Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

30 вересня 2013 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що вона з відповідачем є батьками доньки [PERSON] [INFO] З березня 2013 року шлюб між сторонами розірваний. Після розірвання шлюбу донька проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Крім того з вересня 2013 року донька розпочала навчання. Тому позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, у розмірі ? всіх видів доходів, але не менше ніж 30 відсотків для дитини відповідного віку починаючи з 01 вересня 2013 року до досягнення нею 23 років, або закінчення навчання. Позивач надала суду заяву в якій просить винести заочне рішення, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання 22.11.2013 року та 24.01.2014 року не з'явився. Про час та місце слухання справи його було повідомлено належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутністю не звертався. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно Рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 14.03.2013 року [PERSON] після розірвання шлюбу залишила дівоче прізвище «[PERSON]» Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Зі змісту ст.194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Відповідно до ч. 2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивач не надала суду докази того що з 1 вересня 2013 року вживала будь які заходи щодо отримання від відповідача аліментів на утримання дитини тому на підставі ч.1 ст.191 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial