Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

6 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, в якій просить постановити рішення про усиновлення ними та [PERSON] дитину [PERSON], [INFO]. Заява обґрунтована наступним. Заявники проживають разом більше десяти років, а саме з 29 квітня 2003 року, коли зареєстрували шлюб. Проживають у власному будинку загальною площею 65 кв.м. До кримінальної та адміністративної відповідальності заявники не притягувалися, на обліку у нарколога та психіатра не перебувають. Заявники мають добрий стан здоров'я, за місцем проживання характеризуються з позитивної сторони. Заявники зазначають, що у зв'язку з тим, що у них не має власних дітей, вони звернулися до служби у справах дітей Томашпільської РДА, де їх було поставлено на облік, як кандидатів в опікуни. Заявники пройшли навчання в обласному центрі соціальних служб сім'ї, дітей та молоді, були ознайомлені з регіональним банком даних дітей, що мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Сім'ї [PERSON] сподобалася дівчинка [PERSON], [INFO], що перебувала в Тульчинському обласному спеціалізованому будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки. Батьки дитини злісно ухилялися від виховання та утримання дитини, внаслідок чого рішенням Томашпільського районного суду від 4 грудня 2012 року у них було відібрано малолітню дитину [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Розпорядженням Томашпільської районної державної адміністрації від 6 червня 2013 року № 186, [PERSON] була встановлена опіка над малолітньою [PERSON] майже рік дитина проживала у сім'ї [PERSON], останні полюбили її як власну дитину. За весь час перебування дитини у сім'ї [PERSON], батьки дитини жодного разу її не провідали, ніякої допомоги їй не надали, розвитком дитини не цікавилися, тому рішенням Томашпільського районного суду від 18 березня 2014 року [PERSON] та [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно їхньої малолітньої дитини [PERSON] [PERSON] та [PERSON] прийняли рішення про усиновлення своєї підопічної [PERSON] Служба у справах дітей Томашпільської РДА підготувала відповідний висновок про доцільність усиновлення дитини [PERSON] та відповідність його інтересам дитини. Заявники вказують, що з правовими наслідками усиновлення вони ознайомлені, корисних цілей не переслідують, єдиним їхнім бажанням є мати дитину, дати їй належне виховання та освіту. Наділити її батьківською любов'ю і створити здорові сімейні відносини. Також заявники вказують, що у них є бажання та матеріальні умови, тому вони впевнені, що зможуть забезпечити дитину всім необхідним в повній мірі. В судовому засіданні заявники [PERSON] та [PERSON]. заявлені вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини, викладені у заяві, попросили заяву задовольнити. Начальник служби у справах дітей Томашпільської РДА Мокрак Л.В. в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви, вважає за доцільне постановити рішення про усиновлення заявниками [PERSON] Старший прокурор прокуратури Томашпільського району Дацюк С.М. в судовому засіданні не заперечив проти задоволення заяви. Представник відділу РАЦС Томашпільського РУЮ в судове засідання не з'явився, однак начальник відділу РАЦС подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, щодо розгляду заяви-на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, розглянувши заяву зацікавленої сторони, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обгрунтованою, яка підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п.4 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення. За положеннями ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ч.2 ст. 208 СК України у виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Відповідно до статей 217, 219 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків, яка має бути безумовною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Усиновлення дитини проводиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Статтею 224 цього Кодексу визначено вичерпний перелік обставин, які мають істотне значення і які має враховувати суд при ухваленні рішення про усиновлення: 1/ стан здоров'я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2/ мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3/ мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4/ взаємовідносини особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується дитиною; 5/ особу дитини та стан її здоров'я; 6/ ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Судом установлено, що громадяни України [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] звернулися до суду із заявою про усиновлення [PERSON], [INFO]. Як вбачається із рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 18 березня 2014 року, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] позбавлено батьківських праві відносно їхньої малолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки [PERSON] та [PERSON], після відібрання рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 4 грудня 2012 року дитини [PERSON] без позбавлення батьківських прав, не усунули причини, які перешкоджали належному вихованню дитини. Згідно висновку про доцільність удочеріння малолітньої [PERSON], [INFO], та відповідність інтересам дитини, Томашпільська районна державна адміністрація вважає удочеріння [PERSON] [PERSON] та [PERSON] доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] та [PERSON], подружжя матеріально забезпечене, працює та має стабільний заробіток, бажає прихистити та огорнути любов'ю знедолену дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, виховати її, піклуватися про фізичний та розумовий розвиток дитини і забезпечити її усім необхідним. Згідно ст. 207 СК України усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти того, що заявники-[PERSON] та [PERSON] дійсно можуть бути усинослювачами та усиновлюють дитину - [PERSON], в її інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Так, згідно медичних висновків від 04.03.2014 року, подружжя [PERSON] мають добрий стан здоров'я, згідно довідки про дохід [PERSON], останній працює муляром 3 розряду будівельно-монтажного потягу 687, його заробіток за період вересень 2013року -лютий 2014 року склав 12721,82 гривні, згідно довідки пенсійного фонду у Томашпільському районі [PERSON] отримує пенсію по інвалідності, яка за період вересень 2013 року-лютий 2014 року склала 6129,00 гривень, згідно довідок управління інформаційно-аналітичного забезпечення УМВС України у Вінницькій області [PERSON] та [PERSON] засудженими за кримінальними справами не значаться та в розшуку не перебувають. Подружжя [PERSON] довело суду, що вони розуміють усі аспекти щодо усиновлення дитини, відчувають себе психологічно готовими до виховання усиновленої дитини, зможуть надати дитині належне виховання, освіту, духовний та фізичний розвиток; з історією розвитку, станом здоров'я дитини та правовими наслідками усиновлення подружжя обізнане. Відповідно до ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров'я. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв'язку з віком або станом здоров'я не усвідомлює факту усиновлення. Відповідно до ст. ст. 3, 4, 5, 7 Сімейного кодексу України (далі - СК) кожна особа має право на проживання в сімї. Сімя створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 21 Конвенції про права дитини держави - учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися у першочерговому порядку і вони забезпечують, щоб у випадку усиновлення дитини в іншій країні застосовувалися такі самі гарантії і норми, які застосовуються щодо усиновлення в середині країни. Суд вважає неможливим та недоцільним з'ясування волі дитини [PERSON] на усиновлення, оскільки через свій ранній дитячий вік (4 роки) вона не в змозі чітко та ясно висловлювати свою згоду на усиновлення. Зазначене відповідає вимогам ч..ч.3,4 ст.218 СК України. Згідно ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов'язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб'єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про охорону дитинства» усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України відповідно до закону. Однак, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 219 Сімейного кодексу України, усиновлення дитини проводиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав. Відповідно до ст. 207 Сімейного кодексу України, усиновлення це прийняття усиновлювачем в сім'ю особи на правах сина чи дочки, що здійснюється на підставі рішення суду. Таким чином судом визначено, що будь - якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявників немає. [PERSON] та [PERSON] має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, а саме [PERSON], усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно ст. 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини державний орган реєстрації цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Суд, враховуючи обставини по справі, а саме, що запис заявників батьками усиновленої дитини відповідає інтересам дитини, що усиновлюється, вважає можливим задовольнити заяву в частині таких змін. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Відповідно до частини першої статті 225 СК, частини сьомої статті 255 ЦПК усиновлення вважається здійсненим з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved