Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

30.08.2019 року позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування платежів за житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що позивач та відповідачі є співвласниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Останні три роки відповідачі здають в оренду свою частину будинку третім особам, які не сплачують за комунальні послуги. Як наслідок позивач вимушена самостійно нести витрати на комунальні послуги будинку задля уникнення негативних наслідків у вигляді пені або відключення постання житлово-комунальних послуг. У зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом т а просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь половину вартості сплачених нею платежів за житлово-комунальні послуги в сумі 35006,90 гривень. Ухвалою суду від 14.01.2020 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони за справою в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток, які повернулися до суду без вручення, а також шляхом розміщення оголошення про виклик відповідачів до суду на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області у зв`язку з відсутністю зареєстрованого місця проживання (перебування). Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Відзиву проти позову від відповідачів до суду не надходило. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Судом установлено з наданої позивачем інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.02.2017 року, що [PERSON] є власником 1/48 частини житлового будинку [ADDRESS] , власником його 1/48 частини є [PERSON] , а власником його 2/3 частин є [PERSON] . Згідно довідки №18 від 02.08.2019 року голови органу самоорганізації населення квартального комітету №9 за адресою: [ADDRESS] проживають протягом трьох років (2016/2019 року) не зареєстровані особи, котрі не є власниками будинку. З наданих стороною позивача квитанції вбачається, що витрати за комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] були понесені громадянином [PERSON] . Будь-яких доказів понесення витрат на комунальні послуги саме позивачем суду не надано, а також не надано доказів на підтвердження права власності позивача на житловий будинку [ADDRESS] . За таких обставин не можливо встановити у чому саме були порушені відповідачами права та інтереси позивача. В силу вимог ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч.1 ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5,6 ст.81 ЦПК України). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтований та не підлягає задоволенню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову судом відмовлено, не підлягають відшкодуванню з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати на сплату судового збору.

Outcome: dismissed