Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

3 жовтня 2013р. позивач [PERSON] звернулася із позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області про стягнення вартості ліків розміром 7 тис. 629грн.88коп. та відшкодування моральної шкоди на суму 5тис. грн. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач свої позовні вимоги обґрунтував тим, що вона в 1982р.-1983р. отримала виробничі травми внаслідок яких частково втратила працездатність та перебуває на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, який у зв'язку з втратою працездатності відповідно до висновку МСЕК здійснює страхове відшкодування. Їй за висновком МСЕК від 18 серпня 2005р. №04279 встановлено третю групу інвалідності із втратою сорока відсотків професійної працездатності та з потребою медикаментозного лікування, а згідно висновку ЛКК від 25.04.2013р. №290 їй було встановлено діагноз: хронічний післятравматичний остеомеліт Гарре с/3 правої стегнової кістки, стадія загострення та призначенні необхідні медикаменти для лікування. 13.05.2013р. вона надала відповідачу висновок ЛКК №290 щодо проведеного лікування у лікаря ортопеда-травматолога із чеками на суму 4тис.858грн.37коп. та заяву про відшкодування вартості ліків, а 6.06.2013р. вона надала відповідачу висновок ЛКК №197 від 3.06.2013р. про проведене лікування у невропатолога із чеками на суму 4тис. 301грн. 61коп. згідно переліку медикаментів, зазначених у висновку ЛКК. Таким чином, нею були надані відповідачу чеки на загальну суму 9тис.159грн.98коп. Без пояснення причини в рахунок відшкодування вартості ліків відповідачем їй було компенсовано лише 1тис.530грн.10коп. На підставі викладеного позивач просила стягнути із відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області на її користь в рахунок компенсації вартості придбаних ліків 7тис.629грн.88коп. та стягнути моральну шкоду в розмірі 5тис.грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Позивачка стверджувала, що до сьогоднішнього дня вона хворіє від перенесених травм. Їй важко пересуватися. Не викликає ніяких сумнівів потреба в ліках. Рекомендації надані професором та лікарями вищої категорії. Призначення ліків підтверджено трьома лікарями та висновками ВКК. Ніяких даних про неправильність лікування немає. Два рази на рік їй видають рішення ЛКК, згідно яких вона купує призначені лікарями ліки. До 2013р. завжди їй всі ліки оплачували. Ніхто їй не пропонував купляти ліки в конкретній аптеці. Вона вважає, що працівники Фонду надають суду неправдиву інформацію і безпідставно заперечують проти позову. Представники відповідача в судовому засіданні, не заперечуючи проти понесених позивачкою витрат на суму 7тис.629грн.88коп. на придбання медикаментів, але заперечуючи проти позову, вважали його безпідставним та необґрунтованим. Прохали відмовити у позові в повному обсязі і пояснили, що відповідно до постанов про продовження раніше призначеної страхової виплати від 26.02.2002р. №1960р, позивач перебуває на обліку у відділенні Фонду. Позивачу встановлено 40 відсотків втрати професійної працездатності безстроково внаслідок трудового каліцтва. На даний час щомісячна страхова виплата позивачу становить 510грн.79коп. Також відділенням Фонду було сплачено позивачу 1тис.530грн.10коп. за ліки. Тобто відділення Фонду виконало свій обов'язок в повному обсязі перед позивачем щодо сплати йому страхових виплат та відшкодувань за придбання лікарських засобів за власні кошти передбачені діючим законодавством України. Ліки на суму 7тис. 629грн.88коп. призначені позивачу для лікування не трудового каліцтва, а загальних захворювань, пов'язаних із віком позивача. Правових підстав для стягнення моральної шкоди також немає. Вислухавши пояснення позивача та його представника, а також пояснення представників відповідача, вислухавши свідків-лікарів, які лікують позивача, а також інших свідків, дослідивши письмові докази, що в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення витрат на ліки, але відмовити у позові щодо стягнення моральної шкоди, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що в 1982 та 1983роках позивач отримала виробничі травми і частково 40% втратила професійну працездатність. Із актів про нещасні випадки від 19 квітня 1982р, від 4 травня 1984р. та виписного епікризу вбачається, що на виробництві позивач двічі отримала травми: забій голови, струс головного мозку, травми кінцівок, хребта, а також встановлено діагноз - гіпертонічний синдром. У зв'язку із цим вона перебуває на обліку у відділені виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань(т.1а.с.35-41). Відповідно до висновку МСЕК від 18 серпня 2005р. позивачу встановлено 3-ю групу інвалідності із втратою 40% професійної працездатності та визначена потреба у додаткових видах допомоги. Зокрема, медичне лікування у травматолога та невропатолога, забезпечення ліками для лікування за призначенням лікарів. Згідно рішень ЛКК №290 від 25 квітня 2013р. та №197 від 3.06.2013р. позивачці [PERSON] необхідно було медикаментозне лікування та їй лікарями призначено вичерпний перелік ліків для лікування виробничих травм та захворювання післятравматичного остеоміеліту, а саме моваліс 15мг. 3 упаковки по 79грн.10коп. на 237грн. 30коп, лідокаін 15мг. 25 №10 на 6грн. 85коп, вода 2 №10 на 6грн. 23коп, кетанов 1 мл. 2 упаковки по 10амп. на 164грн. 20коп, гепазил композитум 4 упаковки по 10амп. По 403грн. 90коп. на 2423грн.40коп, спирт 2 флакона по 12грн. 30коп. на 24грн. 60коп, вітрум табл. №60 на 63грн. 25коп, бинт 7*14 15шт. по 3грн. 34коп. на 50грн. 10коп; кетанов табл. 3уп. по 10табл. по 13грн. 98коп. на 83грн. 88коп; бинт еластичний 2шт. по 13грн. 50коп. на 27грн; марля 15м. 14грн. 98коп. 3 упак. на 44грн. 94коп; вата по 100г. 2 упак. по 5грн. 20коп. на 10грн. 40коп; шприци 20шт. по 2мл. по 61коп. на 10грн. 40коп; шприци 10шт. по 5,0мл. по 0грн. 81коп. на 8грн. 10коп; шприци 5шт. по 10,0мл. по 0грн. 73коп. на 3грн. 65коп; цифран 500мг. 20таб. на 58грн. 46коп; долобене гель 100г. 2 тюб. по 71грн. на 142грн; хондрюксід №30 2 упак. по 49грн. 48коп. на 98грн. 96коп; супрадін др. №30 1упак. на 88грн. 39коп; солпадеін №20 на 58грн. 74коп; цифран 500мг. №10 на 50грн. 40коп; зінециф фл. 1500мл. №1 на 430грн; урсофальк капс. 50шт. на 261грн. 62коп; гасек 40капс. 4упак. по 104грн. 25коп. на 417грн, а разом 4858грн. 37коп. Окрім того, вінпоцетим №30 2упак. по 11грн. 30коп. на 22грн. 70коп; актове гін №50 2упак. по 343грн. 48коп. на 686грн. 96коп; цераксон 0,5 №10упак. 9 по 216грн. на 1944грн; адаптол 0,5 №20 6упак. по 60грн. 58коп. на 362грн. 48коп; білобіл форте №60 3упак. по 175грн. 52коп. на 526грн. 56коп; кондесар 0,8мг. №30 12упак. по 62грн. 14коп. на 745грн. 68коп; спазмалгон 1упак. на 12грн. 23коп, а разом 4301грн. 61коп. (т.1 а.с.3-4, 142-143). Згідно відповіді відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України позивачу було сплачено за витрати на лікарські засоби та вироби медичного призначення, кошти в сумі 1тис.530грн.10коп, а витрати позивача на ліки: гасек, урсофальк, гепозил композитиум та інші згідно висновків ЛКК від 25 квітня та 3 червня 2013р. на суму 7тис.629грн.88коп. не оплачені, тобто 4858грн. 37коп. + 4301грн. 61коп. - 1530грн. 10коп. = 7629грн. 88коп. (т.1 а.с.6, 132,133,142). Ці обставини підтверджені медичними довідками, висновками, розрахунками, повідомленнями та показаннями свідків. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Згідно ст.21 Закону України «Про обов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які втратили працездатність» у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я . Пунктом 7 Положення «Про організацію лікування, медичної реабілітації та забезпечення потерпілого від нещасного випадку на виробництві та професійного захворюванням лікарськими засобами та виробами медичного призначення», затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Україні, передбачено, що у разі самостійного придбання лікарських засобів, виробів медичного призначення , їх вартість компенсується виконавчою дирекцією Фонду, робочими органами виконавчої дирекції Фонду, потерпілим чи законним представникам потерпілим, роботодавцям за цінами не більше вартості лікарських засобів, виробів медичного призначення в аптечних закладах. При зверненні позивача до виконавчої дирекції Фонду у Дніпропетровській обл. про фінансування витрат на придбання лікарських засобів та лікування, відповідно до медичних висновків, їй було рекомендовано самостійно придбати необхідні лікарські засоби, а при пред'явленні відповідних розрахункових документів про понесені витрати їй буде виплачена компенсація. Представники відповідача не заперечували в судовому засіданні проти того, що лікарські засоби позивачу були призначені, що вона їх придбавала за призначенням лікарів, про що перевірені квитанції і не заперечували проти сум. Але вони вважають, що це лікування не пов'язано із травмами на виробництві, а є наслідком хронічних захворювань загального характеру, виниклих із-за досягнення позивачем віку - 61рік. Суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення витрат на ліки підлягають задоволенню, оскільки позивач придбала ліки по рецептам в аптечних закладах в установленому порядку та застосовувала їх за при значенням лікарів. Згідно рішень ЛКК №197 та №290 позивач придбала лікарські засоби для лікування своєї травми та надала всі необхідні документи належним чином оформлені на загальну суму 7тис.629грн.88коп. Те, що позивачка понесла витрати саме в даному розмірі не заперечували відповідачі та об'єктивно підтверджено належними та допустимими доказами, а саме висновками ЛКК і квитанціями. Також в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON], свідок врач-травматолог [PERSON], які повідомили, що [PERSON] інвалід 3-ї групи, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-травматолога і лікування позивачки проводилось правильно згідно із діагнозами та існуючими медичними стандартами. Висновки ЛКК відповідають чинним вимогам. Були рекомендації професора, дані томографії та огляди лікарів травматолога, невропатолога і згідно цих рекомендацій були призначені ліки. Свідок [PERSON] лікар-невропатолог підтвердила відповідність чинним вимогам висновків ЛКК та правильність призначення позивачці лікування і пояснила, що при травмах може бути і гіпертонічний синдром. Із показань свідка [PERSON] в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] систематично лікується із-за отриманих травм і двічі на рік проходить обстеження ВКК. Кожен раз їй дають висновок, згідно якого вони купують ліки, а відповідач компенсує витрати. Сума ліків встановлена аптечними закладами і підтверджена квитанціями. Відповідач їх не попереджував щодо неможливості повернення витрат на ліки і не пропонував купляти ліки в іншій аптеці. Позивача постійно ганяють, хоча їй важко пересуватись та не можна хвилюватись. До 2013р. їй повертали кошти за придбані ліки. Доводи представників відповідачів, що компенсація не може бути виплачена позивачці у зв'язку з тим, що з аптечними закладами, де вона придбала медикаменти та матеріали медичного призначення не були укладені договори, не можуть бути прийняті на уваги оскільки не ґрунтуються на законі, а саме ст.37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності». Їх посилання на бездумне призначення лікарями позивачу ліків і на те, що висновки ЛКК від 25.04.2013р.№290 та від 3.06.2013р.№197 не відповідають дійсності, а ліки призначені для лікування хвороб загального характеру, не пов'язаних із виробничими травмами позивача, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і спростовуються показаннями свідків-лікарів та медичними документами про лікування позивача від виробничих травм. В судовому засіданні представникам відповідача неодноразово було роз'яснено про їх право на зустрічний позов та клопотання про призначення судово-медичної експертизи, але такі клопотання не були заявлені і представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що визнати незаконними висновки ЛКК про призначення позивачці ліків є нереальним. З огляду на викладене позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню в частині стягнення витрат в сумі 7 тис.629грн.88коп. на ліки для її лікування . Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 5 тис.грн, то суд вважає за необхідне, в цій частині відмовити у позові, оскільки правових підстав для стягнення моральної шкоди за таких обставин немає. Посилання позивача та її представника на ст.ст.23,1167 ЦК України суд не може прийняти до уваги, оскільки не встановлено незаконних дій, вини та причинного зв'язку. В позові йдеться про неповернення позивачу витрат за придбані ліки, а не про завдану шкоду. Згідно ч.1ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Позивачка сплатила судовий збір у розмірі 344грн. 10коп. та оплатила послуги адвоката, яка неодноразово представляла її інтереси в судовому засіданні у розмірі 700грн.(а.с.т.2 а.с.24,26).

Outcome: partial