Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

29.12.2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком № 33 по вулиці Молодіжній у с. Шевченкове, Бердянського району, Запорізької області. В позові посилається на те, що є власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами № 33, що знаходиться в селі Шевченкове Бердянського району Запорізької області по вулиці Молодіжній на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 січня 2010 року. Вказує, що після прийняття спадщини зробив у будинку ремонт з метою його подальшого продажу, оскільки винаймає житло та працює в м. Бердянську. Після розміщення обяви про продаж будинку у 2014 року до нього звернувся [PERSON], із яким позивач домовився, що надасть згоду на реєстрацію [PERSON] в будинку, а останній буде там жити і частинами сплачувати вартість будинку. Але після реєстрації його в будинку [PERSON] не переїхав в будинок жити та грошей не сплатив. В телефонній розмові повідомив, що у нього виникли фінансові труднощі та просив зачекати із продажем будинку кілька місяців. Зазначає, що в травні 2015 року йому зателефонував [PERSON] з приводу придбання будинку, якого позивач також зареєстрував, оскільки відповідач вже знявся з реєстраційного обліку за останнім місцем реєстрації, та просив зареєструвати його в будинку до продажу. Через кілька днів [PERSON] зателефонував та повідомив, що знайшов роботу в м. Києві, а тому не має наміру купувати будинок. Вимогу позивача про зняття з реєстрації проігнорував. Вказує, що в 2016 році в будинку почала проживати сімя [PERSON], яких також зареєстровано та які через місяць також виїхали, а з реєстрації не знялись. Зазначає, що має намір продати свій будинок, але в ньому залишаються зареєстрованими особи, які там не проживають, у звязку з чим і звертається до суду. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав позовні вимоги та викладені в позові обставини, просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, \~про день,\~\~час і місце слухання справи повідомлені належним чином,\~що підтверджується конвертами, направленими судом за місцем їх реєстрації та повернутими до суду (а.с. 45-49, 54-58). Викликалися також шляхом опублікування оголошення на сайті судової влади (а.с. 38, 59). Заяв до суду не надали. Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності відповідачів в заочному порядку. \~ Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.01.2010 року, зареєстрованого у реєстрі за № 37, [PERSON] належить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами № 33, що знаходиться в с. Шевченкове Бердянського району Запорізької області по вул. Молодіжна (а.с. 4). Вказане також підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Бердянське районне бюро технічної інвентаризації» № 25487850 від 04.03.2010 року (а.с. 5). Згідно копій карток реєстрації особи в будинку № 33 по вул. Молодіжній в с. Шевченкове Бердянського р-ну Запорізької області зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 6-10). Зазначене також підтверджується копією довідки № 747 від 13.12.2017 року, виданої виконкомом Долинської сільської ради, згідно якої відповідачі за реєстровані у вищевказаному будинку (а.с. 11). Свідок [PERSON] пояснив суду, що проживає в [INFO] та приглядає на протязі 8 років за будинком позивача за його проханням, так як сам власник проживає в м. Бердянську. В 2016 році на пару днів він давав ключі від будинку іншій людині. Будинок не опалюється, там немає ніяких речей. Свідок [PERSON] суду пояснив, що проживає приблизно за 2 км. від будинку позивача і вже приблизно 7-8 років із [PERSON] спілкується. Вказав, що багато років в будинку ніхто не проживає і будинок порожній. Відповідно до ст.ст.\~317,\~319,\~321 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що відповідачі не були та не є членами сім'ї позивача по справі, тому їх правовідносини не регулюються\~ст. 156 ЖК України. Відповідачі не вирішували питання про користування жилою площею, а відтак між ними не виникли житлові правовідносини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до положень\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази, суд вважає, що відповідачі чинять перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належним йому на праві власності майном, тому зазначені\~ перешкоди необхідно усунути шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком.

Outcome: approved