Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

29 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до Роздільнянського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 19.04.1996 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось внаслідок різних поглядів на життя, несумісність характерів, відсутності взаєморозуміння та довіри з боку відповідача, постійних сварок, жорстокості поведінки відповідача відносно позивача та їх спільного сина. Подружніх стосунків не підтримують, cпільного господарства не ведуть, бюджету спільного не мають. Позивач вважає, що збереження сім'ї неможливо, у зв'язку з чим, просить позов задовольнити. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.28). Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.29). В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON], підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, а також п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 19 квітня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №15 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, наявним в матеріалах справи (а.с. 9). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Спору щодо поділу майна подружжя та місця проживання дитини не має. В порядку ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Причиною розпаду сім'ї позивач вказує відсутність між ними взаєморозуміння та різних характерів, а тому наполягає на розірванні шлюбу і вважає, що їх сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, що має істотне значення, сім'я розпалася остаточно, спільне господарство подружжям не ведеться, суд вважає за необхідне ухвалити рішення відповідно до ст. 112 СК України, яким позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позов задовольняється, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню відшкодування судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved