Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

31.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Родинні відносини припинені на теперішній час. Діти знаходяться у неї на утриманні. Відповідач грошову допомогу на їх утримання не надає і добровільно відмовляється її надати. Просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримування дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд прийшов з наступного. Відповідно до ст.180 СК батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно з ч.1 ст.181 СК способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний доход, частину доходу одержує в натурі, а також при наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою чи платника одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст.182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч.2 ст.182 СК. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч.2 ст.184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матірю) свого обовязку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 11.10.1997 року по теперішній час, та відповідно до свідоцтв про народження є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до позову (довідки з місця проживання), та пояснень позивачки діти проживають разом із нею. Як убачається з позову відповідач, матеріальної допомоги на утримання дітей позивачці не надає. Сторони у добровільному порядку не уклали договір про сплату аліментів на дитину. Аналізуючи матеріальне становище дітей, виходячи з наданих суд позивачкою доказів, а саме довідки про сімейний стан позивачки, суд приходить до висновку, що діти потребують допомоги батька. Суд позбавлений можливості проаналізувати стан здоровя дітей, бо позивачка таких відомостей суду не надала. Платник аліментів, а саме [PERSON] будь-яких відомостей про свій стан здоровя, сімейного стану та довідки про отримані доходи, суду не надав, суд вважає, що він може надавати допомогу своїм дітям. Розглядаючи питання про розмір аліментів, враховуючи матеріальний стан відповідача, який ніде не працює, відсутність будь-яких зобовязання, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від його доходу, а не у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що цей розмір аліментів, виходячи з доходу батька буде сприяти забезпеченню потреб дітей. Розглядаючи питання про час з якого присуджуються аліменти, суд відповідно до ст.191 ч.1 СК України, де йдеться про те, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, суд вважає, що початок стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки повинен бути з 31.03.2015 року, тобто з дня предявлення позову. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка при предявленні позову була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у доход державного бюджету м. Краматорська в сумі 243грн. 60коп.

Outcome: approved