Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

29.10.2014 року ПАТ «КБ «Надра» звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить суд: в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 157/П/56/2008-840 від 22.07.2008 року в сумі 373 476 доларів США 04 центи та 490 176 гривень 15 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом - 203 836 доларів 76 центів, заборгованості за відсотками - 169 639 доларів 28 центів, пені за прострочення сплати кредиту - 20 937 доларів 46 центів, що еквівалентно станом на 10.06.2014 року 247 135 гривень 75 копійок, штрафу за кредитом 20 590 доларів 50 центів, що еквівалентно станом на 10.06.2014 року 243 040 гривень 40 копійок, - звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки без номеру від 02 липня 2008 року, а саме на нерухоме майно: земельну ділянку загальною площею - 0,2500 га, кадастровий номер 3220886701:01:031:0117, земельну ділянку загальною площею - 0,2500 га кадастровий номер 3220886701:01:031:0121, земельну ділянку загальною площею - 0,2500 га кадастровий номер 3220886701:01:031:0110, які розташовані за адресою : [ADDRESS] цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку та належить відповідачу на підставі Договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 22 липня 2008 року посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованих в реєстрі за № 2240, № 2246, № 2253 шляхом їх продажу Публічним акціонерним Товариством «Комерційний банк «Надра», юридична адреса : 04052, м. Київ, вул. Артема, 15, код ЄДРПОУ 20025456, з застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з правом укладання від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна, за ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності на умовах і в порядку, визначеному ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» всіх повноважень продавця предмету іпотеки, в тому числі, але не виключно: отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки, які потрібні для продажу вище зазначеного предмета іпотеки в Головному управлінні Держземагентства у Київській області та всіх підпорядкованих структурних підрозділах або інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі і укладення договору купівлі-продажу предмету іпотеки; звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмета іпотеки, а також ставити від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу; отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сім'ї іпотекодавця, копії будинкових книг, тощо. На час реалізації предмета іпотеки передати його в управління Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» у порядку, визначеному ст..34 Закону України «Про іпотеку» з правом заміни замків, обладнанням охоронними пристроями предмета іпотеки. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 22 липня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є позивач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та [PERSON] був укладений Кредитний договір №157/П/56/2008-840, згідно з яким відповідачу було надано кредит у розмірі 205 905 доларів США, строком до 11.07.2033 року, зі сплатою процентів у розмірі 14,99 % річних. Проте у порушення вимог законодавства та умов кредитного договору відповідач не здійснює погашення кредиту та не сплачує відсотки за користування кредитом у строки та в розмірах, встановлених кредитним договором. В зв'язку з чим позивачем неодноразово відповідачу надсилались вимоги про усунення порушень кредитного договору з вимогою виконати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. Позивач стверджує, що станом на 10.06.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 373 476 доларів США 04 центи та 490 176 гривень 15 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 203 836 доларів США 76 центи, заборгованості по сплаті відсотків 169 639 доларів США 28 центів, пені за прострочення сплати кредиту 20 937 доларів США 46 центів що еквівалентно станом на 10.06.2014 року 247 135 гривень 75 копійок, штрафу за кредитом 20 590 доларів 50 центів, що еквівалентно станом на 10.06.2014 року 243 040 гривень 40 копійок. Позивач також посилається, на те, що для забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 22.07.2008 року між банком та відповідачем був укладений Договір іпотеки, на підставі якого банку були передані в іпотеку зазначені в позовній заяві земельні ділянки. У судове засіданні сторони не з'явились. Від представника позивача Шох С.М. 14.01.2015 року надійшла заява з проханням слухати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у призначені судові засідання, а саме : 16.12.2014 року на 12.30годин та 14.01.2015 року на 15.30 годин - не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності не подав, письмових пояснень чи заперечень до суду не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 22 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є позивач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», в особі начальника відділення № 56 філії ВАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 157/П/56/2008-840 (а.с. 7-11). Згідно п. 1.1. кредитного договору, банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 205 905 доларів США, в порядку і на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, цільове використання кредиту - проведення розрахунків по договорам купівлі-продажу земельної ділянки за реєстровими № 2240, 2246, 2253 від 22.07.2008 року, що укладені між позичальником та громадянами [PERSON], [PERSON], [PERSON], згідно якого позичальник придбав у власність нерухоме майно - земельні ділянки з кадастровими номерами 3220886701:01:031:0121, 3220886701:01:031:0117, 3220886701:01:031:0110, що знаходяться за адресою : [ADDRESS] У відповідності до п. 1.3., 1.3.1. кредитного договору, відсотки за користуванням кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,99 % відсотків річних. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у період (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Відповідно до п. 1.4., 1.5. кредитного договору, банк надав позичальнику кредит строком до 11.07.2033 року. Комісія за розрахунки за договором складає 3,6 % від суми виданих коштів зазначених в п. 1.1. за винятком суми виданої на оплату комісії. З наданого позивачем розрахунку ціни позову встановлено, що станом на 10.06.2014 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором №157/П/56/2008-840 в сумі 373 476 доларів США 04 центи та 490 176 гривень 15 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 203 836 доларів США 76 центи, заборгованість по сплаті відсотків 169 639 доларів США 28 центів, пені за прострочення сплати кредиту 20 937 доларів США 46 центів що еквівалентно станом на 10.06.2014 року 247 135 гривень 75 копійок, штрафу за кредитом 20 590 доларів 50 центів, що еквівалентно станом на 10.06.2014 року 243 040 гривень 40 копійок ( а.с. 12-13). Правильність розрахунку не викладає у суду сумнівів. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Крім того, згідно п. 2.1. Кредитного договору, в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, позичальник укладає з банком іпотечний договір, нерухоме майно : земельні ділянки кадастровий номер : 3220886701:01:031:0121, 3220886701:01:031:0117, 3220886701:01:031:0110, які розташовані на території [ADDRESS]. Так, в судовому засіданні встановлено, що 22 липня 2008 року між позивачем Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є позивач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та відповідачем [PERSON] було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № № 2260, 2261, 2262, предметом якого є нерухоме майно, а саме : земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 3220886701:01:031:0117, земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 3220886701:01:031:0121, земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 3220886701:01:031:0110, що розташовані за адресою : [ADDRESS], цільове призначення земельних ділянок - для будівництва та обслуговування жилого будинку, які відповідач придбав на підставі договорів купівлі-продажу від 22.11.2008 року (а. с. 14-17, 18-25). Згідно з пунктом 1.1. статті 1 вказаного Договору іпотеки, а також за змістом розділу «Визначення термінів» Іпотекодавець з метою забезпечення своїх зобов'язань (зобов'язання позичальника по кредитному договору повернути до 11 липня 2033 року кредит у сумі 205 905 долари США, сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 14,99% на рік, сплатити можливі штрафні санкції) як позивальника, що витікає з Кредитного договору (Кредитний договорі № 157/П/56/2008-840 від 22 липня 2008 року), передає в іпотеку, а Іпотекодердатель приймає в іпотеку Предмет іпотеки (а. с. 14-17). Крім того, як вбачається з ст. 3 Договору іпотеки, а саме : п. п. 3.1.12 іпотекодавець зобов'язаний отримати Державний акт на право власності на земельну ділянку, що є предметом іпотеки у відповідному уповноваженому органі та надати Іпотекодержателю протягом 15 днів з дня отримання зареєстрованого Державного акту на право власності на земельну ділянку. Відповідно до п. п. 3.3.5. ст. 3, п. 4.4. ст.4 , п. 5.1 ст. 5 Договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частині, у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобов'язань за цим договором або якщо гарантії та запевнення, надані іпотекодержателю, не відповідають дійсності. Згідно п. 4.5 ст. 4 Договору іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги в повному обсязі, які визначається на момент реалізації права іпотеки, в томі числі, але не виключно, всі платежі на користь іпотекодержателя, передбачені кредитним договором, а також нараховані штрафні санкції за порушення зобов'язань за кредитним договором, договором на відкриття карткового рахунку (пеня, штраф), витрати іпотекодержателя на адвокатів, аудиторів, експертів, оцінювачів, витрати, понесені при зверненні стягнення на предмет іпотеки та його реалізації, в тому числі за здійснення виконавчого напису нотаріуса та будь-які інші витрати, понесені іпотекодержателем у зв'язку з цим договором. Як встановлено, з досліджених в судовому засіданні письмових доказів, в той же день, 22 липня 2008 року, були укладені та нотаріально-посвідчені договори купівлі-продажу земельної ділянки за реєстровими №№2246, 2253, 2240, що укладені між позичальником-покупцем [PERSON] та громадянами [PERSON], [PERSON] та [PERSON], згідно якого позичальник придбав у власність передані в іпотеку земельні ділянки загальною площею по 0,2500 га кожна з кадастровими номерами 3220886701:01:031:0121, 3220886701:01:031:0110, 3220886701:01:031:0117 відповідно, що знаходяться за адресою : [ADDRESS] (а.с. 18-19, 20-21, 24-25). Згідно із заявою на видачу готівки №909 від 22 липня 2008 року відповідачу [PERSON] були видані кредитні кошти відповідно до кредитного договору №157/П/56/2008-840 в сумі 198750 доларів США, що відповідає сумі кредиту без урахування комісії за розрахунки, передбаченої п.1.5 Кредитного договору (а.с.26) Як вбачається зі змісту дослідженого в судовому засіданні листа, направленого позивачем в адресу відповідача 10.07.2014 року, вони містили вимогу про повне погашення кредитної заборгованості протягом 7 банківських днів з дати надіслання банком повідомлення, а також відповідача було письмово попереджено, що у разі не виконання даної вимоги, банк буде змушений звернутись за захистом своїх прав до суду (а.с.22). За змістом ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з ч.1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, та згідно ч. 1 ст. 577 Цивільного кодексу України якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1 ст. 583 Цивільного кодексу України заставодавцем може бути боржник, або третя особа (майновий поручитель). Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1, 2 та 4 ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Так, відповідно до статті 35 вказаного Закону У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. При цьому суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. А також судом враховано, що за змістом ч. 2 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що діяла на момент укладення договору іпотеки від 22.07.2008 року, предметом іпотеки може бути, в тому числі, нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору. Так, в судовому засіданні було встановлено, що сторонами при укладенні договору іпотеки було дотримано вищенаведених вимог закону щодо предмета іпотеки та державної реєстрації іпотеки. При цьому, суд вважає за необхідне прийняти до уваги, що до 02.05.2009 року єдиним документом, що посвідчував право власності на земельну ділянку був державний акт. Відповідно до змісту вищенаведених п. п. 3.1.12 ст. 3 Договору іпотеки, саме іпотекодавець [PERSON], був зобов'язаний зареєструвати своє право власності відповідно до вимог чинного законодавства України, отримати Державний акт на право власності на земельну ділянку. А, отже на момент укладення вищевказаного договору іпотеки від 22 липня 2008 року державна реєстрація права власності на земельні ділянки здійснювалась виключно шляхом внесення відповідної інформації до електронного реєстру та Державного земельного кадастру. З урахуванням наведеного суд прийшов до переконання про обґрунтованість та законність пред'явлених позивачем вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, земельні ділянки, що розташовані за адресою : [ADDRESS], а саме : - земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 3220886701:01:031:0117, земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 3220886701:01:031:0121, земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 3220886701:01:031:0110, цільове призначення земельних ділянок - для будівництва та обслуговування жилого будинку, які відповідач придбав на підставі договорів купівлі-продажу від 22.11.2008 року. Відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку », у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу,встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. А також, виходить з того, що відповідно до змісту ч. 6 ст. 38 Закону ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. В зв'язку з викладеним, суд вважає доцільним з метою збереження предмету іпотеки задовольнити вимоги позивача щодо передачі предмета іпотеки на час його реалізації в управління Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» з правом обладнання його охоронними пристроями. Проте вимогу щодо надання права обладнання замками предмета іпотеки, яким є земельна ділянка, суд вважає необґрунтованою, а необхідність та можливість вжиття таких заходів - не доведеними. В іншій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнана них або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Проте, на момент розгляду справи в суді позивачем не доведено належними і допустимими доказами існування такого спору щодо здійснення його прав продавця предмета іпотеки в частині права отримувати необхідні документи, їх дублікати в зазначених позивачем установах, органах, службах та підприємствах, здійснення необхідних платежів та інших дій у зв'язку з виконанням рішення суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначені вимоги суд вважає безпідставними та передчасними. Крім того за змістом ч. 1 ст. 34 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Проте, зі змісту укладеного сторонами іпотечного договору вбачається, що умови передачі предмета іпотеки в управління та порядку його здійснення сторонами визначені не були. Будь-яких умов, відповідно до яких позивач вважає за потрібне здійснювати управління спірними земельними ділянками, а також обставини, що свідчать про необхідність здійснення такого управління, позивачем також не наведено. В зв'язку з цим позовні вимоги в частині передачі предмету іпотеки в управління позивачу задоволенню також не підлягають. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 3654 гривень по оплаті судового збору, понесені позивачем (а.с. 1), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial