Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

29.09.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначила, що у 2018 році державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Пастуховою Н.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті [PERSON] , а саме: на 51/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (далі житловий будинок). У дане свідоцтво було внесено інформацію щодо [PERSON] та неї ( [PERSON] ), як спадкоємців [PERSON] , яким було визначено по 1/2 частки у спадщині за кожним. Разом з тим, 03.09.2019 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області в цивільній справі 161/464/19 було прийнято судове рішення, яким [PERSON] , було усунуто від права на спадкування за законом після спадкодавця [PERSON] . З метою оформлення свої спадкових прав, вона, через свого представника, звернулася до Першої Луцької державної нотаріальної контори з відповідним запитом, у відповідь на який Державним нотаріусом було повідомлено, що видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину не вбачається за можливе, оскільки свідоцтво про право на спадщину на вищесказане майно вже було виданим 12.06.2019 року. Таким чином, внаслідок видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] , якого було усунуто від спадкування після смерті [PERSON] , її спадкові права є порушеними. Враховуючи наведене, просить суд визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадщину серії Р № 4-520, видане 12.06.2019 року Першою Луцькою державною нотаріальною конторою на ім`я [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з останнього на свою користь судові витрати по справі. 12.11.2020 року від Першої Луцької державної нотаріальної контори надійшла на адресу суду копія спадкової справи № 122/2018 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 26). До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності, заявлені вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 88). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходили. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Першої Луцької державної нотаріальної контори будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього на адресу суду не надходило. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 27-зворот). 12.06.2019 року держаним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Пастуховою Н.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за № 4-520 (спадкова справа № 122/2018), відповідно до якого спадкоємцями зазначеного у даному свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є його мати позивачка [PERSON] та син відповідач [PERSON] . Спадщина, на яку видано вищевказане свідоцтво по 1/2 частці за кожним із спадкоємців, складається із 51/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (а.с. 56). Як вбачається із інформаційного витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 192338926 від 10.12.2019 року, на підставі вищевказаного свідоцтво про право на спадщину, 12.06.2019 року за відповідачем [PERSON] було проведено державну реєстрацію його права власності на 51/200 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (а.с. 14-15). Разом з тим, заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.09.2019 року в цивільній справі № 161/464/19, - [PERSON] було усунуто від права на спадкування за законом після спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Вказане судове рішення набрало законної сили, а тому має преюдиційне значення при розгляді даної справи (а.с. 9-11). З урахуванням наведеного, [PERSON] через свого довірителя, звернулася до Першої Луцької державної нотаріальної контори із проханням видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадковою майна, а саме: 51/200 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , право на спадкування якого втратив [PERSON] на підставі судового рішення в цивільній справі № 161/464/19 (а.с. 12). Однак, як вбачається із листа Першої Луцької державної нотаріальної контори № 30/0214 від 11.01.2020 року, позивачці роз`яснено, що видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину нотаріальна контора не вбачає за можливе, оскільки свідоцтво про право на спадщину на вищевказану частку майно вже було видане 12.06.2019 року (а.с. 13). Відповідно до положень ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Як зазначається в постанові ВС від 11.12.2019 у справі № 414/811/17 у етапі 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю па момент відкриття спадщини тощо. Із наведеного слідує, що свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним якщо особа була усунена від спадкування. Таким чином, внаслідок видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] є порушеними спадкові права позивачки в частині неможливості проведення державної реєстрації права власності на спадкове майно, від права на успадкування якого був усунутий [PERSON] , а тому видане на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину підлягає визнанню судом недійсним. За наведених обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до\~ч.\~1\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. З вищевикладеного слідує, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 840,80 грн. понесених судових витрат зі сплати судового збору. На підставі викладеного,\~\~

Outcome: approved