Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

30 липня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 13 липня 2018 року близько 9-20 год. керував належним йому автомобілем VOLKSWAGEN Polo, державний номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул. Терещенків м. Глухів Сумської області у напрямку Глухівської автостанції. Коли проїхав перехрестя з вул. Києво - Московська і став під'їжджати до світлофору, який встановлено біля автостанції, загорілось червоне світло, і він зупинився перед пішохідним переходом, чекаючи на зелений сигнал світлофора. Через незначний проміжок часу побачив, що з території автостанції на проїзну частину дороги вулиці Терещенків в безпосередній близькості перед його автомобілем, почав виїжджати мопед з причепом. Позаду позивача рухався автомобіль АУДІ - 100. З метою уникнення зіткнення з вказаним мопедом [PERSON] вимушений був загальмувати. В подальшому відчув удар в задню частину свого автомобіля. Надалі з'ясувалось, що автомобілем АУДІ - 100, державний номерний знак [NUMBER], керував [PERSON] Про ДТП було повідомлено до чергової частини за номером 102 та за спільною згодою учасників ДТП для огляду транспортного засобу та визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля VOLKSWAGEN Polo, прибув експерт оцінювач [PERSON] Після дачі письмових пояснень поліцейським та огляду транспорту експертом учасники ДТП обмінялись адресами, номерами телефонів з метою зустрітися після того, як експерт оцінювач через деякий період часу в цей же день по телефону повідомить про попередній розмір матеріального збитку. Однак, ні в цей день, ні в наступні дні [PERSON] не відповідав на телефонні дзвінки та СМС позивача і експерта. А 17 липня 2018 року не з'явився у визначені час та місце для ознайомлення зі Звітом про незалежну оцінку майна (визначення розміру матеріального збитку) автомобіля VOLKSWAGEN Polo, хоча заздалегідь був повідомлений шляхом надіслання йому СМС повідомлення. В наслідок такої поведінки відповідача [PERSON] склав претензію з пропозицією добровільно відшкодувати шкоду, приїхав за місцем проживання [PERSON] з метою вручити претензію, але йому не відчинили двері. В подальшому претензію направив за допомогою «Вайбер» на номер відповідача. Зважаючи не те, що відповідач в добровільному порядку не сплатив шкоду, уникає зустрічі, не відповідає на дзвінки та СМС, вимушений звернутися до суду. Просить суд стягнути з відповідача 22503,43 грн. для відшкодування матеріальної шкоди, а також 704,80 грн. понесених судових витрат по оплаті судового збору. Відповідач [PERSON] направив відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову заперечував з наступних підстав. У ДТП, яка сталась 13.07.2018 року його вина відсутня; немає жодного рішення суду про те, що в зазначеному ДТП є його вина; не зважаючи на відсутність вини, враховуючи те, що автомобіль позивача мав певні пошкодження, дав йому 15 тис. грн.; учасники ДТП на місці пригоди не мали претензій один до одного; під час незалежної оцінки майна присутній не був, а вона мала бути проведена за участі всіх сторін та представника страхової компанії. Просить відмовити в задоволенні позову. У відповіді на відзив позивач заперечив отримання грошових коштів в розмірі 15 000 грн. від [PERSON] та надав більш детальний, ніж у позовній заяві, опис обставин справи (а.с. 49-54). Разом з позовною заявою позивач заяви клопотання про витребування доказів, яке було частково задоволено під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, витребувано із Глухівського ВП ГУНП в Сумській області копію висновку № 2999 від 18.07.2018 року та долучених до нього матеріалів за фактом ДТП, яка мала місце 13.07.2018 року в м. Глухів на вул. Терещенків (поблизу Глухівського автовокзалу). До початку першого судового засідання позивач заявив клопотання про допит свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 62-63), яке було задоволене в судовому засіданні 28.08.18р. Також початку першого судового засідання позивач заявив клопотання про витребування від оператора стільникового зв'язку ПрАТ «ВФ Україна» інформації про телефонні з'єднання з використанням абонентських номерів [NUMBER], яким користувався відповідач [PERSON], та [NUMBER], яким користувався позивач [PERSON](а.с. 65-67). У задоволенні клопотання відмовлено в судовому засіданні 28.08.18р. Відповідач заявив клопотання про допит свідків [PERSON] та [PERSON], яке було задоволене в першому судовому засіданні 28.08.18р. В судовому засіданні 18.09.18р., не зменшуючи розміру позовних вимог, позивач [PERSON] просив суд задовольнити позов не в повному обсязі, а лише в тій частині, яка підтверджена актом виконаних робіт від 13.08.2018 року, тобто 13606,00 грн. Позовна заява надійшла до суду 30.07.2018 року. Ухвалою суду від 31 липня 2018 року позов прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судовому засіданні учасники справи та представник відповідача підтримали викладене в заявах по суті справи. Заслухавши позивача, відповідача та його представника, свідків, безпосередньо дослідивши письмові докази та відеозапис, суд приходить до наступного. З наданих на запит суду матеріалів висновку Глухівського ВП ГУНП в Сумській області вбачається, що 13 липня 208 року на лінію 102 надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що у м. Глухові в районі вул. Терещенків біля автовокзалу сталося ДТП між Ауді д.н.з. [NUMBER] та Фольцваген д.н.з. [NUMBER] (а.с. 107). [PERSON] у своїй заяві від 13 липня 2018 року, поданій на ім'я керівника Глухівського ВП просив не розглядати його повідомлення по лінії 102, оскільки до приїзду працівників поліції конфлікт був вичерпаний законним мирним шляхом, тілесних ушкоджень ніхто не отримав, претензій ні до кого він не має, допомоги працівників поліції не потребує (а.с. 108). Крім цього, [PERSON] надав письмові пояснення, де вказав, що сьогодні їхав на своєму автомобілі [NUMBER], та в нього сталося ДТП між автомобілем Фольксваген Поло, д.н.з. [NUMBER]. В даній події тілесних ушкоджень ніхто не отримав, [PERSON] перебуває в тверезому стані, до приїзду працівників поліції конфлікт було вичерпано законним мирним шляхом. Допомоги працівників поліції не потребує, до [PERSON] претензій не має (а.с. 109). 13 липня 2018 року [PERSON] також надав письмові пояснення, де зазначив таке. 13.07.2018 року приблизно о 9-30 год. в м. Глухові по вул. Терещенків сталось ДТП з його участю. Керуючи автомобілем Фольксваген, д.н.з. [NUMBER], по головній вулиці раптово на проїжджу частину перед його автомобілем виїхав водій мопеда. З метою уникнення зіткнення [PERSON] здійснив екстренну зупинку, після чого відчув удар в задню частину свого автомобіля [NUMBER], який рухався позаду. Внаслідок ДТП були нанесені механічні пошкодження його автомобілю. Оскільки водій Ауді 100 [PERSON] визнає свою провину та готовий в добровільному порядку відшкодувати завдану матеріальну шкоду претензії до нього відсутні. В ДТП ніхто тілесних ушкоджень не зазнав, [PERSON] перебуває в тверезому стані (а.с. 110). 14 липня 2018 року [PERSON] звернувся до Глухівського ВП із заявою, в якій просив провести огляд транспортного засобу VOLKSWAGEN Polo, державний номерний знак [NUMBER], який було пошкоджено під час ДТП 13 липня 2018 року, що мала місце на вул. Терещенків м. Глухів (поряд з автовокзалом). Пошкодження транспортного засобу відбулося внаслідок недотримання водієм [PERSON] безпечної дистанції під час руху транспортного засобу, який керував автомобілем АУДІ - 100, державний номерний знак [NUMBER]. Вказаний водій під час керування транспортним засобом не мав Полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності (а.с. 111, 112). 14 липня 2018 року автомобіль VOLKSWAGEN Polo, державний номерний знак [NUMBER], оглянутий поліцейським Глухівського ВП у присутності [PERSON] Оглядом виявлено деформування заднього крила багажника автомобіля, пошкодження лакофарбових матеріалів на багажнику, пошкодження заднього бампера, деформований задок багажника (а.с. 113-114). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 13 липня 2018 року через лінію 102 надійшло повідомлення на пл. Соборній у м. Глухові. [PERSON] на Ауді 100 в'їхав в Поло [PERSON] Протокол про адміністративне правопорушення не складався, учасники ДТП вирішили розібрати конфлікт полюбовно. [PERSON] визнав свою провину і погодився відшкодувати збитки. 14 липня 2018 року свідок телефонував [PERSON] на прохання [PERSON], але той не відповідав на дзвінки. [PERSON] пояснив, що [PERSON] різко зупинився, у зв'язку з чим [PERSON] в'їхав в його машину. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 13 липня 2018 року через лінію 102 надійшло повідомлення на пл. Соборній у м. Глухові. Приїхавши на місце ДТП, він та поліцейський [PERSON] побачили, що стоять автомобілі Фольксваген Поло та Ауді. Учасники ДТП [PERSON] та [PERSON] спочатку не могли визначитись здійснювати оформлення ДТП чи ні. Врешті сказали, що вирішать миром, у зв'язку з чим протокол про адміністративне правопорушення складений не був.. Водій Ауді не заперечував своєї причетності до ДТП. В обох відібрали пояснення. Через день [PERSON] звернувся за оглядом свого автомобіля. Транспортний засіб оглянули у відповідності до Порядку оформлення ДТП. Визначити давність пошкоджень при такому огляді поліцейський не може, лише візуальний огляд. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що підійшов поздороватися на місце ДТП, постояв поки жінка скупилась. Більше нічого не знає. Місце ДТП - біля автовокзалу. Пошкодження на червоній машині ззаду, у синьої вигнувся капот. Крім свідка, учасників ДТП, жінки [PERSON] та поліцейських на місці пригоди нікого не було. Момент ДТП не бачив. поліція приїхала, коли свідок вже там був. До [PERSON] підходили знайомі, здоровались, до [PERSON] ніхто не підходив. Зазначені докази в сукупності свідчать про те, що 13 липня 2018 року у м. Глухові в районі автовокзалу по вул. Терещенків сталась ДТП за участі автомобілів VOLKSWAGEN Polo, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та АУДІ - 100, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля VOLKSWAGEN Polo, державний номерний знак [NUMBER], вбачається, що його власником є [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до Звіту про незалежну оцінку майна, проведену оцінювачем [PERSON], вартість матеріального збитку, не враховуючи податок на додану вартість, складає 20703,43 грн. (а.с. 8-24). На час розгляду справи позивач здійснив ремонт автомобіля, про що свідчить копія акту виконаних робіт № 76 від 13.08.2018 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN Polo, державний номерний знак [NUMBER] склала 13606,00 грн. (а.с. 59). 21 липня 2018 року [PERSON] складено претензію до [PERSON] з метою отримання відшкодування витрат на ремонт автомобіля відповідно до звіту про незалежну оцінку майна в сумі 20703,43 грн. та витрат на оплату послуг з визначення вартості матеріального збитку в сумі 1800 грн. (а.с. 25, 34). Доказів направлення претензії поштовим зв'язком позивач не надав. Надана суду роздруківка з месенджера «Вайбер» (а.с. 34) не дає змоги встановити відправлення відповідачу претензії саме вказаним шляхом. Вищевказані докази свідчать про те, що автомобіль VOLKSWAGEN Polo, що належить позивачу, отримав певні механічні ушкодження під час ДТП 13 липня 2018 року. Сума завданих збитків відповідачем не оспорюється по причині не визнання вини у скоєнні ДТП. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що являється дружиною позивача. Повідомила про обставини ДТП, які збігаються із наведеним у позові; після спілкування з міліцією [PERSON] погодився вирішити питання відшкодування шкоди, казав, що знає у кого зробити ремонт подешевше, шкоду відшкодує; її чоловік викликав експерта, той приїхав і робив фотографії; після ДТП підходив [PERSON], пізніше [PERSON], до [PERSON] ніхто не підходив; грошей [PERSON] відповідач не передавав, казав, що буде чекати підрахунку експерта; автомобіль на кілька метрів перемістили з місця ДТП, щоб не заважати дорожньому руху; потім поїхали до поліклініки, бо чоловік поскаржився на біль у серці; в подальшому відповідач перестав відповідати на телефонні дзвінки. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що проходив мимо церкви, в який день точно не пам'ятає, поцікавився у [PERSON], що сталося; той розповів ситуацію і попросив позичити грошей; у свідка при собі було 10000 грн., які він віддав [PERSON]; разом з ним був [PERSON], який також дав 5000 грн.; [PERSON] взяв гроші, пішов до позивача, віддав і забрав технічний паспорт; позивач з дружиною на місці ДТП також був, його Фольксваген стояв вздовж дороги, а сам [PERSON] метрів за п'ять, в машині якась жінка сиділа. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що про ДТП дізнався від матері [PERSON], зателефонував йому спитати, що треба; прийшов на місце ДТП, де побачив машини, які з'їхали з місця, жінка була в машині, були [PERSON], [PERSON], [PERSON]; у той день мав при собі 5000 грн., які віддав відповідачу; бачив [PERSON], який також давав гроші, скільки не бачив; першим гроші передавав [PERSON], а свідок далі нічого не бачив, бо пішов у власних справах. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що підійшов до ТД «Прем'єра», де були [PERSON] та [PERSON], спитав у [PERSON], чи не підвезе його, той відмовився. Неподалік стояла жінка [PERSON], машини не бачив. [PERSON] не знає, [PERSON] знає, але там його не бачив. Крім цього, судом переглянуто відеозапис, наданий позивачем, з камери зовнішнього відеоспостереження, яка розміщена на фасаді продовольчого магазину по [ADDRESS] (а.с. 56). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 16 ЦК України звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Таким чином, підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача. За зобов'язаннями, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе за одночасної наявності обов'язкових умов, якими є протиправна поведінка або бездіяльність, наявність дійсної шкоди, причинно-наслідковий зв'язок між діяннями та заподіянням такої шкоди, вина. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Необхідним є доведення, що саме протиправна поведінка є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи,- наслідком такої протиправної поведінки. Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення доведеності вини. Позивач, звертаючись до суду із позовною заявою, стверджує, що саме відповідач є винним у ДТП. Натомість в судовому засіданні встановлено, що безпосередньо після вчинення ДТП працівники поліції не вчинили дій щодо складання схеми ДТП та протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно відсутня постанова суду про притягнення до адміністративної відповідальності того з водіїв, хто винен у скоєнні ДТП. В судовому засіданні позивач, відповідач, та свідок [PERSON] стверджували, що до приїзду працівників поліції обидва автомобілі були переміщені з місця ДТП. Наданий позивачем та переглянутий в судовому засіданні диск з відеозаписом (а.с. 56) не дає змоги ідентифікувати автомобілі, момент ДТП видно не чітко, на певній відстані від місця зйомки та під кутом, що не дає можливості для об'єктивних висновків щодо правомірності дій обох водіїв. Тим більше, що причиною гальмування позивач вказує на появу перед його автомобілем третьої особи, а саме водія мопеда з причепом. Так, у випадку виникнення ДТП за участю кількох водіїв необхідне встановлення причинного зв'язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з'ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні матеріальної шкоди. Має значення дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен з водіїв. У випадках завдання шкоди через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з'ясовувати характер порушень, які допустив кожен з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. На думку суду відсутні підстави для відповідальності особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом. Також суду не надано достовірних доказів наявності причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та наслідками у вигляді пошкодження автомобіля позивача. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В ході розгляду справи жодна із сторін не заявила клопотання про проведення автотехнічної судової експертизи з цього питання. При цьому наданий позивачем звіт про незалежну оцінку майна (а.с. 8-23) визначає вартість матеріального збитку в результаті пошкодження, але не може слугувати доказом наявності причинно - наслідкового зв'язку між діями відповідача та вказаними пошкодженнями. Отже, позовні вимоги є недоведеними і задоволенню не підлягають. Разом з цим, суд не приймає до уваги твердження відповідача щодо передачі ним 15000 грн. позивачу. Так, свідки [PERSON] та [PERSON] з цього питання надавали свідчення, які, однак, різняться між собою, протирічать поясненням свідка [PERSON] та позивача [PERSON] При цьому суд зобов'язував відповідача надати докази передачі грошей відповідачу, але цього зроблено не було. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 81 ЦПК України суд визнає відсутність факту передачі позивачу 15000 грн. [PERSON] Також слід зауважити, що жодною із сторін не надала суду доказів щодо наявності чи відсутності у відповідача страхового полісу. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»). На підставі викладеного і

Outcome: dismissed