overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

2 грудня 2014 року позивач звернулася з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті батька [PERSON] залишилося спадкове майно: житловий будинок з господарськими спорудами, однак оформити право власності на нього не може через відсутність правовстановлюючих документів. Інші спадкоємці спадщину не прийняли. Просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на будинок [ADDRESS] Локачинського району Волинської області з господарськими будівлями і спорудами. В судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] представили заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, позов визнають. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач прийняла спадщину, що підтверджується спадковою справою № 117 від 02.02.2007 року. Спірне майно належало спадкодавцю, що підтверджується витягом з погосподарської книги № 3 по селу Бермешів Локачинського району (а.с. 12). З довідки Замличівської сільської ради від 19.11.2014 року №526 вбачається, що [PERSON] проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] Локачинського району. Заповіт від імені померлого в сільській раді не посвідчувався (а.с. 7). Так як на момент відкриття спадщини спадкодавцю належало право власності на спірне майно, то суд прийшов до висновку, що право власності на нього переходить до позивача, як спадкоємця за законом і за нею необхідно визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

2 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла його мати, [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по [ADDRESS]. Однак позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлям та спорудами за життя. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по [ADDRESS]. Представник позивача, адвокат Царківський О.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте сільський голова [PERSON] надіслав до суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представника Плисківської сільської ради, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на таке: - ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном.; - ч.1 ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична особа або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що спадкодавець [PERSON], яка померла [INFO], була власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по [ADDRESS], проте не зареєструвала його у встановленому порядку, [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном прийняла спадщину, проте не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлям та спорудами за життя, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

2 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з [PERSON] 18 січня 2016 року позивач звернулась до суду із заявою про залишення вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] без розгляду. Сторони з 20 вересня 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають неповнолітю дитину дочку [PERSON], [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що з вересня 2015 року він спільно з відповідачем не проживає, через різні погляди на сімейне життя та втрату почуттів один до одного, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов в частині розірвання шлюбу визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 20 вересня 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20 вересня 2003 року (а.с.24). Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 червня 2004 року (а.с.13). З вересня 2015 року позивач спільно з відповідачем не проживає, через різні погляди на сімейне життя та втрату почуттів один до одного, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Вимога про стягнення з відповідачач аліментів не підлягає розгляду, оскільки позивач надала заяву про залишення її без розгляду. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

2 грудня 2015 року заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності їй правовстановлюючих документів. В обґрунтування заяви заявниця вказувала, що їй на праві власності належить житловий будинок в смт. Воскресенське Жовтневого району Миколаївської області, по вул. Риночній, 4. Зазначене право власності підтверджується правовстановлюючим документом, виданим на її імя свідоцтвом про право на спадщину за законом та свідоцтвом про право власності. Однак, у вказаних документах нотаріус здійснила виправлення в її прізвищі, тобто восьму літеру написала ручкою «ч» по машинописному тексту і ці виправлення не завірела печаткою, в зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з вказаною заявою. Заявниця в судове засідання не зявилась, від представника заявника надійшла заява про розгляд заяви про встановлення факту за її відсутності, заяву підтримала, просила її задовольнити. Заінтересовані особи Жовтнева державна нотаріальна контора в суд свого представника не направили, надіслали на адресу суду заяву, в якій просили справу розглянути без участі їх представника на підставі наявних матеріалів і прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази по справі суд встановив наступне. Марканіч Тивонії Антонівні на праві власності належить житловий будинок № 4 по вул.Риночній в смт. Воскресенське Жовтневого району Миколаївської області, згідно свідоцтва про право на спадщину від 13 лютого 1988 року, посвідченого державним нотаріусом та зареєстрованим в реєстрі за № 133, а також свідоцтва про право власності від 13 лютого 1988 року, посвідченого державним нотаріусом, зареєстрованого в реєстрі за № 131. На підставі рішення Воскресенської селищної ради Жовтневого району від 21 грудня 2000 року № 12/14 нумерація житлового будинку по вулиці Риночній, 4 в смт. Воскресенське , належний Марканіч Тивонії Антонівни, була змінена на № 6. Виходячи з даних, зазначених у вказаних свідоцтвах та паспорті заявниці і в інших документахСуд приходить до висновку, що заявниця Марканіч Тивонія Антонівна, зазначена як власник в досліджених судом в судовому засіданні правовстановлюючих документах, та вказана в паспорті громадянина України серії ЕР № 460036, є однією і тією же громадянкою. На підставі викладеного, заява Марканіч Тивонії Антонівни підлягає задоволенню в повному обсязі. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки встановлення цього факту необхідне для реалізації прав як власника нерухомого майна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

2 грудня 2016 року, [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просила суд, встановити юридичний факт родинних відносин в тому, що вона є донькою [PERSON], що потрібно їй для укладення нотаріально посвідченого договору дарування квартири, мотивуючи це розбіжністю у написанні її прізвища «Тростьян» та «Трастьян» у свідоцтві про народження, свідоцтві про одруження та свідоцтві про розірвання шлюбу її матері, що ставить під сумнів наявність родинних відносин між нею та її матір`ю, про що було вказано нотаріусом під час перевірки вищевказаних документів для укладення договору дарування квартири. В судове засідання заявниця не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, надіславши на адресу суду письмове клопотання, в якій повністю підтримала свою заяву, просила її задовольнити та на підставі ст. 158 ч. 2 ЦПК України, слухати справу за її відсутністю (а.с. 21). Заінтересована особа приватний нотаріус Овідіопольського РНО ГТУЮ в Одеській області [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, що підтверджується журналом вихідної кореспонденції Овідіопольського р/с Одеської області, причини неявки не повідомила, заяву про слухання справи за її відсутності суду не надала (а.с. 20). Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Пунктом 5 частини 2 статті 234 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ч.1 п.1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження заявниці серії IV-УР № 1198874 від 25.10.1962 р. її дівоче прізвище вказане як «Трастьян», в той же час, прізвище її матері [PERSON] у свідоцтві про одруження серії І-АБ № 146779 від 08.10.1970 р. та у свідоцтві про припинення одруження № 77 від 15.04.1970 р. вказане як «Тростян» та «Тростьян», про що було вказано нотаріусом під час перевірки вищевказаних документів для укладення нотаріально посвідченого договору дарування квартири (а.с. 6,11,12). У зв`язку з викладеним, суд вважає доведеним та встановленим судом - факт родинних відносин заявниці та її матері [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

2 жовтня 2008 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Заболотненської сільської ради Крижопільського району Вінницької області за актовим записом № 6. Від шлюбу у них [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Однак подружнє життя у сім'ї [PERSON] не склалося, що призвело до того, що [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Після того, як сторони припинили сімейні стосунки дитини проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Враховуючи вищенаведене, позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить постановити рішення суду, яким щомісячно стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку до її повноліття. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак , подала до суду заяву, в якій позов підтримує та просить справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON], в судове засідання двічі не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у ній доказах. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відповідач [PERSON] в добровільному порядку не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

2 жовтня 2010 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на будинковолодіння № 3 по вул. Кольцова в с. Ротмістрівка Смілянського району. Спадкоємицею по закону на спадкове майно померлого є його дружина [PERSON] Позивач, посилаючись на те, що після смерті чоловіка вона прийняла спадщину, подавши у встановлений законом строк заяву нотаріусу, але у видачі свідоцтва про право власності він відмовив у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, звернулася до суду і просить визнати за нею право власності на будинковолодіння. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримала, представник відповідача їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], 2 жовтня 2010 року, відкрилась спадщина на будинковолодіння № 3 по вул. Кольцова в с. Ротмістрівка Смілянського району, що підтверджується свідоцтвом про смерть, технічним паспортом від 17 липня 1995 року та довідкою виконкому Ротмістрівської сільської ради від 7 квітня 2016 року № 174. Після смерті спадкодавця спадщину прийняла його дружина [PERSON], подавши у встановлений законом строк заяву нотаріусу, що підтверджується постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 7 червня 2016 року. З вказаної постанови нотаріуса вбачається, що у видачі свідоцтва про право власності [PERSON] відмовлено у звязку з відсутністю реєстрації права власності на будинковолодіння. [PERSON] від прийняття спадщини нотаріально відмовився на користь позивача. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття, а тому за позивачем слід визнати право власності на будинковолодіння, що залишилося після смерті чоловіка. На підставі викладеного, ст. 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

2 жовтня 2013 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернулося ПАТ КБ «Приватбанк» з проханням вилучити у відповідача [PERSON] та передати в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» автомобіль ВАЗ 210994-20 р.н. [NUMBER], який являється предметом застави, комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію даного автомобілю, посилаючись на те, що рішенням суду звернено стягнення на вказаний автомобіля як на предмет застави. У судове засідання представник позивача з»явився. Відповідач, будучи належним чином повідомлений, до суду не з»явився і не надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, а тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

2 жовтня 2013 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернулося ПАТ КБ «Приватбанк» з проханням вилучити у відповідача [PERSON] та передати в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» автомобіль ВАЗ 21112, р.н. [NUMBER], який являється предметом застави, комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію даного автомобілю, посилаючись на те, що рішенням суду звернено стягнення на вказаний автомобіль як на предмет застави. Представник позивача у судове засідання не з»явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю та винести заочне рішення. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачу суд тричі направляв повістки із зворотнім повідомленням, однак відповідач повістки не отримує і до суду не прибув. На підставі викладеного суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

2 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 12 липня 2008 року сторони перебували у шлюбі. Мають двох спільних дітей [PERSON], [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, з огляду на що просить її позов задовольнити, стягнувши аліменти в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі по 250 грн. на кожну дитину. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, зазначив, що згідний сплачувати аліменти на дітей в сумі 500 грн. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

2 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі ? частини всіх видів його доходу на своє утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO] трирічного віку, посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини на матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає, а тому просить її позов задовольнити. Позивачка подала до суду заяву, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, у випадку неявки відповідача просила здійснити заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Із письмової згоди суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.224 ЦПК України. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2010 року до 13 травня 2014 року. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 8 квітня 2014 року, яке набрало законної сили 13 травня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до наказу №1245 відокремленого підрозділу локомотивне депо Гречани Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-західна залізниця» [PERSON] з 19 грудня 2013 року по 18 вересня 2016 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Згідно довідки від 30 вересня 2014 року №2966 [PERSON] проживає разом із дитиною [ADDRESS]. В силу ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому судом враховується, що відповідач є працездатним, отримує стабільний дохід, за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 червня 2014 року з нього стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його доходу, позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та у зв'язку із цим має право на утримання від батька дитини, тому зважаючи на викладене, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу. Судові витрати по справі становлять 243 грн. 60 коп., які відповідно до ст.88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

2 жовтня 2014 року до судді надійшла заява боржника про скасування судового наказу від 22 липня 2014 року, у поданій заяві просить суд скасувати виданий судовий наказ, посилаючись на безпідставність заявлених стягувачем вимог, тому що боржники не погоджується із наявністю у нього заборгованості. Сторони у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду заяви про скасування судового наказу були повідомлені належним чином. У відповідності до ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України - неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України - за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Як видно з матеріалів справи між сторонами виник спір про право. Таким чином, заява боржників про скасування судового наказу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

2 жовтня 2014 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому він вимагає розірвати шлюб між ним і відповідачкою, зареєстрований виконкомом Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області 12.10.2012р., актовий запис № 5. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій справу просив розглянути у його відсутності, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з'явилася також, подала заяву у якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. За таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved