Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

31 березня 2020 року (згідно відмітки на конверті, в якому надійшов позов) позивач звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 02 грудня 2020 року закрито провадження у справі в частині вимог про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 45\~136,21 доларів США заборгованості по процентах за користування кредитом. Рішенням суду від 02 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. До постановлення рішення суду представник відповідача зробила заяву про надання доказів про понесені судові витрати в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України. 07 грудня 2020 року (згідно відмітки на конверті) представник відповідача подала заяву про ухвалення додаткового рішення у справі стосовно розподілу понесених ним судових витрат на правничу допомогу адвоката. Оскільки ця заява подана у п`ятиденний строк, який визначений у ст.8 ст.141 ЦПК України, вона прийнята до розгляду судом. Сторони у судове засідання не прибули. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що слід ухвали додаткове рішення суду, з наступних підстав. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вже зазначав суд, докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу адвоката були подані відповідачем в межах п`ятиденного строку, який визначений ч.8 ст.141 ЦПК України. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог було відмовлено, всі судові витрати відповідача [PERSON] слід покласти на позивача. Визначаючи розмір таких витрат, суд враховує положення ч.4 ст.141 ЦПК України, які передбачають, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Як слідує з матеріалів справи, у першій заяві по суті спору відзиві на позов, відповідач в попередньому (орієнтовному) розрахунку вказав, що планує понести витрати у розмірі 10\~000,00 грн. на правову допомогу адвоката. В заяві про ухвалення додаткового рішення суду представник відповідача просить суд стягнути більшу суму судових витрат, а саме у розмірі 48\~770,47 грн. Будь-яких пояснень представника відповідача, що він не міг передбачити такі збільшені витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку, матеріали справи не містять. У зв`язку з вищенаведеним, суд відмовляє відповідачу у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення та вирішує питання про стягнення лише 10\~000,00 грн., як визначено у попередньому (орієнтовному) розрахунку. Вказані витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються договором про надання правової (правничої допомоги), ордером, актом прийому-передачі наданих послуг, квитанцією до прибуткового касового ордеру. Одночасно, процесуальним законом визначені різні правові механізми відшкодування судових витрат у зв`язку з вирішенням спору по суті (ст.141 ЦПК України), а також у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду (ст.142 ЦПК України). Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Зі змісту заяви представника відповідача слідує, шо вона не просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат внаслідок закриття провадження у справі в частині позовних вимог, а саме не посилається на положення ст.142 ЦПК України, не наводить аргументи стосовно необґрунтованих дій відповідача. Отже, відповідачу, на підставі ст.141 ЦПК України, слід відшкодувати 3\~316,63 грн. (10\~000,00 х (22\~398,91 / 67535,12)) судових витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, тобто пропорційно до позовних вимог, у задоволенні яких було саме відмовлено, а не стосовно яких закрито провадження у справі. Вказане не позбавляє відповідача можливості ініціювати питання про відшкодування йому судових витрат у зв`язку із закриттям провадження в частині позовних вимог, в порядку ст.142 ЦПК України.

Outcome: approved