Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

29 грудня 2016 року представник позивача звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування та встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, посилаючись на те, що 31 травня 2010 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,17 га в межах згідно з планом, що розташована на території Великокобелячківськоїсільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення особистого підсобного господарства. Спадкоємицею за законом після померлої [PERSON] є позивач [PERSON] Крім того, в заяві позивач просила встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є рідною дочкою померлої 31.05.2010 року [PERSON] Встановити факт родинних відносин їй необхідно для оформлення спадщини після померлої матері, але оформити спадкові права вона не має можливості, так як у свідоцтві про її народження по батькові її матері вказано «Юхимівна», а у свідоцтві про смерть матері «Єфимівна». Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, в матеріалах справи є заяви, в яких вони просять позов задовольнити повністю, справу розглянути без їх участі. Представник відповідача Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-24/8 від 24.01.2017 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що позивач не має можливостіоформити спадкові права після померлої матері, так як у свідоцтві про її народження по батькові її матері вказано «Юхимівна» (а.с. 6), а у свідоцтві про смерть матері «Єфимівна» (а.с. 5). Із письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], наявних в матеріалах справи, вбачається, що [PERSON], [INFO], є рідною дочкою померлої [PERSON] (а.с. 24, 25). Суд не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи немає, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 034892, виданого Великокобелячківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 13.02.2001 року, перебувала земельна ділянка площею 3,17 га в межах згідно з планом, що розташована на території Великокобелячківськоїсільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 8). [PERSON] померла 31 травня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 160874, виданим Великокобелячківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 01.06.2010 року (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження серії V-УР № 0039876 від 01.10.1968 року (а.с. 6), свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ВЛ № 319117 від 25.06.1988 року (а.с. 31) та свідоцтва про одруження серії І-КЕ № 043703 від 03.03.2001 року (а.с.6) [PERSON] є матірю [PERSON]. В повідомленні завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 12/01-16 від 10.01.2017 року вказано, що після померлої 31.05.2010 року [PERSON] спадкова справа не заводилась (а.с. 19, 20). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved