Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

29 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись при цьому на наступні обставини. Відповідно до укладеного договору б/н від 21 січня 2010 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 27 травня 2011 року відповідачу було остаточно збільшено кредитний ліміт до 10300,00 грн. Позивач належним чином виконав своє зобовязання за договором шляхом надання коштів відповідачу. Прийняті на себе зобовязання відповідач не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість станом на 31 грудня 2015 року, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 10299,99 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 38308,32 грн., заборгованість за пенею та комісією 2800,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (відсоткова складова) 2570,42 грн., загалом в сумі 54478,73 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та стягнути на його користь судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, в разі неявки відповідача просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у друкованому засобі масової інформації газеті центральних органів виконавчої влади «Урядовий курєр» (а.с.41-42). За таких обставин зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору б/н від 21 січня 2010 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.13-19). 27 травня 2011 року відповідачу було остаточно збільшено кредитний ліміт до 10300,00 грн. (а.с.12). Позивач належним чином виконав своє зобовязання за договором шляхом надання коштів відповідачу. Прийняті на себе зобовязання відповідач не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість станом на 31 грудня 2015 року, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 10299,99 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 38308,32 грн., заборгованість за пенею та комісією 2800,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (відсоткова складова) 2570,42 грн., загалом в сумі 54478,73 грн. (а.с.8-11). За змістом положень ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 54478,73 грн. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1378,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved