Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

30 січня 2014 року [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, про визначення способу та порядку участі у вихованні онуки (а.с.2-4). В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 2012 року її син - [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], від якого у них народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Подружжя проживало разом із позивачкою в її квартирі [ADDRESS]. В цей час позивачка піклувалась, проявляла турботу та доглядала за онуком [PERSON]. Але, у квітні 2013 року стосунки між її сином та відповідачкою погіршились і [PERSON] забрала онука та переїхала жити до своєї матері в [ADDRESS]. В будинку де мешкає відповідачка разом її онуком [PERSON] відсутні нормальні умови для проживання, в будинку проводиться ремонт, цементна підлога, протікає дах, вікна не закриваються. В таких умовах онук постійно хворіє, завжди брудний та недоглянутий. На прохання повернутися жити до неї в квартиру, відповідачка не погодилась та взагалі перестала спілкуватися і надавати можливість спілкуватися із онуком. У зв'язку із вищевикладеним, позивачка вимушена була звернутися до суду із позовом, в якому просила зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні з онуком - [PERSON], [INFO], та приймати участь у його вихованні встановивши часи спілкування кожної другої та четвертої п'ятниці з 18:00 год. до 18:00 год. неділі, у літній період 2-3 тижні - для оздоровлення дитини на морі. 04 квітня 2014 року третя особа - [PERSON] заявив самостійні вимоги до предмету спору подавши позовну заяву до [PERSON], треті особи орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, про визначення способу та порядку участі у вихованні дитини (а.с.34-38). В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою. Від даного шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Після укладення шлюбу сторони проживали у квартирі його матері - [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. В цей час [PERSON] приділяла увагу, турботу та піклувалась про онука, давала йому всю свою любов. Але, стосунки між сторонами погіршились і у квітні 2013 року відповідачка забрала сина та переїхала жити до своєї матері в [ADDRESS]. А з червня 2013 року відповідачка взагалі забороняє йому та його матері - [PERSON], бачитися та спілкуватися із дитиною. Зазначив також, що він добровільно надає кошти на утримання сина [PERSON]. На підставі викладеного, позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом, в якому просив суд зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкоди у спілкуванні із сином - [PERSON], [INFO], та приймати участь у його вихованні, встановити часи спілкування в будь-який день неділі кожної неділі та місяця. Ухвалою суду від 04 квітня 2014 року до участі у справі залучено орган опіки та піклування Карнаухівської селищної ради. Позивачка - [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У судовому засіданні [PERSON] уточнив свої позовні вимоги та просив суд встановити йому час побачень з дитиною з 18:00 год. п'ятниці по 18:00 год. неділі, кожної другої та четвертої п'ятниці. Відповідачка [PERSON] проти позовних вимог за позовом [PERSON], та [PERSON] заперечувала в повному обсязі. Третя особа - орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради в особі представника за дорученням Лошкарьової В.Ю., в судовому засіданні щодо позову [PERSON] зазначила, що зустрічі бабусі та онука повинні проходити у присутності матері, а проти первісних позовних вимог [PERSON] заперечувала в повному обсязі. Уточнені позовні вимоги [PERSON] підтримала частково, зазначивши, що зустрічі батька з дитиною повинні проходити без ночівлі. Третя особа - орган опіки та піклування Карнаухівської селищної ради в особі свого представника, у судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. В письмовій заяві просили справу розглядати без участі свого представника та відповідно до чинного законодавства (а.с.50). Вступну та резолютивну частини рішення проголошено в судовому засіданні, повний текст рішення складений 16 травня 2014 року. У відповідності до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, оскільки за ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. При вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Сімейного кодексу України, практику Верховного Суду України, тому що підставою звернення позивачів як за первісним так із зустрічним позовом до суду є захист гарантованих ст.51 Конституції України особистих немайнових прав на батьківське виховання дитини. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2013 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.39). Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.16). Згідно довідки від 17.04.2014 року, акту обстеження житлово-побутових умов від 10.04.2014 року, складених виконавчим комітетом Карнаухівської селищної ради, за адресою буд.[ADDRESS] проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Будинок опалюється, є газо- та водопостачання, електроенергія. В будинку шість кімнат. Кімната, в якій мешкає дитина забезпечена спальним місцем та місцем для проведення дозвілля. В будинку є сучасна побутова техніка. В цілому будинок у належному стані для проживання (а.с.56,62). Малолітній [PERSON],[INFO], стоїть на черзі в дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №42 смт Карнаухівка м. Дніпродзержинська (а.с.61). Згідно довідки про склад сім'ї та місце реєстрації №3657 від 17.06.2013 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.17). [PERSON] проживає у трикімнатній квартирі з усіма зручностями, яка розташована на дев'ятому поверсі дев'ятиповерхового будинку. Санітарний стан квартири задовільний. В приміщенні чисто, затишно, зроблено косметичний ремонт, є необхідні меблі та побутова техніка. [PERSON] з 12.02.1981 року працює на державному підприємстві «Особливе проектно-конструкторське і технологічне бюро джерел живлення». У лікаря нарколога і психіатра не перебуває (а.с.25,27,68). [PERSON] працює в ТОВ «Будівельна компанія «Ольвія». Його дохід за лютий-березень 2014 року становить 2 215,00 грн. (а.с.66,67). За довідкою Ленінського ВДВС ДМУЮ станом на 01.03.2014 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на дитину становить 2 946,94 грн. (а.с.58). Судом досліджувалися у судовому засіданні характеристики сторін, висновки психологічного обстеження, медичні документи про стан здоров'я дитини, звернення до правоохоронних органів, у тому числі й щодо заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень (а.с.8,12,13,14,15,27,28,40,56,57,67). Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.. 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. У відповідності до ст.. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. За ст.. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Згідно з приписами ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. А, відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право на спілкування зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. У відповідності до вимог ст.ст.7, 155 Сімейного Кодексі України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Таким чином, аналізуючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв'язку у сукупності, враховуючи вік дитини, особливості її сімейного розвитку та виховання, встановлені обставини по справі, суд, вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] встановивши дні побачень із онуком [PERSON], [INFO], в третій тиждень місяця, з 10.00 до 13.00 суботи в присутності матері - [PERSON], а також, задовольнити частково позовні вимоги [PERSON], встановивши йому дні побачень із сином [PERSON], [INFO], в перший тиждень місяця, з 14.00 до 17.00 неділі в присутності матері [PERSON]. В силу частини 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому із [PERSON] на користь [PERSON] належать до стягнення судові витрати по справі у сумі 109,40 грн. та на користь [PERSON] у сумі 109,40 грн. З урахуванням вищенаведеного,

Outcome: partial