overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

29 жовтня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки сторін 17 вересня 2008 р. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, що з 1995 року по 2011 рік знаходилась з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 2008 року народження. Відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак надає її не в повному обсязі. З огляду на вищевикладене, позивач просить суд, стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з моменту звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав та погодився з розміром аліментів. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сорони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішеням Чугуївського міського суду Харківської області від 19.10.2011 року. (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 23.09.2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиціїХарківської області, актовий запис № 275. (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно із ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням наведеного, відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд визначає розмір аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

29 жовтня 2014 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем народилось двоє дітей, дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які фактично знаходяться на її утриманні, так як відповідач допомоги надає недостатньо, добровільно аліменти не сплачує. Відповідач працездатний, працює у приватних осіб і може сплачувати аліменти на дітей. Просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття та витрати на правову допомогу. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що відповідач працездатний, інших осіб на утриманні не має, виїздить на заробітки і може сплачувати аліменти в розмірі по 400 грн. на дитину. Просить вирішити справу про стягнення з нього такої суми аліментів та судових витрат. Відповідач у судове засідання вдруге не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило. Відповідно до свідоцтв про народження відповідач є батьком дітей (а.с.5,6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що діти потребують матеріальної допомоги, позивач самостійно неспроможна забезпечити їх належним чином, а відповідач є працездатною особою, на утриманні інших осіб не має, суд вважає, що він може сплачувати аліменти в сумі визначеній позивачем, а отже позов слід задовольнити. Згідно із ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

29 жовтня 2014 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 26 листопада 2004 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися через несхожість характерів та різні погляди на життя. На протязі останнього часу виникли непорозуміння, що призвели до взаємного відчуження. Протягом останніх кількох років намагалися говорити один з одним про їх особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів не дало, сімейні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть. Примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2-3). Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов і розірвати шлюб між нею та відповідачем. (а.с.117) Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. (а.с. 18). Розглянувши доводи, викладені позивачем, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 26 листопада 2004 року позивач [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26 листопада 2004 року, актовий запис 393 (а.с.4). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дитина: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.04.2008 року, актовий запис 202. (а.с.5). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

29 жовтня 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 05.09.2003 року, актовий запис №6, місце реєстрації: Виконавчий комітет Реутинської сільської ради Кролевецького району Сумської області. Мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття кохання один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя, в зв'язку з чим вони стали проживати окремо з 28.10.2011 року, жодних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. На сьогоднішній день вони фактично створили нові сім'ї. Спорів про місце проживання дитини та про поділ майна між сторонами немає. Просить суд розірвати її шлюб із [PERSON], дитину залишити проживати з нею, прізвище після розірвання шлюбу сторонам не змінювати. [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила строк на примирення не призначати, оскільки відновлення шлюбних відносин з відповідачем виключається. Оскільки вони не живуть однією сім'єю три роки та мають намір створити нові сім'ї, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] позов визнав, просив строк на примирення не призначати, оскільки відновлення шлюбних відносин відповідача з позивачем виключається, справу розглянути без його участі. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], перебуває у шлюбі із [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами зареєстровано 05 вересня 2003 року, актовий запис №6, місце реєстрації: Виконавчий комітет Реутинської сільської ради Кролевецького району Сумської області. Мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття кохання один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя, в зв'язку з чим вони стали проживати окремо з 28.10.2011 року, жодних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що не заперечує і позивач, і відповідач. Шлюб між сторонами носить формальний характер. На сьогоднішній день вони фактично створили нові сім'ї. Суд вважає, що сторони не мають наміру відновлювати сімейні стосунки, на примирення не згодні. Спір про місце проживання дитини та про поділ майна відсутній. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам неповнолітньої дитини. Судовий збір у повному обсязі сплачено позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

29 жовтня 2014 року позивач звернулася з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач залишив її і вказав, що має іншу жінку. Не бачить можливості вживати заходів до збереження сім'ї. Просить розірвати шлюб. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує. Відповідач вдруге не з'явився у судове засідання, хоча своєчасно був повідомлений про дату і місце розгляду справи за його зареєстрованим місцем проживання. Про причину неявки не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутності від нього не надходило. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння і поваги. Налагодити подружні стосунки позивач не бажає. Вищенаведені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача. Отже, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

29 жовтня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала із підстав зазначених в ньому та просила стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Судом встановлено, що Станишівською сільською радою Житомирського району 12 грудня 2011 року зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6). [PERSON] народився [INFO] року в с.Станишівка, Житомирського району, Житомирської області, в свідоцтві про народження якого батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Дослідивши матеріали справи судом встановлено наявність порушення відповідачем своїх обов'язків, як батька, утримувати свою неповнолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги, що є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

29 жовтня 2014 року позивачка звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути с відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON] , [INFO], дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що діти проживають разом з нею, відповідач добровільно матеріальну допомогу на їх утримання не надає. Сторони до суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 20 січня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4) Від шлюбу мають чотирьох дітей, сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON] , [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5,7). На даний час сторони разом не проживають, діти проживають разом з матір'ю, відповідач добровільно допомогу на їх утримання не надає (а.с.9). Наведене свідчить, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу виплати аліментів на дитину. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони в даний час спільно не проживають, діти знаходяться на утриманні позивачки, відповідач офіційно не працює і добровільно матеріальну допомогу на неї не надає. За таких обставин з нього необхідно стягнути аліменти через суд в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину. Крім того, в силу ст. 4 п.1 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

29 жовтня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 22 червня 1990 року Порічанською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області. Від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя, тому подальше спільне життя стало суперечити її інтересам. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстровано 22 червня 1990 року. Стосунки з відповідачем ускладнилися, любов та повага пройшли, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 22 червня 1990 року, про що в книзі реєстрації актів пр оукладення шлюбів Порічанською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис за № 4 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. - (а.с. - 3). З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу у подружжя народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя, між сторонами відсутня повага та взаєморозуміння, внаслідок чого між ними часто виникають сварки, в їх сім`ї склався несприятливий психологічний клімат. Тому з вересня 2012 року сторони проживають окремо. Дочка сторін проживає біля батька. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. Сторони вказали на відсутність спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. В судовому засіданні сторони не виявили бажання зберегти шлюб, позивач розриває шлюб вперше, а відповідач вдруге. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

29 жовтня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 29 жовтня 2008 року у відділі РАЦС по м.Костянтинівці Донецької області, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, з березня 2009 року сторони проживають окремо. Позивачка вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити (а.с.24). Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином (а.с.16, 23), тому суд має можливість розглянути справу у його відсутності та на підставі наявних документів - доказів винести заочне рішення по справі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29 жовтня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС по м.Костянтинівці Донецької області, актовий запис № 428, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконкомом відділом РАЦС по м.Костянтинівці Донецької області (а.с.12). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.13). У шлюб сторони вступили вперше, спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. З березня 2009 сторони мешкають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

29 жовтня 2014 року позивач, ПАТ «Дельта Банк», звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору № 004-16004-170611 від 17.06.2011 року. Посилався на те, що між банком та відповідачем був укладений договір про відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 100 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлюється ліміт Кредитної лінії на рахунок в сумі 2 000 грн. 00 коп. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 2285 грн. 00 коп., яка складається з: тіло кредиту - 2285 грн. 00 коп. Просив стягнути з відповідача [PERSON] на їхню користь заборгованість за кредитним договором та витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача розглядати справу у порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у її відсутність не надавала. Суд вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 17 червня 2011 року був укладений кредитний договір № 004-16004-170611 на відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 100 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлюється ліміт Кредитної лінії на рахунок в сумі 2 000 грн. 00 коп. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримала кредитну картку з лімітом 2 000 грн. Відповідач [PERSON] отримала кошти по кредитній картці, не виконує умови кредитного договору , має заборгованість за кредитом у сумі 2285 грн. 00 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved