overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

30.05.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 18 серпня 2015 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис за № 795, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть, разом не проживають з травня 2017 року. Вважає, що сім'я розпалась остаточно та відновлена бути не може. Від спільного життя з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. Позивач позов підтримав, просив задовольнити, справу слухати за його відсутністю, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2015 року, актовий запис № 795 у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони спільне господарство не ведуть, разом не проживають з травня 2017 року. Вважає, що сім'я розпалась остаточно та відновлена бути не може. Від спільного життя з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

30.05.2018 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 18.05.2006 року. Від подружнього життя в сторін надилося дві дочки: [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO] Стосунки з відповідачем погіршилися. На даний час сторони не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного, не проживають разом. Оскільки їхній шлюб носить формальний характер, просить такий розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, однак подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Просить проводити розгляд справи у її відсутності, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, тому вважаю за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача з винесенням заочного рішення. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Шлюб між сторонами зареєстровано 18.05.2006 року. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Від подружнього життя в сторін по справі надилося дві дочки: [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO] Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, сторони проживають окремо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати та стягнути з відповідача судовий збір

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

30.05.2018\~року позивач\~[PERSON] \~звернулася до\~Купянського міськрайонного\~суду Харківської\~області з\~позовом до[PERSON]про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.07.1985 року Курилівською сільською Радою Купянського району Харківської області, актовий запис №60 та після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Ткаченко». Позивач вказує, що останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, що привели до неможливості збереження сімї, між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. Майновий спір відсутній. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.07.1985 року, який було зареєстровано Курилівською сільською Радою Купянського району Харківської області, актовий запис №60, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії II-ВЛ №445297, виданим 06 липня 1985 року Курилівською сільською Радою Купянського району Харківської області (а.с. 3). Ч. 3\~ст.105\~ СК України\~ \~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають, істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст.\~111,\~112 СК України,\~суд вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сімя фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, спір про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, у звязку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

30.05.2018 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 24.09.2011 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 116742,94 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини. 24.09.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит у розмірі 17000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 28.02.2018 року склався борг перед банком у розмірі 116742,94 гривень, а саме борг за тілом кредиту 8585,97 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 108156,97 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

30.05.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 19324 грн. 78 коп. і судових витрат, мотивуючи позов систематичним невиконанням відповідачем умов кредитного договору. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки до суду відповідач не повідомив, відзив не подав. З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 19.09.2008 року між позивачем та\~[PERSON] \~було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі базової ставки 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7-13). Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 30.04.2018 року становить 19324,78 грн., та складається з: 2496,03 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 15670,43 грн. - заборгованості за відсотками та 1158,32 грн. штрафу, що підтверджується\~розрахунком позивача (а.с. 5-6). Відповідно до ст.\~526 ЦК\~України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

30.05.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 24.11.2009 року. У шлюбі мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обов'язки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Після розірвання шлюбу дітей просить залишити на її утриманні. В судове засідання позивач та її представник не з'явились. Від представника надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати без її присутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився також, про день розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань, відзиву на позов до суду не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; не повідомив про причини неявки в судове засідання; не подав відзив на позов та представник позивача в заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 34), суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, судом встановлено наступне. Сторони 24.11.2009 року зареєстрували шлюб у Піщівській сільській раді Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). У шлюбі мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу, що свідчить про дійсну волю дружини на розірвання шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання дітей сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає обґрунтованим подальше проживання дітей визначити разом з матір'ю. Відповідач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає доцільним зберегти прізвище відповідача «[PERSON]». Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 704 грн. 80 коп. судового збору. Відтак, встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

30.05.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 16.09.2011 року, вказавши у позові, що від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що причиною розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів та припинення спільного проживання з листопада 2017 року. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог (а.с. 17) Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти позову не заперечує, просить шлюб розірвати (а.с. 16). Суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у зв'язку із визнанням позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 16.09.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, сторонами не заявлено. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

30.05.2018\~року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою 4 в будинку 20а по вулиці Рокосовського в місті Чернігові. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач не проживає за зазначеною адресою понад рік, а саме з 2006 року, без поважних причин, житло залишила добровільно. Відповідач відзив на позовну заяву не надала. \~ \~ \~ \~Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримують. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з»явилась, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином і завчасно. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] з 2002 рокуВ квартирі також зареєстрована дочка позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою про місце реєстрації (а.с.11). Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 30.05.2018 року (а.с.4) відповідач у спірній квартирі не проживає з 2006 року. Відповідач виїхала з квартири добровільно, перешкод щодо користування квартирою їй ніхто не чинив. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

30.05.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 26.09.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області, про що є актовий запис № 146. Також просить стягнути з відповідача на її користь витрати на судовий збір в розмірі 704, 80 грн. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з листопада 2017 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з позивачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26.09.2014 року, про що є актовий запис № 146 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з листопада 2017 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з позивачем. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] витрати, пов'язані зі сплатою нею судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

30.05.2019 [PERSON] (далі - заявниця) звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною її дочки [PERSON] , [INFO] , встановлення над дочкою опіки та призначення заявниці опікуном над недієздатною дочкою. В обґрунтування заяви зазначила, що її дочка внаслідок психічного захворювання не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними, в зв`язку з чим підлягає встановленню над нею опіки. У судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. [PERSON] за станом психічного здоров`я виявила нездатність до контакту із судом. Представник заінтересованої особи із заявою погодився. Після проведення судової експертизи орган опіки та піклування звернувся до суду з поданням про призначення заявниці опікуном над [PERSON] , з чим заявниця погодилася. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що заява і подання органу опіки та піклування підлягають задоволенню з таких підстав. Заявниця є матір`ю [PERSON] , [INFO] , з якою проживає за адресою: [ADDRESS] . Як убачається з висновку судово-психіатричної експертизи від 23.07.2019 № 378 (а.с. 33-35), у [PERSON] має місце помірна розумова відсталість (F71 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду) і за своїм психічним розладом, вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Суд повністю погоджується із зазначеним висновком експертизи, що в силу положень статей 39, 60 ЦК України та частини шостої статті 300 ЦПК України є підставою для визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки строком на два роки від дня набрання рішенням суду законної сили. Як випливає з матеріалів справи, за станом здоров`я, моральними та діловими якостями заявниця може виконувати обов`язки опікуна над недієздатною особою; крім того, вона фактично здійснює опіку над недієздатною дочкою, з якою проживає разом. Відповідно до частини першої статті 60 ЦК України зазначене є підставою для задоволення подання органу опіки та піклування і призначення заявниці опікуном над недієздатною дочкою.

Outcome: approved