Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

30.01.2019 року позивач [PERSON]звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що у них з відповідачем подружнє життя не склалося внаслідок різних поглядів на сімейне життя та обов'язки, втратили почуття поваги та любові один до одного. З травня 2016 року подружні стосунки не підтримують, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Також, позивач прохала, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] Судові витрати стягнути з відповідача. Згідно ухвали суду від 06.02.2019 року вбачається, що за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбувідкрито провадження за правилами позовного провадження. Справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 04.03.2019 року о 09 годині 30 хвилин. Згідно ухвали суду від 04.03.2019 року вбачається, що дана справа призначена до судового розгляду по суті 04.04.2019 року о 08 годині 00 хвилин у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи міститься заява позивача з проханням слухати справу без її участі, позов підтримує на примирення не згодна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не направив. 04.04.2019 року головуючий ухвалив, згідно ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи, оскільки вважає, що маються підстави для проведення заочного розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши письмові докази, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 05.09.1998 року сторони уклали шлюб у Новогалещинській селищній раді Козельщинського району Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 17. На даний час позивач та відповідач спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Від даного шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Майновий спір між сторонами відсутній. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно до ст.ст. 110, 111, 112 СК України вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вважає, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами втрачені і подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України вбачається, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, з врахуванням позиції заявника, суд вважає, що останній необхідно залишити право іменуватися прізвищем [PERSON] На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З врахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивача в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved