Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

31 травня 2021 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» (далі - позивач, ПрАТ «СК «Альфа Страхування») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), у якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в порядку регресу (суброгації) в розмірі 21310,10 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23.12.2020 між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» був укладений Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 340.1566654.911 (Договір страхування), предметом якого, зокрема є транспортний засіб Renault Logan, д/н [NUMBER] (застрахований ТЗ). 13.01.2021 в м. Кривий Ріг мкрн. Зарічний, ЕО21-99 відбулася ДТП за участю Renault Logan, д/н [NUMBER] та автомобілем Skoda Super B, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27.01.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, в результаті якої було пошкоджено Renault Logan, д/н [NUMBER] , який було оглянуто, про що складений акт огляду пошкодженого ТЗ та складено Рахунок на оплату по замовленню № 2 від 18.01.2021, згідно якому вартість ремонту пошкодженого ТЗ складає 54456,40 грн. Позивачем був складений страховий акт № 0059.206.21.01 від 03.02.2021 на суму 54456,40 грн. та на підставі заяви страхувальника ТЗ щодо напрямку виплати страхового відшкодування, здійснено виплату страхового відшкодування на користь ТОВ «Стожари ЛТД». Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано відповідача, а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» згідно Полісу АР007506701, яким передбачений ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну 130000 грн., позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу до страхової компанії відповідача, яка в свою чергу, виплатила позивачу лише 33145,50 грн. Отже, оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 54456,40 грн., при цьому Полісом АР007506701 покрито лише частину шкоди на суму 33145,50 грн., то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача відповідно до ст.ст. 1187, 1191 ч.1 ЦК України, складає 21310,90 грн. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 червня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судовий розгляд з викликом сторін, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті. 07 липня 2021 року судовий розгляд був відкладений на 26 серпня 2021 року у зв`язку з неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Ухвалою судді від 16 липня 2021 року задоволено клопотання представника позивача від 15 липня 2021 року та призначено розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою системи EasyCon із роз`ясненням порядку проведення судового засідання у такому режимі та попереджено про ризики технічної неможливості участі у відеоконференції. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові, зазначивши про технічну помилку, допущену у прохальній частині позовної заяви щодо суми, яку позивач просить стягнути, а саме замість зазначеної 21310,10 грн. правильною вважати суму відшкодування 21310,90 грн., розрахунок якої наведений у мотивувальній частині позову. Також, надала згоду на заочний розгляд справи. У подальшому надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився до суду, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини своєї неявки не повідомив, відзив не подав. Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 280 ЦПК України за наявними в ній доказами (заочний розгляд). Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що ПрАТ «Інгулецький ГЗК» є власником автомобіля Renault Logan, д/н [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.11 зворотній бік). 23 грудня 2020 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ПрАТ «Інгулецький ГЗК» було укладено Договір № 340.1566654.911 добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу, предметом якого, зокрема є страхування транспортного засобу Renault Logan, д/н [NUMBER] . Строк дії договору з 01 січня 2021 року до 31 грудня 2021 року (а.с. 5-6). 13 січня 2021 року о 17.30 годині [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Шкода Супер В» номерний знак « [NUMBER] », біля електроопори № 21/99 на мікрорайоні 5-й Зарічний в Покровському районі м. Кривого Рогу, був неуважний, не врахував стан дорожнього покриття, у зв`язку з чим не обрав безпечну швидкість для руху, щоб мати можливість постійно контролювати рух, спричинивши занос авто, здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Рено логан» номерний знак « [NUMBER] » водій [PERSON] . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] своїми діями порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 12.1 ПДР України. Вказані обставини встановлені постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 січня 2021 року, яка набрала законної сили 08 лютого 2021 року, та постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 вересня 2021 року, яка набрала законної сили 29 вересня 2021 року (а.с. 9, 61), і відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. 13 січня 2021 року ПрАТ «Інгулецький ГЗК» звернулося до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.10). 15 січня 2021 року застрахований ТЗ був оглянутий, про що був складений відповідний Акт аварійним комісаром Юрашем В.М. у присутності довіреної особи власника (а.с. 12-13). Згідно Акту надання послуг № 247 від 26 лютого 2021 року, загальна вартість робіт (послуг), виконаних ТОВ «Стожари ЛТД», з урахуванням вартості запчастин і матеріалів, здійснених для ремонту автомобіля Рено Логан [NUMBER] , склала 54456,40 з ПДВ (а.с. 32). 03 лютого 2021 року ПрАТ «СК «Альфа Страхування» складено страховий акт № 0059.206.21.01, яким визначена сума страхового відшкодування завданих власнику пошкодженням автомобіля з урахуванням франшизи у розмірі 54456,40 грн. (а.с. 15-16), яка була виплачена ТОВ «Стожари ЛТД» 05 лютого 2021 року, що підтверджується копією платіжного доручення № 4669 (а.с. 17). Згідно Полісу АР007506701 цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», ліміт за шкоду майну встановлено у розмірі 130 000,00 грн. (а.с.7 зворотній бік, 18). З виписки з особистого рахунку позивача за 13 квітня 2021 року вбачається, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» відшкодувала ПрАТ «СК «Альфа Страхування» страхове відшкодування в порядку регресу згідно страхового акту № ЦВ/21/0226 за договором страхування № АР-0007506701 від 15.12.2020 в розмірі 33145,50 (а.с. 19), отже різниця між розміром витрат позивача на виплату страхового відшкодування та розміром відшкодованої шкоди за полісом АР007506701 складає 21310,90 грн. Позивач, звертаючись із позовом, обґрунтував позовні вимоги нормами статті 1191 ЦК України, а саме її першою частиною, яка передбачає відшкодування шкоди у порядку регресу. Суд не погоджується із таким правовим обґрунтуванням позову, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності до ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника, відповідно регрес - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Роз`яснення про застосування вищезазначених понять також наведені у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року згідно з яким, при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права зокрема ст. 1191 ЦК України, а також ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. У відповідності до ст.993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки Разом з тим ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією. При цьому, суд не вважає невірне обґрунтування позивачем своїх вимог підставою для відмови у позові, оскільки, ухвалюючи рішення, саме суд вирішує такі питання, зокрема які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди [PERSON] , в порядку суброгації. За правилами статті 1194 ЦК України обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, настає у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди і лише в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Позивачем доведено факт завдання шкоди саме з вини відповідача, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, а відповідачем відповідно до вимог статей 12,81 ЦПК України цей факт не спростовано. Таким чином, до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми в розмірі 21310,90 грн., перейшло право вимоги до відповідача по справі. За таких обставин, сума страхового відшкодування в розмірі 21310,90 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved