Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

29 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати договір купівлі-продажу будинку № 106 по вул.Горького в м.Павлограда, Дніпропетровської області, укладений між нею та [PERSON], 20 лютого 2002 року дійсним. Позов мотивовано тим, що 20 лютого 2002 року на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованого на Павлоградській товарній біржі позивач придбала житловий будинок № 106 по вул.Горького в м.Павлограда Дніпропетровської області, земельну ділянку, загальною площею 0,0606 га, яка знаходиться за вказаною вище адресою, у [PERSON]. Всі істотні умови договору купiвлi-продажу були виконані. 04 грудня 2002 року вказаний договір зареєстровано у КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації». При виконанні угоди, сторони не здійснили її нотаріального посвідчення. Оформлення та реєстрація договору були здійснені на Павлоградській товарній біржі 20 лютого 2002 року. Однак здійснити нотаріальне посвідчення зазначеного договору в теперішній час неможливо, оскільки [PERSON] ухиляється від здійснення будь-яких дій для його нотаріального посвідчення. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву згідно якої просила суд позовні вимоги задовольнити та розглянути справу за її відсутністю. Відповідач у судове засідання не зявились, надала суду заяву згідно якої позовні вимоги визнає та просить суд розглянути справу за її відсутністю. Третя особа у судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надавали. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 лютого 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого [PERSON] продала, [PERSON] придбала будинок № 106, загальною площею 34,2 кв.м., житловою площею 23,2 кв.м., та земельну ділянку, загальною площею 0,0606 га, які знаходяться по вул.Горького в м.Павлоград Дніпропетровської області. Зазначений договір було зареєстрованого на Павлоградській товарній біржі 20 лютого 2002 року (а.с.7). При цьому [PERSON] та [PERSON] виконали всі істотні умови договору купiвлi-продажу. 04 грудня 2002 року вказаний договір зареєстровано у КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації». 19 вересня 2012 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дінпропетровської області за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу позов було задоволено. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінено прізвище на дошлюбне «Бруніч». (а.с.13-14). Здійснені позивачем у подальшому спроби здійснити нотаріальне посвідчення договору купiвлi-продажу не вдалися, оскільки [PERSON] ухиляєються від здійснення дій щодо його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 227 Цивільного кодексу України \~від 18 липня 1963 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Згідно до ст.47 Цивільного кодексу України \~від 18 липня 1963 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. З огляду на частин 2,4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Тобто на час укладення спірного договору купівлі-продажу до 01.01.2004 року зареєстровані на біржах договори про відчуження нерухомого майна, нотаріальному посвідченню не підлягають і є дійсними по формі. Як встановлено судом, сторони виконали договір, продавці передали обєкт нерухомості, а покупець кошти. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved