Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

29 січня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , Обслуговуючого кооперативу «Граніт» згідно якої просив: 1. Визнати недійсним договір № 18/06-199 від 09.01.2006р., укладений між Товариством з обмеженою відповыдальністю «Берег-Будгруп» та [PERSON] 'ячеславівною. 2. Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , індексний номер рішення 42196078 від 24.07.2018р. 3. Визнати за [PERSON] ( [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) право власності на квартиру [ADDRESS] . 4. Витребувати у [PERSON] квартиру [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним чином. Так, 09 січня 2006 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгруп» був укладений договір № 610 Про дольову участь будівництва, відповідно до якого ТОВ «Берег- Будгруп» здійснює згідно проекту будівництво житлового будинку по [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язується прийняти пайову участь у будівництві квартири № 199 , загальною площею 97,51 кв. м, що розташована на 11 поверсі вказаного житлового будинку. Згідно п. 4.1. вказаного договору загальна вартість 97,51 кв. м загальної площі придбаної квартири становить 393940,40 гривень (за курсом НБУ за 1 долар СІЛА - 5,05 грн. на момент укладання справжнього Договору від 09 січня 2006р.), що еквівалентно 78008 дол. США. Відповідно до п. 4.3. та п. п. 4.3.1. договору усі грошові кошти перераховуються у касу ТОВ «Берег-Будгруп» або за реквізитами, зазначеними у договорі, до здачі будинку в експлуатацію. На виконання умов вказаного договору [PERSON] сплатив в повному обсязі свою пайову участь в розмірі 393940,40 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 78 від 08 травня 2008 року, а також довідкою ТОВ «Берег-Будгруп» за вих. № 9/05-10 від 09.05.2008 року про оплату договору в повному обсязі. Пунктом 5.1.2. договору встановлено, що ТОВ «Берег-Будгруп» гарантує, що вказана квартира на момент підписання договору і до реєстрації права власності [PERSON] на неї: являє собою частку участі [PERSON] у будівництві житлового будинку по [ADDRESS] ; не продана; не надана в оренду; не перебуває в заставі. У відповідності до п. 6.1. договору запланований строк здачі будинку в експлуатацію - кінець - 3-го кварталу 2014 року. Згідно п. 6.2. договору ТОВ «Берег-Будгруп» зобов`язується протягом двох календарних місяців з моменту введення житлового будинку в експлуатацію передати пайовику квартиру за умови виконання пайовиком своїх зобов`язань щодо внесення грошових коштів в повному обсязі. Пунктом 6.3. договору встановлено, що передача квартири [PERSON] оформлюється шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі. Оформлення права власності на квартиру здійснюється [PERSON] самостійно шляхом отримання свідоцтва про право власності на підставі договору, акту приймання- передачі та відповідного рішення (розпорядження) місцевих органів влади про затвердження акту про готовність закінченого будівництвом об`єкту до експлуатації (п. 6.4. договору). Як було зазначено вище, [PERSON] в повному обсязі виконав свої зобов`язання щодо внесення грошових коштів за придбану квартиру за договором, що підтверджується належними доказами, які додаються до позовної заяви. Враховуючи, що [PERSON] повністю виконав свої грошові зобов`язання за договором № 610 Про дольову участь будівництва житла від 09.01.2006р. (оплатив повну її вартість в розмірі 393940,40 грн.), тобто вчинив дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на квартиру [ADDRESS] , то він ще 08 травня 2008 року (в день повної оплати) набув майнові права на вказану квартиру. Таким чином позивач вказує, що є законним власником майнових прав на квартиру [ADDRESS] . Між тим, як стало відомо позивачу, закінчення будівництва вказаного житлового будинку та введення його в експлуатацію здійснювалося вже іншою особою - Обслуговуючим кооперативом «Граніт». Будинок був введений в експлуатацію ще у березні 2016 року на підставі Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, зареєстрованої Департаментом ДАБІ в Одеській області 03.03.2016р. за № ОД 143160631723. замовник - Обслуговуючий кооператив «Граніт». Факт введення будинку в експлуатацію підтверджується інформацією з офіційного сайту Державної архітектурно-будівельної інспекції України яка є відкритою. Таким чином, позивач наполягає на тому, що Обслуговуючий кооператив «Граніт» став правонаступником прав та обов`язків ТОВ «Берег-Будгруп», як забудовника житлового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] , в тому числі й за договором № 610 Про дольову участь будівництва житла від 09.01,2006р.. укладеним із позивачем. Натомість, позивача про факт передання прав забудовника іншій особі та введення будинку в експлуатацію, в порушення п. 6.2. діючого договору, ніхто не повідомив. Після того, як позивачу сталі відомі зазначені вище обставини, він 23.01.2017 року звернувся до Обслуговуючого кооперативу «Граніт» із листом, в якому просив підтвердити обізнаність ОК «Граніт» про належність [PERSON] майнових (інвестиційних) прав, зокрема, на квартиру [ADDRESS] , та здійснити передачу наступних документів по вказаній квартирі: підписаний з боку ОК «Граніт» акт приймання- передачі, засвідчену копію розпорядження районної адміністрації про присвоєння об`єкту будівництва адреси, затверджений перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися для будівництва об`єкта будівництва, засвідчену копію документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - для можливості самостійного оформлення права власності на придбану квартиру згідно умов договору. Між тим, вказаний лист залишився з боку ОК «Граніт» без будь-якої відповіді та задоволення, що свідчить про невизнання останнім інвестиційних та майнових прав позивача на придбаний ним об`єкт нерухомості. У відповідь на адвокатський запит адвоката, що надає правову допомогу [PERSON] , голові Приморської районної адміністрації Одеської міської ради щодо того, чи присвоювалася на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради адреса об`єкту нерухомого майна - житловому будинку (комплексу) (II черга) за будівельною адресою: [ADDRESS] та про надання копії відповідного розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у випадку її присвоєння, головою Приморської районної адміністрації Одеської міської ради було зазначено (лист № 01-13/191/1 вих від 29.03.2018р.), що 06.12.2017р. Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради було видано розпорядження № 540 «Про присвоєння адреси: [ADDRESS] , житловому комплексу (II черга), який побудований за адресою: [ADDRESS] (будівельний номер) та додано вказане розпорядження. Із вказаного розпорядження вбачається, що житловий будинок за будівельною адресою: [ADDRESS] , у будівництві якого приймав пайову участь позивач, введений в експлуатацію на підставі декларації про готовність до експлуатації об`єкта, зареєстрованої Департаментом ДАБІ в Одеській області 03.03.2016р. за № ОД 14316063172, та йому присвоєно адресу: [ADDRESS] . Більш того, в подальшому позивачу стало відомо, що у вказаному будинку за привласненою адресою [ADDRESS] вже тривалий час здійснюється реєстрація прав власності на квартири та, зокрема, на квартиру № 199 , на яку після її повної оплати ще у травні 2008 року у позивача виникли майнові права, 19.07.2018 року зареєстроване право власності за іншою особою - [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.03.2019 р. Згідно вказаної довідки право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] було зареєстроване 19.07.2018р. на підставі наступних документів: договору № 18/06-199 від 09.01.2006р., укладеного з ТОВ «Берег-Будгруп» та [PERSON] ; акту приймання-передачі квартири №199 від 15.04.2016р., укладеного між ТОВ «Берег-Будгруп» та [PERSON] , технічного паспорту б/н від 17.01.2018 р. Між тим, враховуючи, що [PERSON] ще 08.05.2008 року, сплативши повну вартість об`єкту будівництва - квартири [ADDRESS] , набув майнові права на вказану квартиру, ОК «Граніт» не мав права після цього укладати договір з [PERSON] щодо цієї ж квартири, оскільки ОК «Граніт» не мав право розпоряджатися майновими правами на вказану квартиру без згоди [PERSON] у тому числі права брати на себе зобов`язання по передачі у майбутньому цієї квартири на користь [PERSON] . Таким чином, договір № 18/06-199 від 09.01.2006р. укладений ТОВ «Берг-Будгруп» без належного об`єму правоздатності з боку ТОВ «Берег-Будгруп». З урахуванням наведеного, договір про порядок викупу паю № 18/06-199 від 09.01.2006р., підлягає визнанню недійсним, а також скасуванню також підлягає рішення про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , індексний номер 42196078 від 24.07.2018р. Враховуючи, що квартира [ADDRESS] вибула з володіння [PERSON] не з його волі, вона має бути витребувана у [PERSON] на користь [PERSON] шляхом виселення [PERSON] з цієї квартири. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2019 року провадження по справі відкрито та призначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2019 року заяву про забезпечення позову задоволено. 10 червня 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив. 02 липня 2019 року від позивача до суду надійшов відповідь на відзив. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2019 справу прийнято до провадження суддею Науменко А.В. 05 грудня 2019 року від [PERSON] до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю підготування клопотання про заміну сторони позивача. 06 грудня 2019 року від [PERSON] надійшла заява про заміну кредитора. 28 січня 2020 року від [PERSON] надійшла заява про заміну позивача його правонаступником. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 березня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду. 20 березня 2020 року від [PERSON] надійшла апеляційна скарга на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2020 року. Постановою Одеського апеляційного суду від 02.09.2020 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 березня 2020 року скасовано та справу направлено для продовження до суду першої інстанції. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2020 року справу прийнято до провадження. Ухвалою Приморського районного суду від 27 січня 2021 року позивача [PERSON] замінено на належного позивача, а саме [PERSON] . Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2021 року підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду. У судове засідання призначене на 08 квітня 2021 року з`явився представник позивача [PERSON] , на позові наполягав та просив задовольнити позовну заяву. Відповідачі не з`явились, про дату та час судового засідання сповіщенні надежним чином. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Суд вважає за необхідне зазначити, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК України). У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 09 січня 2006 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгруп» був укладений договір № 610 Про дольову участь будівництва, відповідно до якого ТОВ «Берег- Будгруп» здійснює згідно проекту будівництво житлового будинку по [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язується прийняти пайову участь у будівництві квартири № 199 , загальною площею 97,51 кв. м, що розташована на 11 поверсі вказаного житлового будинку. Згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань припинено юридичну особу ТОВ «Берег-Будгруп» (код ЄДРПО:32432565) у зв`язку з визнанням її банкрутом на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 26.10.2018 року по справі № 916/1582/16. Таким чином, суд вказує, що між зазначеними сторонами виникли договірні правовідносини, які врегульовані умовами Договору. Пунктом 2.2 Договору визначено що «Предприятие обязуется осуществлять строительство жилого дома, расположенного по адресу [ADDRESS] , и после сдачи этого жилого дома в эксплуатацию передать пайщику 2 комнатную квартиру № 109 согласно акта приема - передачи, стоимость которой определяется настоящим Договором» (рос.) «5.1. Предприятие обязуется:» (рос.) «5.1.1. Осуществить строительство при этом:» (рос.) «5.1.1.1. выполнить общестроительные работы;» (рос.) «5.1.1.2.выполнить весь комплекс специальных работ по : электро-водо теплообезпечению.» (рос.) «5.1.1.3.обеспечить, при желании пайщика, выполнение дополнительных строительных работ по индивидуальному заказу и за дополнительную плату, на основании согласованной сметы;» (рос.) «5.1.1.4. обеспечить, в соответствии с проектом, выполнение работ по благоустройству прилегающей территории.» (рос.) «6.3. Передача Квартиры пайщику оформляется путем подписания Сторонами Акта приема - передачи» (рос.) «6.4. Оформление права собственности на квартиру осуществляется пайщиком самостоятельно путем получения свидетельства о праве собственности на это имущество, как на объект недвижимого имущества, на основании данного Договора, акта приема-передачи Квартиры и соответствующего решения ( распоряжения )месных органов власти о утверждении Акта [PERSON] технической комиссии о готовности законченного строительством объекта к експлуатации» (рос.) «8.1. За неисполнение или ненадлежащее исполнение обязательств по Договору стороны несут ответственность в соответствии с действующим законодательством Украины.» (рос.) «8.2. В случае нарушения предприятием сроков, предусмотренных п. 6.2. настоящего Договора обязательств более чем на 6 календарных месяцев, наступает одно из следующих правовых последствий:» (рос.) «8.2.1.Пайщик имеет право расторгнуть настоящий договор в одностороннем порядке(рос.)» «8.2.2 Пайщик имеет право согласовать с предприятием другой срок исполнения говора путем оформления Дополнительного соглашения.» (рос.)» «8.2.3. Предприятие уплачивает пайщику штраф в размере 0,5 % от суммы Договора единоразово при подписании Акта приема-передачи. Уплата штрафа освобождает предприятие от возмещения убытков пайщику.» (рос.) «8.3. В случае расторжения Договора по инициативе пайщика в соответствии с п. 7.1.1. стоящего Договора предприятие возвращает пайщику полученные в качестве левого участия денежные средства за вычетом 5% (пяти процентов) от суммы Договора, указанной в п. 4.1.» (рос.) «8.4. В случае расторжения Договора по инициативе пайщика в соответствии с п.п. 7.1.2., 8.2.1 настоящего Договора предприятие возвращает пайщику полученные в качестве долевого участия денежные средства в полном объеме.» (рос.) «8.5. Стороны освобождаются от ответственности за неисполнение или ненадлежащее исполнение обязательств по настоящему Договору, если это неисполнение или ненадлежащее исполнение является следствием непреодолимой силы (форс-мажор), в том числе изменения действующего законодательства Украины, действие или бездействие органов государственной власти и местного самоуправления.» (рос.) Судом встановлено, що [PERSON] сплатив в повному обсязі свою пайову участь в розмірі 393940,40 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 78 від 08 травня 2008 року, а також довідкою ТОВ «Берег-Будгруп» за вих. № 9/05-10 від 09.05.2008 року про оплату договору в повному обсязі. 20 лютого 2012 року між ТОВ «Берег-Будгрупп» та ОК «Граніт» укладено договір на будівництво жилого будинку по [ADDRESS] . Відповідно до п.1.1. даного договору «Предметом данного является выполнение строительно-монтажных работ по завершению строительства 2 - ой очереди жилого комплекса « Акапулько - 2 », включающего в себя 5-ти секционньїй жилой дом с подземным паркингом по [ADDRESS] » (рос.) Пунктом 2.2. данного договору передбачено, що «Выполнение работ по завершению строительства Объекта осуществляется за вознаграждение в виде передачи [PERSON] -Генподрядчику, имущественных прав на жилые и нежилые помещения, а также машино-места в подземном паркинге, в соответствии раздела 16» (рос.) Пунктом 8.4. данного договору передбачено, що «Подписание акта приема-передачи выполненных работ по завершению строительства является основанием для проведения окончательных расчетов между сторонами, предусмотренные п. 16.1., 16.2. данного Договора. (рос.) Пунктом 16.1. данного договору передбачено, що «Распределение жилых и нежилых помещений, а также машино-мест в подземном паркинге между Сторонами производится в соответствии с Протоколом распределения жилых и нежилых помещений, а также машино - мест в подземном паркинге который является неотъемлемой частью настоящего договора. (рос.) Пунктом 16.2. данного договору передбачено, що «Распределение общей площади жилых и нежилых помещений осуществляется следующим образом: Заказчик передает Застройщику-Генподрядчику имущественные права на жилые помещения общей площадью 4191,45 кв. м.-не жилые помещения общей площадью 1049,95 кв.м., машино-места в подземном паркинге в количестве 120 шт. Оставшаяся общая площадь жилых и нежилых помещений и машино-места в подземном паркинге остаются в распоряжение Заказчика.» (рос.) Зазначений договір від 20.02.2012 року не оскаржений та діючий Згідно договору у ОК «Граніт» не виникають зобов`язання перед третіми особами за зобов`язаннями ТОВ «Берег-Будгруп», тобто відсутні умови які передбачають правонаступництво. На підставі Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, зареєстрованої Департаментом ДАБІ в Одеській області будинок був введений в експлуатацію у березні 2016 року. Аналізуючи зазначені договори, суд встановлює, що між [PERSON] та ООО «Берег-Стройгрупп» наявні договірні відносини відповідно до договору № 610 «Про пайову участь будівництва житла». В позовній заяві зазначено, що Обслуговуючий кооператив «Граніт» став правонаступником прав та обов`язків ТОВ «Берег-Будгруп», як забудовника житлового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] . Суд критично оцінює дане твердження виходячи з наступного. Пунктом 16.2.договору на будівництво жилого дому по [ADDRESS] передбачено, що «Распределение общей площади жилых и нежилых помещений осуществляется следующим образом: Заказчик передает Застройщику-Генподрядчику имущественные права на жилые помещения общей площадью 4191,45 кв.м.-не жилые помещения общей площадью 1049,95 кв.м., машино-места в подземном паркинге в количестве 120 шт. Оставшаяся общая площадь жилых и нежилых помещений и машино-места в подземном паркинге остаются в распоряжение Заказчика» (рос.) Однак, відповідно до Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності - загальна площа будівлі становить 46549,3 кв.м. Тобто, ОК «Граніт» не може вважатися правонаступником прав та обов`язків ТОВ «Берег-Будгруп» так як, відповідно до договору на будівництво жилого дому по [ADDRESS] до ОК «Граніт» перейшли у якості винагороди майнові права лише на частину жилої та нежилої площі будинку по зазначеному будинку. Крім того, суд наголошує що у матеріалах справи відсутні докази виникнення з будь-яких підстав договірних зобов`язань ОК «Граніт» перед [PERSON] . Судом встановлено, що 28 листопада 2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір відступлення прав вимоги за договором № 610 Про дольову участь будівництва від 09.01.2006 р., відповідно до якого [PERSON] відступив [PERSON] своє право вимоги за договором № 610 Про дольову участь будівництва від 09.01.2006 р.,укладеним між [PERSON] та ТОВ «Берег-Будгруп», в тому числі права учасника судових проваджень, які пов`язані щ правовідносинами, що виникли на підставі договору № 610 дольову участь будівництва від 09.01.2006 р. Так, відповідно до пункту 5.3.3. договору №610 Про дольову участь будівництва від 09.01.2006 р. «пайщик имеет право передавать свои права и обязанности по данному Договору третьим лицам только с согласия предприятия в порядке, предусмотренном п. 9.2. Договора.» (рос). Однак відомостей про згоду на передачу прав і обов`язків згідно умов даного договору позивач не надав. Суд приходить до висновку, що ОК «Граніт» є неналежним відповідачем по даній справі, так як набув права на частину жилої та нежилої площі будинку за зазначеною адресою на законних підставах, у якості винагороди та не є правонаступником ТОВ «Берег-Будгруп», а визнання недійсним договору про порядок викупу паю № 14 від 12.05.2015р., укладений між Обслуговуючим кооперативом «Граніт» та [PERSON] є необгрутованим. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1,2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Положеннями ч. 2 ст. 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві, зокрема, на об`єкти нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації. Право власності у набувача за договором відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України виникає з дня державної реєстрації (ст. 182 ЦК України), а не в момент фактичного передання майна або в будь-який інший момент, визначений угодою сторін. Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Для набуття набувачем права власності на майно передбачена наявність таких складових: укладення договору (в передбачених статтями 208, 209 ЦК України випадках - нотаріальне посвідчення або письмова форма); виконання договору та у визначених законом випадках - державна реєстрація. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Таким чином, позов про визнання права власності може пред`являти виключно власник такого майна. Відповідний позов пред`являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав та підтверджується належними та допустимими доказами. Позов про визнання права власності спрямований на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на належне власнику майно за допомогою підтвердження у судовому порядку факту належності йому спірного майна на праві власності. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у випадку якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій від третіх осіб, то права такої особи підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно. Тобто підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності відповідно до ст. 392 ЦК України є спір або невизнання існуючого права, а не намір набути вказане право за рішенням суду. Отже, враховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 18.02.2015 у справі №6-244цс14, від 24.06.2015 № 6-318цс15, від 02.12.2015 у справі № 6-1732цс15. До викладеного слід додати, що передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. Так, застосування такого способу захисту прав, як звернення з позовом про визнання права на речові права, можливе лише за умови, що особи, які не визнають, заперечують та/або оспорюють право власності, не перебувають із власником у зобов`язальних відносинах. Водночас, права, у тому числі право власності осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права. Порядок виникнення права власності у [PERSON] - та його правонаступника в справі [PERSON] встановлене п.2.2., 6.3., 6.4., Договору № 610 Про дольову участь будівництва з «ТОВ «Берег-Будгруп», а за порушення його зобов`язань передбачена відповідальність п.п.8.1., 8.2.1., 8.2.3. Виходячи з того, що вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , ,визнання за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] ., та витребування у [PERSON] , квартиру [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS] , - є похідними вимогами до визнання недійсним договору укладений між Обслуговуючим кооперативом «Граніт» та [PERSON] , суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed