overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

31 травня 2017 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований 09.12.2011р. виконкомом Адамівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 5, який через відсутність взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів остаточно розпався, подружніх стосунків не підтримують. Позивач в судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу, примирення не потрібне, оскільки вона з відповідачем протягом 6 місяців проживають окремо, подружні відносини між ними припинені. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, примирення не потрібне. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне ухвалити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. Спору щодо спільного майна та місця проживання дітей немає. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

31 травня 2017 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту неправильності запису в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,08 га. на території Хмельницької районної ради, масив Лезнево - 2 на землях садівничого товариства «Радуга», цільове призначення - ведення садівництва, серії [NUMBER] від 30.06.1995 року, виданого на підставі рішення Хмельницької районної Ради народних депутатів № 25 від 21.12.1994 року та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1316, посилаючись на те, що у державному акті допущено помилку в написанні прізвища власника, а саме замість [PERSON] зазначено [PERSON]. Вказана обставина унеможливлює право розпорядження земельною ділянкою. В судове засідання заявник не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, просить позов задоволити в повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,08 га. на території Хмельницької районної ради, масив Лезнево - 2 на землях садівничого товариства «Радуга», цільове призначення - ведення садівництва, серії [NUMBER] від 30.06.1995 року, виданого на підставі рішення Хмельницької районної Ради народних депутатів № 25 від 21.12.1994 року та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1316, виданого на ім?я [PERSON] в дійсності належить [PERSON]. Даний факт підтверджується: паспортом заявника, архівним витягом № 968 від 16.12.2013 року, державним актом на право приватної власності на земельну ділянку - копії яких наявні в матеріалах справи. Отже, судом досліджено обставини справи та встановлено, що в державному акті невірно зазначено прізвище власника «[PERSON]» та дані документи належать [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

31 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1969 р.н. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 30.05.2017р. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 30.05.2017р. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Швеця лікарні ПНД м. Нікополь. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий доступний мовному контакту. Контакт формальний. Орієнтований в особистості, в своєму місці знаходженні, в календарному часі. Мовлення по типу «словесної окрошки». Під час розмови афективно заряджений, гучно кричить. Висловлює маячні ідеї переслідування, фізичної дії. Критика до свого стану порушена. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, афективно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

31 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 30.05.2017р. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 30.05.2017р. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням фельдшера Шевченко лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора відчуває тривогу, страхи. Місця не утримується, мечеться. Негативі стична до рідних. Стверджує, що «всі проти неї». Мислення дезорганізоване. Свій стан не оцінює. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, параноїчний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

31 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Дніпропетровська обл.., Новомосковський р-н., с. Черкаське, вул. Лісна, 8/52. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 30.05.2017р. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 30.05.2017р. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «Новомосковська ЦРЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворої контакт малопродуктивний, з важкістю усвідомлює прості запитання. Мислення торпідне. Виражено інтелектуально-мнестичне зниження. Приступи амнезує. [PERSON] було поставлено попередній діагноз розлади особистості та поведінки внаслідок епілепсії з частими генералізованими поліморфними припадками, суперечним порушенням свідомості, дементним синдромом. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

31 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Дарницька, 9/39. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 30.05.2017р. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 30.05.2017р. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням фельдшера Шевченко лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора роздратована, дезорієнтована. Висловлює маячні ідеї відносини, впливу. Не критична. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторної-параноїчний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

31 травня 2017 року заявник звернувся до суду та вказав, що [INFO] померла його баба - [PERSON], [INFO] померла матір - [PERSON] та [INFO] помер батько - [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина. [PERSON] має труднощі в оформленні спадщини після смерті матері, у зв'язку з тим, що не має можливості підтвердити родинні відносини, тому йому необхідно встановити факт, що його баба [PERSON], яка померла [INFO] є матір'ю [PERSON], яка померла [INFO], у зв'язку з чим звернувся до суду. В судовому засіданні заявник підтримав заяву та наполягає на її задоволенні. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, подав заяву про відсутність заперечень щодо поданої заяви та розгляд справи у їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла його баба - [PERSON], [INFO] померла матір - [PERSON] та [INFO] помер батько - [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина. [PERSON] має труднощі в оформленні спадщини після смерті матері. Після смерті матері відкрилася спадщина. Заявник звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за законом, але отримав відмову з нотаріальної контори, у зв'язку з тим що не мав можливості підтвердити родинні відносини, між своєю бабусею [PERSON], яка померла [INFO], що вона є матір'ю [PERSON], яка померла [INFO]. Підтвердженням того, що [PERSON] є матір'ю [PERSON] є свідоцтво про смерть, свідоцтво про народження, довідка виконкому Яськовецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області № 89 від 12.04.2012 року, в якій зазначено, що [PERSON], постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] і на день смерті разом з нею проживали: дочка - [PERSON], 1929 року народження та зять - [PERSON], 1921 року народження, рішення Хмельницького міськрайонного суду від 25.02.2011 року, копії яких містяться в матеріалах справи та поясненнями в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що [PERSON], яка померла [INFO] є матір'ю [PERSON], яка померла [INFO]. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

31 травня 2017 року Камянська сільська рада Очаківського району Миколаївської області звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що після [PERSON], яка померла 16 квітня 2005 року, відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 10,55 га, розташованої в межах території Камянської сільської ради за цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Посилаючись на те, що протягом встановленого законом строку до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто не звернувся, після смерті [PERSON] минуло більше року, просив визнати спадщину, що залишилася після смерті останньої, відумерлою, передавши її територіальній громаді Камянської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Представник заявника у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що Камянська сільська рада повністю підтримує заявлені вимоги. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 00015862017 від 02 жовтня 2015 року (а. с. 3), [PERSON] померла 16 квітня 2005 року у с. Володимирівка Очаківського району Миколаївської області. Згідно з повідомленням Другої очаківської державної нотаріальної контори № 616/01-09 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 48116977 від 19 червня 2017 року, наданих на запит суду, вбачається що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась (а. с. 16-17). Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом спадщина визнається відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини після спливу одного року з часу її відкриття. Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку, 06 серпня 2003 року на підставі розпорядження Очаківської районної державної адміністрації № 279 від 215 липня 2003 рокуна імя [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 10,55 га, за цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Камянської сільської ради Очаківського району Миколаївської області (а. с. 4). Згідно зі ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Аналізуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскільки з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] сплив однорічний строк і вона залишається не прийнятою у встановленому законом порядку, вимоги Камянської сільської ради Очаківського району Миколаївської області є такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

31 травня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 29.07.2007 року, який зареєстрований Пасічнянською сільською радою Старосинявського району. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача за довіреністю [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги. Вказала, що спільне господарство у позивача з відповідачем не ведеться з травня 2017 року. За наданий судом строк її довіритель з відповідачем не примирились. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги відповідач визнала та просила їх задовольнити, вказала, що спільне господарство з позивачем не ведеться з травня 2017 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 29.07.2007 року Пасічнянською сільською радою Старосинявського району, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 29.07.2007 року, серія 1-БВ № 027721, актовий запис № 3. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про серії 1-БВ № 084889. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.06.2017 року було зупинено провадження по справі, та надано строк для примирення сторін терміном три місяці. Впродовж даного терміну сторони не примирились. Позивач вважає, що збереження сімї є неможливим. Оскільки сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач вважає примирення неможливим та наполягає на розірвані шлюбу, тому за таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

31 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]про розірвання шлюбу, в якій вказала, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 липня 2011 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції, актовий запис № 574. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, так як сімя розпалась остаточно, по причині протилежних поглядів на життя, фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, та не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON]заявлено позов про розірвання шлюбу у звязку з несумісністю характерів подружжя, їхніх поглядів на спільне життя та сімейні відносини, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання і суперечить інтересам позивача. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України ( 2947-14 )). Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України ( 2947-14 )). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України (2947-14 )). Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені.

Outcome: approved