Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

29.10.2014 року позивачка звернулася з позовом до відповідача, де прохає стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі, в розмірі 500 гривень, щомісячно, починаючи з 29.10.2014 року, на час навчання сина, але не довше ніж до досягнення ним 23-х річного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заперечення, згідно яких прохає позов задовольнити частково та стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісячно Третя особа не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення позивачки, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову частково,з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як визначено ст.200 цього ж Кодексу, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. З позивачкою проживає їхній повнолітній син [PERSON], [INFO], який продовжує навчання в професійному аграрному ліцеї м. Кобеляки Полтавської області, за денною формою навчання, з терміном навчання до 20.02.2016 року, що підтверджується довідкою навчального закладу від 07.10.2014 року № 424. Витрати, пов'язані з навчанням сина, несе позивачка. Як встановлено у судовому засіданні,такі витрати складаються з витрат на проживання у гуртожитку, проїзду до місця навчання та в зворотньому напрямку, одяг, приладдя для навчання, харчування в їдальні, що становить в середньому близько 500 гривень на місяць. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд виходить зокрема з тих підстав, що відповідач отримує заробітну плату близько 300 грн. на місяць, крім того, на його утриманні знаходиться неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Чутівської селищної ради Полтавської області №5341 від 10.12.2014 року; що син отримує щомісячно стипендію за місцем навчання близько 275 гривень на місяць,позивачка не працює,на її утриманні знаходиться також син [PERSON] [INFO]. Викладене свідчить, що позивачкою не спростовані заперечення відповідача стосовно того, що він, за вказаних обставин, не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 500 гривень, на утримання сина, який продовжує навчання. Однак, суд також вважає що за вказаних обставин, запропонований відповідачем розмір аліментів до сплати, є замалим, крім того, розмір отримуваної ним заробітної плати не свідчить про те, що він зайнятий повний робочий день, оскільки є меншим офіційно визначеного розміру мінімальної заробітної плати в державі в 1218 гривень на місяць. З урахуванням викладеного, суд визначає розмір аліментів до сплати в 350 гривень щомісячно.

Outcome: partial