Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

31.07.2014 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в остаточній редакції якого просила визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 26.08.2008 р., який уклали між собою [PERSON], як покупець та [PERSON], як продавець, посвідчений ПН ХМНО Мусієнко О.І. недійсним в частині, що стосується покупця, зазначивши покупцем квартири двох осіб: [PERSON], [INFO] на 1/ 2 частку та [PERSON] 1/ 2 частку; визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 1/ 2 частку квартири [ADDRESS]; визнати недійсним договір іпотеки квартири [ADDRESS] № PML-702/1118/2008 від 26.08.2008 року, укладений між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» із додатковим договором № 1 від 13.10.2011 року та судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що їй та її сину - [PERSON], [INFO], на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] в м. Харкові на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації м. Харкова від 10.01.2006 р. Бажаючи покращення житлових умов для дитини вона вирішила продати вищевказану квартиру та придбати їм іншу-ізольовану квартиру. З цією метою у квітні 2008 р. вона звернулась в Харківське інвестиційне агентство «ХІАН», з яким уклала договір від 19.04.2008 р., за яким забезпечувався пошук потенційних покупців на об'єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS]. В реквізитах договору значиться спеціаліст-консультант [PERSON] Зайшовши потенційного покупця на свою однокімнатну квартиру готельного типу, йому запропонували укласти договір 27.07.2008 р. та отримати великий завдаток від [PERSON] В серпні 2008 р., досягнувши попередньої домовленості та склавши договір з АН «Веста» 29.07.2008 р. про придбання однокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS], вона звернулась до виконавчого комітету Київської районної ради у м. Харкові, як до органу опіки та піклування, із заявою про надання дозволу на відчуження належної сину частини квартири готельного типу Виконавчим комітетом Київського району у м. Харкові прийнято рішення № 159-2 19.08.2008 р., яким їй дозволено укласти від імені малолітнього сина [PERSON], [INFO], договір купівлі-продажу частини однокімнатної квартири [ADDRESS] та купити на його ім'я 1/ 2 частини однокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS]. Відповідно до вищевказаного рішення, вона діючи від свого імені та від імені малолітнього сина, [PERSON], [INFO], уклала 21.08.2008 р. договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в м. Харкові за 144150 грн., що в еквіваленті склало 29759,69 доларів США на умовах оформлення іпотечного кредиту з щомісячною оплатою в 250 доларів США. Після продажу їхньої з сином квартири, в той же день, представник « ХІАН» запропонував зовсім інші умови кредитування, до яких вона не була готова, бо в кредитному договорі значилася майже вдвічі більша сума щомісячної оплати банку за іпотечний кредит. Вона відмовилася брати такий кредит, але на неї тиснули морально і постійно дзвонили, вимагаючи, що б вона звільняла продану кімнату готельного типу, погрожуючи силою. Її чоловік взагалі відмовився приймати участь у цьому і змусив написати розписку, яка посвідчує що вона не має до нього претензій по сплаті іпотечного кредиту, на умовах, якщо він пропише у себе в приватному будинку їхнього малолітнього сина - [PERSON] Отримані від продажу квартири кошти вона в той же день 21.08.2008 р. поклала на рахунки ЗАТ «ОТП Банк».З матою залучення додаткових грошових коштів необхідних їм для придбання квартири [ADDRESS] вона була змушена через тиждень звернутися до ЗАТ «ОТП Банк» для отримання кредиту, у зв'язку з чим, 26.08.2008 р. між нею та ЗАТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір № ML-702/1118/2008, відповідно до якого вона отримала в кредит грошові кошти у сумі 28000 доларів США. В той же день, для задоволення своїх житлових потреб та житлових потреб свого сина, вона уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений ПН ХМНО Мусієнко О.І. за ціною 271236 грн., що в еквіваленті склало 56000 доларів США, використавши для оплати грошові кошти, що належали її сину, отримані внаслідок відчуження належного йому житла (частки у квартирі готельного типу), їхні спільні грошові кошти, а також грошові кошти, отримані нею в кредит. Зазначає, що у договорі купівлі-продажу покупцем квартири була зазначена лише вона, [PERSON] Приховання в договорі купівлі-продажу справжньої сторони покупця, якою одночасно були дві особи: вона, [PERSON] на 1/ 2 частину та її малолітній син [PERSON] на 1/ 2 частину, здійснено за наполяганням представників ЗАТ «ОТП Банк», з метою створення умов для подальшого безперешкодного укладання договору іпотеки цієї квартири між нею та ЗАТ «ОТП Банк». 26.08.2008 р. відразу ж після укладання вищевказаного договору купівлі-продажу, між нею та ЗАТ «ОТП Банк» укладено іпотечний договір № PML-702/1118/2008 за умовами якого, у заставу банку, передавалась квартира [ADDRESS] 1/ 2 частка якої придбана для малолітнього [PERSON] та за його кошт. Вказує, що договір купівлі-продажу квартири, в частині визначення стороною покупця лише її, [PERSON] суперечить вимогам законодавства та порушує права та інтереси малолітнього [PERSON] Враховуючи, що 1/ 2 частина квартири придбавалася для малолітнього [PERSON] і за його кошт, однак при укладанні договору цей факт приховано шляхом неправильного визначення сторони покупця, і це призвело до порушення його прав, поновити які вбачається за можливе шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, в частині, що стосується покупця, зазначивши покупцем квартири двох осіб: малолітнього [PERSON] на 1/ 2 частку, та її, [PERSON] на 1/ 2 частку. Що стосується договору іпотеки квартири [ADDRESS] № PML-702/1118/2008, укладеного 26.08.2008 р., то враховуючи, що його предметом є квартира, 1/ 2 частка якої придбана для малолітньої дитини та за її кошт, а попередній дозвіл органу опіки та піклування на його укладання не отримувався, то відповідно цей договір є нікчемним. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, надали пояснення аналогічні вищевикладеним. Представник відповідача ПАТ «ОТП Банк», який також є представником третьої особи ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вважає, що обставини на які посилається позивач є надуманими,оскільки вона стверджує, що звернулася за отриманням кредиту лише 26.08.2008 р., але 19.08.2008 р. було звернення до банку із анкетою-заявою про видачу кредиту і кредитні кошти видано на тих умовах, яких позивач просила банк. Тобто, позивач мала намір укласти договір іпотеки ще 19.08.2008 р. Зазначає, що сама позивач навмисно ввела в оману виконавчий комітет Київської районної у м. Харкові ради, та навмисно не повідомила про те, що укладення договору про купівлю 1/ 2 частки квартири [ADDRESS] не є можливим, оскільки вказаний об'єкт нерухомості відсутній, тобто дана частка не виділена в натурі. Доводи позивача про те, що нібито навмисно не зазначено, як покупця спірної квартири, її сина, щоб безперешкодно укласти договір іпотеки, також дійсності не відповідають, оскільки позивач навмисно при укладенні договорів іпотеки та кредиту не повідомила банк про існування прав третіх осіб на спірне майно. Висновки позивача стосовно того, що єдиним можливим способом відновлення прав її сина може бути лише визнання договору недійсним, однак, позивач не врахувала положення договору іпотеки, відповідно до якого іпотекодавець має право вчиняти будь-які юридичні дії щодо предмета іпотеки зі згоди іпотекодержателя. Позивач не надала доказів щодо врегулювання спору в позасудовому порядку. Даний позов поданий не з метою захисту порушених прав, а з метою уникнення цивільно-правової відповідальності за взяті на себе зобов'язання по договору іпотеки. Просила суд застосувати строки позовної давності до заявлених позивачем вимог і у зв,зку із цим відмовити у задоволенні вимог позивача. Третя особа ПН ХМНО Мусієнко О.І. у судове засідання не з'явилася, надала пояснення, у яких зазначила, що 26.08.2008 р. нею посвідчено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] Сторонами договору виступали: продавець - [PERSON] та покупець - [PERSON] Договір купівлі-продажу укладався за згодою чоловіка покупця, [PERSON], справжність підпису якого на заяві нею засвідчено 21.08.2008 р., як він стверджує, що гроші, які витрачаються на придбання цієї нерухомості є їх з дружною спільною сумісною власністю. Придбана нерухомість буде об'єктом права спільної сумісної власності. Покупцю роз'яснялися правові наслідки укладання цього договору. При укладанні договору третій особі не було відомо про наявність рішення Виконавчого комітету Київського району у м. Харкові, покупець зобов'язана була купити на ім'я малолітнього сина [PERSON], [INFO] 1/ 2 частину спірної квартири, але покупець придбала спірну квартиру на своє ім'я в період зареєстрованого шлюбу. [PERSON] не надала вищевказане рішення і мови про придбання 1/ 2 частини спірної квартири на ім'я малолітнього сина [PERSON] за його особисті кошти не було. Вказує, що вона діяла у суворій відповідності до приписів законів України, встановила дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Встановлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснено шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов договору купівлі-продажу та його правових наслідків для кожної із сторін. В подальшому надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи служба у справах дітей Жовтневого району Управління служб у справах дітей департаменту праці та соцполітики Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності та просив прийняти рішення, врахувавши інтереси неповнолітньої дитини. Третя особа [PERSON] надала заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з,явилася,кореспонденція яка направлялася на її адресу повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 43). [PERSON] разом із сином проживає і зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 44). Рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Харкові ради від 19.08.2008 р. № 159-2, [PERSON] дозволено від імені малолітнього сина [PERSON], [INFO], укласти договір купівлі-продажу частини однокімнатної квартири [ADDRESS],і купити на його ім'я 1/ 2 частину однокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS]; нотаріусу інформувати опікунську раду про укладання договору купівлі-продажу 1/ 2 частини однокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] на ім'я малолітнього [PERSON] (а.с. 45). 21.08.2008 р. між [PERSON], яка також діяла від імені малолітнього сина [PERSON] та на підставі рішення Київського райвиконкому м. Харкова та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] передали у власність, а [PERSON] прийняла у власність квартиру [ADDRESS] в м. Харкові, загальна вартість якої складає 10274 грн. (а.с. 46). 21.08.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб № 702/1616/08, відповідно до якого банк відкрив позивачу поточний рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування (а.с. 48-49). 21.08.2008 р. [PERSON] внесла готівку на поточний рахунок у розмірі 16400 грн. та 25000 грн. (а.с. 51-52). 21.08.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договори № 702/1620/08 та 702/1619/08 про ощадний банківський вклад з щорічною сплатою відсотків, відповідно до умов яких, банк приймає від клієнта на зберігання грошові кошти в національній або іноземній валюті з урахуванням відсотків по вкладу (а.с. 53-54). 26.08.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ML-702/1118/2008, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 28000 доларів США на придбання нерухомого майна, зі сплатою 6,25 відсотків річних до 26.08.2019 р. (а.с. 55-58). 26.08.2008 р. укладено договір купівлі-продажу квартири, сторонами якого є [PERSON] та [PERSON], відповідно до якого [PERSON] передала у власність, а [PERSON] прийняла у власність однокімнатну квартиру [ADDRESS] за 271236 грн., що в еквівалент складає 56000 доларів США. Договір укладено зі згоди чоловіка позивача - [PERSON] та посвідчено ПН ХМНО Мусієнко О.І. (а.с. 60). Відповідно до договору іпотеки № PL-702/1118/2008, укладеного 26.08.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], його предметом є квартира [ADDRESS] (а.с. 62-64). Із додаткового договору № 1 від 13.10.2011 р. до договору іпотеки № PL-702/1118/2008., вбачається, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набув усіх прав вимоги за договором іпотеки (а.с. 65-69). Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] суд виходить із того, що при укладанні оспорюваних договорів, були порушені права малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» передбачено, що зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень неприпустимо. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 6 ст. 203 ЦПК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Із ст. 217 ЦК України вбачається, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Згідно з ч. 2 ст. 235 Цивільного Кодексу України, якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. У відповідності до п. 26 роз'яснень Верховного Суду України від 04.08.2001 року Правових позицій, щодо розгляду судами окремих категорій цивільних справ, в тому числі зобов'язань, що виникають з угод - якщо, при розгляді позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним з тих підстав, що насправді покупцем є інша особа, суд, встановивши факт, що придбане майно, було отримано за кошти саме цієї особи і для неї, та за наявності відсутності інших підстав для визнання даної угоди недійсною, визнає, відповідно до ст. 235 Цивільного Кодексу України в редакції 2004 року - недійсним лише в частині, що стосується покупця, зазначивши покупцем майна за даним договором особу, за рахунок коштів якої і для якої фактично укладалась спірна угода. Суд вважає, що на кошти належні малолітньому [PERSON] після відчуження частини квартири [ADDRESS] а було придбано квартиру [ADDRESS] факт укладання позивачем у день відчуження квартири, а саме, 21.08.2008 р. з ЗАТ «ОТП Банк» договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб № 702/1616/08,на який внесено готівку у розмірі 16400 грн. та 25000 грн. Вищевикладене дає суду підстави для визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] недійсним у частині , що стосується покупця і зазначення покупцем 1\\2 частини квартири малолітнього [PERSON]. Наявність у договорі купівлі-продажу відомостей про покупця є підставою для визнання за ним права власності і проведення правової реєстрації. Стосовно вимог позивача про визнання недійсним договору іпотеки і додаткового договору до нього суд також вважає ці вимоги обґрунтованими. Відповідно до договору від 19.04.2008 року позивач передала ТОВ «ХІАН» виключне право на здійснення продажу квартири готельного типу, що належала їй та малолітньому [PERSON]. Від імені ТОВ «ХІАН» договір уклав [PERSON] 26.08.2008 року позивач уклала з ЗАТ «ОТП Банк» кредитний договір № МL-702/1118/2008, відповідно до якого отримала в кредит грошові кошти у сумі 28000 доларів США для конкретної цілі - придбання нерухомого майна .Від імені банку при укладанні кредитного договору діяло ТОВ «Харківська інвестиційна агенція нерухомості» ( ХІАН) у особі Кобзана І.М., тобто та ж особа, що укладала з позивачкою договір про надання виключного права на реалізацію квартири готельного типу. Зазначене свідчить , що представник банку при укладанні кредитного договору достеменно знав про наявність у малолітньої дитини права на житло і про наявність рішення виконкому Київської райради м. Харкова, яким позивачу надано дозвіл на продаж квартири готельного типу за умови придбання на ім,я дитини ? частини квартири [ADDRESS]. Зазначене свідчить, що подальша передача позивачем у іпотеку квартири є незаконною, та такою, що порушує права малолітньої дитини, оскільки позивач не мала права розпоряджатися квартирою і передавати її в іпотеку. Статтею 228 ЦК України встановлюється нікчемність правочинів які спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної чи юридичної особи, держави, АРК, територіальної громади, незаконне заволодінням ним. У зв,язку із вищевикладеним суд вважає безпідставними доводи представника відповідача про те, що банку не було відомо про наявність у неповнолітньої дитини права на житло, яке передано в іпотеку. Оскільки судом визнано недійсним договір іпотеки то недійсним є і додатковий договір № 1 від 13.10.2011 р. до договору іпотеки № PL-702/1118/2008, оскільки його дія безпосередньо пов,язана з договором іпотеки . Суд не вбачає підстав для застосування до правовідносин що виникли позовної давності , як про це просить, представник відповідача з підстав передбачених ч.4 ст. 261 ЦК України, оскільки при розгляді справи встановлено, що порушені цивільні права та інтереси неповнолітньої особи. Питання про стягнення судових витрат вирішено судом відповідно до вимог ст..88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved