Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

30 серпня 2018 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування уточненої позовної заяви зазначається, що 12 жовтня 2007 року з [PERSON] було укладено договір б/н, за яким остання отримала кредит у розмірі 4000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 договору. Овердрафт (п.1.1.1.63 Договору) короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, за яким договір приєднання може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона позбавлена можливості запропонувати свої умови договору. Позивач зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Всупереч договірним зобовязанням, відповідач неналежно виконував умови договору. Станом на 03 липня 2018 року [PERSON] має перед позивачем заборгованість за кредитним договором у розмірі 12436,26 гривень, з яких: 3874,93 гривень тіло кредиту, 1149,72 гривень нараховано відсотків за користування кредитом, 6343,22 гривень нараховано пені, а також відповідно до 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень штраф (фіксована частина), 568,39 гривень штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з [PERSON] зазначену вище заборгованість на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та судові витрати. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Згідні на заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позов підтримують повністю. Відповідач в\~судове засідання\~не з'явився,\~хоча був\~належним чином\~повідомлений про\~день та\~час розгляду\~справи, відповідно до\~ч.11\~ст.128\~ЦПК України,\~шляхом опублікування\~повідомлення про\~виклик до\~суду на\~офіційному сайті\~Межівського районного\~суду Дніпропетровської\~області,\~і від\~нього не\~надійшло повідомлення\~про причини\~неявки.\~Заяви про\~розгляд справи\~за його\~відсутності суду\~не надав. Також відповідач не скористався правом на відзив та не направив до суду письмовий відзив на позовну заяву. В звязку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, відповідно до ч.1 ст.280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: \~ \~ \~ \~ На підтвердження домовленості між сторонами мається підписана відповідачем заява від 12 жовтня 2007 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ, порушення істотних умов яких, зі сторони [PERSON], у судовому засіданні достовірно встановлено. 12\~жовтня 2007\~року з\~[PERSON]\~було укладено\~договір б/н,\~за яким\~остання отримала\~кредит у\~розмірі 4000.00\~гривень у\~вигляді встановленого\~кредитного ліміту\~на картковий\~рахунок. За розрахунком заборгованості за договором б/н від 12 жовтня 2007 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], вбачається, що остання станом на 03 липня 2018 року має перед позивачем заборгованість за кредитним договором в розмірі 12436,26 гривень, з яких: 3874,93 гривень тіло кредиту, 1149,72 гривень нараховано відсотків за користування кредитом, 6343,22 гривень нараховано пені, а також відповідно до 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень штраф (фіксована частина), 568,39 гривень штраф (процентна складова). Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідність\~ст.509 ЦК України\~- в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як - то: передати майно, сплатити гроші, виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідність\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved