Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

30 січня 2016 року [PERSON] звернувся з позовом до Секунської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 лютого 2006 року померла його мати [PERSON]. За життя вона склала заповіт, за яким все належне їй майно заповіла позивачу. Заповіт був посвідчений виконавчим комітетом Секунської сільської ради Старовижівського району і за життя спадкодавця не змінювався та не відмінявся. Позивач вказує, що йому було відмовлено нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій у звязку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк для подачі заяви в нотаріальну контору пропущений з поважних причин, оскільки, не мав фізичної та фінансової можливості звернутись до нотаріуса. Також зазначає, що тривалий час проживав з матірю, оскільки вона хворіла на онкозахворювання та потребувала постійного стороннього догляду, а лікування спадкодавця потребувало чималих фінансових витрат. За рік до смерті матері змушений був звільнитись з роботи за власним бажанням та переїхати на постійне місце проживання до спадкодавця у с.Секунь Старовижівського району. Оскільки позивач є пенсіонером, проживає у віддаленому населеному пункті Старовижівського району, зазначає про його обмежену можливість звернутись до нотаріуса за консультацією щодо питань спадкування. Просить визнати підстави пропуску звернення до нотаріальної контори поважними та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Позивач у судове засідання подав заяву з проханням завершувати розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Секунська сільська рада просить завершувати розгляд справи за відсутності її представника, позов визнає. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Частиною першою\~статті 1270 ЦПК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1272 ЦПК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з частиною 3\~статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до частини 1\~статті 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З матеріалів справи судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 20 лютого 2006 року (а.с. 6). За життя остання склала заповіт, який був посвідчений виконавчим комітетом Секунської сільської ради Старовижівського району 07 серпня 2003 року, та все своє майно заповіла [PERSON] (а. с. 7). Довідкою №16 від 10 лютого 2017 року, виданою Секунською сільською радою стверджується факт спільного проживання позивача з матірю на день смерті останньої, чинність складеного [PERSON] заповіту, склад спадкового майна (а.с 20). Факт спільного проживання позивача зі спадкодавцем стверджується особистими поясненнями сусідів покійної [PERSON] (а.с.25, 26). Таким чином, судом встановлено, що до смерті [PERSON] позивач по справі [PERSON] (її син) доглядав за нею і на момент смерті проживав разом з нею за адресою: вул.Петрука, 8, с.Секунь Старовижівського району Волинської області, а тому в силу вимог чинного цивільного законодавства вважається таким, що прийняв спадщину. Разом з тим судом встановлено, що позивач, на момент смерті спадкодавця, і по даний час зареєстрований в [INFO], що позбавляє його можливості нотаріально оформити його право на спадщину. З огляду на вищевикладені обставини, враховуючи те, що позивач є єдиним спадкоємцем, проживав разом з спадкодавцем, однак позбавлений можливості в досудовому порядку захистити своє право, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Крім цього, відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про необхідність визначити [PERSON] додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], яка померла 20 лютого 2006 року, в межах строку, встановленого частиною 1 статті 1270 ЦК України.

Outcome: approved