Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

31.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської Ради по Комунарському району про визначення місця проживання дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що знаходився у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони проживають окремо. Деякий час дитина мешкала з матір'ю, але з вересня 2014 року син [PERSON] постійно мешкає з позивачем та бабусею. Згоди щодо місця проживання дитини сторони не дійшли, проте син виявив бажання проживати разом з батьком. Позивач просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з його батьком [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, повністю підтвердив обставини, викладені у позовній заяві. Додатково суду пояснив, що з травня 2014 року син [PERSON] постійно мешкає з ним за адресою: [ADDRESS]. Дитина доглянута, отримує належний догляд, знаходиться у задовільному емоційному та фізичному стані. В квартирі крім нього та [PERSON] мешкає його матір (бабуся [PERSON]) - [PERSON], 1941 року народження. Квартира двохкімнатна, кімната, в якій мешкає [PERSON], містить все необхідне для проживання, розвитку та відпочинку дитини. Він на обліку у психіатра, нарколога та інших лікарів не перебуває. Працює електрозварювальником на АТ «Мотор Січ», отримує щомісячно заробітну плату близько 3000 гривень, сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], хоча останній мешкає разом з ним і знаходиться на його утриманні. Не чинить перешкоди у спілкуванні матері - [PERSON] з сином. Просить позов задовольнити. Представник позивача - [PERSON] позов підтримав, вважає, що є усі підстави та докази для задоволення вимог його довірителя. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надала заяву з проханням про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю бути присутньою в судовому засіданні, так як знаходиться на лікарняному по догляду за дитиною [PERSON]. Суд, під час прийняття рішення про розгляд справи без участі відповідача врахував поведінку останньої на попередніх судових засіданнях. Так, у судове засідання, призначене на 12.12.2014 року відповідач до суду не з'явилася та не повідомила причину своєї неявки. 30.12.2014 року у судовому засіданні [PERSON] повністю заперечувала проти задоволення позову та попросила суд відкласти розгляд справи у зв'язку з тим, що вона напередодні дізналася про наявність до неї позову та їй необхідно отримати кваліфіковану правову допомогу. Враховуючи клопотання відповідача, суд, незважаючи на те, що до суду прибули соціальний педагог та психолог школи, прийняв рішення про відкладення розгляду справи та призначив наступне судове засідання на 22.01.2015 року. У судове засідання 22.01.2015 року [PERSON] не з'явилася та подала до суду заяву про відкладення судового засідання у зв'язку з тим, що вона прибути до суду не може через сімейні обставини, а її представник, не зазначаючи його дані, зайнятий в іншому судовому процесі. Того ж дня, враховуючи прибуття у судове засідання всіх учасників провадження, крім відповідача, дитини, психолога та соціального педагога школи, де навчається [PERSON], суд вирішив розпочати судовий розгляд та після отримання пояснень від учасників провадження, відклав розгляд справи для належного повідомлення відповідача про дату наступного судового засідання та отримання особистих пояснень останньої. Про явку у судове засідання 06.02.2015 року [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення зазначеного судового засідання. Проте, до суду відповідач не з'явилася та надала заяву про чергове відкладення судового засідання, враховуючи лікарняний дитини - [PERSON], та необхідність з останнім відвідати саме у час призначення судового засідання лікаря. У судовому засіданні 06.02.2015 року неповнолітній [PERSON] повідомив суду, що дійсно разом з матір'ю відвідував лікаря 06.02.2015 року, але звільнились вони о 10-40 годині, після чого мати запропонувала йому прогулятись містом, що вони і робили, поки його не забрав батько. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач зловживала своїми правами, передбаченими цивільно-процесуальним законодавством України, навмисно, без поважних на то причин, не з'являлася у судові засідання та таким чином намагалася затягнути розгляд даної справи. [PERSON] мала можливість бути присутньою при розгляді даної справи, а також реально мала право реалізувати свої права та інтереси особисто або через свого представника, але не скористалась цим. Враховуючи, що поведінка відповідача могла б призвести до порушення норм ст.157 ЦПК України, враховуючи роз'яснення у Постанові № 11 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», суд прийняв рішення за можливе розглядати справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами. Представник третьої особи - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району - Борисенкова В.Б. вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, просить їх задовольнити у повному обсязі з урахуванням їх висновку про визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює у ЗОШ № 23 соціальним педагогом. У 5-му класі ЗОШ № 23 навчається [PERSON], який зі слів класного керівника останнім часом стривожений, тому що хвилюється стосовно свого місця проживання та конфлікту між батьками з цього приводу. Зі слів [PERSON] було встановлено, що він останнім часом мешкає разом з батьком, який піклується про нього і з ним йому комфортно. Мешкати з мамою не бажає, тому що остання вживає алкогольні напої, запрошує у гості незнайомих чоловіків. Разом із класним керівником дитини - [PERSON] вони відвідали житло батька [PERSON], яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У квартирі чисто, затишно, прибрано, хлопчик має все необхідне для нормального життя (ліжко, шафу, телевізор) та навчання (письмовий стіл, комп'ютер, принтер). На батька та бабусю [PERSON] не скаржиться. Мати хлопчика - [PERSON] декілька разів відвідувала батьківські збори. Судом відповідно до вимог ст. 182 ЦПК України в присутності представника органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району - Борисенкової В.Б., психолога [PERSON] (закінчила повний курс Запорізького педагогічного інституту за спеціальністю «Педагогіка та психологія (дошкільна), пройшла навчання в Регіональному навчальному центрі бізнесу і комп'ютерної технології за програмою «Практична психологія» було опитано неповнолітнього [PERSON], який пояснив, що він бажає проживати разом з батьком та бабусею, тому що у них йому більш спокійно. Батько з бабусею піклуються про нього, у квартирі чисто, є всі речі для навчання та дозвілля. З мамою він зустрічається, вона інколи приїздить і телефонує, але жити разом з нею не хоче, тому що мати додому, коли він разом з нею мешкав, запрошувала у гості незнайомих чоловіків, вживає алкогольні напої. Вислухавши пояснення сторін та думку дитини, допитавши свідка, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Судом встановлено, що від спільного проживання сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно інформації, наданої директором ЗОШ № 23 м. Запоріжжя № 01-16/224 від 30.10.2014 року, [PERSON] є учнем 5-В класу, охайним, врівноваженим, комунікабельним, має багато друзів у класі. Школу відвідував систематично, за період навчання у початкових класах батьки приділяли хлопчику належну увагу, відвідували батьківські збори, хоча і мешкали окремо. З початку навчань у 5-му класі [PERSON] має пригнічений настрій, став неуважним, з бесіди було встановлено, що хлопчик переймається проблемами в сім'ї, скаржиться на недостатню увагу з боку матері. В ході бесіди розповів, що мешкає разом з батьком та бабусею, які про нього піклуються і здійснюють за ним належний догляд (а.с. 7-11). Судом також встановлено, що на теперішній час малолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 28.10.2014 року [PERSON] проживає разом зі своїм батьком - [PERSON] та бабусею - [PERSON] в двокімнатній квартирі за адресою [ADDRESS]. В квартирі присутні всі необхідні меблі, побутова техніка. Для [PERSON] виділена окрема кімната, в якій створено умови для проживання та розвитку дитини (а.с.9). Згідно виробничої характеристики та довідки про доходи № 860/3 від 20.10.2014 року, виданих АТ «Мотор Січ» [PERSON] працює електрозварювальником теплосилового цеху, за період роботи зарекомендував себе кваліфікованим та відповідальним спеціалістом, за період з 01.04.2014 року по 30.09.2014 року отримав дохід в розмірі 17 826 грн. 44 коп. (а.с. 5-6). Довідками № № 4154, 4162 від 23.12.2014 року, наданими КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на обліку не перебувають. З відповіді на запит суду КУ «Обласна психіатрична лікарня» повідомила, що [PERSON] та [PERSON] на обліку лікаря-психіатра не знаходяться, за медичною допомогою не звертались. Згідно інформації начальника Комунарського РВ УМВС України в Запорізькій області № 68/7-14124 від 25.12.2014 року, в провадженні СВ Комунарського РВ ЗМУ знаходиться кримінальне провадження № 12014080040004762 від 24.11.2014 року за фактом звернення [PERSON] до Комунарського РВ ЗМУ із заявою про те, що невідома особа 24.11.2014 року шахрайським шляхом заволоділа мобільним телефоном у його сина, який належить заявнику. Кримінальні провадження відносно [PERSON] та [PERSON] не порушувались. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 29.12.2014 року, встановлено, що за адресою: [ADDRESS] мешкає [PERSON] разом з малолітнім сином - [PERSON], 2004 року народження та матір'ю - [PERSON], 1941 року народження (бабуся хлопчика). Умови проживання задовільні. Квартира має дві кімнати, коридор, кухню, санвузол та ванну кімнату. Квартира обладнана необхідною побутовою технікою: два холодильники, газова піч, пральна машинка. В помешканні наявні усі необхідні меблі, чисто, затишно, тобто наявні всі умови для проживання дитини. При спілкуванні з дитиною з'ясовано, що [PERSON] має бажання проживати разом з батьком, але буде продовжувати спілкуватися з матір'ю. З акту обстеження умов проживання від 22.12.2014 року, встановлено, що за адресою: [ADDRESS] мешкає [PERSON], також за даною адресою зареєстрований малолітній [PERSON], але не мешкає. Умови проживання задовільні. Кімната знаходиться на 8-му поверсі 9-ти поверхового будинку. Кухня, санвузол та душова знаходяться в загальному користуванні. В кімнаті наявні усі необхідні меблі, тобто наявні всі умови для проживання дитини. На думку суду, позивач має більш сприятливі умови для проживання та виховання малолітнього, так як квартира є ізольованою, двокімнатною, санвузол і ванна розташовані окремо і знаходяться у користуванні лише позивача та його матері. Проте як умови проживання відповідача - кімната розташована у гуртожитку, санвузол, ванна та кухня, які знаходяться у загальному користуванні не можуть сприяти нормальному розвитку дитини з урахуванням того, що [PERSON] вживає алкогольні напої та приводе у кімнату незнайомих чоловіків. Згідно ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] № 01/01-41/0050 від 22.01.2015 року з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, приймаючи до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, її режим дня, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, на підставі ч. ч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 Сімейного кодексу України, принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району прийшов до висновку визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з батьком - [PERSON]. Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Так, ч. 1 ст. 161 СК України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, ч.2 ст.161 СК України чітко визначено, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. На рівні національного законодавства встановлено перелік обставин, за наявності яких малолітню дитину не можуть передати для проживання разом з матір'ю. Такими є: відсутність у матері самостійного доходу; зловживання матір'ю спиртними напоями або наркотичними речовинами; аморальна поведінка матері, яка може зашкодити розвиткові дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 18 Постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід врахувати також положення ст.160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Зазначені обставини судом враховуються при вирішенні даного спору. З пояснень допитаних сторін та досліджених судом письмових доказів, було встановлені обставини, які дають достатні підстави для визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з батьком (наявність інформації про вживання алкоголю [PERSON] та не зовсім моральну поведінку матері (привід чоловіків у кімнату гуртожитку при дитині), кращі умови для життя та виховання у квартирі батька, наявність постійного доходу, роботи у [PERSON].). Крім того, суд враховує вік дитини (10 років) та той факт, що малолітній виявив бажання проживати з батьком, відповідач не звертався до суду із позовом (зустрічним) про визнання місцем проживання дитини за його місцем мешкання. Згідно ст.59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Проживання малолітньої дитини з батьком, на думку суду, максимальною мірою відповідає інтересам дитини, оскільки це зумовлено низкою обставин: більш якісним і турботливим доглядом за дитиною з боку батька, більшою духовністю виховання, більш високим рівнем емоційної близькості між батьком та дитиною, необхідністю участі батька у вихованні дитини, існуючими традиціями в дитячому вихованні. Таким чином, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, враховуючи висновок органу опіки і піклування, який є обов'язковим при розгляді справ такої категорії, про доцільність проживання малолітньої дитини з батьком, належні умови для гармонійного розвитку дитини, суд дійшов обґрунтованого висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з тим, що зазначена вимога відсутня в позовній заяві, суд вважає за можливе її не розглядати. На підставі викладеного,

Outcome: approved