Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

30.08.2017 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.06.1994 року померла його мати [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина, в тому числі, на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с. Суховерхівка по вулиці Чкалова, 25. Він є спадкоємцем за заповітом і прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак нотаріус не може видати свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок, через відсутність правовстановлюючого документу.Просив визнати за ним право власності на будинок з господарськими спорудами. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою. Представник відповідача [PERSON] сільської ради надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсягу, просив справу розглянути без його участі. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень\~ ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши представлені докази та давши їм оцінку, суд\~ приходить до наступних висновків. Як вбачається з довідки [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області № 265 від 21.07.2017 року за підписом сільського голови [PERSON] та секретаря с/ради [PERSON], згідно погосподарської книги за 199-1995 роки особовий спірний будинок зареєстрований за померлою [PERSON] (а.с.7). Рішенням [PERSON] сільської ради Буринського району від 01.11.2017 року [PERSON] була надана земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою с. Суховерхівка по вулиці Чкалова, 25.,що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 102968166 від 08.11.2017 року,що міститься у матеріалах справи. Судом встановлено, що у 1960 році [PERSON] було побудовано житловий будинок з господарськими спорудами та йому було присвоєно адресу: Сумська область, Буринський район, с. Суховерхівка, вулиця Чкалова, 25, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок ( а.с.10-14). При цьому в 1960 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26.08.1948 року), який втратив чинність відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26.08.1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від\~\~26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Постанова від 26.08.1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.\~ Згідно зі статтею 1 Указу від 26.08.1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до пяти як у місті, так і поза містом.\~ Пункт 2 Постанови від 26.08.1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.\~\~\~ Таким чином, відповідно до зазначених нормативних актів, підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок на той час був сам факт збудування або купівлі ним будинку з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.\~ 09.06.2017 року КП «Буринське бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічний паспорт на вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами, згідно якого вбачається, що за адресою: Сумська область, Буринський район, с. Суховерхівка, вулиця Чкалова, 25 розташовані житловий будинок «А-1» з верандою «а», сарай «Б», сарай «В», сарай «Г», погріб з шийкою «Пг», огорожа №1-2 (а.с.10-15). Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж, виконаного Путивльським бюро технічної інвентаризації та проектування, (сертифікат серії АЕ№ 001568 від 08.02.2013 року) вбачається, що спірний житловий будинок збудований відповідно до державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів. Тобто, [PERSON], побудувавши у 1960 році житловий будинок за відповідними технічними і санітарними нормами, набула статусу власника житлового будинку та, згідно зі ст.86 ЦК Української РСР 1963 року, набула право, в межах, установлених законом, володіння, користування та розпорядження цим майном, однак за свого життя не оформила належним чином право власності на нього. 01.06.1994 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-БП № 290841 від 31.08.2017 року (а.с. 25). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої ввійшов, в тому числі, вищевказаний будинок з господарськими спорудами. Як вбачається з довідки [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області № 264 від 21.07.2017 року за підписом сільського голови [PERSON] та секретаря с/ради [PERSON], спадкоємцем майна [PERSON] є син [PERSON], який прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (а.с.6). При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, свідоцтво про право на спадщину на вказаний будинок [PERSON] не отримав через відсутність правовстановлюючих документів, що вбачається з листа № 970/01-16 від 22.08.2017 року приватного нотаріуса [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У відповідності до ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (1950 р.) кожен має право на повагу до його приватного, сімейного життя та до житла. Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач,як єдиний спадкоємець та володар земельної ділянки, прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог щодо спірного будинку та задовольняє позов.

Outcome: approved