Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

30.06.2015 р. до суду звернулась позивач із позовною заявою до відповідачів про вселення, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у шлюбі з 19.11.2005 р. Від шлюбу у них двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу з [PERSON], вона за згодою чоловіка та його матері [PERSON], як власників цієї квартири, вселилась у квартиру [ADDRESS] як член сімї та була зареєстрована у цій квартирі. Після народження сина [PERSON], він був там зареєстрований та став там мешкати. У березні 2014 р. у звязку із постійними конфліктами вона забрала сина та тимчасово виїхала до своєї матері у Словянській район. 12.04.2015 р. вона народила дочку та звернулась до відповідачів з проханням зареєструвати дитину у зазначеній квартирі, але їй відмовили. 02.06.2015 р. вона приїхала до квартири, але вхідні двері тим ключем, що у неї був, вона відкрити не змогла. У квартирі знаходяться її особисті речі та речі сина. Вважає, що вона як член сімї відповідачів, має право на мешкання у спірній квартирі, а неповнолітні діти повинні мешкати і бути зареєстрованими за місцем мешкання та реєстрації батьків. Просила позовні вимоги задовольнити, вселити її та двох неповнолітніх дітей, зобовязати відповідачів передати ключі від вхідної двері квартири. 06.08.2015 р. відповідачами за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] була подана зустрічна позовна заява до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначили, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. 19.11.2005 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, та після цього вони почали мешкати у зазначеній квартирі. В березні 2014 р. [PERSON] добровільно переїхала мешкати у інше приміщення, до теперішнього часу вона в квартирі не мешкає, її особистих речей у квартирі немає. Відповідно до ст. 107 ЖК України, у разі якщо член сімї наймача житлового приміщення вибув з приміщення в інше місце проживання, то він втрачає право користування даним житловим приміщенням з моменту вибуття. Статтею 405 ЦК України встановлено, член сімї власника житла втрачає право користування даним житлом при відсутності члена сімї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла чи законом. Відповідач [PERSON] не бере участь в утриманні квартири і оплаті комунальних послуг. Своїми діями вона перешкоджає у здійсненні права користування та розпорядження цією квартирою. Просили зустрічні позовні вимоги задовольнити. У судовому засідання представник позивача за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила, що у позовній заяві була допущена технічна помилка, що позивач поїхала у березні 2014 р., вона поїхала 17.03.2015 р., оскільки була направлена на лікування у звязку із тяжкою вагітністю. До цього часу вона постійно мешкала у квартирі [ADDRESS]. Після пологів не змогла повернутись у квартирі, оскільки на дверях був змінений замок. У судовому засіданні відповідач [PERSON] за первісним позовом позовні вимоги не визнала у повному обсязі, зазначила, що сварки почались з першого дня шлюбу, [PERSON] постійно виганяла [PERSON] з квартири. Позивач виїхала з квартири ще у лютому 2014 р., тоді ж вивезла і свої речі. Заперечує проти вселення онуків у квартиру. Просила відмовити у задоволенні первісного позову. Представник відповідача [PERSON] за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, зазначив, що ? часткою квартири володіє відповідач [PERSON], яка згоди на мешкання позивача у квартирі не дає. Просив відмовити у задоволенні первісного позову. Відповідач [PERSON] за первісним позовом у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, зазначив, що позивач особисті речі та речі дитини забрала у січні 2015 р. Заперечує проти вселення дітей до квартири. Замок від дверей не мінявся. Просив відмовити у задоволенні первісного позову. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] за зустрічним позовом позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зазначив, що відповідач за зустрічним позовом [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням, оскільки не мешкає більше року, а саме з березня 2014 р. Просив задовольнити зустрічні позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, зазначила, що у позовній заяві була допущена технічна помилка, [PERSON] виїхала з квартири 17.03.2015 р., оскільки була вагітна та потребувала стаціонарного лікування. Позивачі чинили їй перешкоди у користуванні квартирою, коли вона повернулась до квартири, там був змінений замок. Просила у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є її дочкою. У березні 2015 р. дочка поїхала із квартири, оскільки у неї були проблеми із вагітністю. Після пологів дочка поїхала до квартири, але не змогла відкрити двері, оскільки вони були закриті на два замки, а у неї були ключі тільки від одного замка. У квартирі залишились меблі, речі дочки та онука [PERSON]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] поїхала за два тижні до пологів з м. Краматорська, оскільки з чоловіком та його родиною були постійні скандали, а у неї була важка вагітність та вона потребувала стаціонарного лікування, після вагітності [PERSON] поїхала жити до своєї матері. Вона особисто бачила, що [PERSON] після пологів приїжджала у квартиру, але двері не змогла відкрити, оскільки вона була закрита на інший замок, від якого у неї немає ключів. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у січні 2015 р. [PERSON] прийняла рішення про виїзд з м. Краматорська. З січня 2015 р. вона не мешкає квартирі. Ключі у неї були. Заслухавши сторін, повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Як видно, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі з 19.11.2005 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 031408, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області. (а.с. 5) Від цього шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 118695, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області 30.03.2007 р., та свідоцтвом про народження серії І-НО № 683826, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. (а.с. 6) Відповідно до свідоцтва про право власності від 22.03.2001 р. квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності у рівних частках належить відповідачам за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8) У довідці з місця мешкання про склад сімї та реєстрації від 02.06.2015 р., виданій КП «Служба єдиного замовника» зазначено, що [PERSON] постійно мешкає та зареєстрована у [INFO] з 13.03.2007 р., а з 30.07.2007 р. у ній зареєстрований неповнолітній [PERSON]. (а.с. 7) Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Ніхто не може примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно\~із ст. 311 ЦК України, фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. \~Відповідно до\~ст. 405 ЦК України,\~члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, які вони мають право займати, визначаються його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено у судовому засіданні, позивачем [PERSON] був дотриманий порядок вселення у спірну квартиру, що не оспорювалось сторонами, та позивач була зареєстрована з 13.03.2007 р.; спірна квартира була постійним місцем мешкання позивача та її неповнолітньої дитини, і тільки 17.03.2015 р. позивач поїхала до своєї матері, оскільки у неї з чоловіком постійно виникали конфлікті ситуації, а вона була вагітна на останніх місяцях та потребувала стаціонарного лікування. Зазначення у позовній заяві позивачем, що вона в березні 2014 р. поїхала із спірної квартири, суд визнає технічною помилкою, як стверджувалось представником позивача, оскільки це підтверджується і поясненнями представника позивача, яка складала позовну заяву, та поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], який пояснив, що [PERSON] з січня 2015 р. не мешкає у квартирі. Після пологів позивач приїжджала до квартири, але не змогла відкрити вхідні двері, оскільки ключів від другого замка вхідної двері у неї не було, на її прохання до відповідачів пустити її до квартири з двома малолітніми дітьми, їй було відмовлено, що підтверджують свідки [PERSON] та [PERSON] Крім того, відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України, місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місцем проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги позивача за первісним позовом [PERSON] про вселення її та неповнолітніх дітей у спірну квартиру. Що стосується позовної вимоги позивача за первісним позовом [PERSON] про зобовязання відповідачів [PERSON] та [PERSON] передати ключі від вхідної двері квартири [ADDRESS], то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 16 ЦПК України, \~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Зобовязання передати ключі не є способом захисту цивільного права та інтересу, а є одним із способів виконання рішення суду про вселення, який обирається державним виконавцем, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги за первісним позовом. Відповідно до п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», члени сімї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сімї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сімї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. З матеріалів справи та досліджених судом доказів видно, що відповідач за зустрічним позовом [PERSON] 17.03.2015 р. поїхала до своєї матері у Словянський район, оскільки у неї з чоловіком постійно виникали конфлікті ситуації, а вона була вагітна на останніх місяцях та потребувала стаціонарного лікування. 12.04.2015 р. вона народила доньку, та після пологів приїхала до квартири, але не змогла відкрити вхідні двері, оскільки ключів від другого замка вхідної двері у неї не було, на її прохання до відповідачів пустити її до квартири з двома малолітніми дітьми, їй було відмовлено, що підтверджують свідки [PERSON] та [PERSON] Тобто позивачі за зустрічним позовом чинили відповідачу [PERSON] перешкоди у користуванні спірною квартирою. Суд не бере до уваги пояснення позивачів за зустрічним позовом, що відповідач [PERSON] не мешкає у квартирі з початку 2014 р., оскільки вони спростовуються поясненнями представника позивача, свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], останній є чоловіком позивача за зустрічним позовом [PERSON] та пояснив, що у січні 2015 р. [PERSON] прийняла рішення про виїзд з м. Краматорська, з січня 2015 р. вона не мешкає у квартирі. На підставі викладеного, враховуючи, що позивачі за зустрічним позовом чинили перешкоди відповідачу у користуванні квартирою № 5 буд. 19 по вул. Бикова у м. Краматорську Донецької області, та не підтвердилась відсутність [PERSON] у квартирі понад один рік, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: partial