Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

31 травня 2018 року [PERSON] звернулася з позовною заявою до суду і просить, посилаючись на ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, збільшити розмір аліментів, призначених виконавчим листом Летичівського районного суду Хмельницької області від 17 червня 2013 року по справі №678/228/13-ц та стягувати з [PERSON] на її користь на утримання дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1130 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12 серпня 2016 року за рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області було розірвано шлюб між нею та відповідачем. За час шлюбу у них народилися дві дочки, які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Згідно виконавчого листа Летичівського районного суду Хмельницької області від 17 червня 2013 року по справі №678/228/13-ц було стягнуто щомісячно з відповідача на її користь на утримання двох дочок аліменти в розмірі по 350 грн. на кожну дитину, починаючи з 04 червня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття. На теперішній час значно зросли ціни та витрати на утримання дітей, кошів, які надає відповідач, не вистачає навіть на необхідний мінімум для спільних дітей, їх дочки часто хворіють респіраторними захворюваннями, тому для покращення імунітету та профілактики захворювань змушена придбавати відповідні вітами та ліки. Встановлений виконавчим листом розмір аліментів не відповідає законодавчо визначеному на даний час мінімальному розміру аліментів. 08 червня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги змінила та просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 30 відсотків всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, змінені позивачем вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників розгляд справи проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року судам роз'яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи те, що відповідач позов визнав, як визнав і наведені в позовній заяві обставини, на які послалась позивач, в суду відсутні сумніви щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, адже зі змісту поданої відповідачем заяви випливає повне та безумовне визнання позову, судом не було встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання відповідачем позову, задоволення остаточних вимог позивача та зміну розмірів аліментів. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки новий розмір аліментів буде застосовуватись з дня набрання рішенням суду законної сили, тому суд вважає, що є необхідним припинити стягнення аліментів по рішенню суду від 17 червня 2013 року на підставі якого було видано 17 липня 2013 року виконавчий лист. Судовий збір, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнена.

Outcome: approved