Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

29 грудня 2015 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, [PERSON] (далі відповідачі) з вимогою про визнання права на право на Ѕ частину земельної частки (паю). Позов обґрунтував тим, що 22 серпня 2004 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до спадкового майна входить вказана частина земельної частки (паю), а позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої, у звязку із чим він звернувся до Бахмацької державної нотаріальної контори, але йому було відмовлено в оформленні права на 1/2 частину земельної частки (паю), так як сертифікат на земельну частку (пай) на імя [PERSON] був втрачений. Сторони в судове засідання не зявилися, надіслали заяви, про розгляд справи без їх участі, відповідачі позовні вимоги визнали. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановленні такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 202125 (а.с.7) [PERSON] померла 22 серпня 2004 року. Померла [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0195318 від 15серпня 1996 року (а.с.11) та свідоцтва про право на спадщину за заповітом за № 1-2503 від 28 березня 2000 року (а.с.10) мала у власності земельну частку (пай) по колективному сільськогосподарському підприємству «Колос» Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, розмір якої становить 6,0 умовних кадастрових гектарів. Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом за №1-1205 від 20 липня 2005 року (а.с.12), підтверджується, що відповідач [PERSON] являється спадкоємцем права на 1/2 частину земельної частки (паю), землі, що перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» с. Рубанка Бахмацького району Чернігівської області розміром 3,0 умовних кадастрових гектари, яка належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0195318, виданого 15серпня 1996 року. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину не видано. Відповідно до інформації з Бахмацької державної нотаріальної контори (а.с.26-27) спадкова справа до майна померлої [PERSON] відкрита за заявою позивача. Сертифікат на право на земельну частку (пай), що підтверджував право померлої [PERSON] на земельну частку (пай), був втрачений, що підтверджується оголошенням в газеті «Голос Присеймівя» від 19 грудня 2015 року (а.с.13). Позивачу було відмовлено в оформлені права на земельну частку (пай), що підтверджується листом Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 01 грудня 2015 року № 2054 (а.с.16). З встановленого випливають наступні висновки. За змістом статей 1216; 1217; 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень статей 1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІУ право на земельну частку (пай) мають громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є і свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). А, пунктом 23 вказаної Постанови закріплено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлої [PERSON], але оформити своє право на земельну частку (пай) не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права та законні інтереси інших осіб. Крім того, судом враховується, що відповідачі позовні вимоги визнали, що відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача).

Outcome: approved