Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

30 липня 2014 року Сумське обласне комунальне підприємство (далі - СОКП) «Фонд інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості» звернулось до суду з позовом. Вимоги мотивує тим, що 14 липня 2006 року між підприємством та [PERSON] укладено кредитний договір з цільовим призначенням - реконструкція його житлового будинку, відповідно до якого він отримав 30000 грн., що еквівалентно 6993 кг живої ваги молодняка великої рогатої худоби, вагою понад 400 кг, зі сплатою 3% річних. 17 липня 2006 року між СОКП «Фонд інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості» та [PERSON] і [PERSON] укладено договір поруки. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачами умов кредитного договору станом на 24 липня 2014 року виникла заборгованість за договором у розмірі 8837 грн. 85 коп., з яких 8460 грн. 35 коп. заборгованість за кредитом, 10 грн. 75 коп. відсотки за користування грошима, 366 грн. 75 коп. пеня, яку позивач просить суд стягнути разом із судовими витратами. У судове засідання представник позивача не з'явився, у своїй заяві просив розглядати справу за їх відсутності, позов підтримав. Відповідачі у судовому засіданні позов визнали, просили відстрочити або розстрочити заборгованість. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 14 липня 2006 року між СОКП «Фонд інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості» та [PERSON] було укладено договір №2937 про надання кредиту на підтримку реконструкції його індивідуального житлового будинку, відповідно до умов якого йому надано 30000 грн., що еквівалентно живій масі молодняка великої рогатої худоби, вагою понад 400 кг, у кількості 6993 кг, зі сплатою за користування грошами 3% річних, строком до 14 липня 2016 року. На забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору, 17 липня 2006 року між кредитором та [PERSON] і [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до умов якого останні разом з боржником зобов'язались нести відповідальність перед підприємством. Відповідно до п.2.2 договору поруки, у випадку невиконання боржником зобов'язань за умовами основного договору поручителі відповідають як солідарні боржники. 23 липня 2009 року між позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду, відповідно до умов якої сторони виключили пункти основного договору, які сприяли вирощуванню боржником великої рогатої худоби, зафіксувавши залишок його заборгованості у сумі 26119 грн. 98 коп., не визначаючи еквівалент боргу у м'ясі. Згідно з п.7/1.6 додаткової угоди, за порушення строків повернення кредиту та відсотків за користування ним позичальник сплачує фонду штрафні санкції (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення. 29-30 квітня 2014 року [PERSON], [PERSON] і [PERSON] поштою отримали листи-повідомлення про необхідність сплатити виниклу за кредитним договором заборгованість. Останній платіж на виконання кредитного договору вчинено 27 червня 2014 року у розмірі 69 грн., які спрямовано на часткове погашення відсотків за користування кредитом. Станом на 24 липня 2014 року заборгованість [PERSON] перед підприємством склала 8837 грн. 85 коп., з яких 8460 грн. 35 коп. заборгованість за кредитом (1930 грн. 35 коп. за 2011 рік, 3265 грн. за 2012 рік, 3265 грн. за 2013 рік), 10 грн. 75 коп. відсотки за користування грошима, 366 грн. 75 коп. пеня (за період з 11 лютого по 24 липня 2014 року). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно зі ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Ураховуючи викладене, та беручи до уваги визнання відповідачами позову, суд приходить до висновку про законність, обґрунтованість вимог позивача, які підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved