overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

7 листопада 2014 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на гараж № 98 по пров. Стаханова в м. Сміла. Спадкоємцями по закону на майно померлого є його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] Позивач, посилаючись на те, що вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, подавши у встановлений законом строк заяву нотаріусу, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки договір купівлі-продажу, зареєстрований Смілянською біржею (філією ТБ «Київська Біржа нерухомості Джі-Ай-Пі») не відповідає вимогам закону і не може вважатися правовстановлюючим документом, звернулася до суду і просить визнати за нею право власності на гараж. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала, представник відповідача їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], 7 листопада 2014 року, відкрилась спадщина на гараж № 98 по пров. Стаханова в м. Сміла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, біржевою угодою від 6 листопада 1997 року, технічним паспортом від 4 листопада 1997 року та довідкою Смілянського відділку КП «ЧООБТІ» від 9 червня 2015 року № 741-о. Після смерті спадкодавця спадщину прийняла позивачка, вчасно подавши заяву до нотаріальної контори, але постановою від 7 серпня 2015 року у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус їй відмовив, оскільки наданий нею в якості правовстановлюючого документа договір купівлі-продажу (біржева угода), зареєстрований Смілянською біржею (філією ТБ «Київська Біржа нерухомості Джі-Ай-Пі»), нотаріально не посвідчений, а тому не відповідає вимогам, які діяли для даного виду договорів. [PERSON] спадщину не прийняла і на неї не претендує. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття, а тому за позивачем слід визнати право власності на гараж, що залишився після смерті [PERSON] У п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснено, що при предявленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки, тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп слід компенсувати за рахунок держави, оскільки позивач звільнена від його сплати. На підставі викладеного, ст. 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

7 листопада 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову зазначила, що рішенням Дарницького районного суду від 14 липня 2011 р. їх з відповідачем шлюб розірвано, після чого відповідач залишив своє місце проживання і виїхав за межі Києва. З того часу він приховує своє місце проживання, з сином ніколи не зустрічався, не приділяв йому уваги і участі в матеріальному утриманні дитини не бере. Весь цей час дитина проживає з нею і знаходиться на її повному утриманні. Позивач посилається на те, що з урахування стану здоров'я, матеріального становища та відсутності інших зобов'язань по сплаті аліментів відповідач у змозі сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Позивач [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, проте в судове засідання він повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, письмові заперечення на позов не подав. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 1 серпня 1998 р. [INFO]. у сторін народився син [PERSON] (а.с. 3). Рішенням Дарницького районного суду від 14 липня 2011 р. шлюб сторін розірвано (а.с. 4). З позовної заяви вбачається, що після припинення шлюбних відносин дитина залишились з матір'ю і перебуває на її утриманні. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батько не надає матеріальну допомогу на утримання сина . Оскільки сторони не домовились про добровільну участь батька в утриманні дитини, спір про стягнення аліментів підлягає вирішенню судом. Враховуючи, що відповідач є здоровим працездатним чоловіком і при цьому у нього немає інших дітей та непрацездатних членів сім'ї, яких він повинен утримувати, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), що на думку суду забезпечить належне утримання дитини обома батьками і не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище. На підставі статті 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд відповідно до положень частини 3 статті 88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

7 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 18 липня 2015 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 31, який відповідач відмовляється розірвати через органи драцс. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони не змогли створити міцної сім»ї, втратили почуття один до одного та взаєморозуміння, проживають нарізно з лютого 2016 року, майнового спору не мають, тому просить строк на примирення не надавати, шлюб між ними розірвати та не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України. В судове засідання сторони не з'явилися, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку, сторони направили суду письмові заяви з клопотанням про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримує повністю, відповідач позов визнає повністю, після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем «[PERSON]». Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18 липня 2015 року, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 31 (а.с.3 - свідоцтво про укладення шлюбу), від якого дітей не мають (а.с.4 - довідка про склад сім'ї). Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства із лютого 2016 року, примирення не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. Відповідач після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем «[PERSON]». Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази у справі, з'ясувавши фактичні стосунки подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що сторони припинили шлюбні відносини та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення. Позивача після розірвання шлюбу іменувати прізвищем «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

7 листопада 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, яка здана позивачем на пошту 2 листопада 2017 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є її батьком. На теперішній час вона продовжує навчання в Національному університеті цивільного захисту України на факультеті техногенно-екологічної безпеки, стипендію не отримує, не заміжня, не працює. Відповідач працює в ПАТ «ШУ «Покровське» прохідником, отже може надавати їй матеріальну допомогу на її утримання на час навчання. Просила стягнути аліменти з відповідача на свою користь на час навчання в Національному університеті цивільного захисту України в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 7 листопада 2017 року. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставин та відповідні ним правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Позивачка є студенткою І курсу денного відділення Національного університету цивільного захисту України на факультеті техногенно-екологічної безпеки, строк навчання становить до 30 червня 2021 року, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, отже може надавати матеріальну допомогу. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач працює, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн., оскільки позивача звільнено від оплати судових витрат на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. ст.199-201 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

7 листопада 2019 року позивач звернулась до Яготинського районного суду Київської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 3 листопада 2012 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 159. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони перестали розуміти один одного, ведуть різні бюджети, фактично припинили шлюбні стосунки та проживають окремо, тому просить шлюб між ними розірвати, строк на примирення не надавати. Після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Розпорядженням в.о.голови Яготинського районного суду Київської області від 13 листопада 2019 року справа передана за підсудністю до Згурівського районного суду Київської області. У підготовче засідання сторони не з`явилася, про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, направили заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримує повністю, відповідач позов визнає повністю, наслідки чого йому відомі та зрозумілі. Виходячи з наведеного, суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно ч. 4 до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 3 листопада 2012 року, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 159, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . Прізвище позивача до укладення шлюбу « [PERSON] ». Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства, примирення між ними не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. Після розірвання шлюбу позивач бажає іменуватися прізвищем « [PERSON] ». При поданні позовної заяви позивач сплатила судовий збір у розмірі 768,40 грн. Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Роз`яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вбачається за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за вимогу немайнового характеру, що становить 384,20 грн, на підставі копії цього рішення та копії квитанції про сплату судового збору. Стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 384,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

7 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO], на його утримання відповідач коштів не надає. [PERSON] просить ухвалити рішення, яким щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання синав розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, подавши до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, при цьому позовні вимоги вона підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 5 травня 2009 року відповідач є батьком [PERSON]. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач проти позову не заперечив, а тому суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

7 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини, вказуючи, що [INFO] померла її мати [PERSON], після її смерті залишилась спадщина, яку вона прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Даний факт заявниці необхідно встановити для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. Заявниця в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте надіслав до суду повідомлення про розгляд справи у його відсутності та не заперечував проти встановлення даного факту. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Вказані правовідносини регулюються: - ст.ст. 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 р.) дією, що свідчить про прийняття спадщини є фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном; - ч.2 ст.256 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку встановлення цих фактів. Беззаперечно доведено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, присадибної земельної ділянки та іншого майна, яку [PERSON] прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, тому цей факт необхідно встановити рішенням суду на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

7 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що [INFO] року померла її баба [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, частину якої, зокрема право на земельну частку (пай) прийняла заявниця на підставі заповіту, крім цього до спадкової маси належить також і житловий будинок, що розташований по [ADDRESS], про те, заявниця його успадкувати не може, з тих підстав, що відсутні документи, які б доводили родинні відносини із померлою, з огляду на викладене, вона просить подану заяву задовольнити. В судовому засіданні заявниця та її представник вимоги викладені у заяві підтримали. Представник заінтересованої особи Шумовецької сільської ради в судовому засіданні не заперечив, щодо задоволення зазначеної заяви, в подальшому подав заяву про розгляд справи без його участі . Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла баба заявниці [PERSON], зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть спадкодавця від 6 серпня 2001 року, копією свідоцтва про народження батька заявниці [PERSON], копією свідоцтва про народження заявниці, копією свідоцтва про укладення шлюбу заявниці із [PERSON] від 21 вересня 1985 року, довідкою Шумовецької сільської ради від 13 січня 2014 року №2 про те, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою та в судовому засіданні було підтверджено показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у виді земельної частки (паю), який на підставі заповіту успадкувала заявниця та житлового будинку по [ADDRESS], на який також є заповіт на ім'я [PERSON] де зазначено, що вона є онукою заповідача. Через відсутність документів, які б доводили факт родинних відносин померлої [PERSON] та [PERSON], остання не може успадкувати житловий будинок. Зазначені обставини підтверджуються копією заповіту від 19 липня 1996 року, копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, копією спадкової справи, листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Хмельницькому районі від 15 січня 2014 року щодо відсутності даних про шлюб [PERSON], листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану Ярмолинецького управління юстиції від 16 січня 2014 року про відсутність даних про зміну прізвища [PERSON] на прізвище [PERSON], листом державного архіву Хмельницької області від 16 січня 2013 року про відсутність книг реєстрації актових записів Хмельницького районного відділу РАЦС з 1937 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

7 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 9 листопада 2008 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Зазначивши, що спільне життя з [PERSON] не склалось через його неадекватну поведінку, безвідповідального ставлення, що призвело до припинення шлюбних відносин між сторонами з г листопада 2013 року, враховуючи викладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги викладені у позові підтримала, у випадку неявки відповідача не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 9 листопада 2008 року. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть з 7 листопада 2013 року, примирення між подружжям є неможливим, на чому наполягає у своєму позові [PERSON], за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

7 лютого 2014 року Дзержинським районним судом міста Харкова був виданий судовий наказ за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про стягнення з боржників [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості. До суду надійшла заява боржників про скасування судового наказу, у поданій заяві вони просять скасувати виданий судовий наказ, посилаючись на безпідставність заявлених стягувачем вимог, тому що боржники не погоджується із наявністю у них заборгованості у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Сторони у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду заяви про скасування судового наказу були повідомлені належним чином. У відповідності до ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України - неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України - за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Як видно з матеріалів справи між сторонами виник спір про право. Таким чином, заява боржників про скасування судового наказу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved