Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

29 вересня 2017 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 24 липня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис №485. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24 липня 1999 року було зареєстровано шлюб між сторонами відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м.Дніпропетровська, про що було видано свідоцтво про одруження серії 1-КИ № 084685 від 24 липня 1999 року, актовий запис №485. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] З дня одруження сторони фактично мешкали за адресою: [ADDRESS]. Шлюбні стосунки з відповідачем були сприятливі для обох сторін. З часом взаємні почуття між ними стали згасати. Сторони проживали однією сім'єю до травня 2016 року, після чого проживання однією сімєю із відповідачем було фактично припинено. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки, з причини відсутності взаєморозуміння між сторонами, байдужості до життя та проблемам кожного, відсутності сімейного вогнища. Спільне господарство сторонами разом не ведеться. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам позивача. Спору між сторонами з приводу поділу спільного майна немає. Позивач у судове засідання не зявилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від неї надійшла заява, у якій просить розглядати справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище Щищенко. Відповідач в судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява, у якій просить розглядати справу за його відсутності, заявлені позивачем позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 24 липня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м.Дніпропетровська було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що було видано свідоцтво про одруження серії 1-КИ № 084685 від 24 липня 1999 року, актовий запис №485 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], 11.09.2000 р.н, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 102398 від 09 жовтня 2000 року (а.с.9) Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з травня 2016 року. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved