Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

29 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, де зазначила, що з 1977 року вона влаштувалася на роботу та їй була видана трудова книжка . В наступний час при підготовці документів для оформлення пенсії за віком було зясовано, що у трудовій книжці у графі «прізвище» невірно написана зміна її прізвища з Філімонової та [PERSON], а саме замість «Пузачева» було написано «Пузачова», та потім виправлено на «Пузачеву». Згідно свідоцтва про укладання шлюбу ІУ НО № 297454, виданого 6 серпня 1983 року , її прізвище зазначено «Пузачева». При зверненні до УПФ в Іллічівському районі м. Маріуполя щодо нарахування їй пенсії, їй було відмовлено, оскільки в трудовій книжці є виправлення. Просила встановити факт належності їй [PERSON] , [INFO], трудової книжки, виданої 1 серпня 1977 року . До судового засідання заявниця не зявилася, надала суду заяву, якою підтримала заяву та просила її задовольнити. Представник зацікавленої особи Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя, у судове засідання не зявився, суду надано лист про розгляд справи у відсутності представника та зазначено,що дійсно [PERSON] зверталася до УПФ в Іллічівському районі м. Маріуполя з заявою про призначення пенсії. В звязку з некоректним записом у трудовій книжці про зміну їй прізвища, їй було відмовлено у призначенні та нарахуванні пенсії та рекомендовано звернутися до суду.( а.с.18-19). В звязку з неявкою до суду заявниці та представника зацікавленої особи фіксування судового засідання технічними засобами , на підставі ст.. 197 ЦПК України не проводилось, та суд приймає рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що у 1977 році заявниця закінчила Смоленське медичне училище, рішенням державної кваліфікаційної комісії від 6 липня 1977 року їй була присвоєна кваліфікація медичної сестри . 8 серпня 1977 року вона була прийнята на роботу до Смоленської обласної клінічної лікарні на посаду медичної сестри у відділення анестезіології на підставі наказу № 154 від 1 серпня 1977 року. Посадовою особою відділу кадрів 1 серпня 1977 року була заповнена трудова книжка на імя [PERSON]( дошлюбне прізвище заявниці). . 6 серпня 1983 року заявниця зареєструвала шлюб та змінила прізвище на «Пузачову», про що був внесений відповідний запис до трудової книжки на підставі свідоцтва про реєстрацію шлюбу ІУ-НО № 297454 від 6 серпня 1983 року. Оскільки на той час як видача трудової книжки так і внесення змін до неї відбувалися на території Росії, прізвище заявниці у трудовій книжці було виправлено на «Пузачеву», як воно пишеться російською мовою. При зверненні до УПФ в Іллічівському районі м. Маріуполя за призначенням пенсії, було зясовано, що у трудовій книжці є некоректний запис про зміну прізвища, що викликало сумніви щодо належності документу та заявниці було запропоновано звернутися до суду. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі: належності правовстановлюючого документу . Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає,що вимоги заявниці обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки підтверджені наданими суду письмовими : копією диплому серія Я № 841444 від 6 липня 1977 року,копією трудової книжки від 1 серпня 1977 року, копією свідоцтва про укладання шлюбу ІУ-НО № 297454 від 6 серпня 1983 року, копією паспорту (а. с. 6, 9-12,13, 21). Таким чином, судом достовірно встановлено, що трудова книжка, яка була видана 1 серпня 1977 року Смоленської обласною клінічною лікарнею на імя [PERSON] , належить заявнику - [PERSON], [INFO] . Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, і надасть їй можливість оформити належним чином пенсію . Права та свободи інших осіб при цьому не порушуються.

Outcome: approved