Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

30.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області про звільнення з-під арешту земельну ділянку площею 0,1999 га, кадастровий номер 4610137500:11:005:0020, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, та належить на праві власності [PERSON], на яку накладено арешт слідчим управлінням ГУ МВС України у Львівській області на підставі Постанови про накладення арешту на майно віл 09.12.2011 року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серн ЯД № 520633, позивач [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,1999га, кадастровий номер 4610137500:11:005:0020, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка. 12.06.2017 року позивач отримав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна щодо належної позивачу на праві приватної власності вищевказаної земельної ділянки. Із довідки [PERSON] дізнався, що в процесі досудового розслідування кримінальної справи №143-0475 слідчим управлінням ГУ МВС України у Львівській області була винесена 09.12.2011 року постанова про накладення арешту на вищевказану земельну ділянку, яка перебуває у його приватній власності. Однак, 29.02.2012 року слідчим управлінням ГУ МВС України у Львівській області [PERSON] винесено постанову, якою кримінальну справу № 143-0475, порушену за фактом підроблення документів та використання підробленого документа за ознаками злочинів передбачених ч.1, ч.4 ст. 358 КК України, закрито на підставі п.8 ст. 6 КПК України (в ред. I960 року). З невідомих йому причин органом досудового слідства не було винесено постанови про скасування арешту на земельну ділянку позивача, хоча кримінальна справа закрита. У зв'язку з тим, що на належну позивачу на праві приватної власності земельну ділянку накладений арешт, [PERSON] не може нею вільно розпоряджатися, чим порушені його права. Toму він звернувся у слідче управління Головного управління Національної поліції у Львівській області з приводу зняття арешту з майна, однак позивачу було відмовлено, оскільки кримінальна справа в межах якої був накладений арешт закрита. Тобто, про факт накладення арешту на земельні ділянки, які перебувають у власності позивача він дізнався 12.06.2016 року з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна. Безпідставне та неправомірне накладання арешту на земельну ділянку позивача порушує його законне право власності на земельну ділянку та позбавляє його можливості реалізувати своє право власності шляхом здійснення вільного та на власний розсуд розпорядження земельною ділянкою. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Представник відповідача Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. За згодою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши думку позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серн ЯД № 520633, позивач [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,1999га, кадастровий номер 4610137500:11:005:0020, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка. 12.06.2017 року позивач отримав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна щодо належної позивачу на праві приватної власності вищевказаної земельної ділянки. З довідки [PERSON] дізнався, що в процесі досудового розслідування кримінальної справи №143-0475 слідчим управлінням ГУ МВС України у Львівській області була винесена 09.12.2011 року постанова про накладення арешту на вищевказану земельну ділянку, яка перебуває у його приватній власності. Однак, 29.02.2012 року слідчим управлінням ГУ МВС України у Львівській області [PERSON] винесено постанову, якою кримінальну справу № 143-0475, порушену за фактом підроблення документів та використання підробленого документа за ознаками злочинів передбачених ч.1, ч.4 ст. 358 КК України, закрито на підставі п.8 ст. 6 КПК України (в ред. I960 року). Проте, з невідомих причин органом досудового слідства не винесено постанови про скасування арешту на земельну ділянку позивача, незважаючи на те, що кримінальна справа закрита. У зв'язку з тим, що на належну позивачу на праві приватної власності земельну ділянку накладений арешт, [PERSON] не може нею вільно розпоряджатися, чим порушені його права. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Статтями 316, 317, 319 ЦК України передбачено, що право власності особа здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 373 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи з наведеного, зокрема з того, що накладення постановою слідчим управлінням ГУ МВС України у Львівській області по кримінальній справі № 143-0475 арешту на земельну ділянку площею 0,1999 га, кадастровий номер 4610137500:11:005:0020, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, та належить на праві власності [PERSON], порушує право позивача на користування та розпорядження земельною ділянкою на власний розсуд, суд приходить до висновку, що наявні підставі для задоволення позовних вимог про звільнення майна з-під арешту.

Outcome: approved