Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

30.10.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем, його батьком [PERSON] Захарієм на час відкриття спадщини, тобто станом на 30 квітня 2012 року, за адресою: Республіка Молдова, м. Фелешть, вул. Міхай Вітязу, 33 та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 30.04.2012 року, право власності на 51/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, буд. 73-а, свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить його батьку [PERSON] 30.04.2012 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги являються син спадкодавця [PERSON]. Позивач прийняв спадщину, оскільки мешкав разом із спадкодавцем за однією адресою. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у звязку із тим, що відсутні документи, що підтверджують факт сумісного проживання і фактичного прийняття спадщини. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить 51/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, буд. 73-а, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 929 від 10.11.2010 року, виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області, зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №51/4-61 від 19.11.2010 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії, ідентифікаційний номер 2008800074537, виданого 25.01.2018 року службою цивільного стану міста Фелешть, [PERSON] помер 30.04.2012 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 51/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, буд. 73-а. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 52443024 від 27.06.2018 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 30.04.2012 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЧЭ № 902954, виданим 16.04.1963 року Фалештським районним бюро ЗАГС. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до розяснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживав разом зі спадкодавцем, його батьком [PERSON] Захарієм на час відкриття спадщини, тобто станом на 30 квітня 2012 року, за адресою: Республіка Молдова, м. Фелешть, вул. Міхай Вітязу, 33, що підтверджено додатком до посвідчення особи [PERSON], згідно якого, останній проживає за адресою: [INFO]; свідоцтвом емігранта [PERSON], серії АІ №033385, згідно якого, останній зареєстрований за адресою: [INFO]; показаннями допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які зазначили, що [PERSON] забрав батька до себе в Молдову та проживав разом із ним до часу смерті, тобто до 30 квітня 2012 року, за адресою: Республіка Молдова, м. Фелешть, вул. Міхай Вітязу, 33, тобто позивач вважається таким, що прийняв спадщину, після [PERSON], померлого 30.04.2012 року. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] № 412/02-14 від 09.10.2018 року позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у звязку із тим, що відсутні документи, що підтверджують факт сумісного проживання і фактичного прийняття спадщини. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що позивачем доведено факт прийняття спадщини після [PERSON], померлого 30.04.2012 року, та у звязку з тим що, визнання права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі\~ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved