Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

29 травня 2019 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. 03 червня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. У своїй позовній заяві [PERSON] просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай), розміром 5,02 умовних кадастрових гектарів із земель КСП ім.Суворова Довжанської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, яка належала йому за сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] . Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 21.07.2000 року розпорядженням Красноокнянської районної державної адміністрації за №663 із земель резервного фонду Довжанської сільської ради, йому як новоприбулому громадянину - члену КСП ім. Суворова, надано земельну частку (пай). Однак коли позивач вирішив переоформити сертифікат, він виявив, що оригінал даного сертифікату ним було втрачено. Після розроблення технічної документації із землеустрою позивач звернувся до відділу в Окнянському районі Головного управління Держгеокадастру, однак Відділом в розгляді вищезазначеної технічної документації із землеустрою було відмовлено, оскільки відсутня підстава для набуття права власності на земельну частку (пай), та в усній формі рекомендовано звернутися до суду. Тому, у зв`язку із тим, що відповідно до чинного законодавства сертифікати про право на земельну частку (пай) не видаються і відновити втрачений документ у нього можливості немає, що унеможливлює подальшу реалізацію ним свого права власності на зазначену земельну частку (пай), він змушений звернутись до суду з зазначеним позовом. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.28/. Тому справа розглянута у відсутність позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов визнає /а.с.25-26/. Тому справа розглянута у відсутність представника відповідача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.3 та 4 ст.200 ЦПК України, рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач є громадянином України /а.с.6/. Розпорядженням Красноокнянської районної державної адміністрації від 21.07.2000 року за №663 надано земельні частки (паї) новоприбулим громадянам - членам КСП ім. Суворова із земель колективної власності та резервного фонду КСП ім. Суворова згідно відповідних списків /а.с.20/. Відповідно до витягу із протоколу №1 загальних зборів КСП ім. Суворова від 17.02.2000 року, загальними зборами КСП ім. Суворова включено у списки громадян, членів КСП ім. Суворова, новоприбулих на видачу земельних сертифікатів, які були пропущені під час складання списків на земельну ділянку (пай), серед яких є і [PERSON] /а.с.21/. Як вбачається з довідки Відділу в Окнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, позивач отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель КСП ім.Суворова Довжанської сільської ради Окнянського району Одеської області. Зазначений сертифікат був виданий на підставі розпорядження Красноокнянської районної державної адміністрації від 21.07.2000 року за №663 та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються 29.08.2000 року за №457. Заміна зазначеного сертифікату на державний акт на право власності на землю не проводилась. Оригінал сертифікату у Відділ відсутній, оскільки [PERSON] до Відділу його не повертав /а.с.13/. Вартість земельної частки (паю) по сертифікату на території Довжанської сільської ради Окнянського району Одеської області складає 134984,49 грн. /а.с.12/. Зазначений сертифікат на право на земельну частку (пай) було загублено /а.с.14/. Згідно викопіювання з плану землекористування Довжанської сільської ради Окнянського району Одеської області, [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земель колективної власності колишнього КСП ім. Суворова, Довжанської сільської ради Окнянського району Одеської області, площа -5,02 га, номер ділянки №201 /а.с.11/. Рішенням Окнянської селищної ради Одеської області від 05.02.2019 року №538/9-VII [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER] на території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області (за межами населеного пункту) /а.с.11/. За заявою позивача, ФОП [PERSON] виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER] /а.с.8, 15-18/. Відділом в Окнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області [PERSON] повернуто та відмовлено у розгляді технічної документації із землеустрою, так як подана документація не відповідає вимогам ст.55 Закону України «Про землеустрій», а саме відсутня підстава набуття права власності на земельну частку (пай) /а.с.9/. Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачою державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Статтею 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). З огляду на викладене, зважаючи на те, що позивач має право на земельну частку (пай), однак втратив правовстановлюючий документ, і не має можливості отримати його дублікат та реалізувати своє право власності, суд приходить до висновку, що його права підлягають захисту в судовому порядку, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.182 ЦК України роз`яснити позивачу про необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно /земельну частку (пай)/.

Outcome: approved