Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

30.03.2018 позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначають, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] Чоловік [PERSON] та батько [PERSON] - [PERSON] як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину після смерті [PERSON], однак, юридично свої спадкові права не оформив, так як помер [INFO]. Позивачі є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], спадщину прийняли шляхом подачі до Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області заяв про прийняття спадщини, проте, оформити спадкові права на зазначений вище житловий будинок позивачі не можуть, в зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спірний будинок за спадкодавцем і вирішення зазначеного питання підлягає в судовому порядку. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просять задовольнити. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд ухвалює рішення в підготовчому засіданні, враховуючи вимоги ст. 200 ЦПК України. У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам розяснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], його батьками записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. 19.11.1990 [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповідає синові [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] у віці 80 років у с. Нова Буда Радомишльського району Житомирської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складу якої серед іншого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] Згідно рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 09.12.2014 року, встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. [INFO] помер [PERSON], який являвся чоловіком та батьком позивачів відповідно. Згідно п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Із матеріалів справи вбачається, що позивачі порушили у суді спір про визнання за ними в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] права власності на майно, оскільки [PERSON] помер [INFO] року, то до спірних правовідносин підлягає застосуванню чинне на той час законодавство, а саме, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] Відповідно до рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 09.12.2014 року, встановлено факт прийняття спадщини [PERSON], [PERSON] після смерті [PERSON], померлого [INFO]. У відповідності до постанов державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області від 22.03.2018, державним нотаріусом було відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, що передбачено п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно з довідкою КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 23.02.2018 № 706, згідно наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи, право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно відповіді Радомишльської державної нотаріальної контори від 06.04.2018 № 242/02-14 спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO] прийняв [PERSON]. У зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на спірне спадкове майно, позивачі не можуть оформити у нотаріальному порядку свої спадкові права. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивачів на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved