Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

29 вересня 2017 року позивач по справі звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до Шевченківської селищної ради про скасування заборони на будинок, яким просить суд скасувати заборону встановлену Шевченківською державною нотаріальною конторою відносно будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказує, що 05 грудня 1990 року між ним та Індустріальним бурякорадгоспом Шевченківського району був укладений Договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до положень Договору купівлі-продажу позивач повинен був сплатити 50% вартості будинку та надвірних будівель на протязі 25 років. На підставі Договору купівлі-продажу з метою забезпечення виплати через Шевченківську державну нотаріальну контору було накладено заборону на відчуження будинку. У січні 1991 року ним було повністю сплачено вартість будинку, але документів про зняття заборони на відчуження він не отримав. У грудні 1996 року Індустріальний бурякорадгосп Шевченківського району був реорганізований у Відкрите акціонерне товариство «Індустріальне», яке стало правонаступником Індустріального бурякорадгоспу Шевченківського району. У в травні 2005 року Відкрите акціонерне товариство «Індустріальне» було ліквідоване в зв'язку з визнанням банкрутом. Під час ліквідації Відкрите акціонерне товариство «Індустріальне» заборона, яка була накладена на будинок при підписанні Договору купівлі-продажу знята не була. На теперішній час виникла необхідність в знятті заборони у зв'язку з проведенням перебудови будинку, у зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Позивач по справі у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач по справі - представник Шевченківської селищної ради у судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог - не заперечують (а.с.18). Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 05 грудня 1990 року між [PERSON] та Індустріальним бурякорадгоспом Шевченківського району був укладений Договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією договору (а.с.3-5). Відповідно до положень Договору купівлі-продажу позивач повинен був відповідно до п.2 договору сплатити 50% вартості будинку та надвірних будівель на протязі 25 років. На підставі Договору купівлі-продажу з метою забезпечення виплати через Шевченківську державну нотаріальну контору було накладено заборону на відчуження будинку. 05 січня 1991 року позивачем була повністю сплачена вартість будинку у відповідності до Договору купівлі-продажу, що підтверджується копією ордеру ощадної каси, яка долучена до матеріалів справи, про те, що позивачем було сплачено до каси бурякорадгоспу «Індустріальне» 9 тисяч 908 гривень, але документів про зняття заборони на відчуження він не отримав (а.с.7). 13 грудня 1996 року Індустріальний бурякорадгосп Шевченківського району був реорганізований у Відкрите акціонерне товариство «Індустріальне», яке стало правонаступником Індустріального бурякорадгоспу Шевченківського району, що підтверджується листом Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області № 201 від 07.09.2017 року (а.с.11). 12 травня 2005 року Відкрите акціонерне товариство «Індустріальне» було ліквідоване в зв'язку з визнанням банкрутом, про що свідчить довідка з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.9,10). Під час ліквідації Відкрите акціонерне товариство «Індустріальне» заборона, яка була накладена на будинок при підписанні Договору купівлі-продажу знята не була. На теперішній час виникла необхідність в знятті заборони у зв'язку з проведенням перебудови будинку. Згідно вимог ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. На підставі вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно вимог ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не змінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 цього кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, підстави для заборони відчуження нерухомого майна відсутні. Нормами ст. 73 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус чи посадова особа органу місцевого самоврядування за місцем розташування житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження за повідомленням банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю житлового будинку та в усіх інших випадках, передбачених законом. Положеннями ст. 74 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус, одержавши повідомлення про припинення іпотечного договору, знімає заборону відчуження житлового будинку, квартири та іншого нерухомого майна. Згідно вимог законодавства нотаріус несе обов'язки державного реєстратора, а тому підставою для скасування заборони є рішення суду. Тому, з метою реалізації конституційних та майнових прав позивача, суд задовольняє позов в повному обсязі про скасування заходів забезпечення, оскільки це не суперечить закону і не порушує права та законні інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного, з метою захисту майнових прав сторін по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved