Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

30 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 17 серпня 1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Приблизно, як останні пятнадцять місяців, сімейне життя поступово погіршувалося, шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені в звязку з різними поглядами на життя, з ініціативи [PERSON] в сімї іноді виникали сварки. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам [PERSON] Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], залишивши їй прізвище [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити, не надаючи строк для примирення. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Просить не надавати строк для примирення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії I-КИ №346180, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Межівського району Дніпропетровської області 17 серпня 1996 року, актовий запис №37, сторони зареєстрували шлюб 17 серпня 1996 року. Згідно свідоцтв про народження серії I-ОЛ №307506, виданого Олександрівським відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградської області 28 листопада 1997 року, та серії 1-КИ №253404, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, сторони у справі мають доньку сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують тривалий час, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує, просять не надавати строк для примирення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та інтересам їхньої дитини, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнав повністю, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved