Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

30 листопада 2015 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить стягнути із [PERSON] (і/н [NUMBER], [NUMBER], виданий Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській обл. 12.03.1998р., 49000, [ADDRESS]) на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (код ЄДРПОУ 36786421, поточний рахунок 26507002333333, в АТ «ОТП Банк» м.Київ, МФО 300528) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 32755грн.97коп., з яких: залишок заборгованості за тілом кредиту - 26542грн., залишок заборгованості за відсотками - 0грн.51коп., сума комісії 6213грн.46коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.01.2014р. між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 26542грн. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов договору про надання споживчого кредиту відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за договором про надання споживчого кредиту відповідач має заборгованість у розмірі 32755грн.97коп., з яких: залишок заборгованості за тілом кредиту - 26542грн., залишок заборгованості за відсотками - 0грн.51коп., сума комісії 6213грн.46коп. Згідно із умовами договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014р. ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем. Таким чином, до позивача перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача, а отже, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником ПАТ «ОТП Банк». Представник позивача у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява, у якій просить розглядати справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. У звязку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 15 січня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] за умовами якого [PERSON] отримав кредит у сумі 26542грн. (а.с.4-9). У порушення умов договору, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, відповідач зобов'язання за вищевказаним договором не виконав, у звязку із чим відповідач станом на 23.09.2015 року має заборгованість у розмірі 32755грн.97коп., з яких: залишок заборгованості за тілом кредиту - 26542грн., залишок заборгованості за відсотками - 0грн.51коп., сума комісії 6213грн.46коп. (а.с.3). Згідно із умовами договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014р. ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] (а.с.13-15). Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до [PERSON], а отже, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником ПАТ «ОТП Банк». Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Частиною 1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа, (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобов'язання по сплаті кредиту відповідач не виконував, що призвело до порушення прав позивача. Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що на виконання ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1218грн., тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved