Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

31 травня 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, у якому просять суд усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням належної позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності квартири [ADDRESS], визнавши відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням, в звязку з його відсутністю в даному приміщенні понад один рік без поважних причин. В позовній заяві зазначено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року. Позивач [PERSON], є сином [PERSON] та [PERSON] На підставі Договору міни від 29 березня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 977, за позивачами та відповідачем було зареєстроване право спільної часткової власності в рівних долях, по 1/3 частині за кожним із співвласників на квартиру [ADDRESS]. Всі сторони заселились в квартиру та були зареєстровані в ній. На підставі договору купівлі-продажу від 08 серпня 2003 року, [PERSON] продав належну йому 1/3 частку зазначеної вище квартири [PERSON] та 26 серпня 2003 року право власності на дану 1/3 частку було зареєстровано за останньою. Позивачі [PERSON] та [PERSON] до даного часу проживають у даній квартирі та на імя [PERSON] відкрито особовий рахунок на квартиру в ОСББ «Стельмаха 9». Відповідач [PERSON] виїхав з квартири влітку 2013 року, забравши усі свої речі і з того часу не проживає разом з позивачами та припинив з ними спілкування. Однак, до даного часу [PERSON] не знявся з паспортної реєстрації в жилому приміщенні позивачів і не бажає це зробити. Отже, відповідач [PERSON], який членом сімї позивачів вже не являється з літа 2013 року, тобто, вже понад рік, в спірній квартирі не проживає, своїх речей в цьому приміщенні не зберігає, участі в утриманні даного жилого приміщення та оплаті комунальних платежів не бере. Всі обовязки по утриманню даного приміщення покладені лише на позивачів - власників цього житла. До цього часу відповідач не приймає жодних мір щодо зняття з паспортної реєстрації, тому на нього нараховуються комунальні платежі, які позивачі змушені оплачувати із своїх доходів, виникають труднощі з оформленням житлової субсидії, не мають змоги розпорядитись належним їм житлом на свій розсуд. Реєстрація відповідача в належній позивачам квартирі створює для них перешкоди в користуванні їхньою власністю. З огляду на зазначене вище позивачі звернулись до суду з даною позовною заявою. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні вимоги позовної заяви не визнав та просив суд у їх задоволенні відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Як було встановлено судом, що на підставі договору міни від 29 березня 2001 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному належить квартира [ADDRESS] (а.с. 8) та 13 квітня 2001 року за останніми у Вінницькому ООБТІ було зареєстровано право власності (а.с. 9). В подальшому, відповідач [PERSON] розпорядився належною йому на праві власності 1/3 частки вищезазначеної квартири, продавши її за договором купівлі-продажу від 08 серпня 2003 року, [PERSON] (позивачу по справі). На підставі вказаного договору за останньою було зареєстровано право власності на 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Таким чином, станом на день розгляду справи в суді квартира [ADDRESS] належить на праві часткової власності [PERSON] (2/3) та [PERSON]А (1/3). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище «Григорук») В.В., зареєстрований 27 червня 1990 року у Вінницькому міському відділі ЗАГС, актовий запис № 1768, розірвано (а.с. 11). Згідно довідки з місця реєстрації про склад сімї № 060 від 26 травня 2016 року, виданої ОСББ «Стельмаха 9», [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO] та у даному житловому приміщенні також зареєстровані: [PERSON], [INFO] (не проживає), [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 50 та ст. 63 ЦПК України, свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Відповідно до ч. 5 ст. 180 ЦПК України, свідки попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], під час надання своїх пояснень зазначили, що являються сусідами позивачів [PERSON] та [PERSON], а також повідомили, що відповідач [PERSON] з 2013 року не проживає за адресою: [INFO]. Актом від 26 травня 2016 року, засвідченого печаткою ОСББ «Стельмаха 9» та підписом голови ОСББ «Стельмаха 9» [PERSON], підтверджується, що в квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON] та її син [PERSON] [PERSON] в даній квартирі не проживає з літа 2013 року. Даний факт підтверджується підписами сусідів: [PERSON] (проживає [INFO], паспорт серії АВ № 553880), [PERSON] (проживає [INFO], паспорт серії АБ № 434415), [PERSON] (проживає [INFO], паспорт серії АА № 236923) (а.с. 14). Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає більше одного року, не сплачує плату за комунальні послуги, які нараховуються на нього, як на особу, яка зареєстрована в даній квартирі, не несе інших витрат по утриманню квартири, суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням вище зазначеної квартири, підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON], а саме судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп., відповідно до квитанції № 0.0.559256773.1 (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved