Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

31.12.2019 року представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія « ПЗУ Україна» Кізко Л.С. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ( в порядку суброгації) в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь позивача 260050,94 грн. страхового відшкодування, а також судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 3900,76 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.08.2017 р. в м. Львів по вул. Кульпарківська трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Аudi Q7», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «ЗАЗ ТF 699», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 02.11.2017 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. 23.08.2017р. [PERSON] звернувся до ПАТ « Страхова компанія « ПЗУ Україна» з заявою про пошкодження транспортного засобу у зв`язку із ДТП. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 359540, 94 грн. Цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «ЗАЗ ТР 699», державний реєстраційний номер [NUMBER] (Відповідача) було застраховано у Акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС». 08.11.2018 року Позивач звернувся до АТ « Страхова компанія « ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування. Остання здійснила виплату відшкодування в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи в сумі 510,00 грн., а саме: у розмірі 99 490,00 грн.. На теперішній час залишається несплаченою різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу та суми франшизи, а саме: 260 050,94 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача Усенко А.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив такі задоволити посилаючись на обставини викладенні у позовні заяві. Додатково пояснив, що під час визначення вартості страхового відшкодування із звіту №185031 наданого суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] до уваги бралася виключно ринкова вартість автомобіля «Аudi Q7», державний реєстраційний номер [NUMBER] , а вартість відновлювального ремонту розраховувалася на підставі рахунків наданих із СТО. В першу чергу позивачем було сплачено 236337,37грн. від вартості відновлювального ремонту ( що становить 70% вартості), а в подальшому дооплачено 123203,57грн. Вказав, що сума розрахунку заборгованості зросла, оскільки під час відновлювальних та ремонтних робіт у автомобіля «Аudi Q7», державний реєстраційний номер [NUMBER] були виявлені невраховані дефекти. Під час оформлення ДТП на місці подій був присутній представник страхової компанії відповідача. Щодо покликання відповідача на невідповідність технічних пошкоджень автомобіля «Аudi Q7», державний реєстраційний номер [NUMBER] із ремонтними роботами які проводилися, вказав, що ані заявник , ані працівник поліції не є спеціалістами, а тому вказувати у свої документах тільки ті пошкодження що бачили, і трактували їх на власний розсуд. Відповідач та представник відповідача [PERSON] під час судового розгляду проти задоволення позовних вимог заперечували, подали відзив на позовну заяву та просили у задоволенні позову відмовити. В судове засідання 01.07.2021р. відповідач та його представник не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили. Заслухавши учасників, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до наступних висновків. 13.03.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.115730 , предметом якого є страхування автомобіля «Аudi Q7», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 23.08.2017 р. в м. Львів по вул. Кульпарківська трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Аudi Q7», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «ЗАЗ ТF 699», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 02.11.2017 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягненню у вигляді штрафу. 23.08.2017 року до ПАТ « Страхова компанія « ПЗУ Україна» звернувся [PERSON] з заявою про настання страхового випадку відповідно до умов Договору. Як вбачається із звіту №185031 наданого суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] на замовлення СК « ПЗУ Україна» ( дата складання 11.09.2017року, дата оцінки 23.08.2017р.) ринкова вартість автомобіля Аudi Q7», ідентифікаційний номер [NUMBER] державний реєстраційний номер [NUMBER] становить 1078466,98грн., вартість відновлювального ремонту 372332,36грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 281655,89грн. 30.08.2017року на електронну адресу голови Правління СК « ТАС» направлено повідомлення про участь в автоекспертизі автомобіля Аudi Q7», державний реєстраційний номер [NUMBER] яка відбудеться 01.09.2017року 01.09.2017року СТО « НІКО Захід» проведено технічний огляд транспортного засобу «Аudi Q7», державний реєстраційний номер [NUMBER] і складено відповідний протокол з участю [PERSON] , оцінювача [PERSON] представника СТО та представника СГ «ТАС» 14.11.2017року СТО « НІКО Захід» проведено технічний огляд транспортного засобу «Аudi Q7», державний реєстраційний номер [NUMBER] і складено відповідний протокол, в якому було відображено, які додаткові деталі автомобіля Аudi Q7», державний реєстраційний номер [NUMBER] потребують ремонту. Як вбачається із рахунку №159/а від 01.09.2017року наданого ТзОВ « НІКО ЗАХІД ПРЕМІУМ», вартість розхідних матеріалів, запчастин та виконаної роботи становить із урахуванням ПДВ 379839,89грн. Вартість із урахуванням знижки становить 337624,81грн. 27.09.2017року ПАТ «Страхова компанія « ПЗУ Україна» підписано страховий акт №UA2017082300009/L01/01 від 20.09.2017р. відповідно до якого вирішено [PERSON] сплатити страхове відшкодування в розмірі 236337,37грн., що становить 70% від завданих збитків Відповідно до платіжного доручення №6289 від 28.09.2017року, ПрАТ « СК « ПЗУ Україна» перерахувала ТзОВ « НІКО ЗАХІД ПРЕМІУМ» 236337,37грн. страхового відшкодування [PERSON] за авторемонтні роботи за рахунком №159/а від 01.09.2017 Як вбачається із рахунку № [NUMBER] від 04.12.2017року наданого ТзОВ « НІКО ЗАХІД ПРЕМІУМ», вартість додаткових запчастин та виконаної роботи по автомобілю «Аudi Q7», державний реєстраційний номер [NUMBER] становить із урахуванням ПДВ 21661,13грн. Вартість із урахуванням знижки становить 337624,81грн 27.12.2017року ПАТ «Страхова компанія « ПЗУ Україна» підписано страховий акт №UA2017082300009/L01/02 від 18.12.2017р. відповідно до якого вирішено [PERSON] сплатити страхове відшкодування в розмірі 123203,57грн. Відповідно до платіжного доручення №010089 від 28.12.2017року, ПрАТ « СК « ПЗУ Україна» перерахувала ТзОВ « НІКО ЗАХІД ПРЕМІУМ» 123203,57грн. страхового відшкодування [PERSON] за авторемонтні роботи згідно акту ЛВ №131726, НП5881, НП16422, НП17306, АМ115730 від 13.03.2017 Позивач на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та виходячи із Звіту № 185031, Рахунку № 159/а від 01.09.2017 р., Рахунку № НП017306 від 04.12.2017 р., Наряду-замовлення № ЛВ131726 від 30.11.2017 р., Рахунку-фактури № НП016422 від 30.11.2017 р. та Видаткової накладної № ПН005881 від 04.12.2017 р. здійснив виплату страхового відшкодування на користь Потерпілого в розмірі 359 540,94 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №6289 від 28.09.2017 р. та №010089 від 27.12.2017 р. (копії додаються). Цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «ЗАЗ ТР 699», державний реєстраційний номер [NUMBER] (Відповідача) було застраховано у Акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» (далі - Страхова компанія Відповідача), згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6441953. 08.11.2018 року Позивач звернувся до АТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації №436/2018 на суму 359540,94грн. Остання здійснила виплату відшкодування в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи в сумі 510,00 грн., а саме: у розмірі 99 490,00 грн. На теперішній час залишається несплаченою різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу та сума франшизи, а саме: 260 050,94 грн.. 06.03.2019 року на адресу [PERSON] було направлено претензію щодо виплати суми (різниці) страхового відшкодування в розмірі 260050,94грн. 05.04.2019 року зазначену вимогу було отримано Відповідачем, однак жодних дій, спрямованих на врегулювання даного питання в досудовому порядку, з боку Відповідача не було здійснено (копії вимоги та поштові документи про отримання - додаються). Оскільки Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо відшкодування різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом з урахуванням франшизи, це призвело до порушення прав Позивача на відшкодування шкоди. Станом на 24.12.2019 р. сума страхового відшкодування Відповідачем не погашена. Як вбачається із службової записки менеджера відділу розслідування страхових випадків [PERSON] від 18.12.2017 щодо збитків за фактом ДТП 23.08.2017р. за участю автомобіля «Аudi Q7», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «ЗАЗ ТF 699», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , відсутні ознаки шахрайства щодо питань оцінки завданої шкоди, порядку проведення ремонту та відшкодування завданих збитків. За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у вчиненні згаданого ДТП доведена та доказуванню не підлягає. Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У відповідності до положення п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст.1191 ЦК), а також ст.38 закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до ст.993 ЦК і ст.27 закону «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, то з урахуванням положення ст.515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. У відповідності до положення п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Суд ураховує правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Крім того, суд враховує, що стаття 29 Закон №1961-IV передбачає, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Судом встановлено, АТ СГ « СК «ТАС» відшкодувала ПрАТ СК «ПЗУ Україна» 99490грн., а вартістю відновлювального ремонту автомобіля «Аudi Q7», державний реєстраційний номер [NUMBER] становить 359540,94 грн. Ліміт відповідальності страховика АТ СГ «ТАС» за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн., франшиза становить 510грн. Згідно ст.9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону 1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку. Тому із врахуванням вищевказано, суд вважає, що вимоги ПрАТ «СК « ПЗУ Україна» до [PERSON] є обгрунтованими і підставними, оскільки АГ СК «ТАС» відшкодувала позивачу шкоду в межах страхового ліміту, який не покриває завдану шкоду. Різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування має відшкодувати [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що судові витрати слід розподілити пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір з відповідача у сумі 3900,76 грн.

Outcome: approved