідно до ст. 71 ЖК України , особа може бути визнана такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за умови її відсутності понад 6 місяців без поважних причин, за виключенням випадків, передбачених частиною 3 цієї норми. Таким чином, у звязку з тим, що відповідачі не проживають у вищезазначеній квартирі більше шести місяців без поважних причин, суд вважає їх такими, що втратили право користування квартирою 60 по вул. Біла, 61А в м.Миколаєві. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

30.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції Одеської області, про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини. Свою вимогу позивач мотивує тим, що 02 липня 2004 року відповідач народила сина [PERSON], та запевнила його, що це дитина позивача і його записали як батька в актовому записі про народження Ніколь. Ніколь підріс, і [PERSON] помітив, що син на нього взагалі не схожий, крім того, відповідач завагітніла і народила його в той час, коли вони з нею не підтримували постійних стосунків, це визиває у позивача сумніви щодо його батьківства відносно Ніколь. Крім того, відповідач місяць тому назад сама підтвердила, що Ніколь не є сином позивача. В звязку з цим [PERSON] змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач в позовній заяві зазначив, що позов підтримує повністю, та просить справу розглядати за його відсутністю, так як перебуває в місці позбавлення волі. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що на час зачаття хлопчика, вона підтримувала відносини з двома чоловіками, а з відповідачем зійшлась будучи вагітною. Крім того, коли Ніколь став підростати, всі почали помічати, що хлопчик зовсім не схожий на [PERSON]. Представник третьої особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції в Одеській області в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, не заперечує відносно позовних вимог позивача. (а.с. 15) Суд, оцінивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. В судовому засіданні доведено відсутність кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON], оскільки відповідач завагітніла і народила сина в той час, коли вона з [PERSON] не підтримували постійних стосунків, тому виключає можливість походження хлопчика Ніколь від позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

30.03.2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про винесення додаткового рішення, в обґрунтування заявлених вимог зазначила, що рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 26.01.2016 року за Визнати за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], який помер 05 січня 2010 року, право власності на: земельну ділянку для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, розташовану за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Райгородка, вул. Зарічна, 42, загальною площею 0,19 га; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Райгородка, вул. Зарічна, 42, проте не вірно вказано площу земельної ділянки: «0,19 га», замість вірного «0,1895». Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилась, просила суд розглянути заяву за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти. 30.03.2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про винесення додаткового рішення, в обґрунтування заявлених вимог зазначила, що рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 26.01.2016 року за Визнати за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], який помер 05 січня 2010 року, право власності на: земельну ділянку для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, розташовану за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Райгородка, вул. Зарічна, 42, загальною площею 0,19 га; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Райгородка, вул. Зарічна, 42, проте не вірно вказано площу земельної ділянки: «0,19 га», замість вірного «0,1895». Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в справі слід винести додаткове рішення, оскільки при винесенні рішення судом було не вірно вказано площу земельної ділянки: «0,19 га», замість вірного «0,1895». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

30.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини де вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], дитина проживає з нею. Відповідач на утримання дитини матеріальну (грошову) допомогу не надає, самій матеріально тяжко утримувати дитину, тому змушена звернутися до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши доводи позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 27.07.2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (копії) [NUMBER]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Веселобалківської сільської ради Казанківського району Миколаївської області дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи майнове становище відповідача [PERSON] та з врахуванням вимог ст. 182 СК України, суд визначає розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

30.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , просила розірвати шлюб між нею (позивачем) та відповідачем ( [PERSON]М.), зареєстрований 27.07.2002 році Відділом реєстрації актів громодянського стану Казанківського РУЮ Миколаївської області, актовий запис № 30, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, що привело до припинення шлюбних відносин у березні 2016 р. і зараз вони мешкають окремо . Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] . Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини та пояснила, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї не можливе і вони зараз мешкають окремо з 20.03.2016 р.. Відповідач у судове засідання не зявився , однак надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27.07.2002 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини подружжя припинились, сумісне життя останніх не склалось і вони мешкають окремо. Сукупність досліджених судом доказів, їх оцінка свідчать проте, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

30.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «Приват Банк» про стягнення боргу та відсотків, визнання незаконною та скасування вимоги Приват Банку про погашення суми боргу та стягнення моральної шкоди. 12.08.2016 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. ……………………………………………………………………………………………..... На підставі наведеного, Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, Постанова Пленуму ВСС України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 рокуст.ст. 610, 1046-1054, 1058-1061 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

30.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.11.1989 року Таранівською сільською радою Зміївського (раніше Готвальдівського) району Харківської області, актовий запис № 54, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з 2010 року, сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Подружжя має доньку [PERSON], [INFO], яка є повнолітньою і мешкає окремо від батьків. На підставі викладеного, враховуючи, що подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглядати за її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Журавель». Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про укладення шлюбу, серія ІІІ-ВЛ № 320476, 18.11.1989 року між [PERSON] (до шлюбу Виниченко) [PERSON] та [PERSON] Таранівською сільською радою Зміївського (раніше Готвальдівського) району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 54 /а.с. 12/. Сторони мають дитину [PERSON], [INFO], копія Свідоцтва про народження, серія V-ВЛ № 261944, актовий запис № 21, яка є повнолітньою /а.с. 4/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

30.03.2016 року від [PERSON] надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивачка в позові вказує, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2003 року. Від даного шлюбу у них є неповнолітні діти : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося. На даний час нею поданий позов про розірвання шлюбу. Фактично 3 місяці разом не проживають, відповідач перестав брати участь в утриманні дітей. [PERSON] просить стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку щомісячно але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідно її віку, щомісячно. 20.04.2016 року до Калинівського районного суду Вінницької області надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В зустрічній позовній заяві [PERSON] зазначає, що з відповідачкою (позивачем за первісним позовом) разом не проживають близько двох місяців. На даний час триває процес розлучення. Їхня старша дочка [PERSON] [INFO] проживає і бажає надалі проживати з ним. Троє інших дітей проживають з відповідачкою. Просить стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/5 від щомісячного заробітку і до досягнення донькою повноліття. [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, не заперечує проти задоволення зустрічного позову. [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] до нього визнав частково, вимоги зустрічного позову підтримав повністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов повному задоволенню з таких підстав. Так, [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2003 року. Шлюб зареєстрували в Іванівській сільській раді Калинівського району Вінницької області, актовий запис № 18. Від даного шлюбу у них є неповнолітні діти : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося. Сторони по справі разом не проживають. На даний час триває процес розлучення. Дочка [PERSON] [INFO] проживає разом з [PERSON]. Троє інших дітей проживають з [PERSON] За таких обставин суд вважає стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/2 частини доходу на утримання трьох дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з [PERSON] та перебувають на її утриманні, та стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/5 частини на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO], яка фактично з ним проживає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому вимоги позивачки є законними. На підставі викладеного,

Outcome: partial