overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

29.11.2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07.08.2004 року, від якого у них народилася дитина - донька [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя не склалося через відсутність любові, взаєморозуміння і довіри, кожен фактично живе своїм життям, внаслідок чого вони з листопада 2015 року припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. З часу припинення шлюбних відносин вона почала проживати окремо. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, а тому просила суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 07 серпня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 236.( а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.( а.с. 5). Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

29.11.2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] в якому вказала, що вона 25.08.1989 р. вступила в шлюб з [PERSON], з яким проживали разом до 14.05.1998 р., коли шлюб між ними було розірвано. Сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Діти проживають разом позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач ніяких коштів на утримання дітей не надає, не приймає ніякої участі у їхньому вихованні. Відповідач на даний час не працює. Позивач зазначила, що її середній заробіток складає 210 грн., ніяких інших доходів, вона та діти не мають. У звязку з цим позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі на кожну дитину по 1/4 частині всіх доходів, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила суд справу розглянути за її відсутності, просила суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, в своїй заяві позовні вимоги визнав повністю, просив суд справу розглянути за його відсутності. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 25.08.1989 р. по 14.05.1998 р. зареєстрували шлюб 23.12.2014 р., що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС №409631 від 25.08.1989 р. та свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖС №055643 від 14.05.1998 р. Копією свідоцтва про народження серії І-ЖС№027148 від 21.11.2001 року підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС№091019 від 27.06.2008 року підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Ст.180 Сімейного Кодексу України зобов'язує батьків матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29.11.2016 року до досягнення кожною дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

29.11.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 26.09.1998 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 1593. Посилаючись на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з березня 2016 року. Від спільного життя з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Скиданова», відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26.09.1998 року, про що є актовий запис № 1593 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з березня 2016 року. Від спільного життя з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

29.11.2016 року позивач ТОВ Бахмут енергія звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачу по справі [PERSON]В, який зареєстрована за адресою: м. Бахмут (м. Артемівськ) Донецької області, вул. Ювілейна, 83/33, підприємство ТОВ Бахмут-енергія регулярно надає послуги по постачанню теплової енергії, за які необхідно щомісячно вносити плату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляється від сплати вартості наданих йому послуг і, не зважаючи на попередження, у добровільному порядку заборгованість, яка утворилася за період з 01.11.2011 року по 01.07.2016 року, не погашає. Розмір заборгованості складає 5 960 грн. 12 коп. Позивач просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу а також судовий збір. У судовому засіданні представник позивача, яка діє на підставі довіреності, вимоги позовної заяви підтримала та просила їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні, викладенім у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти стягнення суми боргу за послуги з теплопостачання, про що подав письмову заяву. Також пояснив, що заборгованість виникла через скрутне матеріальне становище. Суд, вислухавши доводи та пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач дійсно зареєстрований за адресою: м. Бахмут (м. Артемівськ) Донецької області, вул. Ювілейна, 83/33, що підтверджується довідкою на а. с. 28. ТОВ Бахмут енергія надає послуги по теплопостачанню за вказаною адресою. Порядок надання послуг та розрахунків встановлено відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги, а також Правилами надання послуг по централізованому опаленню, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по постачанню теплової енергії і гарячого водопостачання стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Судом встановлено, що відповідач дійсно не виконує своїх обовязків по оплаті за надані йому послуги і має заборгованість, що виникла за період з 01.11.2011 року по 01.07.2016 року у розмірі 5 960 грн. 12 коп. Це підтверджується витягом з особового рахунку № 21181, відкритого на імя [PERSON] (а. с. 5). Крім того, позивачем під час подання позовної заяви до суду було сплачено судовий збір у сумі 1 378 грн. 00 коп. Ці кошти в порядку ст. 88 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Беручи до уваги наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

29.11.2016 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб, який було зареєстровано 31.10.2009 р. Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 923; стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 01 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому посилається на те, що 31.10.2009 р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Приблизно з початку 2016 року між нею та відповідачем припинено шлюбі стосунки та вони не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу є неможливим оскільки між ними втрачено почуття любові та поваги. Строк на примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати разом з нею. В звязку з викладеним вона звернулася до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про те, що позов визнає та просить розглянути справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб 31.10.2009 р. Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений актовий запис № 923. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Суд вважає, що за вказаних обставин з урахуванням матеріального стану сторін, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 01 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 21.11.2027 р. Суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Також суд вважає, що оскільки сімя фактично розпалась, та існує формально, тому надання строку для примирення є безпідставним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

29.11.2016 р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (далі ТОВ «Служба миттєвого кредитування») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову вказує, що 29.05.2013 р. між відповідачем та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було укладено кредитний договір № 130529-161626 (далі Договір), за яким відповідач отримав кредит в розмірі 2000 грн. Відповідно до п.3.3 умов Договору [PERSON] зобовязався повернути отримані кошти, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 560 грн. строком до 11.06.2013 р. 21.06.2013 р. відповідач сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 960 грн. та пролонгував Договір строком до 05.07.2013 р.; 09.07.2013 р. сплатив відсотки в сумі 720 грн., пролонгував Договір строком до 23.07.2013 р.; 07.08.2013 р. сплатив відсотки в сумі 1160 грн., пролонгував Договір строком до 21.08.2013 р.; 22.08.2013 р. сплатив відсотки в сумі 600 грн., пролонгував Договір строком до 05.09.2013 р., після чого будь-яких виплат здійснено не було. Відповідач порушує свої зобовязання, ухиляється від їх виконання, в звязку з чим станом на 16.11.2016 р. заборгованість останнього перед ТОВ «Служба миттєвого кредитування» складає 62 652,80 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 2851,20 грн. та відсотками за користування кредитом 59\~801,60 грн. Представник позивача [PERSON] на судовий розгляд справи не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився,про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконувати належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до Договору від 29.05.2013 р. відповідач отримав кредит у ТОВ «Служба миттєвого кредитування» в розмірі 2000 грн., зі сплатою 2% за кожен день користування кредитом, терміном до 11.06.2013 р. а.с.4. У звязку з невиконанням [PERSON] зобовязаньза Договором станом на 16.11.2016 р. заборгованість останнього перед ТОВ «Служба миттєвого кредитування» складає 62 652,80 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 2851,20 грн. та відсотків за користування кредитом 59\~801,60 грн., що підтверджується розрахунком а.с.7-28. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

29.11.2016 р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] (а.с. 2-3), в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 32277,88 грн. та судові витрати. Свої вимоги \~позивач обґрунтовує тим, що 23.10.2013 р. між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» і [PERSON] було укладено кредитний договір № [NUMBER] від 23.10.2013 р., відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 22786 грн. зі строком повернення до 23.10.2016 р., зі сплатою відсотків за користування кредитом 0,01 річних. Однак відповідач належним чином свої зобовязання не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка станом на 14.11.2016 р. складає 32277,88 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 39). В судове засідання відповідач не з'явився, про причини неявки не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином (а.с. 40). За згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 23.10.2013 р. між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» і [PERSON] було укладено кредитний договір № [NUMBER] від 23.10.2013 р., відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 22786 грн. зі строком повернення до 23.10.2016 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом 0,01 річних (а.с. 3-6). Банк свої зобовязання виконав. Однак відповідач належним чином свої зобовязання не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка станом на 14.11.2016 р. складає 32277,88 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом 22786 грн., комісія за РО 9491,88 грн. (а.с. 15). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Статтею 628 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

29.11.2017 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі він знаходиться в зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивач також зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, останнім часом погіршилися стосунки, втратилося взаєморозуміння та взаємоповага, існують різні погляди на життя.. Позивач стверджує, що шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, тому в їх інтересах розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 03 червня 2004 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції у Київській області, про що зроблений актовий запис № 131, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER], виданим повторно 16 листопада 2017 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.7). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується даними паспорта позивача (а.с.3-4) та відповідачем не оспорюється. Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

29.11.2017 позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 01.06.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 446. Предметом позову є розірвання шлюбу, підставою позову є припинення шлюбних відносин. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києві від 22.01.2018 року відкрито провадження у справі, визначені правила подальшого розгляду справи у порядку загального позовного провадження (а.с.13). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.07.2018 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2012 року про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 446, та видано відповідне свідоцтво (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved