Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

31 серпня 2015 р. до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба швидкого кредитування» до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 29.03.2013 року між ТОВ «Служба швидкого кредитування» та [PERSON] укладено кредитний договір № 130329-162134 на суму кредиту 400,00 грн. з оплатою процентів за користування кредитом у розмірі 112,00 грн. у строк до 11.04.2013 року. ТОВ «Служба швидкого кредитування» свої зобовязання за Договором виконало у повному обсязі. Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконала, заборгованість не погасила, внаслідок чого станом на 17.08.2015 року у неї виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 8561,20 гривень, з яких: -400,00 гривень (заборгованість за кредитом); -112,00 гривень (заборгованість по процентам); -8049,20 гривень (пеня). Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, подавши заяву, згідно до якої підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечує проти заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, про причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчать два рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою «повернення за закінченням терміну зберігання» (а.с. 48, 50), одне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 6908903059737 про вручення особисто [PERSON] (а.с.38). На підставі вимог ч.\~1 ст.\~224 ЦПК України, враховуючи заяву, подану представником позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. 02 листопада 2015 року на підставі ч. 1 ст. 225 ЦПК України судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.. Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ТОВ «Служба швидкого кредитування», виходячи з наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як визначено у ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Матеріалами справи підтверджується факт укладення кредитного договору № 130329-162134 від 29.03.2013 року між ТОВ «Служба швидкого кредитування» та [PERSON] (а.с. 4-5). Загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 8561,20 грн. та підтверджена розрахунком заборгованості станом на 17.08.2015 року. (а.с.8-23). Загальна сума заборгованості за кредитом складається з: суми кредиту 400,00 грн.; процентів 112,00 грн.; пені 8049,20 грн. (2% за кожен день прострочки) та не спростована відповідачем. Пунктом 3.1. кредитного договору встановлено проценти за користування кредитом в розмірі 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування ним. (а.с.4). В пункті 6.2. кредитного договору зазначено, що за порушення строків повернення кредиту позичальник сплачує кредитодавцю неустойку з розрахунку 2% за кожен день прострочення платежу, за несвоєчасне повернення суми кредиту та/чи плати за користування кредитом пеню з розрахунку 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення сплати. Згідно з ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пеня є одним з видів неустойки. У відповідності до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сума заборгованості за кредитом становить 400,00 грн., в той час як неустойка, нарахована на цю суму 8049,20 гривень, що становить 2012,3 % від суми основної заборгованості. За таких обставин розмір пені підлягає зменшенню до 100 % від розміру заборгованості за кредитом, тобто до 400 гривень 00 копійок. Виходячи з вищенаведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial