Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

31 липня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Вимоги позивач мотивує тим, що він є власником будинку за адресою: м. Суми, вул. 1-ша Червоносільска, 4. Відповідач є рідним братом позивача, він зареєстрований у вказаному будинку, але не проживає там з початку 2002 року, не сплачує комунальні послуги, не несе витрат по утриманню житлового будинку. У добровільному порядку знятись з реєстрації відповідач відмовляється, хоча не проживає у будинку більше одного року. Позивач зазначає, що факт реєстрації відповідача в будинку примушує його як власника нести додаткові витрати на утримання житла. Посилаючись на ст. 71,72 ЖК України, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку, власником якого є позивач. Позивач та його представник у судове засідання не зявився, представник направив заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у жодне судове засідання не зявився, хоча неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, будь-яких заяв не подавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником будинку за адресою: м. Суми, вул. 1-ша Червоносільска, 4. Дана обставина підтверджується копією договору дарування (а.с. 9-10). Відповідно до копії будинкової книги, виданої за адресою: м. Суми, вул. 1-ша Червоносільска, 4 у вказаному будинку зареєстровані: власник [PERSON], члені сім власника: [PERSON], [PERSON] (а.с.15-16). Тобто, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: м. Суми, вул. 1-ша Червоносільска, 4, що в свою чергу підтверджується також довідкою ЦНАП Сумської міської ради від 03 серпня 2018 року (а.с.24). Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім'ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому.\~\~ Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з позовної заяви відповідач [PERSON], брат позивача, не проживає в будинку з початку 2002 року, тобто більше одного року, в будинку відсутні його особисті речі, хоча перешкод щодо проживання в будинку йому ніхто не чинив. Доказів щодо існування будь-якої домовленості між позивачем як власником будинку та відповідачем як колишнім членом сімї щодо подальшого проживання відповідача у будинку та користування житловим приміщенням суду не надано. Суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у будинку порушує права позивача як власника, так як позивач несе додаткові витрати по утриманню житла та зайві комунальні витрати. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов про визнання відповідача такими, що втратив право користування житлом, є обґрунтованою, та підлягає задоволенню. Враховуючи все вищевикладене, виходячи з положень норм ст. 405 ЦК України, суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування квартирою як член сімї власника, в звязку з його відсутністю і не проживанням в даному будинку більше одного року без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн. (а.с.2).

Outcome: approved