Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

31 березня 2016 року [PERSON] звернулась до Варвинського районного суду Чернігівської області з зазначеним позовом. Позовні вимоги [PERSON] мотивовані тим, що 08 березня 1975 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Вони з [PERSON] прожили разом 40 років, вели спільне господарство, дбали про матеріальне забезпечення сімї. В цей час ними було побудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Чернігівська область, с.м.т. Варва, вул. Соколовського, буд. 15, чоловіком отримана у власність земельна ділянка, призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0799 га та придбано автомобіль марки ГАЗ 3102, реєстраційний номер 04162ММ. Право власності на вищевказане майно було зареєстровано на [PERSON] Більше двох з половиною років вони з [PERSON] проживають окремо, оскільки останній перешкоджає їй користуватися житловим будинком, а саме: не пускає в будинок, не дозволяє навіть забрати свої особисті речі, документи. На даний час вона змушена проживати в будинку свого сина. Посилаючись на ст. ст. 60, 61, 63, 70 СК України, просить визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0799 га, розташовані за адресою: Чернігівська область, с.м.т. Варва, вул. Соколовського, буд. 15, та автомобіль марки ГАЗ 3102, реєстраційний номер [NUMBER]; визнати за нею право власності на ? вищезазначеного майна. Крім того, просить також визнати право власності на ? вказаного майна за [PERSON], а також стягнути з відповідача судові витрати. До початку судового засідання позивач подала заяву про розгляду справи без її участі та за участі її представника, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 79). Представник позивача [PERSON] позов підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач позов не визнав, пояснивши, що він сам за власні кошти та кошти своєї матері придбав автомобіль та побудував спірний будинок, а дружина в цей час була безробітною і лише доглядала за дітьми. За таких обставин вважає, що в позові [PERSON] слід відмовити. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Судом встановлено, що 08 березня 1975 року сторони уклали шлюб (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва № 1601 про право особистої власності на домоволодіння від 11 грудня 1981 року [PERSON] на праві особистої власності належить домоволодіння в селищі Варва по вулиці Ворошилова (а.с. 56). Згідно довідки КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: селище [PERSON], вул. Соколовського (Ворошилова), буд. 15, зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва № 1601 про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Варвинської селищної ради 11 грудня 1981 року (а.с. 10). Акт комісії про введення вищезазначеного індивідуального житлового будинку в експлуатацію затверджено рішенням № 103 виконкому Варвинської селищної Ради народних депутатів Варвинського району Чернігівської області від 26 листопада 1981 року (а.с. 12). Як зазначено в довідці Відділу Держгеокадастру у Варвинському районі Чернігівської області № 29-28-99.2-643/2-16 від 21 березня 2016 року, державний акт серії ЯК № 968294 (а.с. 65) на право власності на земельну ділянку площею 0,0799 га, яка розташована на території по вул. Соколовського, буд. 15 в с.м.т. Варва Варвинського району Чернігівської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №011084900122 від 26 жовтня 2010 року та видавався [PERSON] (а.с. 64). Згідно довідки № 427 від 01 червня 2016 року територіального сервісного центру № 7442 регіонального сервісного центру МВС у Чернігівській області автомобіль ГАЗ 3102, д.н.з. 04162ММ, 1984 року випуску, кузов № [NUMBER], шасі № 5360, зареєстрований 10 жовтня 1996 року на імя [PERSON], с.м.т Варва, вул. Ворошилова, буд. 15 (а.с. 77). Отже, з наведеного вбачається, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0799 га, розташовані за адресою: Чернігівська область, с.м.т. Варва, вул. Соколовського, буд. 15, та автомобіль марки ГАЗ 3102, реєстраційний номер [NUMBER], виникло у [PERSON] під час перебування у шлюбі з [PERSON]. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Виходячи зі змісту ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки жодна із сторін не довела, що вищевказане майно є особистою приватною власністю когось із них, суд вважає доведеним той факт, що це майно є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За змістом ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Обставин, які можуть бути підставою відступити від засади рівності часток, сторони не навели. Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Сторони не змогли добровільно домовитись про порядок поділу майна. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 6890,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В звязку з тим, що рішення ухвалене на користь обох сторін в рівних частинах, з відповідача слід стягнути на користь позивача половину сплаченого останньою судового збору. Повний текст рішення складено 21 червня 2016 року. Враховуючи наведене,

Outcome: approved