Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

31 липня 2017 року відкрито провадження за заявою [PERSON] про встановлення факту народження дитини жіночої статі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року у громадянки України [PERSON], яка не перебуває в зареєстрованому шлюбі, народилась дитина жіночої статі на території АР Крим в м. Севастополь. Після народження дитини було видано дублікат медичного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.07.2017 року, однак за формою №103/у зразка Російської Федерації. Заявниця просить присвоїти дитині прізвище, ім,я та по батькові: [PERSON]. Заявниця посилається на те, що єдиним документом, що підтверджує факт народження дитини на території непідконтрольній державній владі України це медичне свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14.07.2017 року, однак за формою №103/у зразка Російської Федерації, фотокопію дубліката якого вона представили суду.. Отримати документи, що підтверджують факт народження за зразками чинного законодавства України, здійснити реєстрацію факту народження дитини та отримати відповідне свідоцтво про народження у заявника не є можливим. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду встановлення факту народження. Заявниця просить встановити факт народження її дитини [PERSON], в судовому порядку, для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народження, згідно чинного законодавства України. В судове засідання заявниця не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась у встановленому порядку. В заяві про встановлення факту, що має юридичне значення заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив. Дослідив матеріали справи та представлену фотокопію дублікату медичного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.07.2017 року, суд приходить до висновку про недоведеність заявлених вимог та відмовляє в їх задоволенні. Судом встановлено, що [PERSON], що проживає за адресою: [ADDRESS], звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси із вказаною заявою 27 липня 2017 р., справа передана головуючому - судді 28 липня 2017р., ухвалою суду від 31.07.2017 р. відкрито провадження по даній справі. В заяві зазначено що [INFO] року у громадянки України [PERSON] народилась дитина жіночої статі на території АР Крим в м. Севастополь. Після народження дитини було видано дублікат медичного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.07.2017 року, однак за формою №103/у зразка Російської Федерації. Із вказаної фотокопії дублікату свідоцтва вбачається, що дитина народилась в Пологовому будинку №2, котрий розташований за адресою: м. Севастополь, вул. Генерала Острякова, 211 «А». Мати дитини - це [PERSON], [INFO]. На час народження дитини [PERSON] в шлюбі не перебувала. Заявниця в підтвердження своїх вимог представила суду лише єдиний документ - це незавірену належним чином фотокопію дублікату медичного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.07.2017 року, за формою №103/у зразка Російської Федерації, на якому відсутня мокра печатка чи штамп медичної установи, що знаходиться на території непідконтрольній державній владі України. Суд не приймає дану фотокопію дублікату медичного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.07.2017 року як належний та допустимий доказ, у відповідність до норм ст..58ч1ч2, ст..59ч2 ЦПК України. В статті 13 ЦК України зазначено, що цивільній права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов,язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. В статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків ст.61 цього Кодексу. Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог як безпідставних і недоведених.

Outcome: dismissed