Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

9 квітня 2014 року до суду звернулося УПФ України в Варвинському районі Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманої суми пенсії. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] перебуває на обліку в УПФ України у Варвинському районі та отримує пенсію по інвалідності. У листопаді 2012 року під час перевірки даних, які вносяться до електронних пенсійних справ інвалідів, було виявлено некоректне зазначення терміну інвалідності у довідці МСЕК, у зв'язку з чим було підготовлене відповідне звернення за роз'ясненням, за результатами якого з'ясувалось, що відповідачка не мала права на отримання пенсії за інвалідністю за період з 1 червня 1999 року по 28 лютого 2013 року. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь УПФ України в Варвинському районі Чернігівської області переплату по пенсії за період з 1 червня 1999 року по 28 лютого 2013 року у розмірі 58 655 гривень 47 копійок. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві. Крім того, представник позивача зазначив, що [PERSON] отримувала пенсію незаконно у наслідок її зловживань, які полягають у тому, що вона не зверталася на переогляд до МСЕК, починаючи з 1998 року, в той час як це є її обов'язком. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та пояснила, що її вини у зловживаннях щодо виплати пенсії немає. Крім того вона вважає що пенсію їй призначили на законних підставах, а якщо у документах були якісь непорозуміння, то її вини в цьому немає. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідачки [PERSON] та дослідивши матеріали цивільної справи та наданої відповідачем пенсійної справи, суд вважає, що зазначений позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON], дівоче прізвище якої [PERSON], є інвалідом з дитинства. Вперше третя група інвалідності їй була встановлена ще 15 травня 1996 року Ізюмською міжрайонною МСЕК Харківської області терміном на один рік, що підтверджується довідкою МСЕК №306725 серія 2-18 АЖ (а.с. 7). При черговому переогляді в травні 1997 року інвалідність [PERSON], яка на той час носила прізвище [PERSON], була підтверджена ще на один рік, що підтверджується довідкою МСЕК №304288 серія 2-18 АВ (а.с. 8). При цьому в довідках МСЕК вказувалися дати чергового переогляду. З довідки МСЕК № 319759 серія 2-18 АЗ від 4 вересня 1998 року вбачається, що при черговому огляді [PERSON] визнана інвалідом третьої групи загального захворювання з терміном «по сроку». Дата чергового переогляду не була вказана (а.с. 9). Протоколом Ізюмського міського відділу соціального захисту № 366 від 28 жовтня 1998 року пенсію відповідачці було призначено довічно (а.с. 10). З 1 травня 2002 року пенсію [PERSON] було переведено до УПСЗН Варвинської РДА Чернігівської області у зв'язку з переїздом на місце проживання в [ADDRESS] та розпорядженням № 111179 від 21 травня 2002 року пенсію по інвалідності з моменту переведення призначено довічно (а.с. 12). З 1 липня 2002 року функції призначення та виплати пенсії було передано Пенсійному фонду України згідно Закону України від 17 січня 2002 року № 2981-III. У зв'язку з цим за розпорядженням Варвинської РДА Чернігівської області № 181 від 17 травня 2002 року «Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсії управлінням Пенсійного фонду» усі пенсійні справи в паперовому та електронному вигляді згідно акта передачі були передані з УПСЗ Варвинської РДА до УПФ України в Варвинському районі, в тому числі і пенсійна справа [PERSON], яка на той час носила прізвище [PERSON] (а.с. 19). Подальша виплата пенсії проводилася за матеріалами пенсійної справи, переданої управлінням праці, аж доки на виконання листа Головного управління ПФУ в Чернігівській області № 5632/02-02 від 29 листопада 2012 року не було проведено перевірку даних, які вносяться до електронних пенсійних справ інвалідів, в ході якої було виявлено, що в довідці МСЕК № 319759 серія 2-18 АЗ від 04.09.1998 року термін закінчення інвалідності вказаний некоректно, а саме «по сроку». Зазначена обставина послужила підставою для припинення виплати пенсії по інвалідності [PERSON] за розпорядженням позивача № 1 від 19 лютого 2013 року до з'ясування терміну, на який встановлена інвалідність. З листа «Обласного центру медико-соціальної експертизи» щодо звернення УПФ України в Варвинському районі щодо уточнення строків встановлення інвалідності [PERSON] було надано роз'яснення, що по конфлікту [PERSON] ([PERSON]) направлена в Український Державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності м. Дніпропетровська, де знаходилась з 06.07. по 21.07.1998 року. Згідно рішення комісії інституту [PERSON] визнана інвалідом III групи «загальне захворювання» строком з 15.05.1998 року по 01.06.1999 року (а.с. 18). На переконання позивача та згідно довідок, виданих УПФ України в Варвинському районі, переплата пенсії по інвалідності [PERSON] складає 58 655,47 грн. (а.с. 23, 24, 25), тому відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, повинні бути повернуті пенсіонером добровільно або стягнуті на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Проте суд вважає, що позивачем не доведено недобросовісності відповідачки. Після чергового огляду у МСЕК 4.09.1998 року у витягу з Акту (а.с. 9) не зазначено строк по який встановлена інвалідність, а також не було зазначено дату чергового переогляду, як це було зазначено при огляді у попередніх витягах. Крім того, у розпорядженні 26.09.1999 року про призначення пенсії було зазначено, що пенсія по інвалідності призначена безстроково. Тому відповідачка не повинна була проходити черговий переогляд у МСЕК, оскільки її до цього ніхто не зобов'язував, а перевіряти правильність оформлення відомчих документів в обов'язки відповідачки не входить. Крім того, стаття 1215 ЦК України встановлює що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Статтею 60 ЦПК України передбачено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що відрахування надміру виплаченої суми можливе лише за умови зловживань з боку пенсіонера, відсутність доказів неправомірної поведінки відповідачки та рахункової помилки позивача, суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог УПФ України в Варвинському районі Чернігівської області. Оскільки органи УПФ звільняються від сплати судового збору, судові витрати підлягають віднесенню за рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed