Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

29 грудня 2018 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітної плати (доходу), щомісячно до досягнення дитиною, [PERSON],[INFO] трьох років, тобто до [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30 травня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від подружніх стосунків мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, в сім'ї були сварки, не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих питань. Позивачка вказує, що на даний час сімейні стосунки припинені та вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Малолітня донька проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча і має таку можливість, оскільки офіційно працює в Західному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України. Позивачка просить суд розглядати справу без її участі, у зв'язку з неможливістю бути присутньою у судових засіданнях. Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що позивачка звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яку він не оскаржував та повністю підтримує. Також відповідач вказує на те, що позивачка отримала матеріальну допомогу по вагітності та пологах, має постійне місце проживання та на даний момент знаходиться в кращому матеріальному становищі ніж він. Відповідач посилається на те, що він не в змозі на даний момент надавати матеріальну допомогу на утримання дружини у зв'язку з тим, що знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Його щомісячний дохід за останні 6 місяців складає 9050 грн., однак 1/4 частина з цього доходу сплачується за судовим наказом про стягнення аліментів, також в нього наявний кредит згідно якого щомісяця потрібно сплачувати 800-900 грн., відповідач проживає на зйомній квартирі за яку разом з комунальними послугами сплачує щомісяця 4500 грн., комплексний обіду на добу йому коштує 75 грн. Крім всього у відповідача через дану ситуацію з'явились проблеми зі здоров'ям. Відповідач вказує, що йому вже не вистачає на гідні умови проживання, а згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, але за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви у повному обсязі. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, на підставі наявних в матеріалах справи доказах, з урахуванням його відзиву на позов. Зважаючи на те, що сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та надані в обґрунтування та заперечення позовних вимог докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 30 травня 2017 року між сторонами Ужгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 10 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 31 травня 2017 року) ( а.с.5). На теперішній час сторони припинили подружні стосунки та позивачкою подано до суду позов про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 14 грудня 2017 року) ( а.с.6). Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 12.12.2018 року за № 536 ( а.с.7). Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров'я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов'язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Позивачка не працює, оскільки доглядає спільну з відповідачем дитину [PERSON], [INFO], якій не виповнилось трьох років. На утримання непрацездатної дружини відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має для цього матеріальну можливість. Згідно копії довідки № 18 виданої Директором Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України заробітна плата відповідача за 2018 рік складає 128384,13 грн. середній заробіток 10698,68 грн ( а.с.36). Відповідачем не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дружину, а також належних доказів на підставі яких суд міг би встановити відсутність в нього можливості надавати таку допомогу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved