Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

29 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 липня 2009 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], 2009 року народження та [PERSON], 2009 року народження. Протягом останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на життя, шлюб, сім'ю. Відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких не рідко стають їхні діти, що впливає на їх психічний стан. Відповідачка не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Він постійно потерпає від публічних образ, прокльонів та погроз з боку відповідачки. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов та розірвати шлюб, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, заперечував проти надання строку для примирення. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд надати строк для примирення. Судом вживались заходи щодо примирення сторін з наданням терміну на примирення з 10.09.2014 року по 10.10.2014 року, але примирення досягнуто не було, позивач з'явився в судове засідання та наполягав на розірванні шлюбу. Вислухавши пояснення та доводи позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 11.07.2009 року сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 11.07.2009 року, серія [NUMBER], актовий запис № 437, шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. 10). Від цього шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження від 19 січня 2010 року, серії [NUMBER], актовий запис № 18, та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження від 19 січня 2010 року, серії [NUMBER], актовий запис № 19 (а.с. 11-12). Між сторонами склались неприязні стосунки, постійно відбуваються сварки, в більшості на очах у малолітніх дітей, втрачено почуття любові та поваги. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України. Так, відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало би інтересам одного із них, які мають суттєве значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Заходів до примирення позивач не бажає приймати. Між сторонами склалися неприязні стосунки, що також було підтверджено поведінкою сторін в судовому засіданні під час судового розгляду. У позивача вже інші плани на майбутнє та збереження сім'ї буде суперечити його інтересам та моральним засадам суспільства. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені з червня 2014 року та більше не відновлювалися, враховуючи те, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved