Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого зазначив, що в період з 15.04.1997р. по 22.12.1998р. перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. В період з 04.10.1997р. по 03.11.2000р. відбував покарання в місцях позбавлення волі та ніяких стосунків з дружиною [PERSON] не підтримував. Однак, в липні 2015 року він дізнався про те, що ВРАЦС Краматорського міського управління юстиції 02.06.1998р. зроблений актовий запис №565 про народження [PERSON], 02.06.1998р.н., батьком якого зазначено [PERSON], тобто його. Окрім того, в кінці червня 2015 року в бухгалтерії за місцем роботи йому стало відомо про те, що на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 28.09.1999р. з нього були стягнуті аліменти у розмірі ? від усіх видів доходів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON]. Враховуючи той факт, що про стягнення аліментів до липня 2015 року йому нічого не було відомо, хоча після звільнення з місць позбавлення волі він постійно мешкав та був зареєстрований у м. Краматорську, був офіційно працевлаштований, тобто ніяким чином не ухилявся від сплати аліментів, просив суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам за період з 08.09.1999р. по 01.03.2016р. Позовні вимоги в частині визнання неправомірною бездіяльності державної виконавчої служби в ході судового розгляду [PERSON] залишив без розгляду. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Пояснив суду, що про існування сина до 2015р. йому не було відомо, а про наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] він дізнався лише в липні 2015 року, саме тому і виникла заборгованість по аліментам. Також зазначив, що починаючи з 2000 року постійно мешкає у м. Краматорську, в період з 2004р. по 2013р. працював в ЧП «Український продукт» водієм, а з 2014р. по цей час працює водієм КЗ Центр первинної медико санітарної допомоги №2. Крім того пояснив, що має на утриманні доньку Марину, 2010р.н., яка через деякі вади здоровя потребує постійного лікування. Просив позовні вимоги задовольнити. Щодо посилань відповідачів та те, що виконавчий лист направлявся до виправної колонії, де він відбував покарання, а також на ПАТ «Словважмаш», і таким чином аліменти з нього утримувались, пояснив суду, що це не відповідає фактичним обставинам справи, так як ніяких утримувань під час відбування покарань з нього не було, а на підприємстві ПАТ «Словважмаш» він взагалі ніколи не працював. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON], 1998р.н., і йому було про це відомо, так як одразу після народження дитини його мати відвідувала онука та навіть передавала йому речі. У 2008 році мати [PERSON] [PERSON] та позивач були позбавлені батьківських прав щодо нього, а з 2002р. його опікуном є [PERSON], у звязку з чим, 29.01.2016р. ухвалою Краматорського суду Донецької області був замінений стягувач у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2-2642. Щодо тверджень позивача про те, що він не знав про наявність рішення про стягнення аліментів зазначили, що це не відповідає дійсності, так як з матеріалів виконавчого провадження випливає, що державна виконавча служба належним чином виконувала усі свої обовязки, здійснювала заходи щодо розшуку [PERSON], а також направляла виконавчий лист за місцем відбуття ним покарання та за місцем його роботи. Відповідач [PERSON] також зазначила, що за період з 1999 року по 2015 рік жодного разу не отримувала аліментів від [PERSON] Просили у позові відмовити. Представник відповідача ВДВС Краматорського МУЮ за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що на виконанні служби перебуває виконавчий лист №2-2642 від 28.09.2009р. про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON]. Станом на лютий 2016 року заборгованість [PERSON] складає 72\~025 грн. 81 коп. Виконавче провадження перебувало у різних відділах ДВС. Виконавчий лист направлявся за місцем відбуття покарання [PERSON] та за місцем його роботи у м. Словянську ПАТ «Словважмаш», а 25.06.2015р. виконавчий лист направлено до КЗ «Центр первинної допомоги №2», де на цей час працює позивач. Під час виконання рішення суду державні виконавці здійснювали заходи щодо розшуку [PERSON], але це не мало результатів. Просила вирішити спір у відповідності до вимог чинного законодавства. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що є матірю [PERSON], про те, що у сина є дитина їй стало відомо лише у 2015 році, як і про те, що з 1999 року з нього стягнуті аліменти. Після відбуття покарання син весь час мешкав у [ADDRESS], де мешкає і по цей час. Свідок [PERSON] пояснив суду, що є батьком [PERSON], яка у травні 1998 р. народила сина [PERSON]. Батьком дитини є [PERSON] про що останньому було достовірно відомо, так як його мати провідувала онука деякий час після народження. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15 квітня 1997р. [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], який 22 грудня 1998 року був розірваний, про що ВРАГС м. Краматорська Донецької області зроблено актовий запис №806. (а.с.14) 05 травня 1998 року у м. Краматорську Донецької області народився [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження 1-НО №321905 від 09.10.2005р. батьком дитини є [PERSON], а матірю [PERSON]. (а.с.34), які рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 14.01.2008р. позбавлені батьківських прав щодо сина. (а.с.4) Рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради №390 від 02.10.2002р. над [PERSON], 1998р.н., була встановлена опіка [PERSON]. (а.с.35) 09.01.2014р. [PERSON] здійснив зміну прізвища та відповідно до свідоцтва про зміну імені І-НО №016870 від 09.01.2014р. його прізвище [PERSON]. (а.с.36) 28 вересня 1999 року Краматорським міським судом Донецької області на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 28.09.1999р. був виданий виконавчий лист №2-2642 по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на сина [PERSON], 05.05.1998р.н., у розмірі ? від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 08.09.1999р. та до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 45) 09.04.2008р. відділом державної виконавчої служби Краматорського МУЮ на підставі зазначеного виконавчого листа відкрито виконавче провадження №10997. (а.с.44) Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 29.01.2016р. замінено стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2-2642 від 28.09.1999р. з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 66), а 10.02.2016р. про це винесена постанова державного виконавця. (а.с.67) З матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що до відкриття виконавчого провадження Краматорським ВДВС виконавчий лист перебував на виконанні ВДВС Словянського МУЮ. Виконавче провадження було закінчено 14.03.2008р. у звязку з оголошенням розшуку боржника, але при цьому виконавче провадження не містить жодного документа на підтвердження того, що у розшуку [PERSON] є необхідність і встановити його місцезнаходження іншим чином неможливо. (а.с 47) Відповідно до відміток про виконання рішення, які містяться у матеріалах виконавчого провадження, виконавчий лист щодо стягнення аліментів спочатку направлявся ДВС до виправної колонії БИК-77, а потім до ПАТ «Словважмаш», де аліменти утримувались до 28.02.2007р. Однак, суд критично ставиться до зазначених відміток про виконання рішення та не приймає їх у якості доказів того, що позивач знав про стягнення з нього аліментів, так як на запит суду ПАТ «Словважмаш» у листі від 18.07.2016р. повідомив, що особа на імя [PERSON] в період з 2000 року по теперішній час в трудових відносинах з ПАТ «Словважмаш» не перебувала, серед працівників підприємства не значиться. (а.с. 131) Отже, судом встановлено, що ніяких відрахувань з заробітної плати [PERSON] бути не могло, так як він ніколи не працював на підприємстві «Словважмаш». Щодо направлення виконавчого листа за місцем відбуття [PERSON] покарання, то ВДВС також не надало на адресу суду належних доказів того, що виконавчий лист був дійсно направлений та отриманий виправною колонією, а сам [PERSON] був обізнаний, що з нього утримуються аліменти. Зазначені висновки суду підтверджуються і іншими доказами по справі, а саме - копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.11-12), з якої встановлено, що він ніколи не працював на ПАТ «Словважмаш», а в період з 2004р. по 2013р. працював в ЧП «Український продукт» водієм, а з 2014р. по цей час працює водієм КЗ Центр первинної медико санітарної допомоги №2, поясненнями відповідача [PERSON], яка повідомила суду, що фактично з 1999 року жодного разу а ні [PERSON], а ні вона, як опікун, аліменти від [PERSON] на утримання [PERSON] не отримувала. Щодо рапорту дільничного інспектора Дупака Д.В. (а.с.53) про те, що виконати привід [PERSON] до ВДВС неможливо через його відсутність вдома, то суд критично ставиться до інформації, яка у ньому зазначена, так як вона обєктивно спростовується показаннями свідка [PERSON] яка показала суду, що [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі постійно мешкав за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Двірцева, буд. 53-9. Окрім того, зазначений рапорт не містить дати складання, що робить ідентифікацію дати фактичного відвідування дільничним місця проживання боржника неможливим. Таким чином, з матеріалів виконавчого провадження, а саме з постанови про стягнення аліментів від 16.06.2015р. (а.с. 6), судом встановлено, що про обовязок по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] позивач [PERSON] дізнався лише 25.06.2015р., тобто після отримання зазначеної постанови бухгалтерією КЗ «Центр первинної допомоги №2», де він працює. Однак, згідно розрахунку заборгованості по аліментам (а.с. 68) станом на 14.03.2008р. заборгованість [PERSON] складала 3\~971 грн. 00 коп., а станом на лютий 2016р. 72 025 грн. 81 коп. Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що 10.03.2016р. ВДВС Краматорського МУЮ повторно направило на адресу КЗ «Центр первинної медико санітарної допомоги №2» постанову про стягнення аліментів на користь [PERSON] і саме з цього часу бухгалтерія роботодавця позивача почала їх відрахування. (а.с.69) Враховуючи зазначені факти суд приходить до висновку, що заборгованість за аліментами за період з 08.09.1999р. по 25.06.2015р. виникла у [PERSON] не внаслідок його ухилення від виконання обовязку по утриманню неповнолітньої дитини, а внаслідок того, що до 25.06.2015р. йому взагалі не було відомо про існування рішення суду та виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], тобто з інших обставин, що мають істотне значення. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і [PERSON] повинен бути звільнений від спали заборгованості за аліментами за період з 08.09.1999р. по 25.06.2015р. у сумі 63 467 грн. 81 коп. (шістдесят три тисячі чотириста шістдесят сім грн. 81 коп.). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 21 коп. (а.с.1), з огляду на що на користь позивача з відповідачів [PERSON], [PERSON] у рівних частках підлягають стягненню 551 грн. 21 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

Outcome: partial