Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

29 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Дитина фактично залишена без батьківського піклування, оскільки вони не приймають участі у її виховані, не забезпечують належних умов для утримання, виховання, навчання та розвитку дитини, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають алкогольними напоями, не реагують на зауваження соціальних працівників щодо належного виховання та утримання дитини. Враховуючи вище викладене, та те, що дитина постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні, позивачка просили позбавити відповідачів батьківських прав відносно її дитини та призначити її опікуном. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, уточнивши їх. Просили також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини. Представник третьої особи органу опіки та піклування Очаківської міської ради Миколаївської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав нотаріально засвідчену заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ФП №191565 відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], який народився 10 жовтня 2013 року. Відповідачі, будучи батьками малолітньої дитини, зовсім не приділяють уваги його вихованню та утриманню, не піклуються про дитину, не беруть участі у її вихованні та матеріальному забезпечені. Згідно характеристики, виданої Очаківським ВП ГУНП в Миколаївській області, [PERSON] зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Відповідно до повідомлення Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області, відносно [PERSON] відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 166 КК України, та на даний час проводиться досудове розслідування. З висновку органу опіки та піклування Очаківської міської ради, вбачається, що з метою захисту прав та законних інтересів дитини, доцільно позбавити відповідачів батьківських прав. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачені вичерпні підстави для позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-3 від 30 березня 2007 року із змінами , внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №-20 від 19.12.2008 року, ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виконання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Отже, виходячи з вище викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачі дійсно ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому є всі підстави для позбавлення їх батьківських прав на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, та позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 243 Сімейного кодексу України, опіка встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування, у віці до чотирнадцяти років, а піклування над дітьми у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Судом встановлено, що дитина проживає разом з бабусею [PERSON] Враховуючи особисте бажання позивачки та те, що вона має власне житло, позитивно характеризується, тривалий час опікується та доглядає за дитиною, що підтверджується відповідними довідками, а також враховуючи подання органу опіки та піклування Очаківської міської ради, суд вважає позов в частині призначення її опікуном та піклувальником дитини, таким, що підлягає задоволенню. За правилами ч. 2 ст. 166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує, стан здоровя та матеріальне становище дитини, відсутність у відповідачки [PERSON] інших дітей та утриманців. З урахуванням наведеного, суд визначає, розмір аліментів, що підлягає стягненню з неї у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку /доходу/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, які виходячи з положень ст. 79 СК України, слід присудити з дня пред'явлення позову, тобто з 29 листопада 2016 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачкою [PERSON] сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 551 грн. 20 коп., що підтверджується відповідним платіжним документом, а тому з відповідачів слід стягнути з на її користь по 275 грн. 60 коп. з кожного. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із позовом в частині стягнення аліментів, позивачка була звільнена.

Outcome: approved