Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

29.07.2021 р. позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що їй на праві власності належить 3/200 частини літ. Л, Л2 інв. № 3,4 загальною площею 272,4 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , що складається з наступних приміщень: частина приміщення № 4 коридор № 1 площею 6,2 кв.м., сходи № 1А площею 3,5 кв.м., коридор № 2 площею 11,1 кв.м., туалет № 3 площею 1,7 кв.м., вмивальник № 4 площею 1,9 кв.м., цех № 5 площею 19,8 кв.м., склад № 6 площею 36,1 кв.м., вмивальник № 7 площею 1,5 кв.м., туалет № 8 площею 1,7 кв.м., у приміщенні № 14 цех № 1 площею 167,2 кв.м., майданчик № 2 площею 7,8 кв.м., підсобка № 3 площею 3,0 кв.м., підсобка № 4 площею 2,7 кв.м., підсобка № 5 площею 8,2 кв.м. Право власності на 3/200 частини літ. Л, Л2 інв. № 3,4, розташованої за адресою: [ADDRESS] було визнано на підставі рішення Господарського суду Запорізької області від 18.03.2011 р. справа № 10/5009/600/11. У позивача існує потреба у виділенні належних їй приміщень у самостійні об`єкти нерухомого майна для здійснення своїх господарських цілей, що зумовлено відсутністю порозуміння з відповідачами відносно спільного володіння, користування та розпорядження приміщеннями, що знаходяться у спільній (частковій) власності. Зокрема, позивач наразі позбавлена можливості відчужити та розпоряджатися власним майном, передати майно в іпотеку, заставу тощо. Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, належні позивачу 3/200 частини літ. Л, Л2 інв. № 3,4 за адресою: [ADDRESS] , являють собою: нежитлове приміщення № 14 (світлового поверху літ.Л інв. № 3,4, яке складається із: цеху № 1 площею167,2 м2, майданчика № 2 площею 7,8 м2, підсобки № 3 площею 3,0 м2, підсобки № 4 площею 2,7 м2, підсобки № 5 площею 8,2 м2, загальною площею 188,9 м2; нежитлове приміщення № 16 (першого поверху літ. Л інв. № 3,4), яке складається із: коридору № 1 площею 6,2 м2 (раніше коридор № 1 в приміщенні № 4), сходів № 1а площею 3,5 м2 (раніше сходи № 1а в приміщенні № 4), коридору № 2 площею 11,1 м2 (раніше коридор № 2 в приміщенні № 4), туалету № 3 площею 1,7 м2 (раніше туалет № 3 в приміщенні № 4), вмивальника № 4 площею 1,9 м2 (раніше вмивальник № 4 в приміщенні № 4), цеха № 5 площею 19,8 м2 (раніше цех № 5 в приміщенні № 4), складу № 6 площею 36,1 м2 (раніше склад № 6 в приміщенні № 4), вмивальника № 7 площею 1,5 м2 (раніше вмивальник № 7 в приміщенні № 4), туалету № 8 площею 1,7 м2 (раніше туалет № 8 в приміщенні № 4), загальною площею 83,5 м2. Об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення № 14 загальною площею 188,9 м2 по [ADDRESS] , є відокремленим, має окремий вихід і може бути виділене в натурі. Об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення № 16 загальною площею 83,5 м2 по [ADDRESS] , є відокремленим, має окремий вихід і може бути виділене в натурі. За позовом [PERSON] просить виділити у самостійні об`єкти нерухомого майна 3/200 частин літ.Л, Л2 інв.№ 3,4 за адресою: [ADDRESS] , що належать їй на підставі рішення Господарського суду Запорізької області від 18.03.2011 року у справі № 10/5009/600/11 у 2 (два) самостійні приміщення: нежитлове приміщення № 14 (світлового поверху літ.Л інв. № 3,4), яке складається із відповідних приміщень та нежитлове приміщення № 16 (першого поверху літ. Л інв. № 3,4), яке складається із відповідних приміщень. Ухвалою від 20.08.2021 р. відкрито провадження у справі і призначено підготовче судове засідання на 17.09.2021 р. 17.09.2021 р. підготовче судове засідання відкладено на 23.09.2021 р. у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті. 17.09.2021 р. до суду надійшла зустрічна позовна заява ТОВ «Скамер» про визнання права власності на нерухоме майно та виділ частки у самостійний об`єкт нерухомості. У зустрічній позовній заяві ТОВ «Скамер» зазначає, що [PERSON] бажає виділити у самостійні об`єкти нерухомості 3/200 частини літ. Л., Л2 інв.№ 3,4 за адресою: [ADDRESS] , що уявляють собою нежитлове приміщення № 14 та нежитлове приміщення № 16. 01.10.2020 р. між первісним позивачем та ТОВ «Скамер» було укладено договір оренди, згідно з яким ТОВ «Скамер» орендує у первісного позивача нежитлове приміщення № 16 (першого поверху літ.Л інв. № 3,4), що розташоване за адресою: [ADDRESS] , ціна приміщення 120\~000 грн. На час передачі приміщення, воно знаходилось у незадовільному стані. Фізичний знос приміщення складав 47%. Капітальний та поточний ремонт приміщення первісним позивачем не поводився, приміщення довгий час не використовувались. Стан отриманого приміщення перешкоджав його використанню позивачем відповідно до призначення та умов договору оренди. У зв`язку з вище переліченими причинами, позивач був змушений зробити капітальний ремонт вказаного приміщення. Будь-яких зауважень щодо проведення капітального ремонту первісний позивач не заявляла, витрат на проведення капітального ремонту не несла. В ході проведення ремонтних робіт виявлено ряд скритих недоліків приміщення, які при візуальному огляді не були помічені, а ігнорування цих недоліків призвело б до погіршення якості вже виконаних робіт. Ці роботи були виконані позивачем власними коштами без проходження процедури затвердження кошторисної документації з метою скоротити строк ремонтних робіт для використання приміщення за призначенням. Позивачем на проведення капітального ремонту було витрачено приблизно 50000 грн. Враховуючи, що в результаті проведення капітального ремонту, відбулося збільшення вартості орендованого майна, приміщення стало більш комерційно привабливим, відбулося поліпшення технічного, фізичного та його функціонального стану, позивач вважає, що нежитлове приміщення № 16 (першого поверху літ.Л інв.№ 3,4), має бути передано йому у власність, оскільки приміщення наразі має істотно інші ознаки у порівнянні з попереднім об`єктом найму, в розумінні ч.4 ст.778 ЦК України. Також ТОВ «Скамер» на праві власності належить 27/50 частин літ.Л, Л2, інв.№ 3,4, загальною площею 3250,4 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , що складається з наступних приміщень: частина приміщення № 1: - технологічна дільниця № 10 площею 186,4 кв.м., пофарбовочна № 11 площею 28,0 кв.м., компресорна № 12 площею 18,5 кв.м., склад № 13 площею 52,8 кв.м., цех № 14 площею 613,8 кв.м., кімната № 15 площею 25,8 кв.м., промислова дільниця № 16 площею 74,4 кв.м., комора № 17 площею 2,4 кв.м., промислова дільниця № 18 площею 37,7 кв.м., цех № 22 площею 789,2 кв.м., склад № 19 площею 34,6 кв.м., склад № 20 площею 32,4 кв.м., кімната № 21 площею 14,0 кв.м., склад № 22А, площею 73,8 кв.м., склад № 23 площею 37,7 кв.м., склад № 23А, площею 35,4 кв.м., коридор № 24 площею 12,6 кв.м., вмивальник № 25 площею 4,6 кв.м., туалет № 26 площею 1,1 кв.м., туалет № 27 площею 1,1 кв.м., туалет № 28 площею 1,4 кв.м., туалет № 29 площею 1,5 кв.м., вмивальник № 30 площею 3,3 кв.м., склад № 31 площею 39,7 кв.м., коридор № 32 площею 17,8 кв.м., кімната № 33 площею 12,6 кв.м., цех № 34 площею 235,6 кв.м., кімната № 35 площею 13,5 кв.м., комора № 36 площею 2,6 кв.м., комора № 37 площею 2,6 кв.м., кімната № 38 площею 9,0 кв.м., сходова клітина № 39 площею 14,6 кв.м., кабінет № 66 площею 13,5 кв.м., кабінет № 67 площею 10,8 кв.м., кабінет № 68 площею 14,0 кв.м., вмивальник № 69 площею 6,4 кв.м., туалет № 70 площею 1,6 кв.м., туалет № 71 площею 1,1 кв.м., кімната прийому їжі № 72 площею 10,9 кв.м., кабінет № 73 площею 11,6 кв.м., кабінет № 74 площею 21,9 кв.м., кабінет № 75 площею 28,7 кв.м., коридор № 76 площею 29,3 кв.м., кабінет № 77 площею 28,6 кв.м., роздягальня № 78 площею 37,8 кв.м., душ № 79 площею 1,6 кв.м., туалет № 80 площею 1,4 кв.м., вмивальник № 81 площею 1,3 кв.м., вмивальник № 82 площею 2,8 кв.м., туалет № 83 площею 1,1 кв.м., комора № 84 площею 6,3 кв.м., кімната № 85 площею 6,2 кв.м., кімната № 86 площею 17,6 кв.м., комора № 87 площею 2,2 кв.м., туалет № 88 площею 1,6 кв.м., вмивальник № 89 площею 1,9 кв.м., душ № 90 площею 3,5 кв.м., роздягальня № 91 площею 54,0 кв.м., кімната № 92 площею 19,8 кв.м., кімната № 93 площею 36,7 кв.м., кабінет № 94 площею 32,7 кв.м., кабінет № 95 площею 22,3 кв.м., кабінет № 96 площею 17,2 кв.м., коридор № 97 площею 66,7 кв.м., сходова клітина № 98 площею 14,7 кв.м.; приміщення № 2 котельня № 1 площею 24,5 кв.м.; приміщення № 3 склад № 1 площею 142,3 кв.м.; приміщення № 6 склад № 1 площею 115,0 кв.м., кімната № 2 площею 10,3 кв.м. Право власності на 27/50 частин літ.Л, Л2, інв.№ 3,4, розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул.Кругова, 165 було визнано за позивачем на підставі рішення Господарського суду Запорізької області від 18.03.2011 р. Позивач бажає виділу його частки у майні у самостійні об`єкти нерухомості. Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, належні позивачу 27/50 частин літ. Л, Л2 інв. № 3,4 за адресою: [ADDRESS] , уявляють собою три відокремлених приміщення, а саме: нежитлове приміщення № 2 (першого та світлого поверху літ.Л інв. № 3,4), яке складається із: котельні № 1 площею 24,5 м2 (раніше котельня № 1 в приміщенні № 2), технологічної дільниці № 2 площею 186,4 м2 (технологічна дільниця № 10 в приміщенні № 1), складу № 3 площею 52,8 м2 (раніше склад № 13 в приміщенні № 1), компресорної № 4 площею 18,5 м2 (раніше компресорна № 12 в приміщенні № 1), фарбувальної № 5 площею 28,0 м2 (раніше фарбувальна № 11 в приміщенні № 1), цеху № 6 площею 608,6 м2 (раніше цех № 14 площею 613,8 м2 в приміщенні № 1), кімнати № 7 площею 25,8 м2 (раніше кімната № 15 в приміщенні № 1), кабінету № 8 площею 28,6 м2 (раніше кабінет № 77 в приміщенні № 1), цеху № 9 площею 789,2 м2 (раніше цех № 22 в приміщенні № 1), промислової дільниці № 10 площею 74,4 м2 (раніше промислова дільниця № 16 в приміщенні № 1), комори № 11 площею 2,4 м2 (раніше комора № 17 в приміщенні № 1), промислової дільниці № 12 площею 37,7 м2 (раніше промислова дільниця № 18 в приміщенні № 1), складу № 13 площею 142,3 м2 (раніше склад № 1 в приміщенні № 3), складу № 14 площею 34,6 м2 (раніше склад № 19 в приміщенні № 1), складу № 15 площею 32,4 м2 (раніше склад № 15 в приміщенні № 1), складу № 16 площею 115,0 м2 (раніше склад № 1 в приміщенні № 6), кімнати № 17 площею 10,3 м2 (раніше кімната № 2 в приміщенні № 6), кімнати № 18 площею 14,0 м2 (раніше кімната № 21 в приміщенні № 1), складу № 19 площею 73,8 м2 (раніше склад № 22а в приміщенні № 1), складу № 23 площею 37,7 м2 (раніше склад № 23 в приміщенні № 1), коридору № 21 площею 12,6 м2 (раніше коридор № 24 в приміщенні № 1), складу № 22 площею 35,4 м2 (раніше склад № 23-а в приміщенні № 1), загальною площею 2385,0 м2; нежитлового приміщення № 3 (першого та світлового поверху літ.Л інв. № 3,4), яке складається із: цеха № 1 площею 240,8 м2 (раніше цех № 34 площею 235,6 м2 в приміщенні №1), сходової клітини № 2 площею 14,6 м2 (раніше сходова клітина № 39 в приміщенні №1), кімнати № 3 площею 9,0 м2 (раніше кімната № 38 в приміщенні № 1), комори № 4 площею 2,6 м2 (раніше комора № 37 в приміщенні № 1), комори № 5 площею 2,6 м2 (раніше комора № 36 в приміщенні № 1), кімнати № 6 площею 13,5 м2 (раніше кімната № 35 в приміщенні № 1), кімнати № 7 площею 12,6 м2 (раніше кімната № 33 в приміщенні № 1), допоміжного приміщення № 8 площею 17,8 м2 (раніше коридор № 32 в приміщенні № 1), складу № 9 площею 39,7 м2 (раніше склад № 31 в приміщенні № 1), вмивальника № 10 площею 3,3 м2 (раніше вмивальник № 30 в приміщенні № 1), туалету № 11 площею 1,5 м2 (раніше туалет № 29 приміщенні № 1), туалету № 12 площею 1,4 м2 (раніше туалет № 28 в приміщенні № 1), вмивальника № 13 площею 4,6 м2 (раніше вмивальник № 25 в приміщенні № 1), туалету № 14 площею 1,1 м2 (раніше туалет № 27 в приміщенні № 1), туалету № 15 площею 1,1 м2\~ (раніше туалет № 26 в приміщенні № 1), сходовї клітини № 16 площею 14,7 м2 (раніше сходова клітина № 98 в приміщенні № 1), кабінету № 17 площею 17,2 м2\~ (раніше кабінет № 96 в приміщенні № 1), кабінету № 18 площею 22,3 м2 (раніше кабінет № 95 в приміщенні № 1), кабінету № 19 площею 32,7 м2 (раніше кабінет № 94 в приміщенні № 1), кімнати № 20 площею 36,7 м2 (раніше кімната № 93 в приміщенні № 1), кімнати № 21 площею 19,8 м2 (раніше кімната № 92 в приміщенні № 1), коридору № 22 площею 66,7 м2 (раніше коридор № 97 в приміщенні № 1), кімнати № 23 площею 17,6 м2 (раніше кімната № 86 в приміщенні № 1), душу № 24 площею 3,5 м2 (раніше душ № 90 в приміщенні № 1), вмивальника № 25 площею 1,9 м2 (раніше вмивальник № 89 в приміщенні № 1), туалету № 26 площею 1,6 м2 (раніше туалет № 88 в приміщенні № 1), комори № 27 площею 2,2 м2 (раніше комора № 87 в приміщенні № 1), роздягальні № 28 площею 54,0 м2 (раніше роздягальня № 91 в приміщенні № 1), роздягальні № 29 площею 37,8 м2 (раніше роздягальня № 78), душу № 30 площею 1,6 м2 (раніше душ № 79), туалету № 31 площею 1,4 м2 (раніше туалет № 80 в приміщенні № 1), вмивальника № 32 площею 1,3 м2 (раніше вмивальник № 81 в приміщенні № 1), вмивальника № 32 площею 1,3 м2 (раніше вмивальник № 81 в приміщенні № 1), туалету № 33 площею 1,1 м2 (раніше туалет № 83 в приміщенні № 1), вмивальника № 34 площею 2,8 м2 (раніше вмивальник № 82 в приміщенні № 1), комори № 35 площею 6,3 м2 (раніше комора № 84 в приміщенні № 1), кімнати № 36 площею 6,2 м2 (раніше кімната № 85 в приміщенні № 1), загальною площею 715,6 м2; нежитлового приміщення № 15 (світлового поверху літ.Л інв. № 3,4), яке складається із: кабінету № 1 площею 28,7 м2 (раніше кабінет № 75 в приміщенні № 1), коридору № 2 площею 29,3 м2 (раніше коридор № 76 в приміщенні № 1), кабінету № 3 площею 21,9 м2 (раніше кабінет 74 в приміщенні № 1), кабінету № 4 площею 11,6 м2 (раніше кабінет № 73 в приміщенні № 1), кімнати прийому їжі № 5 площею 10,9 м2 (раніше кімната прийому їжі № 72 в приміщенні № 1), вмивальника № 6 площею 6,4 м2 (раніше вмивальник № 69 в приміщенні № 1), туалету № 7 площею 1,1 м2\~ (раніше туалет № 71 в приміщенні № 1), туалету № 8 площею 1,6 м2 (раніше туалет № 70 в приміщенні № 1), кабінету № 9 площею 14,0 м2 (раніше кабінет № 68 в приміщенні № 1), кабінету № 10 площею 10,8 м2 (раніше кабінет № 67 в приміщенні № 1), кабінету № 11 площею 13,5 м2 (раніше кабінет № 66 в приміщенні № 1), загальною площею 149,8 м2. Об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення № 2 загальною площею 2385,0 м2 по [ADDRESS] , є відокремленим, має окремий вихід і може бути виділене в натурі. Об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення № 3 загальною площею 715,6 м2 по [ADDRESS] , є відокремленим, має окремий вихід і може бути виділене в натурі. Об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення № 15 загальною площею 149,8 м2 по [ADDRESS] , є відокремленим, має окремий вихід і може бути виділене в натурі. За позовом ТОВ «Скамер» просить: визнати право власності на нежитлове приміщення № 16 (першого поверху літ. Л інв. № 3,4) за адресою: [ADDRESS] , яке складається із: коридору № 1 площею 6,2 м2 (раніше коридор № 1 в приміщенні № 4), сходів № 1а площею 3,5 м2 (раніше сходи № 1а в приміщенні № 4), коридору № 2 площею 11,1 м2 (раніше коридор № 2 в приміщенні № 4), туалету № 3 площею 1,7 м2 (раніше туалет № 3 в приміщенні № 4), вмивальника № 4 площею 1,9 м2 (раніше вмивальник № 4 в приміщенні № 4), цеха № 5 площею 19,8 м2 (раніше цех № 5 в приміщенні № 4), складу № 6 площею 36,1 м2 (раніше склад № 6 в приміщенні № 4), вмивальника № 7 площею 1,5 м2 (раніше вмивальник № 7 в приміщенні № 4), туалету № 8 площею 1,7 м2 (раніше туалет № 8 в приміщенні № 4), загальною площею 83,5 м2; виділити у самостійні об`єкти нерухомого майна 27/50 частин літ.Л, Л2 інв.№ 3,4 за адресою: [ADDRESS] , що належать ТОВ «Скамер» на підставі рішення Господарського суду Запорізької області від 18.03.2011 року у 3 (три) самостійні приміщення: нежитлове приміщення № 2, нежитлове приміщення № 3 та нежитлове приміщення № 15. 23.09.2021 р. підготовче судове засідання відкладено на 22.10.2021 р. через перебування судді у відпустці. 22.10.2021 р. зустрічний позов ТОВ «Скамер» прийнято до розгляду разом з первісним позовом, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 25.11.2021 р. 25.11.2021 р. розгляд справи відкладено на 17.12.2021 р. для повторного виклику відповідачів на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України. Представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі та за відстуності позивача, просить задовольнити первісний позов та не заперечує проти задоволення позовних вимог ТОВ «Скамер» в частині виділу об`єктів у самостійні об`єкти нерухомості, в задоволенні вимог про визнання права власності просить відмовити через відсутність правових та фактичних підстав. Представник ТОВ «Скамер» подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення первісного позову [PERSON] та просить задовольнити позов, пред`явлений ТОВ «Скамер». Відповідач [PERSON] в процесі розгляду справи подала заяву про розгляд справи без її участі, рішення по суті спору відносить на розсуд суду. Також зазначила, що їй на праві власності належить 1/50 частина літ. Л, Л2 інв. № 3,4 за адресою: [ADDRESS] , яка складається з відповідних приміщень та успадкована нею після смерті [PERSON] . Вказані приміщення були виділені за її позовом у самостійні об`єкти нерухомості, а тому право спільної часткової власності припинилось. Відповідач [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи за позовом [PERSON] про виділення приміщень у самостійні об`єкти нерухомості без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Представники відповідачів ТОВ «Технологічні продукти», ПП «ЄФС», ТОВ «Два-Холдінг» до суду не з`явились, про розгляд справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позови не подавали. Суд розглянув справу за відстутності представників відповідачів на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, позов ТОВ «Скамер» слід задовольнити частково з наступних підстав. З наданих позивачами письмових доказів судом встановлено, що на\~підставі рішення\~Господарського суду\~Запорізької області\~від 18.03.2011\~(справа\~№ 10/5009/600/11)\~за позивачем\~ [PERSON] було визнано право власності на 3/200 частин літ. Л, Л2 інв. № 3,4, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 272,4 кв.м., а за позивачем ТОВ «Скамер» визнано право власності на 27/50 частин згаданого приміщення (а.с.23-32). Також зі змісту вищевказаного рішення господарського суду та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що позивачі та відповідачі є співвласниками приміщення за адресою: [ADDRESS] , та їм на праві спільної часткової власності належать інші відповідні частини цього нежилого приміщення (а.с.33-35). Відповідно до висновку експерта щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (а.с.42), об`єкти нерухомого майна: нежитлове приміщення № 14 загальною площею 188,9 м2 по [ADDRESS] , є відокремленим, має окремий вихід і може бути виділене в натурі; нежитлове приміщення № 16 загальною площею 83,5 м2 по [ADDRESS] , є відокремленим, має окремий вихід і може бути виділене в натурі. Відповідно до висновку експерта щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (а.с.81): нежитлове приміщення № 2 загальною площею 2385,0 м2 по [ADDRESS] , є відокремленим, має окремий вихід і може бути виділене в натурі; нежитлове приміщення № 3 загальною площею 715,6 м2 по [ADDRESS] , є відокремленим, має окремий вихід і може бути виділене в натурі; нежитлове приміщення № 15 загальною площею 149,8 м2 по [ADDRESS] , є відокремленим, має окремий вихід і може бути виділене в натурі. Суд, дослідивши письмові докази, що наявні в матеріалах справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 12\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1\~статті\~13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Частиною 1 статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а за змістом частини 1 статті 317 цього Кодексу зміст права полягає в тому, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм\~майном. Положеннями статті 355 ЦК України визначено: майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на\~праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором \~або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути\~фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Виходячи зі змісту статті 356 ЦК України, необхідно брати до уваги, що право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Тобто, кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Відповідно до статті 358\~ЦК\~України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є спільною частковою власністю. Частиною 1 статті 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із\~майна, що є у спільній часткові власності. Частиною 2 статті 364 ЦК України визначено, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (якщо річ є неподільною ч. 2 ст. 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно частин 3, 4 статті 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Проте, в разі неможливості укласти письмовий договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, співвласник має право вирішувати це питання у судовому порядку, виходячи з наступного. За змістом статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~та\~Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь\~які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до положень ст.ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. По даній цивільній справі позивачами [PERSON] та ТОВ «Скамер» в якості письмових доказів надано висновки експерта щодо технічної можливості виділу в натурі їх часток з об`єкта нерухомого майна, в якому вказано, що об`єкти нерухомого майна нежитлові приміщення № 2, 3, 14, 15, 16 за адресою: [ADDRESS] , є відокремленими, мають окремі виходи і можуть бути виділені в натурі. Оскільки відповідачами в процесі розгляду справи заперечень проти позовних вимог в цій частині не надано, а вищевказані висновки експерта не оспорюються та узгоджується з приписами статті 364 ЦК України щодо права і можливості співвласника (позивачів [PERSON] та ТОВ «Скамер») на виділ у натурі у самостійні об`єкти нерухомого майна відповідно 3/200 та 27/50 частин із майна, що є у спільній часткові власності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та ТОВ «Скамер» про виділення приміщень у самостійні об`єкти нерухомості, ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги ТОВ «Скамер» в частині визнання права власності суд виходив з наступного. Згідно ч.4 ст.778 ЦК України, на яку посилається позивач, якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом. З наданих ТОВ «Скамер» доказів в обґрунтування заявлених вимог про визнання права власності встановлено, що власник [PERSON] не надавала згоди на поліпшення нежитлового приміщення № 16, яке їй належить та було передано позивачу в оренду. Згідно ч.5 ст.778 ЦК України, якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості. Аналізуючи наведені вище положення діючого законодавства у сукупності з наданими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Скамер» в частині визнання права власності, не підлягають задволенню.

Outcome: partial