Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

30 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та дружини без шлюбу, в якій просить встановити факт її проживання з [PERSON], [INFO], однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01.02.1989 по день його смерті - [INFO]. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначила, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі у період з 04.04.1973 по 20.01.1987 та проживала разом однією родиною, але без реєстрації шлюбу, у період з лютого 1989 року по день його смерті за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві приватної спільної часткової власності їй та [PERSON] по 1/2 частки. У зазначеній квартирі вона проживає по теперішній час. Під час сумісного проживання вони з [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом виховували та піклувалися про дітей, здійснювали ремонт квартири, сплачували комунальні послуги. На початку 2013 року [PERSON] хворів та потребував стороннього догляду, тому заявник постійно здійснювала догляд за ним, піклувалася та підтримувала, а коли [PERSON] помер, вона займалася організацією його поховання. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги спадкування є їх з померлим спільні діти - [PERSON] та [PERSON], які не бажають реалізовувати своє право на спадщину та не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Заявник звернулася до державного нотаріуса Рубіжанського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не має документального підтвердження відомостей про спільне проживання зі спадкодавцем, у зв'язку з чим вона звернулась до суду з даною заявою (а.с. 3-5). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 31.10.2018 прийнято до розгляду дану заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження (а.с. 34-35). У судовому засіданні заявник не з'явилась, надала суду заяву, в якій вимоги заяви підтримала у повному обсязі, просила справу розглянути без її участі (а.с. 65). Заінтересовані особи у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, вимоги [PERSON] підтримують (а.с. 53, 58, 59). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться у справі, дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у період з 04 квітня 1973 року по 20 січня 1987 року перебували у зареєстрованому шлюбі (копія свідоцтва про одруження - а.с. 9, копія свідоцтва про розірвання шлюбу - а.с. 10). У період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO] (копії свідоцтв про народження - а.с. 61, 62). Після розірвання шлюбу [PERSON] звернувся до суду з позовом про зміну договору найму житлового приміщення, а саме: квартири в якій проживали подружжя та рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 20 квітня 1988 року позов [PERSON] до [PERSON] про зміну договору найма житлового приміщення було задоволено та виділено [PERSON] кімнату розміром 7,8 кв.м. у квартирі [ADDRESS], а [PERSON] з двома дітьми: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], виділено кімнати розміром 12,3 кв.м. та 17,2 кв.м. підсобні приміщення залишено у загальному користуванні (а.с. 11). Як зазначає у своїй заяві [PERSON], у січні 1989 року вона помирилася з колишнім чоловіком, після чого вони стали проживати з ним однією сім'єю в квартирі, яка була спільною, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом виховували та піклувалися про дітей, здійснювали ремонт в квартирі, сплачували комунальні послуги, але шлюб знову не стали реєструвати. Близьким оточенням і знайомими вони сприймалися, як подружжя і сім`я, що також підтверджується актом про встановлення фактичного місця проживання від 04.01.2019, у якому зазначено, що з 01.02.1989 по [INFO] [PERSON] та [PERSON] проживали сумісно та спільно вели господарство (а.с. 64). У суду немає підстав ставити під сумнів наведені обставини. 13 квітня 2011 року [PERSON] та [PERSON] приватизували спільну квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], та стали співвласниками даної квартири в рівних частках, а саме по 1/2 частки кожний (копія приватизаційного платіжного доручення - а.с. 12, копія свідоцтва про право власності - а.с. 13, копія Витягу про державну реєстрацію прав - а.с. 14, копія технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності громадянина - а.с. 15-18). Згідно розпорядження міського голови міста Рубіжне Луганської області Хортіва С.І. № 36 «Про перейменування вулиць міста Рубіжне Луганської області» від 15.02.2016 [ADDRESS] було перейменовано на [ADDRESS]. З копії довідки Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради № 17872 від 31.08.2018 вбачається, що станом 29.06.2013 за адресою: [ADDRESS], були зареєстровані [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який знятий з реєстрації за даною адресою 05.07.2013 у зв'язку зі смертю (а.с. 22). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01 липня 2013 року [PERSON] помер [INFO] року у місті Рубіжне Луганської області (а.с. 21). Того ж дня відкрилась спадщина до якої ввійшли усі права та обов'язки, що належали останньому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України. Відповідно постанови державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області Коваленко Г.П. від 05.10.2018 № 444/02-31 було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, яке складається з Ѕ частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], після смерті після смерті - [PERSON], оскільки вона не надала документального підтвердження відомостей про спільне проживання зі спадкодавцем (а.с. 23). З інформаційного листа Рубіжанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 122/17.14-32 від 16.01.2019 вбачається, що за період з 01.01.1950 по теперішній час по первинній реєстрації та по поновленим актовим записам актовий запис про шлюб у відношенні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], по відділу та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не зареєстровано (а.с. 70). Відповідно ч. 2, 3, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно ст. 74 СК України якщо жінка і чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними під час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу (Право спільної сумісної власності подружжя). У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11 зазначено, що при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Враховуючи, що [PERSON] з 01.02.1989 проживала в одній квартирі з [PERSON] по день смерті останнього [INFO], що вони мали відносини притаманні подружжю, що підтверджується доказами наявними у справі, суд дійшов висновку, що в цей період вони були пов'язані спільним побутом та мали взаємні права та обов'язки та не перебуваючи в інших шлюбах і в шлюбі між собою, проживали однією сім'єю як чоловік та жінка. Разом з цим, відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ч. 1 Прикінцевих положень Сімейного кодексу України цей Кодекс набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01.01.2004. Отже, до відносин, які виникли до 01.01.2004, застосовуються положення Кодексу про шлюб та сім'ю України, який не передбачав можливості визнання факту спільного проживання без реєстрації шлюбу чоловіка та жінки. Таким чином, в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи заявника щодо її спільного проживання з [PERSON] однією сім'єю як чоловіка та жінки без шлюбу в період з 01.01.2004 по день його смерті [INFO], доказів, які спростовують цей факт справа не містить. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, враховуючи відсутність спору про майно, встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, суд приходить висновку, що заяву слід задовольнити частково, встановивши факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу заявника [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю як чоловіка та жінки без шлюбу в період з 01.01.2004 по день його смерті [INFO], в період з 01.02.1989 по 31.12.2003 слід відмовити за безпідставністю. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial