Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

2 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням. В позовній заяві зазначає, що згідно з рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 29.01.2018 року відповідач сплачував аліменти на утримання їхнього сина [PERSON] в розмірі 2000 грн. щомісячно до 30.06.2019 року, тобто, до закінчення навчання. З 30.06.2019 року виплата аліментів закінчена. 3 02.09.2019 року зарахований студентом першого курсу денної форми навчання Львівського Національного Університету ветеринарної медицини, що стверджується витягом з наказу даного навчального закладу. Відповідач працює легально в Республіці Польща. Його заробіток складає з його ж слів - 30 тис. грн. і він спроможний надавати допомогу їхньому синові. Крім цього, син є інвалідом другої групи і потребує додаткових витрат на його лікування. У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача - [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 5 тис.грн. щомісячно, починаючи дня подачі позову до 24.11.2020 року (а.с.3). 30 січня 2020 року представником відповідача суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ознайомившись із позицією позивача, що викладена у позовній заяві, та вимогою про стягнення аліментів на її користь на утримання сина, [PERSON] , в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, відповідач вважає, що зазначені вимоги не можуть бути задоволені в повному обсязі, виходячи з наступного. Як зазначено в позовній заяві, відповідач сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] після досягнення ним повноліття та до закінчення навчання 30.06.2019 р. в розмірі 2000,00 грн. щомісячно. Заборгованості по аліментах немає, що може підтвердити позивач. Стягнення аліментів на утримання сина після досягнення ним повноліття позивач мотивує тим, що [PERSON] з 02.09.2019 р. навчається на першому курсі денної форми навчання Львівського Національного університету ветеринарної медицини, а відповідач спроможний сплачувати щомісячно аліменти в сумі 5000,00 грн, оскільки працює легально в Республіці Польща та його заробіток становить 30000,00 грн. [PERSON] дійсно працевлаштований в Республіці Польща на посаді працівника столярні на 1/2 ставки та отримує невелику заробітну плату, що на даний час є єдиним джерелом його доходу. Доводи позивача про те, що відповідач отримує заробіток 30000,00 грн. не є доведеними та є безпідставними. Крім того, [PERSON] зареєстрований в будинку по [ADDRESS] , де зареєстрована і проживає позивач, але фактично проживає в [ADDRESS] зі своєю мамою - [PERSON] , 1937 року народження, яка є непрацездатною, перебуває на його утриманні та потребує постійної матеріальної допомоги. Крім того, в позовній заяві позивач не вказує про матеріальне становище сина, не зазначає свої доходи. Як відомо відповідачу, вона також працює в Республіці Польща та має не малий заробіток. Відповідач розуміє свій обов`язок утримувати сина, не відмовляється від нього, але у зв`язку із невеликим доходом, з обов`язком матеріально допомагати непрацездатній матері-пенсіонеру, розмір аліментів в сумі 5000 гривень щомісячно буде непосильним для відповідача. Відтак, просить позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 5000,00 гривень щомісячно задоволити частково, а саме, стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1800,00 гривень щомісячно до досягнення ним 23-х річного віку (а.с.34-36). В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. Звертала увагу суду, що відповідач перебуває у Польщі та має великий заробіток, крім цього має паї, від яких отримує кошти та половину житлового будинку. Коли вона просила його надати гроші дитині на операцію, він відмовився і не підтримує сина. Син отримує допомогу по інвалідності в розмірі 1300 гривень, але постійно потребує лікування. Представник в судовому засіданні позовні вимоги заперечив частково, звертав увагу суду на те, що відповідач не заперечує щодо стягнення аліментів, лише не погоджується із розміром. Зі слів відповідача він періодично надає допомогу сину. В даний час він працює на половину ставки та отримує 8000 тисяч гривень. Відповідач проживає в с.Торки разом із матір`ю, яка також потребує допомоги. Відповідач не відмовляється платити аліменти, проте не погоджується із розміром. Відповідач в процесі розгляду справи позивачці перевів 20000 тисяч гривень, чого вона не заперечила в судовому засіданні. Просив суд стягувати із відповідача аліменти в розмірі 2000 гривень. Вислухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 28.12.1997 року (а.с.4). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 21 жовтня 2004 року (а.с.17). Син [PERSON] є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою виданою Червоноградською міжрайонною МСЕК (а.с.18). Із копії Витягу з наказу №414-4 від 05.08.2019 року «Про зарахування на навчання», вбачається, що [PERSON] зараховано з 02.09.2019 року студентом першого курсу освітнього ступеня «бакалавр» денної форми навчання за спеціальністю 181 «Харчові технології» за кошти державного (регіонального) бюджету в Львівський національний університет ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З. Гжицького (а.с.19). Відповідно до довідки, виданої Бишівським старостинським округом Радехівської міської ради Львівської області 22.08.2019 року №540, на утриманні [PERSON] перебуває її син [PERSON] (а.с.20). Із довідки, виданої Бишівським старостинським округом Радехівської міської ради Львіської області 22.08.2019 року №539, вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . До складу її сім`ї станом на 01.08.2019 року входять [PERSON] - колишній чоловік, [PERSON] - син, [PERSON] - син. [PERSON] , [INFO] зареєстрований в [ADDRESS] , але фактично проживає в с.Торки (а.с.25). Окрім цього, відповідач в користь позивача сплачував аліменти на утримання сина у зв`язку з його навчанням у Львівському коледжі м`ясної та молочної промисловості Національного університету харчових технологій, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття (а.с.21-24). Судом також встановлено, що [PERSON] працює на посаді працівника столярні на 1/2 ставки та отримує заробітну плату в розмірі 1181,38 злотих, що відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют (злотого) НБУ станом на 04.02.2020 року становить 7634,31 грн. (1181,38х6,4622), про що свідчить перекладена з польської мови на українську мову та нотаріально засвідчена довідка «Древмарк» ( [ADDRESS] ) від 21.01.2020 р. (а.с.48-50). Із довідки Управління соціального захисту населення Радехівської райдержадміністрації №163 від 30.01.2020 р., вбачається, що [PERSON] отримує державну соціальну допомогу інвалідам II групи, яка з грудня 2019 року становить 1638 грн (а.с.47). [PERSON] зареєстрований в будинку по [ADDRESS] , де зареєстрована і проживає позивач, але фактично проживає в [ADDRESS] зі своєю мамою - [PERSON] , 1937 року народження, яка є непрацездатною, що підтверджується пенсійним посвідченням серії № [NUMBER] , виданим Радехівським Пенсійним фондом, довідками Бишівського старостинського округу №55 та №56 від 28.01.2020 р., свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Бишівською сільською радою 31.07.1968 року (а.с.41-44). Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За правилами ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п.20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року «Про застосування окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не менше 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Отже в розумінні ст.199 СК України обов`язок утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, покладено на обох батьків. Згідно із ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 Сімейного кодексу України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, враховуючи, що позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача 2 вересня 2019 року, а син на момент подання заяви досягнув повноліття, тому саме з цієї дати аліменти на час навчання сина підлягають стягненню. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що син навчається і потребує матеріальної допомоги, а відповідач працює, здає в оренду земельні ділянки від яких отримує доходи та має у власності житловий будинок (а.с.68-70), що свідчить про те, що може таку надати. Відповідач є працездатного віку, тому суд прийшов до висновку, що стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову в суд, до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, буде відповідати інтересам сина, обставинам справи і вимогам закону Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), суд робить висновки про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити частково. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Також, у свою чергу, при наявності у відповідача доказів щодо погіршення стану його здоров`я, а також документального підтвердження зміни свого матеріального становища, він не позбавлений у майбутньому заявити вимогу про зменшення розміру аліментів.

Outcome: partial