Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

30.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього на його користь заборгованість за договорами позики від 24.11.2013 року в сумі 4000 грн. та від 22.12.2013 року у сумі 10 000 грн., 3759 грн. з урахуванням індексу інфляції за час прострочення платежу, 665 грн. три проценти річних від простроченої суми і судові витрати, понесені ним при подачі позову. В обґрунтування позову зазначив, що 24.11.2013 року та 22.12.2013 року між ним та відповідачем були укладені договори позики, відповідно до яких останній позичив у нього 14\~000 грн. строком на 3 місяці. В порушення взятих на себе зобовязань відповідач у встановлений строк грошові кошти не повернув, на його вимогу їх повернути жодним чином не реагує. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надіслав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Враховуючи те, що про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений в порядку, визначеному ст. 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з судовими повістками, про причини неявки до суду він не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Предметом позову [PERSON] є зобовязання, що випливають з позикових правовідносин, а його підставами фактичні обставини (юридичні факти) укладення договору позики, виконання його умов позикодавцем та неналежне виконання зобовязань позичальником. Правовідносини, що випливають з договору позики, регулюються статтями 1046-1053 ЦК України. Змістом договору позики є передача однією стороною (позикодавцем) у власність другій стороні (позичальникові) грошових коштів (речей) та зобовязання останнього повернути позикодавцю суму позики на певних умовах (стаття 1046 ЦК). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно \~ ст. 1047 ЦК України, \~ договір позики укладається у письмовій формі, \~ якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Судом установлено, що 24.11.2013 року та 22.12.2013 року відповідачем було надано розписку про отримання ним від позивача грошових коштів у розмірі відповідно 4000 грн. та 10 000 грн. строком на три місяці до 30.03.2014 року. Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає предявлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. Таким чином, письмова розписка є належним доказом, що свідчить про укладення сторонами договору позики. Позичальник, як передбачено ст. 1049 ЦК України, зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У вказаний в розписках строк відповідач борг не повернув, незважаючи на вимогу позивача від 20.11.2015 року. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, зобовязання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону (ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань, а у разі прострочення ним виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора він обовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом ( ч. 2 ст. 625 ЦК України). Станом на момент предявлення позову загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 18\~424 грн., з яких: несплачена сума основного боргу 14\~000 грн., 3759 грн. індекс інфляції за час прострочення платежу та 665 грн. 3 % річних за час прострочення. Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування ним не заявлено, як і не було надано власного розрахунку, що свідчить про погодження з вказаною в позовній заяві сумою. Враховуючи наявність у відповідача боргових зобовязань перед позивачем, їх невиконання і не повернення позивачу всієї отриманої суми позики, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved