Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

31.05.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та зобов`язання вчинити певні дії. Свої позовні вимоги мотивує тим ,що 05.08. 2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. В їхньому шлюбі народилося двоє дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , які по даний час проживають з нею.22 березня 2018 р. рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси шлюб між ними був розірваний. В період, подружнього життя , ними купувалось нерухоме та рухоме майно , за розподіл частини якого вони дійшли згоди , а що стосується однокімнатної квартири [ADDRESS] . ,то між ними виник спір, що й стало підставою для її звернення до суду. Вказана однокімнатна квартира ними була куплена 19 грудня 2014 р. Для старшої доньки [PERSON] [INFO] ,а враховуючи ,що дочка неповнолітня ,то за домовленістю між ними , договір купівлі-продажу квартири вони оформили на відповідача та мали намір вже після досягнення дочки повнолітня , подарувати їй вказану квартиру. Але сталось по іншому , відповідач/прописався/- зареєструвався в даній однокімнатній квартирі,та в подальшому почав окремо проживати від них. Так , відповідного п.3 договору купівлі-продажу вказаної квартири, який був укладений 19 грудня 2014 р. та посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Ткаченко І.П. вказана квартира була придбана за 159600, 00 грн. Окрім цього, в п.9. даного договору зазначено, що « квартира набувається «Покупцем» у спільну сумісну власність подружжя, купівля здійснюється за згодою дружини [PERSON] ...», чим підтверджується спільна сумісна власність її з відповідачем стосовно даного нерухомого майна. Відповідно до ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу , є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач після розірвання шлюбу проживає окремо від них, а спірну однокімнатну квартиру здає в оренду. Вона з своїми двома неповнолітніми дітьми проживаю в двокімнатній квартирі, яка дісталась їй у спадок . Відповідач , також має окрему нерухомість : земельні паї та нерухоме майно на території Черкаської області, точної адреси місця знаходження вказаної нерухомості вона не знає. На її пропозицію провести в досудовому порядку поділ спірної однокімнатної квартири, відповідач відмовляється. В той же час заявив, щоб вона забирала собі автомобіль «ДЕО ЛАНОС - 2008 року виготовлення», а йому залишила двоповерховий гараж на, що вона дала згоду. Просить суд визнати спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] - квартиру [ADDRESS] , яка складається з однієї кімнати житловою площею - 17,4 кв.м, загальною площею -32,5 кв.м. та здійснити подідл вказаного нерухомого майна в наступному порядку : - Визнати за нею [PERSON] право приватної власності на 1/2 ідеальної частки квартири [ADDRESS] , яка складається з однієї кімнати житловою площею - 17,4 кв.м, загальною площею -32,5 кв.м.;визнати за відповідачем [PERSON] право приватної власності на 1/2 ідеальної частки квартири [ADDRESS] , яка складається з однієї кімнати житловою площею - 17,4 кв.м, загальною площею -32,5 кв.м.; зобов`язати відповідача [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] , яка складається з однієї кімнати житловою площею - 17,4 кв.м,- загальною площею - 32,5 кв.м. та правовстановлюючими документам на вказану квартиру, та передати [PERSON] ні ключі від вхідних дверей вищезазначеної квартири [ADDRESS] .;стягнути з [PERSON] на її користь [PERSON] витрати понесені нею на оплату юридичної допомоги в розмірі 10 000 грн.;Стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати за сплату судового збору за подачу даної позовної заяви та заяви про забезпечення позову в розмірах :( 1696,00 грн. (1% від ціни позову) + 352,40 Грн. + 704,80 грн. ) = всього 2 753,20 грн. 15.08.2018 року ухвалою судді Шипович В.В. позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній справі. 10.09.2018 року адвокат Топор І.О. в інтересах позивача [PERSON] подав зустрічну позовну заяву до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя,в якій зазначено ,що він [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2006року.Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 березня 2018року шлюб між ними розірвано. В період шлюбу у них народились дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В період шлюбу, а саме 19 грудня 2014 року , придбана однокімнатна квартира [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу оформлений на ім`я [PERSON] і посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. (реєстр №3767). Квартира придбана за 159600,00гривень, що за офіційним курсом НБУ станом на той момент становило 10000,00доларів США. Вказане підтверджується правовстановлюючим документом на квартиру. Також в період шлюбу, а саме 21 червня 2008року, придбаний автомобіль ЗАЗ TF699Р, 2008року, легковий седан-В, червоного кольору, держномер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] видане на ім`я [PERSON] . В теперішній час ринкова вартість даного автомобіля становить 87500,00гривень, що підтверджується Висновком суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] від 19 квітня 2018року. За повідомленням [PERSON] ніяких домовленостей з приводу даного автомобіля у сторін не було, а тому він повинен бути поділений між сторонами. Зазначалось автомобіль є неподільною річчю, а тому повинен бути залишений у власності [PERSON] зі стягненням на користь [PERSON] грошової компенсації в розмірі 43750,00гривень за Ѕ частину даного автомобіля. В той же час кошти від Ѕ частини даного автомобіля, які призначаються [PERSON] в якості грошової компенсації, необхідно відрахувати від компенсації за квартиру. В період з 01.01.10року по 01.01.15року [PERSON] займався підприємницькою діяльністю і отримав дохід в сумі 299257гривень.Вказана обставина підтверджується довідкою про доходи. Всі кошти від здійснення підприємницької діяльності є особистою приватною власністю [PERSON] .. Вони не є об`єктом спільної сумісної власності, так як [PERSON] ніякої участі в його підприємницькій діяльності не приймала. Дохід [PERSON] не витрачався на сім`ю, а він їх акумулював на депозитних рахунках. 25 червня 2014року кошти в сумі 3906доларів США, а 17 грудня 2014року кошти в сумі 4306доларів США були переведені на картковий рахунок. В подальшому ці кошти були зняті ним з карткового рахунку і сплачені ним особисто продавцю квартири. Тобто особистих коштів [PERSON] було сплачено 8212доларів США, що становить 80% вартості квартири. Тільки близько 2000доларів США було витрачено спільних сімейних коштів, що становить 20% вартості квартири. Таким чином вважає,що частка [PERSON] в квартирі [ADDRESS] становить 80% і є його особистою приватною власністю. Спільною сумісною власністю є лише 20% даної квартири, які підлягають поділу між сторонами , як подружжям. Однокімнатна квартира [ADDRESS] також є неподільною річчю і не може бути поділена між сторонами в натурі. Виділити 20% даної квартири в натурі неможливо. За таких обставин, вказана квартира в порядку поділу майна повинна залишитись у власності [PERSON] .. Ніякої шкоди присудження грошової компенсації за Ѕ частину даної квартири не завдасть [PERSON] .. [PERSON] на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.04.06року, належить двокімнатна квартира [ADDRESS] . Вона повністю забезпечена житлом. Вказана обставина підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.09.18року. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №1535/18-23 від 18.04.2019року ринкова вартість квартири [ADDRESS] в теперішній час становить 352616,00гривень. 20% від вартості квартири становить 70523,20гривень. Частка [PERSON] становить 35261,60гривень (1/10частина або10%), які [PERSON] повинен сплатити їй в якості грошової компенсації. Так як з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню грошова компенсація в розмірі 43750,00гривень за Ѕ частину автомобіля, то ці кошти повинні зараховуватись за 10% вартості квартири. З [PERSON] підлягає стягненню 8488,40гривень (43750 - 35261,60) , як грошова компенсація. В період шлюбу також сторонами були накопичені кошти, які є їх спільною сумісною власністю. Вказані кошти перебувають на депозитних рахунках відкритих в ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] .. Згідно з довідкою станом на 11.09.2018року на ім`я [PERSON] в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» відкриті: 1.Рахунок № [NUMBER] , від 17.01.17року за договором SAMDNWFD0071450516701 на якому залишок коштів в сумі 4076,95 доларів США; 2. Рахунок № [NUMBER] , від 18.01.17року за договором SAMDNWFD0071530753401 на якому залишок коштів в сумі 2781,34 доларів США; Вважає вказані кошти є спільним майном подружжя і підлягають поділу в рівних частках. Просить суд в задоволенні первісного позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя - відмовити. Позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя задовольнити. В порядку поділу спільного майна подружжя: визнати за [PERSON] право приватної власності автомобіль ЗАЗ TF699Р, 2008року, легковий седан-В, червоного кольору, держномер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER]. визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . визнати за [PERSON] право власності на депозитні кошти в сумі 2038,47доларів США , які знаходяться на рахунку № [NUMBER] від 17.01.17року в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» за договором SAMDNWFD0071450516701. визнати за [PERSON] право власності на депозитні кошти в сумі 1390,67доларів США, які знаходяться на рахунку № [NUMBER] від 18.01.17року за договором SAMDNWFD0071530753401. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в сумі 8488,40гривень та судові витрати, понесені по сплаті судового збору та витрати за надання правничої допомоги адвокатом. 03.10.2018 року [PERSON] подала заяву про збільшення позовних вимог просила суд визнати спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] ,автомобіль ЗАЗ ТF699Р,державний номер [NUMBER] ,легковий седан В2008р .,пайовий внесок внесений [PERSON] в кооперативі «Нива» розташований за адресою [ADDRESS] , який надає право на користування авто гаражем № [NUMBER] розташованим на території вказаного кооперативу,грошові кошти в розмірі 299257,00грн.,які прихованні від сім`ї відповідачем та підтверджений довідкою Головного управління ДФС у Черкаській області від 11.04.2018року. Зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] та передати [PERSON] ключі від вхідних дверей вищезазначеної квартири.,авто гаражем № [NUMBER] розташованим в авто кооперативі «Нива» та передати їй ключі від вхідних дверей;автомобілем ЗАЗ ТF699Р,державний номер [NUMBER] ,легковий седан В2008р.в. Також (том.№1 арк.спр.198 ) [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог. 21 листопада адвокат Топор І.О. подав уточнення зустрічного позову (том №1 арк.спр.227),просив суд : визнати за [PERSON] право приватної власності на автомобіль ЗАЗ TF699Р, 2008року, легковий седан-В, червоного кольору, держномер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] ; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на депозитні кошти в сумі 2038,47доларів США , які знаходяться на рахунку № [NUMBER] від 17.01.17року в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» за договором SAMDNWFD0071450516701; визнати за [PERSON] право власності на депозитні кошти в сумі 1390,67доларів США, які знаходяться на рахунку № [NUMBER] від 18.01.17року за договором SAMDNWFD0071530753401; стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати, понесені по сплаті судового збору та витрати за надання правничої допомоги адвокатом. 21.11.2018 року ухвалою суду ( суддя Шипович В.В. ) призначено судову оціночно -будівельну експертизу по справі та було зупинено провадження у справі. 23.04.2019 року по справі суддею Шиповичем В.В. поновлено провадження у справі та призначено підготовче провадження по справі на 21.05.2019 року . 11 травня 2019 року суддю Шиповича В. В. було відраховано зі штату суду у зв`язку із призначенням на посаду судді Верховного Суду у Касаційний цивільний суд. Відповідно до розпорядження №125 від 15.05.2019 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Казидуб О.Г. 17 травня 2019 року ухвалою судді Придніпровського районного суду Казидуб О. Г. справу прийнято до свого провадження , вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та справу призначено в підготовче провадження. 31.07.2019 року адвокат Топор І.О. в інтересах [PERSON] подав уточнену зустрічну позовну заяву в якій просив в задоволенні первісного позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя - відмовити(том№2 арк.спр.46-49) Позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя задовольнити. В порядку поділу спільного майна подружжя: визнати за [PERSON] право приватної власності автомобіль ЗАЗ TF699Р, 2008року, легковий седан-В, червоного кольору, держномер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] ;визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на депозитні кошти в сумі 2038,47доларів США , які знаходяться на рахунку № [NUMBER] від 17.01.17року в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» за договором SAMDNWFD0071450516701; визнати за [PERSON] право власності на депозитні кошти в сумі 1390,67доларів США, які знаходяться на рахунку № [NUMBER] від 18.01.17року за договором SAMDNWFD0071530753401;стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в сумі 8488,40грн.;стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати, понесені по сплаті судового збору та витрати за надання правничої допомоги адвокатом. 16.08.2019 року [PERSON] (том№2.арк.спр.52-54)подала заяву про уточнення позовних вимог на серпень 2019 року,просила визнати спільним майном квартиру [ADDRESS] вартістю 352616,00 грн.; автомобіль ЗАЗ TF 699P, державний номер [NUMBER] , легковий седан В2008 року випуску ,червоного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] вартістю 87500,00 грн.;грошові кошти в розмірі 299257,00грн.,як прихований від сім`ї дохід, пайовий внесок який було внесено в авто кооператив «Нива», розташованого в [ADDRESS] (3800грн. за виділену земельну ділянку та 400 грн. пайовий внесок), депозитні кошти, в розмірі 2130,38 доларів США;визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] вартістю 352616,00 грн.;визнати за [PERSON] право приватної власності на автомобіль ЗАЗ TF 699P, державний номер [NUMBER] , легковий седан В2008 року випуску ,червоного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] вартістю 87500,00 грн.;пайовий внесок ,який трансформований в неподільну річ у вигляді гаражного боксу ,авто гараж № [NUMBER] ,в кооперативі «Нива»;грошові кошти в розмірі 299257,00грн.;кошти в розмірі 2130,38дол.США; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] та передати [PERSON] ключі від вхідних дверей зазначеної квартири;стягнути витрати понесені на правничу допомогу в розмірі 10,0000грн. та судові витрати. 17.10.2018 року у відповідності до ст..178 ЦПК України від адвоката відповідача Топор І.О. надійшов відзив на позов ,в якому зазначено ,що позивачці було достовірно відомо, що [PERSON] займається підприємницькою діяльністю. Ця інформація не приховувалась від позивача. Також [PERSON] було достовірно відомо, що її чоловік отримує прибутки від здійснення підприємницької діяльності, які акумулювались на депозитних рахунках. [PERSON] ніяких заперечень з даного приводу не висловлювала.В теперішній час позивачка змінила свою думку і вказує, що [PERSON] приховав від неї та дітей свій дохід. Якщо подружжя проживає разом, то вважається, що вони діють за взаємною згодою і обізнані стосовно всіх питань. В довідці Державної фіскальної служби ,згідно Податкового кодексу України валовий дохід і оподатковуваний дохід (прибуток) є різними для суб`єкта підприємницької діяльності.Дохід це лише обсяг виручки і він не є тотожним з прибутком. Чистий прибуток вираховується шляхом зменшення валового доходу на суму витрат. На обгрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на рішення Конституційного Суду України від 19 вересня 2012 року №17-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 61 СК України в якому суд дійшов висновку, що статутний капітал та майно приватного підприємства є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Зокрема, Конституційний Суд України зазначив, що приватне підприємство (або його частина), засноване одним із подружжя, - це окремий об`єкт права спільної сумісної власності подружжя, до якого входять усі види майна, у тому числі вклад до статутного капіталу та майно, виділене з їх спільної сумісної власності. До даних правовідносин це рішення не може застосовуатись. Рішення Контитуційного Суду України стосується майна приватного підприємства. В даному випадку [PERSON] не був засновником приватного підприємства. Він був суб`єктом підприємницкої діяльності - фізичною особою підприємцем. Крім того, в розумінні рішення суду майно приватного підприємства може бути об`єктом поділу, якщо воно сформоване за рахунок спільної сумісної власності подружжя. Тобто [PERSON] повинна довести, що вона приймала участь своєю працею та коштами в здійсненні підприємницької діяльності [PERSON] . За твердженням [PERSON] вона навіть не знала про отримання прибутку та куди цей прибуток «подівся». [PERSON] своєю підприємницькою діяльністю займався особисто і ніхто з членів сім`ї йому в цьому не допомагав. [PERSON] працювала вчителем в школі і за характером роботи фізично не могла займатись підприємницькою діяльністю. Майно фізичної особи підприємця може бути предметом поділу лише якщо інший з подружжя доведе, що своєю працею та коштами приймав участь у здійсннні підприємницької діяльності. [PERSON] вказує, що 17.12.14року вона також зняла депозитні кошти і витратила на придбання квартири. Згідно роздруківки банку позивач не знімала кошти з депозитних рахунків, а лише перевела їх на картковий рахунок. Що стосується отримання коштів у батьків на придбання квартири, то це ніякими доказами не підтведжено. Письмового договору дарування чи письмового договору позики [PERSON] до суду не надала, так як таких документів не існувало «в природі». Позивач зазначає, що [PERSON] ухилявся від утримання неповнолітніх дітей. Такі твердження не відповідають дійсності.Якби [PERSON] не надав коштів на утримання дітей, то [PERSON] пред`явила б позов про стягненя аліментів ще 2010році, а не в 2018році як це було нею зроблено. Ні в позовній заяві про стягнення аліментів, ні в заяві про збільшення позовних вимог не було вказано, що [PERSON] ухилявся від сплати аліментів. В цих заявах взагалі не йшла мова про ухилення [PERSON] . Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 11.09.18року вказані обставини також не були встановлені. Стосовно негайного виконання цього рішення, то позивач не зверталась до виконавчої служби. Крім того, рішення не набрало законої сили. Після набрання законої сили рішення суду про стягнення аліментів вся заборгованість буде ним сплачена повністю. Кошти в сумі 400гривень, які сплачені [PERSON] не є пайовим внеском. Це вступний внесок громадянина при вступі в кооператив. Ні членські внески, ні вступний внесок не є об`єктами поділу у спорі між подружям. Членство в автокооперативі не може бути предметом даного судового спору. На сьогоднішній день [PERSON] лише користується гаражем як член автокооперативу. Предметом поділу може бути лише майно,яке наявне на момент вирішення спору. Будівництво гаражу не велось централізовано кооперативом і ніякі договори про пайову участь в будівництві гаражу не укладались. Будівництво проводилось виключно членом кооперативу.В даному випадку гараж не прийнятий в експлуатацію. Технічний паспорт на нього не виготовлявся і свідоцтво про право власності не отримувалось. Державна реєстрація права власності на гараж не проводилась. На сьогоднішній день це лише будівельні матеріали. Позивачка та адвокат Ткаченко В.Л. в судовому засіданні підтримали первинний позов та заяви про уточнення позовних вимог ,наполягали на задоволенні заяви про уточнення позовних вимог станом на серпень місяць 2019 року в повному обсязі(том№2арк.спр.52-54) та заперечували проти задоволення зустрічного позову з підстав викладених в відповіді на відзив (том.№2арк.спр.156-158). Також позивачка зазначили ,що документи на машину оформлені на неї, але користується ним відповідач. Експертизи по квартирі були оплачені позивачем, і саме ця експертиза взята судом до уваги. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та адвокат Топор І.О. заперечували проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві (том№2арк.спр.153-155) , зустрічний позов підтримали в редакції від 31.07.2020 року (том№2 арк.спр.46-49) та просили його задовольнити. Також підтримали заперечення на відповідь на відзив (том.№2 (арк..спр.172-173). Заслухавши доводи позивача та представника позивача, аргументи відповідача,представника відповідача, що викладені у відзиві на позов, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено ,що між [PERSON] та [PERSON] 05.08.2006 року було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси ,Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1087, який рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 березня 2018 року - розірвано (том№1 арк. спр.9). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] [INFO] . [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу , було придбано квартиру [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 19.12.2014 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.05.2018 року. В судовому засіданні встановлено ,що сторони за спільні кошти придбали однокімнатну квартиру [ADDRESS] вартістю 159600грн.Відповідно до п.9 договору купівлі продажу від 19.12.2014 квартира набувається [PERSON] в спільну сумісну власність подружжя,купівля здійснюється за згодою дружини [PERSON] . Також в період шлюбу, а саме 21 червня 2008року, придбаний автомобіль ЗАЗ TF699Р, 2008року, легковий седан-В, червоного кольору, держномер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] видане на ім`я [PERSON] . В теперішній час ринкова вартість даного автомобіля становить 87500,00гривень, що підтверджується Висновком суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] від 19 квітня 2018року. В період шлюбу також сторонами були накопичені кошти, які є їх спільною сумісною власністю. Вказані кошти перебувають на депозитних рахунках відкритих в ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] .. Згідно з довідкою станом на 11.09.2018року на ім`я [PERSON] в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» відкриті: 1.Рахунок № [NUMBER] , від 17.01.17року за договором SAMDNWFD0071450516701 на якому залишок коштів в сумі 4076,95 доларів США; 2. Рахунок № [NUMBER] , від 18.01.17року за договором SAMDNWFD0071530753401 на якому залишок коштів в сумі 2781,34 доларів США; 3.В період шлюбу також був відкритий депозитний рахунок № [NUMBER] від 06.05.2015 року відповідно до договору №SAMDNWFD0071329050901 на кошти в розмірі 2130,38 доларів СШАв ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] , накопичені кошти, які є їх спільною сумісною власністю.(том№1арк.спр.194) Пайовий внесок який було внесено в авто кооператив «Нива», розташованого в [ADDRESS] (3800грн. за виділену земельну ділянку та 400 грн. пайовий внесок) також є їх спільною сумісною власністю. Як вбачається з листа Автокооперативу «Нива» від 18.09.2018 року вих.№16 ,що [PERSON] ,є членом авто кооперативу «Нива» розташованого за адресою [ADDRESS] та має на підставі повністю сплаченого пайового внеску авто гараж № [NUMBER] .В члени авто кооперативу вступив 10.11.2010 року. При вступі сплатив 3800,00грн.за виділену земельну ділянку ,отриману через проведений аукціон та 400,00грн. членські внески.Заборгованості по сплаті членських внесків не має.Даний гараж складається з капітальної двоповерхової споруди,розміром 3,6 кв.м на 6,2кв.м,яка перекрита залізобетонними плитами та будувався [PERSON] ,як членом кооперативу. Пайовий внесок не може трансформуватись в нерухому будівлю,на будівництво гаражу витрачались кошти і праця. [PERSON] , (дошлюбне прізвище [PERSON] )на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.04.06року, належить двокімнатна квартира [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.09.18року (том.№2 арк.спр.50). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. За загальним правилом, при розгляді справ про поділ спільного майна подружжя вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя. До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.05.2019 року в справі №360/303/17-ц. На підставі викладено, суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS] та автомобіль ЗАЗ TF699Р, 2008року, легковий седан-В, червоного кольору, держномер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] видане на ім`я [PERSON] , кошти на рахунках: № [NUMBER] , від 17.01.17року за договором SAMDNWFD0071450516701 на якому залишок коштів в сумі 4076,95 доларів США,[NUMBER], від 18.01.17року за договором SAMDNWFD0071530753401 на якому залишок коштів в сумі 2781,34 доларів США; [NUMBER] від 06.05.2015року відповідно до договору №SAMDNWFD0071329050901 на кошти в розмірі 2130,38 доларів СШАв ПАТ КБ «Приватбанк», які є їх спільною сумісною власністю також пайовий внесок який було внесено в авто кооператив «Нива», розташованого в [ADDRESS] (3800грн. за виділену земельну ділянку та 400 грн. пайовий внесок) є спільним майном подружжя та підлягають розподілу між сторонами. Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно частини першої статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до статті 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У Рішенні Конституційного Суду України від 19 вересня 2012 року у справі за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 СК України №1-8/2012 (№ 17-рп/2012), яким встановлено, зокрема, що основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 Кодексу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 Кодексу). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 Кодексу, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 Кодексу. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Кодексу), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року в справі № 464/7011/16-ц. [PERSON] в позовній заяві просив визнати право власності за [PERSON] та [PERSON] в зустрічному позові просили визнати право власності за [PERSON] ,а саме на автомобіль ЗАЗ TF699Р, 2008року, легковий седан-В, червоного кольору, держномер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] видане на ім`я [PERSON] . Проте примусове припинення права власності можливе лише згідно зі статтею 365 ЦК України. Частиною 2 ст. 365 ЦК України передбачено, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. В той же час суду не надано сторонами доказів внесення на депозитний рахунок суду коштів, що дорівнює вартості Ѕ частки автомобіля автомобіля ЗАЗ TF699Р, 2008року, легковий седан-В, червоного кольору, держномер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Згідно із частиною першою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї (частина друга статті 70 СК України). Згідно з частиною третьою статті 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. [PERSON] в зустрічному позові про поділ спільного майна подружжя просила суд відступити від засади рівності часток у майні подружжя, а саме щодо поділу квартири [ADDRESS] , відповідно до частини другої статті 70 СК України з тих підстав, що на її утриманні перебуває двоє їхніх з [PERSON] неповнолітніх дітей, розмір аліментів, які сплачує [PERSON] , на утримання дітей є мізерним та недостатнім для забезпечення нормального розвитку їхніх дітей. Крім того [PERSON] посилалась, як на підставу для відступу від рівності часток щодо розподілу спірної квартири, на те, що спірна квартира купувалась для їхньої спільної доньки,яка проживає з позивачкою,а відповідач постійно користується автомобілем тому визнати право власності на автомобіль за [PERSON] . Суд звертає увагу, що [PERSON] не позбавлена права звертатися до суду за захистом свого порушеного, не визнаного чи оспореного права/інтересу, свободи з відповідним позовом. Відповідно до ст. 273 ЦПК України та ст. 192 СК України, [PERSON] може змінити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей. На підставі викладеного, суд не приймає до уваги доводи [PERSON] викладені в позовній заяві щодо відступу від рівності часток подружжя при розподілі квартири [ADDRESS] , оскільки проживання разом з нею двох неповнолітніх дітей, незначний розмір аліментів, відповідно до положень ст. 70 СК України, не є підставою для відступу від засади рівності часток подружжя при поділі майна. Крім того у [PERSON] на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.04.06року, належить двокімнатна квартира [ADDRESS] в якій вона проживає з двома неповнолітніми дітьми,що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.09.18року. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.06.2019 року в справі №175/2802/17. Інших обставин, які б давали підстави для відступу від рівності часток подружжя судом не встановлено. В судовому засіданні встановлено ,що кошти в сумі 299257,00грн. на протязі з 01.012010 року по 01.01.2015року були витраченні сім`єю на придбання спірної квартири,25 червня 2014року кошти в сумі 3906доларів США, а 17 грудня 2014року кошти в сумі 4306доларів США були переведені на картковий рахунок. В подальшому ці кошти були зняті відповідачем з карткового рахунку та частину спільних сімейних коштів були сплачені за спірну квартиру. Також [PERSON] було достовірно відомо,що її чоловік отримує прибутки ,які акумулювались на депозитних рахунках. Тому позов [PERSON] в цій частині є недоведеним та не підлягає до задоволення. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 постанови від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», в частині, що не суперечить нормам чинного законодавства, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Пунктом 23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. А тому також необхідно визнати спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] : пайовий внесок який було внесено в авто кооператив «Нива», розташованого в [ADDRESS] (3800грн. за виділену земельну ділянку та 400 грн. пайовий внесок)., депозитні кошти, які знаходяться на рахунку № [NUMBER] від 17.01.2017 року в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» за договором №SAMDNWFD0071450516701 в сумі 4076,95 доларів США; на депозитні кошти,які знаходяться на рахунку № [NUMBER] від 18.01.2017 року за договором №SAMDNWFD0071530753401 в сумі 2781,34 доларів США та депозитні кошти, які знаходяться на рахунку № [NUMBER] від 06.05.2015 року відповідно до договору №SAMDNWFD0071329050901 на кошти в розмірі 2130,38 доларів США. Згідно до ст. 316 ч. 1 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч.1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Як встановлено в судовому засіданні в квартирі [ADDRESS] проживає відповідач [PERSON] , доступу до квартири в позивачки не має, замок в квартирі поміняно,ключі від квартири лише у [PERSON] . А тому суд вважає , що також підлягає до задоволення позов [PERSON] в частині зобов`язання [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні [PERSON] квартирою [ADDRESS] ,яка складається з однієї кімнати житловою площею 17,4кв.м.,загальною площею -32,5кв.м передати [PERSON] ключі від вхідних дверей вищезазначеної квартири [ADDRESS] . Беручи до уваги презумпцію статусу майна, набутого подружжям за час перебування їх у шлюбі, в контексті спірних правовідносин даної справи, судом не встановлено обставин, які б спростували презумпцію того, що нерухоме майно не є об`єктом спільної сумісної власності сторін. За таких обставин, таке майно підлягає поділу між сторонами. Оскільки судом встановлено, що вказане вище майно придбано сторонами в період перебування в шлюбі та за спільні кошти подружжя, то і право спільної сумісної власності, на дане майно, мають обидві сторони в рівних частках, обставин для відступу від рівності часток судом не встановлено. За таких обставин вимоги [PERSON] викладені в зустрічному позові підлягають частковому задоволенню. Також суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] щодо розподілу спільного майна подружжя. А тому ,суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] та [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] та на автомобіль ЗАЗ TF 699P, державний номер [NUMBER] , легковий седан В2008 року випуску ,червоного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] вартістю 87500,00 грн.,пайовий внесок який було внесено в авто кооператив «Нива», розташованого в [ADDRESS] (3800грн. за виділену земельну ділянку та 400 грн. пайовий внесок)., депозитні кошти, які знаходяться на рахунку № [NUMBER] від 17.01.2017 року в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» за договором №SAMDNWFD0071450516701 в сумі 4076,95 доларів США; на депозитні кошти,які знаходяться на рахунку № [NUMBER] від 18.01.2017 року за договором №SAMDNWFD0071530753401 в сумі 2781,34 доларів США та депозитні кошти, які знаходяться на рахунку № [NUMBER] від 06.05.2015 року відповідно до договору №SAMDNWFD0071329050901 на кошти в розмірі 2130,38 доларів США в рівних частках, а саме по Ѕ частці вказаного майна за кожним. За таких обставин суд приходить до висновку, що автомобіль ЗАЗ TF 699P, державний номер [NUMBER] , легковий седан В2008 року випуску ,червоного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER]підлягає поділу як спільне майно подружжя шляхом виділення кожному з подружжя рівної частки даного майна, тобто шляхом визнання за кожним із подружжя права власності на Ѕ частку автомобіля. Суд , вважає за необхідне також виділити даний автомобіль відповідачу [PERSON] та припинити право власності на спірний автомобіль позивачки [PERSON] ,оскільки даним автомобілем користується [PERSON] в той час як у відповідачки досвіду керування транспортним засобом не має. Тому з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] грошову компенсацію за автомобіль 43570,00грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору, витрат пов`язаних із розглядом справи. До витрат пов`язаних із розглядом справи, належать, в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. А тому , оскільки позивачем дані докази не подані ,тому в частині стягнення понесених витрат на оплату юридичної допомоги в розмірі 10 000грн. необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України , інші судові витрати ,пов`язані з розглядом справи,покладаються : у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача;а в разі часткового задоволення позову - на обидві сторони ,пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, що складаються зі сплати судового збору та витрат по оплаті за проведення експертизи в розмірі 4193,20 грн. (848,00грн.+352,40грн.+704,80грн.+2288,00 грн.=4193,20грн.) . На підставі викладеного та

Outcome: partial