Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

31.08.2017 року позивачі звернулися до суду з позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 10 жовтня 2014 року в м. Первомайськ Миколаївської області померла їх мати, дружина [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, що складалося з: житлового будинку, що розташований по вулиці Заболотного, 23, в селі Голубече Крижопільського району Вінницької області, житлового будинку, що розташований по вулиці Одеській, 75, в місті Первомайську Миколаївської області та 1/2 частини квартири № 76, що розташована по вулиці Коротченко, 20, в місті Первомайську Миколаївської області. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, позивачі звернулися до нотаріуса Першої Первомайської державної нотаріальної контори. Вони бажали поділити спадкове майно таким чином: [PERSON] 1/2 частину житлового будинку, що розташований по вулиці Заболотного, 23, в селі Голубече Крижопільського району Вінницької області, та 1/2 частину квартири № 76, що розташована по вулиці Коротченко, 20, в місті Первомайську Миколаївської області; [PERSON] 1/2 частину житлового будинку, що розташований по вулиці Заболотного, 23, в селі Голубече Крижопільського району Вінницької області, та житловий будинок, що розташований по вулиці Одеській, 75, в місті Первомайську Миколаївської області. Так, 12.02.2016 року позивачі отримали тільки свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку, що розташований по вулиці Заболотного, 23, в селі Голубече Крижопільського району Вінницької області. 11.08.2017 року позивачі звернулися до нотаріуса з метою укладення між ними договору поділу спадкового майна відповідно до ч. 3 ст. 1267 ЦК України. Проте, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріусом постановою від 11.08.2017 року їм було відмовлено у посвідченні договору про поділ спадкового майна та у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в звязку з тим, що реєстрація права власності на житловий будинок, що розташований по вулиці Одеській, 75, в місті Первомайську Миколаївської області, та квартиру № 76, що розташована по вулиці Коротченко, 20, в місті Первомайську Миколаївської області, не була проведена. Слід зазначити, що житловий будинок по вулиці Одеській, 75, в місті Первомайську Миколаївської області, дійсно належав померлій [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 23.05.2005 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, [PERSON], за реєстровим номером 4633. Згідно ч. 2 ст. 719 ЦК України, договір дарування нерухомої речі укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Вказівки закону на обовязковість державної реєстрації угоди такого виду Цивільним кодексом України, прийнятим 16.01.2003 року в чинній на той час редакції не передбачено, тому така реєстрація не здійснювалася. Після нотаріального посвідчення договору померла [PERSON] не звернулася до Первомайського МБТІ для проведення державної реєстрації права власності на своє імя. Тому, право власності на житловий будинок залишилося зареєстрованим за колишнім власником будинку, хоча фактично та відповідно до ст. 722 ЦК України перейшло з моменту прийняття дару до померлої [PERSON] Квартира № 76, що розташована по вулиці Коротченко, 20, в місті Первомайську Миколаївської області, належить чоловіку померлої [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17.11.2006 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, [PERSON], за реєстровим номером 3880. Дана квартира була спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], оскільки була придбана за час подружнього життя. Тому, для прийняття спадщини необхідно виділити частку померлої [PERSON] зі спільного майна подружжя та визнати право власності на неї за [PERSON] у порядку спадкування за законом. Отже, з вищевказаних підстав позивачі не можуть укласти угоду щодо поділу спільного майна подружжя та отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, тому відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, єдиним способом захисту їх прав, є звернення до суду для визнання права власності на нього в судовому порядку. Від представника позивачів на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Від представника відповідача на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала і просила прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивачі є єдиними спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], яка померла 10.10.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 11.10.2014 року серія І-ФП № 207736 (а.с. 8). До складу спадщини після смерті [PERSON] входить: житловий будинок, що розташований по вулиці Заболотного, 23, в селі Голубече Крижопільського району Вінницької області, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Крижопільською державною нотаріальною конторою Вінницької області 24.03.2014 року за реєстровим номером 244 (а.с. 9); житловий будинок, що розташований по вулиці Одеській, 75, в місті Первомайську Миколаївської області який належав спадкодавцю на підставі договору дарування, посвідченого 23.05.2005 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, [PERSON], за реєстровим номером 4633 (а.с. 12); квартира № 76, що розташована по вулиці Коротченко, 20, в місті Первомайську Миколаївської області, право власності на яку належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17.11.2006 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, [PERSON], за реєстровим номером 3880 (а.с. 16-20). 1/2 частина вказаної квартири належить спадкодавцю на праві спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачі є єдиними спадкоємцями за законом спадкового майна померлої [PERSON], тому звернулися до Першої Первомайської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. 12.02.2016 року позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку, що розташований по вулиці Заболотного, 23, в селі Голубече Крижопільського району Вінницької області, та зареєстрували право власності на свої частки, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.02.2016 року № 53526374 (а.с. 10). 11.08.2017 року позивачі звернулися до нотаріуса з метою укладення між ними договору поділу спадкового майна відповідно до ч. 3 ст. 1267 ЦК України. Вони бажали поділити спадкове майно таким чином: [PERSON] 1/2 частину житлового будинку, що розташований по вулиці Заболотного, 23, в селі Голубече Крижопільського району Вінницької області, та 1/2 частину квартири № 76, що розташована по вулиці Коротченко, 20, в місті Первомайську Миколаївської області; [PERSON] 1/2 частину житлового будинку, що розташований по вулиці Заболотного, 23, в селі Голубече Крижопільського району Вінницької області, та житловий будинок, що розташований по вулиці Одеській, 75, в місті Первомайську Миколаївської області. Проте, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріусом їм було відмовлено у посвідченні договору про поділ спадкового майна та у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в звязку з тим, що реєстрація права власності на житловий будинок, що розташований по вулиці Одеській, 75, в місті Первомайську Миколаївської області, та квартиру № 76, що розташована по вулиці Коротченко, 20, в місті Первомайську Миколаївської області, не була проведена, що підтверджується копіями постанови від 11.08.2017 року та зведеного акту вартості будівель і споруд, наданого КП «Первомайське МБТІ» (а.с.11, 13-14). Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-VІ державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно\~ст. 63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За такого, кожному з подружжя [PERSON] належало по 1/2 частці спірної квартири № 76, що розташована по вулиці Коротченко, 20, в місті Первомайську Миколаївської області, яка є спільною власністю подружжя. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3\~ст. 1267 ЦК України\~спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Позивачі бажають розділити спадщину, що вбачається з тексту позову та матеріалів спадкової справи. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що житловий будинок, що розташований по вулиці Одеській, 75, в місті Первомайську Миколаївської області, за життя належав [PERSON] і він входить до складу спадщини після її смерті, тому в порядку спадкування повинен відійти [PERSON] як спадкоємиці за законом. 1/2 частка спірної квартири № 76, що розташована по вулиці Коротченко, 20, в місті Первомайську Миколаївської області, за життя належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності і входить до складу спадщини після її смерті, тому в порядку спадкування повинна відійти [PERSON] шляхом виділу частки у спільному майні подружжя як спадкоємцю за законом. Згідно ч.1\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За частиною 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивачка не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України\~воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved