Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

3 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів, які винаймають квартиру за адресою: [ADDRESS], заборгованості з платежів за поставлену в квартиру теплову енергію в сумі 19099,15 гривень, нарахованих за період з 1 квітня 2005 року по 28 лютого 2014 року включно, посилаючись на невиконання відповідачами свого грошового обов'язку по внесенню плати за надані послуги. До початку судового засідання представник позивача надала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до суду не прибули, про причини неявки суд не повідомили. Відповідач [PERSON] до суду не прибув, перебуває під вартою в СІЗО м. Артемівська за вироком Кіровського міського суду Донецької області від 7 квітня 2014 року, який засуджений до позбавлення волі; 04 квітня 204 року надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та застосування строку позовної давності. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є наймачем квартири, інші відповідачі - повнолітніми членами її сім»ї, зареєстровані в ній, що підтверджується адресними довідками та заявою [PERSON] Плата за надані послуги нарахована, виходячи з діючих тарифів та площі квартири. Згідно копії особового рахунку за період з 01.04.05 по 28.02.2014 борг складає 15027,11 (вхідне сальдо 4072,04грн); нарахована в межах строку позовної давності (ст.. 257 ЦК України) з березня 2011 року по лютий 2014 року заборгованість за теплову енергію складає 7748,02 грн (19099,15 - 11351,13). Платежі не вносились. Відносини з приводу теплопостачання фізичним особам регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затвердженими постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року (зі змінами, внесеними постановою КМУ № 1268 від 31.10.2007 року). Відповідно до ст.. 13, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст..1,19,24 Закону України «Про теплопостачання», п.п. 7,23,30 Правил користування тепловою енергією, затв. Постановою КМУ від 3 жовтня 2007 року № 1198, споживач - фізична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору, зобов'язаний щомісяця, до 20 числа наступного за розрахунковим, здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману (спожиту) теплову енергію. Відповідно до ст.ст. 64, 68 ЖК України наймач та повнолітні члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. При вирішенні питання про застосування строку позовної давності, про який заявлено відповідачем, суд виходить з наступного. Згідно ст.. 257 ЦК України строк позовної давності встановлюється у 3 роки. Згідно ст..264 ЦК України строк давності переривається у разі вчинення боржником дій, що свідчать про визнання ним свого боргу. У такому разі строк давності починається спочатку. Протягом останніх трьох років до дати звернення до суду з позовом відповідачі не вчиняли дій, які б свідчили про визнання ними свого боргу. Таким чином, у справі наявні законні підстави для застосування строку позовної давності. За таких обставин суд приходить до висновку, що права позивача порушені відповідачами і підлягають захисту шляхом стягнення суми боргу на користь позивача з відповідачів солідарно в межах строку позовної давності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача сплачений ним судовий збір в рівних долях з кожного.

Outcome: partial