Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

31 травня 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що постановою старшого державного виконавця Білопільського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Третяк Н.В. від 18 травня 2021 року відкрито виконавче провадження № 65429530 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 3836 від 22 липня 2020 року про стягнення з нього заборгованості в загальній сумі 31 801 грн. 19 коп. на користь ТОВ «Фінпром маркет», а також стягнення виконавчого збору в сумі 3 180 грн. 12 коп. та 256 грн. 34 коп. - розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Крім того, постановою старшого державного виконавця накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника. Зазначає, що ТОВ «Фінпром маркет» було відступлено право вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на підставі договору факторингу № 20/ ФК від 09.07.2020, якому в свою чергу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення коштів» відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 28/12/18 від 28 грудня 2018, та якому в свою чергу ПАТ «ОТП Банк» на підставі договору факторингу № 27/11/17 від 27 листопада 2017 відступило право вимоги за кредитними договорами, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 2000085682 від 10.07.2013, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] . З приводу заміни кредитора у зобов`язанні за кредитним договором ніхто боржника не повідомляв, і останній про вказаний факт дізнався лише 25.05.2021, коли отримав у державного виконавця копію виконавчого напису. Вказує, що кредитори не надсилали доказів переходу до них прав у зобов`язанні, будь-яких інших повідомлень, а також вимог щодо погашення заборгованості. Крім того, позивач зазначає, що заборгованість за кредитним договором у сумі 31\~801 грн. 19 коп., не визнає, оскільки згідно умов та Графіку платежів сума погашення кредиту, з урахуванням процентів та комісії, складає лише 11\~520 грн. 76 коп., а отже сума кредиту значно перевищує суму кредиту. Також зауважує, що обґрунтованого розрахунку зазначених сум відповідачем не надано, а тому вказаний у виконавчому написі розмір заборгованості є спірним. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Ні відповідач, ні приватний нотаріус будь-яких документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, у тому числі вимоги про сплату суми боргу, йому не направляли. Вважає, що виконавчий напис № 3836 від 22 липня 2020 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок, неправомірне відкриття виконавчого провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення з нього боргу. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що нотаріус не встановив факт безспірності заборгованості, позивач просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 3836 від 22 липня 2020 року таким, що не підлягає виконанню та стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 02 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, також витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. належним чином завірену копію нотаріальної справи за виконавчим написом від 22 липня 2020 року за №3836 (а. с. 30-31). Ухвалою від 02 червня 2021 року зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 65429530 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 3836 від 22 липня 2020 року до завершення судом розгляду справи (а. с. 27-28). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує (а. с. 50). Представник відповідача - ТОВ «Фінпром маркет» у судове засідання не з`явився, будучи належним чином сповіщений про розгляд справи, причини неявки не повідомив, відзиву не направив (а. с. 49). Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та старший державний виконавець Білопільського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Третяк Н.В. у судове засідання не з`явились. Приватний нотаріус Є.М. Остапенко направив витребувані судом документи (а. с. 35-46, 48-49). Статтею 280 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 10 липня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір № 2000085682 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 7 200 грн. на строк 24 місяці, з 0,01 % річних (а. с. 9-10). ТОВ «Фінпром маркет» було відступлено право вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на підставі договору факторингу № 20/ ФК від 09.07.2020, якому в свою чергу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення коштів» відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 28/12/18 від 28 грудня 2018, та якому в свою чергу ПАТ «ОТП Банк» на підставі договору факторингу № 27/11/17 від 27 листопада 2017 відступило право вимоги за кредитними договорами. За умовами вказаного договору набуто правовий статус нового кредитора та отримано право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ПАТ «ОТП Банк», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 2000085682 від 10.07.2013, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] (а. с. 40-45). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис від 22 липня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3836 про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 31 801 грн. 19 коп. за кредитним договором укладеного з ПАТ «ОТП Банк». Стягнення заборгованості проводиться за період з 26 листопада 2017 по 22.07.2020 року (а. с. 8). 18 травня 2021 року старшим державним виконавцем Білопільського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Третяк Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65429530 з примусового виконання виконавчого напису №3836, виданого 22 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості в сумі 31 801 грн. 19 коп., а також постановами державного виконавця з боржника стягнуто виконавчий збір в сумі 3 180 грн. 12 коп. та 256 грн. 34 коп. - розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а. с. 13-15). Постановою старшого державного виконавця від 18 травня 2021 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника [PERSON] (а. с. 16). За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.89 Закону України\~«Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число ) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків ( для юридичних осіб) строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили ; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п.2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд наголошує, що як на підставу вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус посилається на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. Відповідні зміни до Постанови № 1172 та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в тому числі за кредитними договорами. Отже, станом на 22.07.2020 року - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Окрім цього, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України №1172 в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Крім того, згідно з позицією Верховного Суду, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст.12 та ст.81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141\~ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовій збір в сумі 1\~362 грн., з яких: 908 грн. за подання позову та 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову (а. с. 18, 24). На підставі викладеного,

Outcome: approved