Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

31.08.2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить з урахуванням уточненої позовної заяви від 27.09.2017 р., солідарно стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 2800244,79 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 984608,98 грн., сума заборгованості за відсотками - 1150422,88 грн.; пеня - 624437,57 грн.; сума за ставкою 3 % від простроченої заборгованості по тілу - 23501,94 грн.; сума за ставкою 3 % від простроченої заборгованості по відсотках - 17273,42 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.06.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 11353860000, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 48991,00 дол. США з розрахунку 13,5 % річних за користування кредитом. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки № 207987 від 02.06.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] та укладеного договору поруки № 208538 від 02.06.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] 08.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі і за кредитним договором № 11353860000. Оскільки умови кредитного договору відповідачами не виконується, та АТ «Дельта Банк» набув право вимоги по даному кредитному договору, позивач просить задовольнити позов в повному обсязі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.09.2015 р. провадження у справі відкрито. Ухвалою суду від 25.04.2016 р. позов залишено без розгляду. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09.02.2017 р. ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2016 р. скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.03.2018 р. залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]). 02.04.2018 р. засобами поштового зв'язку представником відповідача ([PERSON].) [PERSON] подано зустрічну позовну заяву про захист прав споживачів та визнання договору поруки припиненим, вимогами якого є визнання договору поруки № 207987 від 02.06.2008 р., укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] припиненим. 02.04.2018 р. засобами поштового зв'язку відповідачем [PERSON] подано зустрічну позовну заяву про захист прав споживачів та визнання договору поруки припиненим, вимогами якого є визнання договору поруки № 207987 від 02.06.2008 р., укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] припиненим. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.06.2018 р. об'єднано в одне провадження для спільного розгляду позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», [PERSON], [PERSON] про захист прав споживачів, визнання договору поруки припиненим та позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», [PERSON], [PERSON] про захист прав споживачів, визнання договору поруки припиненим. Закрито підготовче провадження у вищезазначеній об'єднаній цивільній справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Представником ПАТ «Дельта Банк» надано відзив на зустрічні позовні заяви, в якому просить відмовити [PERSON] та [PERSON] у їх позовних вимогах в повному обсязі. Відповідно до ч.1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] просив відмовити у задоволенні первісного позову в повному обсязі, та просив задовольнити зустрічний позов [PERSON] Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] просив відмовити у задоволенні первісного позову в повному обсязі, задовольнити зустрічний позов [PERSON] Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 02.06.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11353860000, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 48991,00 дол. США з розрахунку 13,5 % річних за користування кредитом. Також відповідно до п. 2.1. даного договору у забезпечення виконання зобов'язань позичальника за договором надається порука [PERSON] згідно договору поруки № 207987 від 02.06.2008 р., порука [PERSON] згідно договору поруки № 128456 від 02.06.2008 р., а також позичальник передає заставу, а банк приймає наступне нерухоме майно - транспортний засіб марка «Mitsubishi», модель Pagero, рік випуску 2008, номер шасі [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Вартість предмету застави складає 269165,00 грн. (а.с. 5-14, 15 Том І). Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 0619/У1 від 13.05.2008 р. [PERSON] придбав у ТОВ «Урбан Україна» автомобіль марки «Mitsubishi», модель Pagero, рік випуску 2008, номер шасі [NUMBER], загальна вартість якого складає 269165,00 грн. (а.с. 202-206 Том І). Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За приписом частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як було зазначено, виконання [PERSON] зобов'язань кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки № 207987 від 02.06.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] та укладеного договору поруки № 208538 від 02.06.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], згідно якими поручителі поручаються перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 11353860000 від 02.06.2008 р. Відповідальність поручителів настає у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором. Поручителі і божник несуть перед кредитором солідарну відповідальність (а.с. 178-179, 180-181 Том І). Порука є одним із способів забезпечення зобов'язань при укладенні кредитних договорів та має зобов'язальний, договірний характер, тому на правовідносини поруки поширюють свою дію загальні положення про зобов'язання та про договори . Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку із порушенням відповідачем своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором утворилась заборгованість в сумі 2800244,79 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 984608,98 грн., сума заборгованості за відсотками - 1150422,88 грн.; пеня - 624437,57 грн.; сума за ставкою 3 % від простроченої заборгованості по тілу - 23501,94 грн.; сума за ставкою 3 % від простроченої заборгованості по відсотках - 17273,42 грн. (а.с. 18, 71-73 Том І) . Відповідно до ч. 1 ст. 549, ч. 1 ст. 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її неспівмірність із розміром основного зобов'язання. Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України є обов'язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 4 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Таким чином, суд може з власної ініціативи застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України до вимог про стягнення пені, за умови, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір збитків. Отже, встановивши, що визначений позивачем розмір пені перевищує основний розмір боргу, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 551 ЦК України, для зменшення розміру пені, що підлягає стягненню на користь банку. При цьому суд, урахувавши положення ст. ст. 3, 509, 627 ЦК України та засади справедливості, добросовісності та розумності, визначив розмір пені у сумі 324437,57 грн. 08.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі і за кредитним договором № 11353860000, а тому АТ «Дельта Банк» набув право вимоги по даному кредитному договору та забезпечувальними договорами (а.с. 23-25 Том І). Отже на підставі викладеного, на користь АТ «Дельта Банк» підлягає солідарному стягненню з відповідачів заборгованість в сумі 2500244,79 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 984608,98 грн., сума заборгованості за відсотками - 1150422,88 грн.; пеня - 324437,57 грн.; сума за ставкою 3 % від простроченої заборгованості по тілу - 23501,94 грн.; сума за ставкою 3 % від простроченої заборгованості по відсотках - 17273,42 грн. Що стосується зустрічних позовних заяв, вимогами яких є визнання судом припиненими договорів поруки. Свої вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтовують тим, що строк пред'явлення позову до поручителів сплив, що зумовлює припинення зобов'язань поручителя, тобто кредитор має право звернутися до поручителів з письмовою вимогою про погашення заборгованості боржника до суду лише протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Згідно із ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З договорів поруки слідує, що вони діють з дати їх підписання сторонами і до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Оскільки, договір не містить визначеної дати (ст. 252 ЦК України), то в силу ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту є 02.06.2015 року (п. 1.2.2). За таких обставин у позивача виникло право пред'явити вимогу до поручителів [PERSON] та [PERSON] про виконання порушеного зобов'язання боржника [PERSON] щодо повернення кредиту. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд відмовляє у задоволенні зустрічих позовів [PERSON] та [PERSON] Враховуючи наведене та

Outcome: partial