Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

30 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про вселення в квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] та зобовязати його не чинити перешкоди у користуванні квартирою. 21 березня 2016 року позивач звернувся до суду з уточненою позовною заявою до відповідача про вселення в квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] та зобовязати його не чинити перешкоди у користуванні квартирою. Представник позивача [PERSON], [PERSON], у судове засідання не зявився, 21 березня 2016 року надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, 05 лютого 2016 року надав до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи за його відсутності. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 грудня 2012 року, позивачу, на праві власності належить ? частка у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час позивач позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном, а саме вищевказаною квартирою, з наступних підстав. Відповідачка по справі [PERSON] перешкоджає в користуванні та володінні цією нерухомістю, квартира перебуває у її володінні, доступу до неї вона не надає. Згідно рішення Овідіопольського районного суду Одеської області №509/563/14-ц від 25 квітня 2014 р. частка власності позивача в нерухомому майні складає ?, а частка відповідачки складає ?. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування, розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, при цьому держава не втручається у здійснення власником права власності. Згідно ст. 321 Цивільного Кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права володіння або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Також Згідно ст. 396 Цивільного Кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі від власника майна, відповідно до положень Глави 29 цього Кодексу. Згідно норм, зазначених у главі 29 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.391 ЦК України). Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню(ч.2 ст.386 ЦК України). Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача, [PERSON], на користь позивача, [PERSON], понесені ним судові витрати. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved