Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

31 січня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, в якому просить розірвати договір позики від 28.08.2019 року і договір позики від 17.09.2019 року, укладені між позивачем та відповідачем у зв`язку з істотним порушенням їх умов позивальником, стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики на загальну суму 667440 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28 серпня 2019 року на прохання відповідача, позивач позичив йому 15000 доларів США, що еквівалентно на той час по курсу НБУ 377400 грн. На підтвердження укладення договору відповідачем була власноручно написана розписка, яка підтверджує факт отримання ним вищевказаної суми, та зобов`язався повернути гроші до 28.10.2019 року. 17 вересня 2019 року на прохання відповідача позивач позичив йому 12000 доларів США, що еквівалентно було на той час по курсу НБУ 297240 грн. Щодо цієї позики відповідачем також було складено розписку про отримання грошей та зобов`язання повернути їх до 17.11.2019 року. У подальшому відповідач під будь-яким приводом почав ухилятися від виконання свого зобов`язання. Вважає, що станом на 29.01.2020 року заборгованість відповідача у національній валюті складає 667440 грн., що є еквівалентом 27 000 доларів США, на час подачі позову згідно офіційного курсу НБУ. 11 лютого 2020 року позивач надав суду заява про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на дім, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якого є відповідач [PERSON] , а також на все інше належне йому нерухоме майно. Вказує на те, що зазначене нерухоме майно належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого розпорядженням Адміністрації Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.02.2004 року за № 133-р. Належність будинку відповідачу підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2936526 від 26.02.2004 року. Протоколом передачі справи раніше визначеному складі суду від 11.02.2020 р., заяву передано судді Гуденко О.А., яка була нею отримана 13.02.2020 р. Ухвалою суду від 14.02.2020 року у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. В порядку досудової підготовки 03.02.2020 року судом надіслано запити до відповідних органів щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, відповідь на який надійшла 03.03.2020 року. Ухвалою від 05.03.2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 15.06.2020 р. на 10-00 годин. Протокольною ухвалою суду від 14.09.2020 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду на 26.11.2020 року на 12-30 годин. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, повідомив суду те, що 29.09.2019 року сплатив позивачу частину боргу в розмірі 600 доларів США, про що є відповідний запис в розписці від 28.08.2019 року, але через брак часу, не встиг повернути всі гроші. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Про отримання відповідачем від позивача за договором позики грошових коштів у розмірі 15 000 дол. США свідчить видана [PERSON] розписка від 28 серпня 2019 року, у якій останній також зобов`язувався повернути позивачу позику у визначений договором строк до 28.10.2019 року.В разі невиконання умов договору позики, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] переходить до [PERSON] . Факт укладення даного договору позики засвідчили своїми підписами свідки. Про отримання відповідачем від позивача за договором позики грошових коштів у розмірі 12 000 дол. США свідчить видана [PERSON] розписка від 17 вересня 2019 року, у якій останній також зобов`язувався повернути позивачу позику у визначений договором строк до 17.11.2019 року. В разі невиконання умов договору позики, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] переходить до [PERSON] . Факт укладення даного договору позики засвідчили своїми підписами свідки. Відповідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладання, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. ст. 525, 526 ЦК України). Як визначено статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно положень частини 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як вбачається з оригіналу розписки від 28.08.2019 року відповідачем було повернуто позивачу грошову суму в розмірі 600 доларів США. Даний факт підтвердили позивач та представник позивача в судовому засіданні. За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно норми частини 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Враховуючи вищевикладене, те, що позивач просить стягнути суму заборгованості в гривнях, та в подальшому не було подано суду заяв про збільшення чи зменшення позовних вимог, враховуючи принципи диспозитивності та той факт, що відповідачем було частково погашено заборгованість, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. За ткого, стягненню підлягає заборгованість в загальному розмірі 26 400 тис.доларів США, що складається з заборгованості за договором позики від 28.08.2019 року - еквівалентно 14 400 тис.доларів США, та за договором позики від 17.09.2019 року - еквівалентно 12 000 тис.доларів США. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 8356 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial