Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

31 березня 2021 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 30 492,95 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2 270 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30 червня 2020 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 60200094222 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™. Цей договір укладено в електронній формі, що згідно п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору в письмовій формі та підписаного власноручно. Згідно з п. 8.1 договору клієнт отримує товари від постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів клієнту. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь процесинг-центра. Згідно вказаних умов договору відповідачу передано в оренду на умовах лізингу мобільний телефон Xiaomi Мі 10 8/256GB Grey, встановленою вартістю 25 841,33 грн. Відповідач станом на 25 березня 2021 року не виконав прийнятих зобов`язань, сплативши лише 30 червня 2020 року 2 584,00 грн. Таким чином, станом на 25 березня 2021 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає 30 492,95 грн з яких 23 257,33 грн - заборгованість за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару; 7 235,62 грн - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору. 15 квітня 2021 року ухвалою судді прийнято справу до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача у позові просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті «Судова влада». З урахуванням положень ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. З урахуванням положень ст. ст. 223, 280 ЦПК України та позиції позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 30 червня 2020 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 60200094222 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™, за умовами якого останньому передано в оренду на умовах лізингу телефон мобільний Xiaomi Мі 10 8/256GB Grey вартістю 25 841,33 грн, у тому числі платіж при укладенні договору - 2 584,13 грн. Згідно вказаного договору клієнт отримує товари (послуги) від постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь процесинг-центра. Пунктом 13.1 умов договору про отримання товарів в системі «ПлатиПізніше™» передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом строку, визначеного періодом та кількістю періодичних платежів, якщо інше не вказано в пакеті фінансування, цей договір вважається автоматично пролонгованим на кожний наступний рік, якщо зобов`язання сторін за цим договором на кінець строку його дії не є погашеним. Відповідно до п.12.2-12.3 договору, у разі прострочення сплати платежів на строк до десяти календарних днів клієнт сплачує неустойку в розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 (десяти) календарних днів, клієнт зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі 10 (десять) відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Згідно із п. 12.4. договору, у разі прострочення клієнтом сплати платежів на строк більше 30 (тридцяти) календарних днів, останній зобов`язаний за першою вимогою процесинг-центра протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання такої вимоги достроково одноразово сплатити на користь останнього всі платежі, належні до сплати згідно з пакетом фінансування. Відповідно до п. 12.5. договору, у разі прострочення сплати платежу, повністю або частково, на строк більше 30 (тридцяти) днів, клієнт зобов`язаний самостійно повернути товари за адресою місцезнаходження процесинг-центра. Повернення товарів не позбавляє клієнта від обов`язку сплатити наявну поточну заборгованість за договором. Пунктом 14 договору встановлено графік сплати місячних платежів. Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач станом на 25 березня 2021 року має заборгованість в сумі 30 492,95 грн, з якої: сума заборгованості за основним зобов`язанням - 23 257,33 грн., сума неустойки - 7 235,62 грн. 11 грудня 2017 року між ТОВ «ФК «Фангарант Груп» та ФОП [PERSON] укладено договір № 2017121101 про участь постачальника в системі ПлатиПізніше (факторингу), за умовами якого всі права вимоги, що випливають з умов договору були відступлені постачальником на користь ТОВ ФК «Фангарант Груп» в момент підписання договору. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Проте в порушення умов договору, статей 509, 526 ЦК України відповідач зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі не виконав, останній платіж в розмірі 2 584 грн був здійснений 30 червня 2020 року, у зв`язку з чим станом на 25 березня 2021 року позивачем нарахована заборгованість в розмірі 23 257,33 грн. Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано отримання ним товару з розстроченням платежу та наявність заборгованості в розмірі 23 257,33 грн, доказів неправильності проведеного розрахунку суду також не надано, а отже, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 договору, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] неустойка почала нараховуватись з 20 вересня 2020 року, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Алчевськ, Луганської області віднесено до вказаного переліку. Разом з тим, відповідно до 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин. Відповідач відповідно до позовної заяви та копії договору про отримання товарів в системі ПлатиПізнішетм зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на спростування вказаного суду доказів не надано, тому на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» він має бути звільнений від сплати штрафних санкцій за вказаним договором. В зв`язку з цим суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду в розмірі 1 731,36 (23257,33/30492,95*2270) грн.

Outcome: partial