overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

30 серпня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 24 вересня 1977 року, вказавши на неможливість подальшого збереження сім'ї. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Пояснив, що за тривалого перебування дружини за кордоном, куди вона виїхала на заробітки у 2002 році, вони обопільно втратили один до одного почуття, які слугували основою шлюбного союзу. Останнім часом між ними постійно виникали непорозуміння та образи. У травні 2013 року відповідачка пішла від нього, заявивши про небажання подальшого спільного проживання. У листопаді 2013 року у нього склалася нова фактична сім'я, у якій він проживає і натепер. Тому проти можливості примирення з відповідачкою на збереження сім'ї категорично заперечив. Відповідачка позовні вимоги визнала, при цьому вказала, що винним у розпаді сім'ї вважає чоловіка, який не приділяв їй належної уваги, не надавав підтримки та допустив подружню зраду. За припинення спільного проживання у травні 2013 року поновлення стосунків не вбачала можливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі уклали шлюб 24 вересня 1977 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області проведено актовий запис №28. Суду про таке представлено свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Між сторонами мають місце сімейні правовідносини. У порядку ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу пред'явлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України за заявлення позову одним з подружжя про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи судом встановлено, що подружжя тривалий час, не підтримують шлюбних та сімейних стосунків. Причиною розпаду сім'ї слугувала втрата ними один до одного почуттів любові та поваги, які були основою шлюбного союзу. Крім того, судом з пояснень сторін встановлено, що позивач проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою. Суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що мають істотне значення і постановляє про задоволення позовних вимог. Суд визнає з урахуванням встановлених обставин справи та категоричності позиції як позивача так і відповідачки, недоцільним відповідно до ст.111 СК України прийняття мір до збереження сім'ї, наданням часу на примирення. У порядку ст.113 СК України суд утверджує право відповідачки після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

30 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], так як відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, і просить стягнути з нього на її користь аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до їх повноліття, та на її утримання по 500 грн. щомісячно до досягнення молодшим сином трьохрічного віку. Позивач [PERSON] підтримує свої позовні вимоги, вказує, що відповідач, проживаючи окремо від сімї, маючи постійну роботу та земельні паї, які обробляє самостійно, проте матеріальної допомоги дітям та на її утримання не надає. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоча своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд, враховуючи думку позивача, яка не заперечує проти ухвалення заочного рішення, ухвалив винести по даній справі заочне рішення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбу з 19 лютого 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). В сімї народилась двоє дітей, сини: [PERSON], [INFO] ( а.с. 6), та [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Діти проживають з позивачкою, знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Маломочульської сільської ради (а.с.8). Позивач на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трьохрічного віку. Відповідач працює трактористом у ФГ «Немировський», матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає. Дані правовідносини регулюються ст.180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, ст. 182 ч.2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, ст. 183 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у частці від заробітку відповідача, та ст.84 СК України яка передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати таку допомогу. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, і розмір аліментів на дітей необхідно визначити у частковому відношенні від заробітку (доходу) відповідача у розмірі визначено позивачем, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, не працює, до досягнення сином трьохрічного віку. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

30 серпня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Сторони в судове засідання не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач позов визнав. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Під час перебування сторін у шлюбі, у них народилися діти - донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] (а.с.6) та серії [NUMBER] (а.с.5). На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім'ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Враховуючи, що позивач просить залишити їй шлюбне прізвище, відповідно до статті 113 СК після розірвання шлюбу, їй необхідно залишити її шлюбне прізвище - « [PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

30 серпня 2016 року [PERSON] (дошлюбне прізвище Смирнова) К.О. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 03 червня 2015 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби по Фрунзівському району Великомихайлівського МУЮ в Одеській області. Від шлюбу сторони дітей не мають, однак відповідач відмовляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС. На протязі останніх 9 місяців сторони фактично не проживають однією сімєю та не ведуть спільного господарства. За вказаних обставин спільне життя та збереження шлюбу є неможливе та суперечить інтересам сторін. У судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 26). Відповідач у судове засідання двічі не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 24, 28).Клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 червня 2015 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби по Фрунзівському району Великомихайлівського МУЮ в Одеській області, про що зроблено актовий запис за № 34 (а.с. 6). Від шлюбу сторони дітей не мають, однак відповідач відмовляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС. З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сімя фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. Постановою Верховної Ради України від 19 травня 2016 року № 1377-VIII офіційно перейменовано Фрунзівський район на Захарівський район. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

30 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому свої вимоги мотивував тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний час мешкає та надалі буде мешкати з відповідачем. З квітня 2014 року припинили подружнє життя , сім'я фактично розпалася, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними, стосунки не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за її відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 14 жовтня 2006 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений актовий запис № 689 (а.с. 6). Подружжя має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

30 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 16 грудня 1989 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Павлоградським міським ЗАГС, актовий запис № 1281. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 16 грудня 1989 року. Шлюб зареєстровано Павлоградським міським ЗАГС, актовий запис № 1281 (а.с.6). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

30 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, за актовим записом № 85, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЖД № 202617. У позові вона зазначила, що у них з відповідачем не склалось спільне життя у звязку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії 1-ЖД №398540 за актовим записом №8153, виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одеса реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги позиача підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

30 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 05 жовтня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини виявились невдалими з причини несумісності характерів, розходження поглядів на життя, шлюб фактично припинено, спільного господарства не ведуть, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], бажає залишити прізвище «Манжура» та стягнути на її користь судові витрати. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, має намір зберегти сімю, тому просить надати строк для примирення. В подальшому після закінчення строку для примирення просить розглядати справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтва про шлюб серії I-КИ №252525, виданого виконавчим комітетом Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 05 жовтня 2013 року, актовий запис №39, сторони зареєстрували шлюб 05 жовтня 2013 року. Згідно свідоцтва про народження серії I-КИ №477927, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 18 березня 2014 року [PERSON] народилася 12 березня 2014 року, батьком якої записано [PERSON], а матірю [PERSON] Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують тривалий час, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу. Вжиті судом заходи щодо примирення сторін позитивного результату не дали. За таких обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб подружжя [PERSON] та [PERSON] Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

30 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 12 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області. Від шлюбу дітей немає. Через відсутність взаєморозуміння, постійні сварки та зловживання відповідачем алкогольними напоями сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 175. Зазначений факт підтверджуються дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії 1-ФМ № 057984. Від шлюбу сторони дітей не мають. Причинами розпаду сімї стали відсутність взаєморозуміння між подружжям, втрата поваги. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

30 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, з якого вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають сина - [PERSON], [INFO]. На теперішній час неповнолітній син [PERSON] проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, через що позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, і до досягнення дитиною повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, в зв'язку з розглядом справи судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює, тому зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обов'язки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved