Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

6 березня 2019 року, [PERSON] звернувся до суду з названим позовом, в якому просив суд, розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 17.10.2009 року Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 166), що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим повторно Овідіопольським РВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області від 19.02.2019 р., від якого у сторін народились малолітні доньки : [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого повторно 19.02.2019 р.) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого повторно 19.02.2019 р.), посилаючись на те, що сімейне життя між ними не склалось, через різні характери та погляди на сімейне життя, подружні відносини, втрату взаємної поваги, у зв`язку з чим шлюбні відносини між ними припинились, вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому їхній шлюб носить формальний характер, так як сім`я розпалася і подальше збереження шлюбу неможливо. В судове засідання позивач не з`явився, надавши до свого позову письмове клопотання, в якому повністю підтримав свій позов, який просив задовольнити і слухати справу без її участі, не заперечуючи проти заочного розгляду справи (а.с. 11). Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у відповідності до вимог ст.ст. 130,131 ЦПК України, за останньою відомою судові і позивачу адресою її місця проживання, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулися до суду з відмітками про вручення судових повісток, причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності, відзиву або письмових пояснень суду не надала (а.с. 16,19,20). Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку в підготовчому судовому засіданні, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за наявними матеріалами справи, що відповідає положенням ст.ст. 191,281 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 17.10.2009 року Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 166), що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим повторно Овідіопольським РВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області від 19.02.2019 р., від якого у сторін народились малолітні доньки : [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого повторно 19.02.2019 р.) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого повторно 19.02.2019 р.), які за домовленістю сторін проживають разом з матір`ю (відповідачкою) (а.с. 5-7). З матеріалів справи вбачається, що сімейне життя між ними не склалось, через різні характери та погляди на сімейне життя, подружні відносини, втрату взаємної поваги, у зв`язку з чим шлюбні відносини між ними припинились, вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому їхній шлюб носить формальний характер, так як сім`я розпалася і подальше збереження шлюбу неможливо. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам, свободам позивача, малолітніх дітей та моральним засадам суспільства. Питання щодо розподілу судових витрат по справі в порядку ст. 141 ЦПК України позивачем у позові не ставиться, а тому судом не розглядається.

Outcome: approved