Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

31.03.2021 [PERSON] звернулася до суду із позовом до[PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), щомісячно і до закінчення навчання. В обґрунтування позову зазначила, що 11.08.1990 було зареєстровано шлюб з відповідачем. [INFO] народилась дочка [PERSON] . На підставі судового наказу від 11.02.2020 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дочки. [INFO] дочці виповнилось 18 років. На даний час дочка навчається у коледжі. У зв`язку із навчанням, дочка потребує матеріальної допомоги допомоги батька. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дочці, у зв`язку із чим звернулась до суду із вказаним позовом. Ухвалою від 15.04.2021 провадження по справі відкрито. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивачка [PERSON] у поданій заяві просила проводити судовий розгляд за її відсутності. Позов підтримала та просила його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав. Згідно частини 1 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов наступного. 11.08.1990 сторони зареєстрували шлюб. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є сторони. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 25.03.2003 (а. с. 5). На підставі судового наказу Зміївського районного суду Харківської області (№621/258/20) з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , 2003 р.н. в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.01.2020 і до повноліття дитини (а. с. 8). Згідно довідки № 979 від 16.03.2021 [PERSON] навчається у Харківському кооперативному торгово-економічному коледжі за спеціальністю: 076 Підприємництво, торгівля та біржова діяльність. Форма навчання денна, контрактна основа, стипендію не отримує. Термін закінчення навчання 30.06.2021 (а. с. 9). Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальної допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Дочка [PERSON] досягла повноліття, є студентом навчального закладу, що встановлено судовим розглядом. Позивачка у зв`язку з навчанням дочки несе витрати на її утримання у зв`язку з навчанням. Відповідач не надав с суду відзиву із викладом заперечень. Відтак, за встановлених обставин суд дійшов висновку, що [PERSON] , 2003 р.н. потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання, його мати, [PERSON] несе витрати на її утримання, в той час, коли батько [PERSON] має змогу надавати матеріальну допомогу. На підставі вищезазначеного, з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 31.03.2021 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved