overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

30 вересня 2019 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що вона з відповідачем з 07 березня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. В підготовче судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07 березня 2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 07 березня 2012 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 60. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

30 вересня 2020 р. АТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до [PERSON] про про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 137 829,34 грн. та судового збору в розмірі 2102,00 грн. Як на підставу позовних вимог позивач вказав, що відповідач звернувся до ПриватБанку про надання кредитних послуг, у зв`язку з чим підписав анкету - заяву № б/н від 02.09.2013 р., згідно якої отримав кредит у розмірі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок № [NUMBER] з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки до 03.2016 року. Відповідач порушує кредитні зобов`язання та має станом на 31.07.2020 року заборгованість у сумі 137 829,34 грн., яка складається з: 3 915,03 грн. заборгованості за кредитом; 133 914,31 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. Посилаючись на викладене, АТ КБ ПриватБанк просить стягнути з відповідача на їх користь вищевказану суму заборгованості. Ухвалою судді від 02.10.2020 р. відкрите провадження у справі, розгляд її призначений у порядку спрощеного позовного провадження на 04.11.2020 р., про що повідомлені сторони. Представник позивача в судові засідання не з`явилася, одночасно з позовною заявою подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання з розгляду справи по суті не з`явився, його представник [PERSON] не заперечувала проти розгляду справи у відсутність представника позивача, зважаючи на письмове клопотання про розгляд справи без її участі. У відзиві представник відповідач [PERSON] позов не визнала у повному обсязі, посилаючись на те, що, позивачем пропущено строк звернення до суду за захистом своїх прав, оскільки термін дії кредитної картки закінчився у березні 2016 року. Після цієї дати добровільного погашення не було, а примусове списання коштів без згоди боржника не перериває строку позовної давності. Тому представник відповідача [PERSON]

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

30 вересня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 30 вересня 2020 року та до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трьох років. Позов обґрунтовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачем. Відповідач матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини та дитини не надає, у зв`язку позивач з чим змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. В судове засідання позивач та відповідач не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини та непрацездатної дружини, сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що відповідач визнав позов та це не суперечить діючому законодавству, позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

30 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь збільшеного розміру аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей з 2/5 частин всіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, присуджених рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 18 серпня 2016 року, на ? частину всіх видів заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову і до виповнення дітям повноліття. В обґрунтування поданого позову позивач послалася на те, що, на даний час, матеріальний стан відповідача покращився, його син [PERSON] [INFO] досяг повноліття і відповідач на його утримання аліменти не сплачує. Крім того, в зв`язку із зміною в законодавстві, збільшився й мінімальний розмір аліментів на утримання дитини з 30 % до 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Ухвалою суду від 01 жовтня 2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб, у зв`язку з чим судове засідання призначено о 08 год. 30 хв. 03 листопада 2020 року / а.с.12 /. 03 листопада 2020 року, поза межами встановленого судом строку, на адресу суду від відповідача надійшов відзив, в якому останній не визнав заявлені позовні вимоги з огляду на відсутність доказів /а.с.21/ Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року за клопотанням відповідача, судове засідання відкладено до 08 год. 30 хв. 24 грудня 2020 року / а.с.24 /. Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року судове засідання відкладено до 08 год. 30 хв. 08 лютого 2021 року / а.с.32 /. Позивач [PERSON] на обумовлену дату до суду не з`явилася, подавши письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі / а.с.30 /. Незважаючи на своєчасність повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися у судове засідання і відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] , причин своєї неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення судового засідання не заявили. За правилами ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь - якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб на підставі наданих ними обґрунтувань та доказів. При цьому, суд, виходячи з вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, не вбачає за можливе ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

30 вересня 2020 року [PERSON] здала на пошту позов до [PERSON] , в якому вказує, що з 03 вересня 2019 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Посилаючись на те, що їх сім`я фактично розпалася, оскільки між ними виникли непорозуміння, просить постановити рішення про розірвання шлюбу. У зв`язку з тим, що позовна заява не відповідала вимогам ст. 177 ЦПК України, ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 13 жовтня 2020 року її було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. 24 листопада 2020 року до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 24 листопада 2020 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 23, 26). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання останній відсутній, інформації щодо своєї адреси суду не надав, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка вручена йому належним чином (а. с. 11, 25). У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, за згодою позивача було проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03 вересня 2019 року сторони зареєстрували шлюб (а. с. 6). На даний час однією сім`єю не проживають, їх сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя з відповідачем не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивачки. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб між подружжям необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки 840 грн. 80 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

30 вересня 2020 року [PERSON] через свого представника адвоката Тільненка В.В. в порядку окремого провадження звернулася до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що при заповненні трудової книжки допущено описку в написанні її прізвища. З посиланням на ст.315 ЦПК України просила встановити факт належності [PERSON] трудової книжки [NUMBER] , виданої 2 серпня 1982 року. Представник заявника адвокат Тільненко В.В. та заявник у судовому засіданні просили заяву задовольнити з підстав, що у ній зазначені. Представники заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судами в порядку окремого провадження. Статтею 315 ЦПК України встановлено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. В ході судового засідання встановлено, що заявник змінювала прізвище у зв`язку з укладеннями шлюбу з [PERSON] на [PERSON] . В трудовій книжці [NUMBER] , виданої 2 серпня 1982 року на ім`я (російською мовою) « [PERSON] , [INFO] », допущено описку в написанні її дівочого прізвища, помилково зазначено « [PERSON] ». Факт належності заявнику [PERSON] вказаної трудової книжки підтверджується її паспортними даними, свідоцтвом про укладення шлюбу, довідкою про заробітну плату та атестатом про середню освіту. Факт, що просить встановити заявник, має юридичне значення, та потрібен заявнику для оформлення пенсії. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

30 вересня 2020 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 08 серпня 2009 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що зроблено актовий запис №2. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони бажають розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити інтересам позивача, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

30 вересня 2020 року позивач [PERSON] \~ звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] \~ про розірвання шлюбу, укладеного між ними. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що через відсутність взаєморозуміння та розбіжності у характерах сімейні стосунки між сторонами не склались. Подружні стосунки не підтримуються з березня 2020 року. В той же час, незважаючи на відсутність спільних дітей, відповідач заперечує щодо розірвання шлюбу в органах РАЦС. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та\~ підтримання позовних вимог. Заперечень проти винесення заочного рішення від нього не надходило. Відповідач, будучи належним чином повідомленою судом\~ про час та місце розгляду справи за місцем своєї реєстрації (ч.8 ст. 128 ЦПК) в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв по суті справи від неї\~ не надходило. В зв`язку з цим, суд відповідно до норм ст. 280 ЦПК України розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Так, 09 червня 2018 року сторони [PERSON] та [PERSON] у Подільському районному у м. Полтаві відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області зареєстрували шлюб, що підтверджується\~ свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09 червня 2018 року, актовий запис № 76 (а.с.9). Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Зареєстровані за різними адресами. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст.ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Відповідно до\~ ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно доводів позовної заяви, які відповідачем не спростовані, сторони з березня 2020 року разом не проживають, спільного домогосподарства не ведуть, тобто\~ шлюб носить суто формальний характер. Позивач в категоричній формі наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи збереження сім`ї неможливим. Дані про наявність між сторонами спору про поділ спільного майна подружжя у суду відсутні. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з них (позивача), суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи те, що позивач не виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

30 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. 16 лютого 1996\~ року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований\~\~ міським Палацом шлюбів м. Полтави. Від спільного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] .. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведуть, фактичні шлюбні відносини припинено. Тому, просить шлюб між ними розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, адже він хоче зберегти сім`ю. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~ що 16 лютого 1996 року\~ між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який був зареєстрований міським Палацом шлюбів м. Полтави, актовий запис № 158, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.02.1996 року\~\~(а.с. 5). Також судом встановлено, що між сторонами спільне господарство не ведеться.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Шлюбні відносини сторони припинили та до цього часу не підтримують.\~ За нормами ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки\~\~та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з її позову. Таким чином, судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України\~ та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.\~ Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Приймаючи до уваги те, що позивач категорично заперечує проти примирення з відповідачем та не бажає відновлювати сімейні відносини, посилаючись на те, що між ними відношення погіршились до того рівня, що відновлення їх неможливе,\~ суд вважає недоцільним надавати їм строк для примирення. \~\~Враховуючи вищевикладене, а також на те, що сім`я розпалась остаточно,\~\~ подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати.

Outcome: approved