overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

3 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельної ділянки та іншого майна. Заповітом від 07.06.2011р. баба земельну ділянку заповіла позивачу. У встановлений законом шестимісячний строк позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено в зв'язку з втратою правовстановлюючого документу. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій справу просив розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Чапаєвської сільської ради до суду не з'явився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть - а.с.6) була власником земельної ділянки, розміром 2,7114 га, що розташовані на території Чапаєвської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с.11). Заповітом від 07.06.2011р. [PERSON] вказану земельну ділянку заповіла позивачу (а. с. 7). [PERSON] як спадкоємиць за заповітом подав заяву про прийняття спадщини, однак у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено в зв'язку з втратою правовстановлюючого документу (повідомлення про втрату в газеті а. с.9). Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була власником земельної ділянки, розміром 2,7114 га, що розташовані на території Чапаєвської сільської ради Погребищенського району Вінницької області; [PERSON] як спадкоємиць за заповітом подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак, у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів не може належним чином нею розпорядитися, то з метою захисту майнових прав позивачв, необхідно визнати за ним право на це майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

3 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO]. померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельних ділянок та іншого майна. У встановлений законом шестимісячний строк позивач прийняв спадщину, оскільки постійно до дня смерті проживав з спадкодавцем, однак у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлена, оскільки окрім нього право на спадщину має його племінник [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій справу просив розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON]. до суду не з'явився також, подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO]. (свідоцтво про смерть - а.с.5) була власником земельної ділянки площею 3,7931 га, та земельної ділянки площею 0,3860 га, що розташовані на території Сніжнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с.4). У встановлений законом строк позивач прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки постійно до дня смерті проживав з спадкодавцем (а. с. 6), однак у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки окрім нього право на спадщину має [PERSON] Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; - ч.3 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO] була власником земельних ділянок площею 3,7931 га та 0,3860, що розташовані на території Сніжнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області; [PERSON] як спадкоємиць за законом у встановлений законом строк прийняв спадщину, однак не може належним чином нею розпорядитися, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право приватної власності на це майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

3 грудня 2014 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті її рідного дядька [PERSON], який помер [INFO] року залишилось спадкове майно - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства. Позивач є єдиною спадкоємицею покійного [PERSON] У 2014 році позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, їй було відмовлено, оскільки позивачем було пропущено строк звернення для прийняття спадщини. Даний строк було пропущено, позаяк у спадкодавця було бажання подарувати дану земельну ділянку не їй, а [PERSON], яка не належить до родинного кола спадкоємців. Тому, після смерті дядька, позивач була переконана, що не має права на спадкування і не зверталась до нотаріальної контори. Про те, що її дядько не укладав ніяких угод вона дізналась в 2014 році. Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та пояснили, що [INFO] року помер дядько позивача. Нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що вона пропустила строк для її прийняття. Строк для прийняття спадщини вона пропустила, оскільки вважала, що дядько склав заповіт в якому дану земельну ділянку заповів іншій особі. Те, що позивач є спадкоємцем, підтверджується копіями паспорта та свідоцтв про народження та одруження. Інших осіб, які б претендували на спадкове майно, немає. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав повністю і пояснив, що позивач дійсно є племінницею спадкодавця. Інших осіб, які б претендували на обов'язкову частку в спадщині немає. Судом встановлено, що після смерті рідного дядька позивача [PERSON], який помер [INFO] року (а.с. 4), залишилося спадкове майно. Позивач є спадкоємцем, що підтверджується копіями паспорта та свідоцтв про народження та одруження (а.с. 9-12). Інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні, судом не встановлено. Отже, позивач, як єдиний спадкоємець за правом представлення, не може оформити спадщину, тому що пропустила строк для її прийняття. Строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин, оскільки вважала, що дядько склав заповіт в якому дану земельну ділянку заповів іншій особі. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вищенаведені обставини свідчать, що позивач є спадкоємцем і строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин і цих причин представник відповідача не оспорює. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому його необхідно прийняти. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

3 грудня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося. Відносини між ними погіршились, виникають непорозуміння, сварки, вони проживають окремо більш 1 року, спільного господарства не ведуть, у звязку із чим подальше збереження сімї вважає неможливим. Вони не мають дітей та спільних поглядів на сімейне життя, що також ускладнює їх відносини. Позивачка у судове засідання не зявилася і наполягала на розгляді справи у її відсутності та задоволенні позовних вимог. Відповідач в суд з»явився, визнав позовні вимоги. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку. Встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 3.12.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим ВДРАЦС Березівського РУЮ Одеської області; від шлюбу дітей не мають. У судовому засіданні відповідач підтвердив, що примирення з позивачкою не відбулось. Вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних відносин, більш як 1 рік. Позивачка є вагітною від іншого чоловіка і збереження їхнього шлюбу суперечило б її інтересам. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу зважаючи на їх доведеність і обгрунтованість. Змінює прізвище позивачці, відповідно до її вимог. Покладає судові витрати на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

3 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Книшівської сільської ради Гадяцького району, третя особа: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н.М. про визначення додаткового строку про прийняття спадщини. Ухвалою судді від 08 січня 2020 року провадження у зазначеній справі відкрито. В судове засідання позивач не з`явився, направив до суду заяву про підтримання цивільного позову в повному обсязі. Відповідач Книшівська сільська рада Гадяцького району звернулася до суду з відзивом про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа: приватний нотаріус Заєць Н.М. направила до суду пояснення, в якому зазначила про відсутність заперечень проти позову [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] . [INFO] в р.с Каменоломні Октябрьського району Ростовської області РФ [PERSON] помер. Відповідно довідки Книшівської сільської ради на дату смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав один по [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.2008 [PERSON] є спадкоємцем 1 /2 частини житлового будинку та 1 /2 частини земельної ділянки в [ADDRESS] . Згідно довідки про звільнення Старобільського слідчого ізолятора від 24.05.2019 [PERSON] відбував покарання у місцях позбавлення волі з 14.03.2005 по 24.05.2019. Приватним нотаріусом позивачу відмовлено у відкритті спадкової справи після смерті батька в зв`язку з пропущенням строків прийняття спадщини. Відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У листі ВСС України від 16.05.2013 зазначено, що суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Суд визнає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини перебування у місцях позбавлення волі [PERSON] на час смерті його батька. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як строк пропущений з поважних причин і вказана обставина не дає змоги скористатися правом на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

3 жовтня 2012 року між ПАТ КБ «Приват Банк» м. Дніпропетровськ та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої [PERSON] отримала кредит в сумі 29824 грн. 34 коп. зі сплатою 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення боргу до 31 жовтня 2014 року. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з неї 27310 грн. 73 коп. Відповідачка в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON], а вона отримала 29824 грн. 34 коп. зі сплатою 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення боргу до 31 жовтня 2014 року. Відповідно до генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання Умов та правил продукту кредитних карт відповідачка повинна була здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячно. В порушення цього відповідачка не сплачувала своєчасно кредит та відсотки і станом на 31 січня 2014 року допустила заборгованість 27310 грн. 73 коп. (22479 грн. 20 коп. заборгованість за кредитом, 3054 грн. 83 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. штраф(фіксована частина), 1276 грн. 70 коп. штраф (процента складова). Згідно ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. Оскільки відповідачка не виконала взяті по договору на себе зобовязання, ця заборгованість підлягає стягненню з неї на користь позивача. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому. З відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 273 грн. 11 коп. На підставі ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

3 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла його мати, [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у вигляді Сертифікату на право на земельну частку (пай), яку він має намір успадкувати. Проте, не має можливості оформити спадщину, оскільки вчасно не звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просив розгляд справи провести у його відсутності та не заперечував проти задоволення позовних вимог. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ч.1 ст.61 ЦК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], після смерті залишила [PERSON] спадщину у виді земельної частки (паю), що належала спадкодавиці [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), Серії ВН № 0165763, яку він має намір успадкувати за законом, як єдиний спадкоємиць першої черги, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на земельну частку (пай).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

3 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 22 листопада 2013 року в Тоболівській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу дітей немає. Подружнє життя не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя, що є причиною частих суперечок. Шлюбні відносини припинилися з березня 2014 року, через що подальше збереження сім'ї стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просить шлюб з відповідачем розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з мотивів, викладених в заяві, підтримала повністю. Вважає, що дальше збереження сім'ї з відповідачем неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати. Після розірвання шлюбу відновити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Погодився, що сім'я дійсно розпалась і збережена бути не може. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають ніяких заходів, що вони в даний час не підтримують сімейних відносин, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що сім'я розпалась, відповідач не заперечує проти цього, що свідчить про його небажання зберегти сім'ю, а тому суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам, а тому є всі підстави шлюб розірвати. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вибором позивача суд відновлює їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

3 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла її баба [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, яка розташована на території Павлівської сільської ради Погребищенського району та майнового паю, яку вона має намір успадкувати. Протягом шести місяців вона, як єдина спадкоємиця за заповітом, звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва, у зв'язку з відсутністю (втратою) правовстановлюючого документа - оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, не заперечував проти задоволення позовних вимог. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ч.1 ст.61 ЦК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

3 жовтня 2014 року в м.Золочеві по вул. Шевченка-Дольна, 28 Львівської області між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про позику, відповідно до якого відповідач отримав від позивача 8415 грн. строком на один місяць, про що написав розписку. На початку листопада 2014 року відповідач повернув [PERSON] на кредитну картку 2000 грн. і пообіцяв повернути решту суми впродовж декількох днів, проте не повернув їх до сьогоднішнього дня. Тому [PERSON] у поданому позові просить стягнути з [PERSON] суму боргу 6415 грн. , а також відповідно до ст. 625 ЦК України інфляційні витрати 561,30 грн. та три проценти річних 48,11 грн. з листопада 2014 по січень 2015 року. Відповідач в суд не з'явився. Телефонограмою повідомив, що він перебуває в Яворівському районі Львівської області. З позовом він згідний, борг поверне, проте в суд прибути не може. Просить справу розглядати без нього . Оцінивши подані докази, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з розписки від 03 жовтня 2014 року, то відповідач [PERSON] в м. Золочеві позичив у борг в позивача [PERSON] кошти в сумі 8415 грн. строком на 1 місяць, в присутності [PERSON]. З розрахунку заборгованості вбачається, що борг відповідача станом на 31.01.2015р. становить 6415 грн. основного боргу, а також 561 грн. - інфляційні витрати у зв'язку з неповерненням вчасно боргу, та 48,11 грн. - 3 % річних від простроченої суми. Всього [PERSON] має борг в сумі 6976,3 грн. Він , як ствердив в судовому засіданні [PERSON] , в 2014 році повернув йому 2000 грн. , виславши ці кошти на його банківську карточку. Оскільки, відповідач всіх позичених коштів не повернув у встановлений строк, то відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, він повинен повернути суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Outcome: approved