Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

4 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить визначити їй, як спадкоємцю за заповітом, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Мотивує свої вимоги тим, що 12 квітня 2013 року в с. Колядинець Липоводолинського району Сумської області померла громадянка [PERSON]. Зазначає, що хоча родичами не були, але постійно за нею доглядала, допомагала по господарству. На день її смерті відкрилася спадщина на території Калядинецької сільської ради. За життя [PERSON] склала заповіти на її користь та на користь [PERSON] Про існування заповіту на її користь не знала, оскільки заповідач за життя про це нічого не говорила. Про наявність заповіту від імені спадкодавця вона дізнався нещодавно, від працівників сільської ради. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Від відповідача [PERSON] сільської ради надійшла заява, в якій висловлено прохання справу розглянути без участі представника ради, проти задоволення позову заперечення відсутні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. За життя [PERSON] отримала державний акт СМ № 108572 на право приватної власності на землю площею 3,182 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 9). 22 лютого 2010 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Колядинецької сільської ради за реєстровим № 36, яким все майно, з чого б воно не складалося, де б воно не знаходилось, належні їй земельні та майнові паї, які знаходяться в СВК «Колядинець», заповіла [PERSON] (а.с. 8). 22 лютого 2010 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Колядинецької сільської ради за реєстровим № 37, яким належні її грошові заощадження, які знаходяться на рахунку № 1448 філіал №017 в с. Колядинець та на рахунку № 91151406 установа банку №147/105 м. Ромни, заповіла [PERSON] (а.с. 12). 12 квітня 2013 року в с. Колядинець Липоводолинського району Сумської області померла [PERSON] (а.с. 7). Згідно довідки № 523 від 3 серпня 2017 року, виданої [PERSON] сільською радою Липоводолинського району Сумської області, [PERSON], [INFO], яка померла 12 квітня 2013 року, до дня смерті проживала та була зареєстрована в [INFO] сама. Підтверджено посвідчення заповітів (а.с. 11). З наданих Липоводолинською райдержнотконторою за № 1271/01-16 від 19 жовтня 2017 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, спадкоємці з заявами не звертались, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіти від імені [PERSON], відповідно до Спадкового реєстру посвідчувалися [PERSON] сільською радою Сумської області 22 лютого 2010 за реєстровими № 36 та № 37 (а.с. 22). Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ч. 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Зважаючи на те, що позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, позивач не звернулася протягом встановленого для подання заяви про прийняття спадщини строку із причин, які суд вважає поважними і такими, що дають підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, дотримуючись вимог законності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з визначенням позивачу двомісячного додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]

Outcome: approved