Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

30 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства «Росток-2007», в якому просила визнати недійсними з моменту укладення: - договір оренди земельної ділянки площею 3,800 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 04 лютого 2017 року, укладеного між [PERSON] та Приватним підприємством «Росток-2007», зареєстрований державним реєстратором Вільнянської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Ричка Олександром Юрійовичем, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 36152677 від 14.07.2017 року; - договір оренди земельної ділянки площею 4,150 га, кадастровий номер [NUMBER], Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 04 лютого 2017 року, укладеного між [PERSON] та Приватним підприємством «Росток-2007», зареєстрований державним реєстратором Вільнянської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Ричка Олександром Юрійовичем, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 36151536 від 14.07.2017 року. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначає, що на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 06.08.2009 року, а також на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 06.08.2009 року, вона являється власником земельної ділянки площею 3,800 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, а також власником земельної ділянки площею 4,150 га, кадастровий номер [NUMBER], Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, відповідно. У серпні 2017 року з Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачеві стало відомо про те, що без її відома, на зазначені земельні ділянки проведено державну реєстрацію двох договорів оренди з ПП «Росток-2007». Державна реєстрація договір оренди землі вчинена державним реєстратором Вільнянської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Ричка Олександром Юрійовичем, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), з відповідними індексними номерами, зазначеними вище. Позивач наполягає на тому, що не укладала та не підписувала договори оренди землі з ПП «Росток-2007», волевиявлення з її боку на укладення договорів не було, про існування оспорюваних правочинів їй стало відомо випадково, тому [PERSON] просила визнати договори оренди між нею та ПП «Росток-2007» від 04 лютого 2017 року - недійсними. Ухвалою суду від 01 вересня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 09 жовтня 2017 року (а.с. 20). Ухвалою суду від 09 жовтня 2017 року задоволено клопотання представника відповідача, у відповідача, з метою забезпечення доказів, витребувано договір оренди земельної ділянки площею 3,800 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 04 лютого 2017 року, укладеного між [PERSON] та Приватним підприємством «Росток-2007», зареєстрований державним реєстратором Вільнянської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Ричка Олександром Юрійовичем, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 36152677 від 14.07.2017 року, а також договір оренди земельної ділянки площею 4,150 га, кадастровий номер [NUMBER], Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 04 лютого 2017 року, укладеного між [PERSON] та Приватним підприємством «Росток-2007», зареєстрований державним реєстратором Вільнянської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Ричка Олександром Юрійовичем, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 36151536 від 14.07.2017 року (а.с. 26-27). 01 вересня 2017 року у справі було відкрито провадження суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Городецьким Д.І., після повторного автоматизованого розподілу справа передана в провадження судді Сороки О.В. За результатами підготовчого провадження ухвалою суду 28 березня 2018 року справу призначено до судового розгляду по суті. Справа у відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII розглянута за правилами чинного ЦПК України з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України № 2147-VIII. В судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи. Суд, оцінивши у своїй сукупності подані докази, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 06.08.2009 року, являється власником земельної ділянки площею 3,800 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 8), а на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Новомосковськю районною державною адміністрацією 06.08.2009 року, [PERSON] також є власником земельної ділянки площею 4,150 га, кадастровий номер [NUMBER], Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 9). З Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна - земельної ділянки, кадастровий номер 1223281000:01:001:0238, власником якої є [PERSON], вбачається, що станом на 09.08.2017 року у зазначеному реєстрі наявна державна реєстрація договору оренди зазначеної земельної ділянки, який зареєстрований між ПП «Росток-2007» та [PERSON] від 04.02.2017 року строком до 14.07.2042 (а.с. 10). З Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна - земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], власником якої є [PERSON], вбачається, що станом на 29.08.2017 року у зазначеному реєстрі наявна державна реєстрація договору оренди зазначеної земельної ділянки, який зареєстрований між ПП «Росток-2007» та [PERSON] від 04.02.2017 року строком до 14.07.2042 (а.с. 11). Ухвалу суду про забезпечення доказів відповідачем не виконано. У відповідності до ч.2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. У відповідності до вимог ст.ст. 13, 14, 16 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до вимог ст. 17 цього ж Закону об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Як свідчать зазначені вище інформаційні довідки державна реєстрація договорів оренди проведена державним реєстратором Вільнянської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Ричка Олександром Юрійовичем, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), 14.07.2017 року. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він визнаний судом недійсним (оспорюваний правочини). Правочини поділяються за ступенем недійсності на абсолютно недійсні з моменту їх вчинення (нікчемні) та відносно недійсні, які можуть бути визнані судом недійсними за певних умов (оспорювані), в зв'язку з чим суд вважає за необхідне, перш за все з'ясувати чи дотримано сторонами норми закону, які висувають вимоги до правомірності правочину та виконання яких виключає віднесення правочину до нікчемного. Відповідно до частин 1, 2 ст. 215 ЦК України, на які позивач посилається у своєму позові, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5-6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Правовідносини, що виникли між сторонами, в зв'язку з укладенням договору оренди земельної ділянки, регулюються положеннями ЦК України, Законом України «Про оренду землі». Ст.2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Ст.15 Закону України «Про оренду землі» відносить до істотних умов договору оренди землі: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Зазначеною нормою закону також передбачено, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Зміст правочину не може суперечити нормам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України). Статтею 215 ЦК України проводиться розмежування видів недійсності правочинів на нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (статті 219, 220, 224 ЦК України тощо), та на оспорювані, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (статті 222, 223, 225 ЦК України тощо). Отже, нікчемним є той правочин, недійсність якого прямо передбачена законом. Зважаючи на невиконання ухвали суду про забезпечення доказів відповідачем, а також зважаючи на відсутність будь-яких даних, які б свідчили про наявність договірних відносин між сторонами з приводу оренди земельних ділянок, такі договори вважаються не укладеними. В той же час, зважаючи на наявність державної реєстрації оспорюваних договорів оренди, вважається, що об'єкти оренди, тобто земельні ділянки, були передані від орендодавця орендареві саме 14.07.2017 року. Відповідно до вимог ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. В судовому засіданні встановлено відсутність укладених договорів оренди земельної ділянки, що свідчить про порушення вчиненими правочинами, прав позивача на вільне розпорядження її земельною ділянкою, а тому позовні вимоги позивача щодо визнання цих договорів недійсним є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. А згідно вимог ст. 82 ЦПК України - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. В силу ст. 82 ЦПК України, позивачем доведено, що спірні договори оренди земельної ділянки від нею не укладалися, а призначення судової почеркознавчої експертизи, в даному випадку не можливе, через відсутність оригіналу договору оренди земельної ділянки. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача ПП «Росток» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1280 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved