Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

3 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу із відповідачем, зареєстрованого 29 квітня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №15. В позовній заяві позивач зазначає, що від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сім»ю створити не змогли, оскільки у них різні погляди на життя, вони не розуміють один одного, через що виникають сварки та непорозуміння. Відповідач живе виключно своїми інтересами. Такі взаємини у їх сім»ї призвели до повного відчуження, вона втратила до відповідача почуття любові та поваги. В січні 2015 року, не витримавши зневажливого ставлення відповідача до неї, вона разом із малолітньою дочкою перейшла на постійне місце проживання до своїх батьків. З того часу з відповідачем не спілкуються та не підтримують жодних подружніх стосунків. Просила постановити рішення, яким розірвати шлюб із відповідачем. В судове засідання позивач не з»явилася, перед початком розгляду справи подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просила постановити рішення про задоволення позову, оскільки відповідач в даний час проживає із іншою жінкою (а.с.16). Відповідач у судове засідання не з»явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав суду заяву, якою позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, розгляд справи провести у його відсутності (а.с.14). Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися позивач та відповідач. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 29 квітня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №15 (а.с.4). Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Сторони спільно не проживають, подружніх стосунків не підтримують, їх сім'я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім'ї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння, втрати любові та поваги. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Приймаючи до уваги заяву позивача, згоду на розірвання шлюбу відповідача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Outcome: approved