Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

29 листопада 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи заявлені вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 24 липня 2015 року, від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини між сторонами розірвані через втрату взаємоповаги та любові. Спільне господарство сторонами не ведеться, а на даний час питання поділу спільного майна не ставиться. Спір щодо визначення місця проживання дитини відсутній. Враховуючи викладене, позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, з огляду на що звернулась до суду із зазначеною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 листопада 2018 року вказана цивільна справа розподілена судді Харченко О.П. Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Харченко О.П. від 29 січня 2019 року призначено підготовче засідання по справі на 09 годину 20 хвилин 26 лютого 2019 року. Ухвалою суду від 26 лютого 2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду на 09 годину 20 хвилин 20 березня 2019 року, який не відбувся, у зв`язку зі знаходженням судді у нарадчій кімнаті, та був відкладений на 10 годину 50 хвилин 07 травня 2019 року. 07 травня 2019 року ухвалою суду відкладено судове засідання на 16 годину 00 хвилин 26 червня 2019 року, у зв`язку з неявкою сторін. Судове засідання, призначене на 16 годину 00 хвилин 26 червня 2019 року, не відбулось, у зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні, та було відкладене на 08 годину 20 хвилин 05 серпня 2019 року. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 жовтня 2019 року вказана цивільна справа розподілена судді Конопленко О.С., у зв`язку із припиненням повноважень судді Харченко О.П. Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С. від 10 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до свого провадження, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та повторно призначено її розгляд по суті на 10 годину 10 хвилин 07 листопада 2019 року. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві, та у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України - засобом телефонного зв`язку, що оформлено відповідною телефонограмою. Надала на адресу суду заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, розгляд справи провести без її участі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - у відповідності до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України: шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як було встановлено судом і таке підтверджується матеріалами справи, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON] , з 24 липня 2015 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис за № 300, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24 липня 2015 року (а.с. 20). Під час перебування у шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 жовтня 2015 року (а.с. 14). Згідно зі ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності зі ст. 112 СК України, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, якими є відсутність взаєморозуміння, фактичне припинення шлюбних відносин та відсутність бажання в подальшому підтримувати шлюбні стосунки. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі, як відсутність спільного господарювання, фактичне припинення шлюбних відносин протягом тривалого часу, суд дістається висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого цей позов підлягає задоволенню в частині позовних вимог про розірвання шлюбу між сторонами. Сторонами не заявлено про спір щодо спільного майна, а також щодо визначення місця проживання дитини. Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, у зв`язку з чим суд також вважає за доцільне задовольнити клопотання позивача про відновлення їй після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища. На підставі викладеного,

Outcome: approved