Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

30.12.2016 р. [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням уточнених вимог, просить розiрвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований 21.01.2011 р., актовий запис №15; місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON] визначити з позивачем; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]; стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати в розмірі 562,45 грн. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що 21.01.2011 р. мiж нею i відповідачем був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №15. Вiд шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] Також позивач має сина [PERSON], [INFO], який проживає з ними. Позивач вказує, що в липні 2006 р. вони з відповідачем, не знаходячись в шлюбі, разом купили квартиру, яка знаходиться в спільній частковій власності (2/3 належить позивачу, 1/3 - відповідачу). При цьому, з народження доньки відповідач періодично проживав разом з позивачем і дітьми в однокімнатній квартирі, яка належить позивачці, її першому чоловіку і сину, а придбана сторонами трикімнатна квартира була занедбана і проживати в ній було неможливо. Між ними постійно виникали сварки на грунті різних поглядів на сімейне життя, обовязки, сімейний бюджет. Позивач зазначає, що одружились вони з відповідачем лише в 2011 р. після її наполегливих вимог. Однак вже з 25.01.2013 р. до травня 2014 р. їх шлюбні відносини припинились відповідач жив окремо в їх трикімнатній квартирі, змінивши замки, через що позивач з дітьми не мала доступу до своєї власності. В жовтні 2013 р. їм вдалось досягти домовленості, і в травні 2014 р. позивач з дітьми також переїхала до їх спільної квартири, однак відповідач займав в ній окрему кімнату. [PERSON] вказує, що через постійні конфлікти спільне життя за ці роки стало неможливим і нестерпним; кожний з них має різні погляди на сімейне житя і ведення спільного господарства, сімейного бюджету; дітей відповідач не помічає, з ними не спілкується; спілкування з позивачем обмежується сварками; відповідач ухиляється від виконання сімейних обовязків; подружні відносини між ними припинились з листопада 2015 р. з ініціативи відповідача; спільне господарство не ведеться з червня 2016 р., [PERSON] закриває свою кімнату на ключ. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не мають сенсу. Позивач вважає, що надання строку для примирення не потрібне, оскільки від довготривалого невирішеного конфлікту страж дії психіка і здоровя її дітей; розумнішим і безпечнішим вона вважає якомога скоріше продати квартиру і розїхатись з відповідачем. Позивач вказує, що по взаємній згоді після розірвання шлюбу спільна дитина залишиться проживати з нею; процес продажу квартири вони почнуть одразу після офіційного розлучення. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, до суду подала заяву, в якій просила її позовну заяву розглянути без її участі; позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Вiдповідач [PERSON] в судове засiдання не з'явився, до суду подав заяву, в якій просив розірвати шлюб, укладений між ним і позивачем; проти уточнених позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 21.01.2011 р., про що зроблено вiдповiдний актовий запис №15. Як вбачається з позовної зави, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені; шлюб існує лише формально, а тому підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частина 1 ст. 79 ЦПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а частина 3 тієї ж статті вказує, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. На підтвердження понесених судових витрат позивачем було надано квитанцію про сплату судового збору №4021 від 27.12.2016 р. на суму 551,20 грн. Таким чином, стягненню з вiдповiдача підлягає сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору в розмірі 551,20 грн. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved