Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

29 травня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] , третя особа Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності, відповідно до якого просила визнати за нею право власності на 34/200 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] . Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрила спадщина. Спадкоємцями першої черги за законом є його доньки: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . [PERSON] прийняв спадщину після померлого [INFO] брата [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. Згідно з рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.1996 року, справа №2-269, визнано право власності на 34/100 частини на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, тобто на 34/200 частин на вищевказаний на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за [PERSON] , але право власності не було ним зареєстровано у відповідному органі. 02 червня 2016 року [PERSON] було видано постанову державного нотаріуса Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Крупської Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 34/200 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , після померлого [PERSON] , оскільки спадкоємцем не наданий належним чином зареєстрований у відповідних органах документ, що посвідчує право власності на 34/200 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і тому спадкоємцям необхідно звернутися до суду для встановлення права власності на спадкове майно. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 29 травня 2019 року, справу передано на розгляд судді Слюсар Л.П. Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2019 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху у зв`язку із наявністю недоліків позовної заяви, що були встановленні суддею при вирішенні питання про відкриття провадження у справі. На виконання вищевказаної ухвали, 26 червня 2019 року [PERSON] направила на адресу суду уточнену позовну заяву. Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 червня 2019 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження. 29.08.2019 року від відповідача [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява, яка прийнята ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2019 року та об`єднана в одне провадження з первісним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач за зустрічним позовом вказала, що [INFO] помер її дядько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на 34/200 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем [PERSON] був його брат, її батько [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.1996 року, справа № 2-269, видане на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , визнано право власності на 34/100 частину вищезазначеного майна на ім`я [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, тобто на 34/200 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами було визнано за [PERSON] , але не зареєстровано у відповідному органі. Її батько, [PERSON] , помер [INFO] . В строк, передбачений законодавством вона звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але їй було відмовлено у зв`язку з тим, що не надано належним чином зареєстрований у відповідних органах документ, що посвідчує право власності на 34/200 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус роз`яснила їй право на звернення до суду для встановлення права власності на вищезазначену нерухомість. Просила суд визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] право власності в порядку спадкування за законом на 34/400 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2019 року задоволено заяву представника відповідача про витребування доказів по справі. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року задоволено заяву представника відповідача про витребування доказів по справі. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2020 року задоволено заяву позивача про витребування доказів. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у справі. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2021 року залучено в якості співвідповідачів: [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача за основним позовом підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав та не заперечував щодо задоволення зустрічної позовної заяви. Вказала, що оскільки Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.1996 року, справа № 2-269, визнано право власності на 34/100 частини на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме на: А-1 житловий будинок (шлакобетон), житловою площею 37,0 кв.м., загальною площею 67,4 кв.м., Б-1- житловий будинок (цегла), житловою площею 41,8, загальною площею 57,6 кв.м., та господарчі будівлі та споруди: В-сарай (цегла), Г,Д літня кухня (цегла), Е- вбиральня цегла, Ж- гараж (шифер), З- вбиральня цегла, К- гараж (залізо), Л-душ (дерево), И- навіс, №1-19 споруди, І,ІІ мостіння на ім`я [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, тобто на 34/200 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами було визнано за [PERSON] , але не зареєстровано у відповідному органі, тому просила суд в задовольнити позовні вимоги позивача за основним позовом. Представник відповідача за основним позовом в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив суд задовольнити зустрічну позовну заяву, визнавши за [PERSON] , [NUMBER] право власності в порядку спадкування за законом на 34/400 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а саме: А-1 житловий будинок (шлакобетон), житловою площею 37,0 кв.м., загальною площею 67,4 кв.м., Б-1- житловий будинок (цегла), житловою площею 41,8, загальною площею 57,6 кв.м., та господарчі будівлі та споруди: В-сарай (цегла), Г,Д літня кухня (цегла), Е- вбиральня цегла, Ж- гараж (шифер), З- вбиральня цегла, К- гараж (залізо), Л-душ (дерево), И- навіс, №1-19 споруди, І,ІІ мостіння після смерті померлого [INFO] [PERSON] , в порядку спадкування за [PERSON] , який помер [INFO] , яке належало спадкодавцю на підставі Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.1996 року, справа 2-269. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Відповідно до заяв від 31 травня 2021 року, які надійшли до суду 03.06.2021 року, вказали, що не мають відношення до спадщини [PERSON] та просили суд розглядати справу без їх участі. Представник третьої особи: Третьої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причину неявки суд не повідомила. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] , [INFO] відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 31 липня 1973 року Амур Нижньодніпровським районним рагсом м. Дніпропетровська, актовий запис №1531, є: батько [PERSON] , матір [PERSON] (т.1 а.с.120 зв.). 30 листопада 1991 року зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON] , що підтверджується фотокопією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , прізвище дружини після одруження [PERSON] (т.1 а.с.121 зв.). Батьками відповідача [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 22 грудня 1970 року Амур-Нижньодніпровським районним рагсом м. Дніпропетровська, актовий запис №2193, є: батько [PERSON] , матір [PERSON] (т.1 а.с.121). 24 лютого 1990 року зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON] , що підтверджується фотокопією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , прізвище дружини після одруження [PERSON] (т.1 а.с.122). Позивач та відповідач є рідними сестрами. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується фотокопією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] (т.1 а.с.116). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (т.1 а.с.207). Відповідно до заповіту від 19 січня 1998 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної контори Драпатою О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3-523, [PERSON] на випадок своєї смерті усе належне йому майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, заповідав [PERSON] , а у випадку її смерті заповідав: належні йому п`ятдесят три сотих частини домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] [PERSON] , належні йому тринадцять сотих частин домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] [PERSON] (т.1 а.с.119 зв.). Відповідно до спадкової справи №580/2015, заведеної Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] з заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом 02 червня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В., за реєстровим №4-591, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1945 року народження, який помер [INFO] є його донька [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрована в [ADDRESS] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з 53/100 частин будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого Виконавчим комітетом Індустріальної районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська 23.01.1985 року, зареєстрованому Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації 23.01.1985 року і записаному в реєстрову книгу №35-20. На земельній ділянці знаходиться: А-1- житловий будинок (шлакобетон), житловою площею 37,0 кв.м., загальною площею 67,4 кв.м., Б-1- житловий будинок (цегла), житловою площею 41,8, загальною площею 57,6 кв.м., та господарчі будівлі та споруди: В-сарай (цегла), Г,Д літня кухня (цегла), Е- вбиральня цегла, Ж- гараж (шифер), З- вбиральня цегла, К- гараж (залізо), Л-душ (дерево), И- навіс, №1-19 споруди, І,ІІ мостіння. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом 02 червня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В., за реєстровим №4-588, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1945 року народження, який помер [INFO] є його донька [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з 13/100 частин будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 05.06.1996 року, справа 2-296, зареєстрованого Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації 28.07.1997 року і записаного в реєстрову книгу №35 за реєстровим №20. На земельній ділянці знаходиться: А-1- житловий будинок (шлакобетон), житловою площею 37,0 кв.м., загальною площею 67,4 кв.м., Б-1- житловий будинок (цегла), житловою площею 41,8, загальною площею 57,6 кв.м., та господарчі будівлі та споруди: В-сарай (цегла), Г, Д літня кухня (цегла), Е- вбиральня цегла, Ж- гараж (шифер), З- вбиральня цегла, К - гараж (залізо), Л-душ (дерево), И- навіс, №1-19 споруди, І,ІІ мостіння. 13/100 частин складаються з: 1-4, 1-5 житлові кімнати площею 20,3 кв.м. в житловому будинку А-1 та такі господарчі будівлі та споруди: В сарай (цегла) під В- погріб, З - вбиральня (цегла) №1,4-огорожа. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.1996 року, справа № 2-269, визнано за право власності за [PERSON] на 13/100 частину домоволодіння по [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на 34/100 частини домоволодіння по [ADDRESS] в порядку спадкування. Виділено [PERSON] і [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] , кімнати 1-2, 1-3 ,1-6,1-7 площею 26,4 кв.м., прибудову А-1, літню кухню -Г, вбиральню -З, водоколонку №1, огорожу №2,4, частина 3. Згідно з довідкою КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради від 23.09.2015 року за №11277 станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS] , містяться відомості про право власності: на 34/100 ч за гр. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 23.01.1985 року, виданого Індустріальним районним відділом комунального господарства згідно з рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної Ради народних депутатів №472 від 14.12.1984, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу за №365 за реєстровим №20; на 53/100 ч. за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності номером від 23.01.1985 виданого Індустріальним районним відділом комунального господарства, згідно з рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної Ради народних депутатів №472 від 14.12.1984, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №35 за реєстровим №20; на 13/100 ч. за гр. [PERSON] на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.1996 р., зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №35 за реєстровим №20. В матеріалах інвентаризаційної справи міститься рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.96, згідно з яким за гр. [PERSON] та гр. [PERSON] визнано право власності на 34/100 ч. домоволодіння ( т.1 а.с. 129 зв.). Право власності за [PERSON] на підставі рішення суду на належу йому 34/200 частку не зареєстровано. Згідно з ч.3, статті 3 Закону України «Про держави реєстрацію речових, прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1)реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент і виникнення; 2)на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкові реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть: вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закон крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Таким чином, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на 34/200 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до спадкової справи №773/05, заведеною Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з заявою про прийняття спадщини звернувся його брат [PERSON] , інших спадкоємців немає (т.1 а.с. а.с.97 зв.,101,102-103), який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Відповідно до ст.1261 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до спадкової справи №773/05, заведеної Шостою дніпровською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] . Однак свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкоємцю не видавалось. [PERSON] помер [INFO] , спадкоємцем першої черги за законом є його доньки, сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до спадкової справи №580/2015, заведеної Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] в передбачений чинним законодавством строк, заявою про прийняття спадщини звернулися доньки [PERSON] та [PERSON] . Постановами державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупської Л.В. від 02 червня 2016 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 34/200 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з тим, що після померлого [INFO] [PERSON] залишалася спадщина, спадкоємцем якого був його брат [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Згідно із ч. 1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , прийняв спадщину його брат [PERSON] , як спадкоємець другої черги за законом, який звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців немає, але не оформив своїх спадкових прав,та згідно до ст.1218 ЦК України є спадщиною, яка відкрилася після його смерті. Позивач за основним позовом та відповідач за зустрічним позовом, будучи доньками померлого [PERSON] , згідно ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцями першої черги та успадковують спадщину в рівних частках по 34/400 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Оскільки позивачі позбавлені можливості отримати на частину домоволодіння (як на спадкове майно) свідоцтво про право на спадщину за законом через нотаріальну контору, а тому свої спадкові права вони можу захистити лише в судовому порядку у відповідності зі ст. ст. 4,5 ЦПК України та ст. 16 ЦК України. Враховуючи викладене,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги позивача\~за основним\~позовом підлягають\~задоволенню частково\~та позовні\~вимоги позивача\~за зустрічним\~позовом підлягають\~задоволенню,\~та за\~позивачем за\~основним позовом\~та позивачем\~за зустрічним\~позовом слід\~визнати за\~кожним право\~власності 34/400\~частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони.

Outcome: partial