Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

31 травня 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 вересня 1995 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 27. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з тим, що в них різні характери, різні погляди на подружнє життя. В сімї часто виникають непорозуміння. З серпня 2016 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що збереження сім'ї є неможливим, а формальна реєстрація шлюбу суперечить його інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 03 вересня 1995 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 27. 14 червня 2017 року до суду надійшла заява [PERSON] про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Просить не надавати строк на примирення. Відповідач 14 червня 2017 року також подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що сторони з 03 вересня 1995 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ № 108988 від 16 вересня 2016 року. (а.с.5). Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 235999 від 16 вересня 2016 року (а.с. 6). Подружнє життя сторін не склалося. Позивач не бажає налагодити подружні стосунки, вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Відповідач будь-яких клопотань до суду, в тому числі про надання строку для примирення з позивачем, заперечення проти позову, не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Як вбачається зі ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у справі в розмірі 640 грн.

Outcome: approved