Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

31 липня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], треті особи виконавчий комітет Покровської районної в місті ради, [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власне належним майном - квартирою № 12 будинку № 45 по вулиці Січеславській м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, визнання відповідача такою, що втратила право користування даною квартирою. \~В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS]. Спірна квартира належить йому на праві приватної спільної сумісної власності. У спірній квартирі окрім нього зареєстровані також [PERSON], яка є його дружиною та [PERSON], яка є його онукою. Зазначає, що відповідач [PERSON] фактично не проживає за даною адресою з 15 грудня 2015 року, проте реєстрація останньої в квартирі позивача тягне за собою нарахування комунальних послуг. Ухвалою суду від 21 серпня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, не заперечував проти заочного розгляду справи. Просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подала, в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, суд розглядає справу заочно у порядку ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу у судове засідання не зявилась, надала письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти позову не заперечувала. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (до перейменування - Кремлівська) м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №Ж890 від 02.11.2005 року. (а.с.7) Згідно довідки Криворізької обєднаної довідково-інформаційної служби «Нова. Ком» від 16.07.2018 року за №146, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.9) Згідно акту, складеного мешканцями будинку №45 по вул. Січеславській м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, посвідченого директором ТОВ «Житлокомцентр», від 17.07.2018 року, за місцем реєстрації за адресою м. Кривий Ріг вул. січе славська буд.45 кв.12, [PERSON] не проживає з 15 грудня 2015 року. (а.с.10) Статтею\~41 Конституції України та\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не\~заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку відсутності члена сімї без поважних причин більше 1 року, якщо інше не встановлене законом, або домовленістю між ним та власником житла. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню, у звязку з тим, що позивачами доведено про не проживання відповідача за місцем реєстрації понад один рік без поважних причини. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved