overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

31 жовтня 2014 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON], яка померла [INFO] в м. Красний Лиман Донецької області, визнавши її рідною матір»ю заявника. В судовому засіданні заявник заяву підтримав повністю і просив задовольнити. Представник заінтересованої особи - територіальної громади в особі Краснолиманської міської ради Донецької області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином(а.с.23). В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в м. Красний Лиман Донецької області померла [PERSON](а.с.13). Єдиним спадкоємцем на майно померлої є заявник (а.с.9,25). Заявник своєчасно звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак позбавлений можливості отримати таку, бо в свідоцтві про його народження прізвище матері вказано «[PERSON]», в той час як прізвище спадкодавця в паспорті та свідоцтві про смерть вказано «[PERSON]», про що винесено постанову державним нотаріусом (а.с.7,12-14). Між тим родинні стосунки заявника та спадкодавця підтверджуються тим, що як в свідоцтві про реєстрацію народження спадкоємця ( серія [NUMBER] від 01.12.1965 року Кіровської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області), так і в паспорті спадкодавця записано однаково ім»я та по-батькові матері заявника записано як «[PERSON]», місце народження - с. Кірово Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (а.с.12,14). Факт родинних відносин заявника та спадкодавця в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], які наполягали на тому, що заявник являється рідною дочкою спадкодавця та доповнили, що спадкодавець постійно наголошувала на тому, що заявник її дочка, та й проживали вони разом і спілкувалися відповідно. Тобто жодних сумнівів у їх родинних відносинах не існує. Про факт допущення помилки при видачі свідоцтва про народження заявника в частині написання його прізвища, свідчить і те, що заявник народився під час Великої Вітчизняної війни 04.12.1942 року на окуповані території, де реєстрація велася не на підставі документів, що посвідчують особу, а на підставі заяв і пояснень громадян, які, як і матір заявника, прізвища вказувала матері та батька дитини вказала відповідно до прізвища свого співмешканця, в той час як сама носила прізвище «[PERSON]» (а.с.14,15), про що свідчить і свідоцтво про реєстрацію шлюбу спадкодавця. Тобто вказані документи та докази свідчать про те, що спадкодавець є рідною матір»ю заявника. Згідно до ст.ст.234,256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Тому суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню бо досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що [PERSON], яка померла [INFO] в м. Красний Лиман Донецької області, є рідною матір»ю [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

31 жовтня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1974 р.н Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 30.10.2014р. о 16 год. 54 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечний для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 30.10.2014р. о 16 год. 54 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Микульським В.П. лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-маячний сіндром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

31 жовтня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 30.10.2014р. о 22 год. 33 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 30.10.2014р. о 22 год. 33 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Локотош лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий злобний, агресивний, мова не по суті, погрожує расправою, звучать маячні ідей відношення. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психічний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

31 жовтня 2014 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання з [PERSON] однією сім`єю без шлюбу в будинку [ADDRESS], обґрунтовуючи заяву тим, що з січня 2008 року до 21 липня 2010 року заявник та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних стосунках та вели спільне господарство, а 22 липня 2010 р. одружилися. Встановлення юридичного факту їй необхідно для захисту майнових прав, та створення умов для їх здійснення, спір про майно відсутній. В судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала. Заінтересована особа не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства. Згідно довідки Самотоївської сільської ради від 29.10.2014 р. заявник [PERSON] з січня 2008 року постійно проживає однією сім'єю з [PERSON] у будинку [ADDRESS], бере активну участь у громадському житті громади /ас. 15/. Заінтересована особа [PERSON] з 04 січня 2008 р. значиться зареєстрованим у будинку [ADDRESS], за рішенням суду від 22 листопада 2007 р., яке набрало законної сили, шлюб між ним та [PERSON] розірваний /копія ас. 3/. У період з січня 2008 року по 21 липня 2010 року [PERSON] належав транспортний засіб ВАЗ 21214, 2008 року випуску, на який 23.01.2009 р. видавався тимчасовий реєстраційний талон на ім'я [PERSON] /копії ас. 8, 12-13/. 30.10.2008 р. [PERSON] та [PERSON] замовляли столярні вироби у виробника «Ваш стиль», заявник особисто проводила оплату даних послуг через фінансові установи /копії ас. 10-11/. План присадибної ділянки від 16.03.2010 р. свідчить про виконання будівельних робіт на садибі [ADDRESS] /копія ас. 14/. 22 липня 2010 р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб /копія ас. 9/. Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожний окремо, суду показали, що заявник та [PERSON] з січня 2008 року до 21 липень 2010 року проживали однією сім'єю [ADDRESS], проводили реконструкцію та добудову садиби, вели спільне господарство. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Таким чином, суд вважає, що факт того що заявник та заінтересована особа з січня 2008 року до 21 липень 2010 року проживали однією сім'єю без шлюбу підтверджений. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення і законом не визначено іншого порядку його встановлення. Встановлені обставини справи не спростовані і не оспорені заінтересованою особою, тому суд вважає заяву обґрунтованою, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, що передбачено п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України. У відповідності до ч.7 ст. 235 ЦПК України суд не відшкодовує судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

31 жовтня 2014 року Зборівським районним судом ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно, яким заявлені вимоги задоволено та визнано договір купівлі - продажу 1/2 частини житлової квартири № 5, з прибудовою, сараєм та гаражем в смт. Залізці по вул. Міцкевича, буд. №40, Зборівського району Тернопільської області, який укладено 10 серпня 2012 року між [PERSON] та [PERSON], дійсним. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлової квартири № 5, з прибудовою, сараєм та гаражем в смт. Залізці по вул. Міцкевича, буд. №40, Зборівського району Тернопільської області. Відповідно до ч.І ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не. ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про доцільність ухвалити додаткове рішення, враховуючи, що позивач [PERSON] звернулася із вимогами про визначення частки в майні, що перебуває в спільній приватній власності, зокрема квартири.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

31 жовтня 2014 року позивач, [PERSON], звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до ПАТ «Міський комерційний банк» про стягнення депозитного вкладу. Посилався на те, що 31 січня 2014 року між ним та ПАТ «Міський комерційний банк» укладений строковий договір банківського вкладу № 2630/51/155900, терміном на 89 днів, на загальну суму 50 000 російських рублів, з відсотковою ставкою по депозиту 9,45% річних зі сплатою відсотків щомісячно. Того ж дня ним сума 50 000 грн. російських рублів внесена на депозитний рахунок через касу банку, що підтверджується квитанцією № 3233 від 31.01.2014 року. 30 квітня 2014 року строк дії договору був автоматично пролонгований до 28 липня 2014 року. До закінчення терміну дії договору, в усному порядку, він декілька разів звертався до відповідача з вимогою повернути вклад та відсотки, на що йому відмовлено, з посиланнями на відсутність грошових коштів в касі банку. 12 серпня 2014 року, 02.09.2014 року він у письмовій формі звертався до відповідача про повернення депозитного вкладу. 07 жовтня 2014 року до ПАТ «Міський комерційний банк» направлена заява про повернення депозитного вкладу та нарахованих відсотків по строковому банківському вкладу, але до цього часу відповідь не отримана. За умовами договору відповідач має сплатити йому суму вкладу у розмірі 50 000 російських рублів, що еквівалентно за офіційним курсом гривні до іноземних валют станом на 27.10.2014 року 15 487 грн. та відсотки за період з 30.04.2014 року по 25.10.2014 року 2 336 грн. 25 російських рублів, що еквівалентно 723 грн. 63 коп., а всього 16 210 грн. 63 коп. Просив стягнути з ПАТ «Міський комерційний банк» на його користь вклад та нараховані відсотки по договору строкового банківського вкладу у розмірі 52 336, 25 російських рублів, що еквівалентно 16 210 грн. 63 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник, адвокат [PERSON], позов підтримали та просили його задовольнити, стягнути з ПАТ «Міський комерційний банк» на користь [PERSON] 16 210 грн. 63 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 2000 гривень. Представник відповідача, ПАТ «Міський комерційний банк», в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у їх відсутність суду не надали, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

31 жовтня 2014 року позивач, [PERSON], звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття її з реєстрації, у квартирі [ADDRESS]. Посилалась на те, що 05 лютого 1991 року її чоловіку [PERSON] на підставі ордеру № 78 виданого Полтавською КЕЧ району на сім'ю надана двох кімнатна квартира площею 31,3 кв.м. [ADDRESS], яка перебуває на балансі КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради. Вона є наймачем за договором найму жилого приміщення. Разом з нею у вказаній квартирі прописаний, але не проживає її син [PERSON] У спірній квартирі відповідач тільки прописаний, тягар матеріальних затрат лежить тільки на ній, він тривалий час буває відсутній з неповажної причини. Просила, визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], відобразити в судовому рішенні суду про необхідність зняття з паспортної реєстрації відповідача за адресою спірної квратири. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги повністю, просила задовольнити позовні вимоги , з підстав, що викладені в позовній заяві. Пояснили, що відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі, але понад шість місяців без поважних причин відсутній у вказаній квартирі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, через засоби масової інформації, про причини своєї неявки суд не повідомив, не надавав заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність. Представник третьої особи, Управління державної міграційної служби України в Полтавській області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність. Представник третьої особи, КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради, в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність суду не надав. Враховуючи клопотання позивача суд ухвалив, розглядати справу у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є квартиронаймачем квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради ( а.с.4). Відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі, що підтверджується довідкою КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради, але вже понад шести місяців у ньому не проживає, що підтверджується актом обстеження квартири від 17.09.2014 року, з якого вбачається, що відповідач з січня 2014 року по теперішній час в квартирі не проживає, майно яке належить [PERSON] в квартирі відсутнє. Оскільки, відповідач без поважних причин не проживає у квартирі більше встановленого статтею 71 ЖК України шестимісячного строку без поважних причин, в період якого за ним зберігається право на проживання, він втратив право на користування спірним жилим приміщенням . Щодо позовних вимог про відображення в судовому рішенні суду про необхідність зняття з паспортної реєстрації відповідача за адресою спірної квратири, то вказані позовні вимоги не можуть бути задоволені.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

31 жовтня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 21 серпня 2010 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені з початку листопада 2012 року по причині відсутності взаєморозуміння, різності характерів, поглядів на сімейне життя і сімейні обов'язки, відсутність спільних інтересів, що призвело до втрати всіх фізичних і духовних зв'язків між ними, спільне господарство вони не ведуть. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати юридично, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна, просила про задоволення позову. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, просила шлюб розірвати. Відповідач будучі повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, до суду неодноразово не з'являвся, у зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України, розглянув справу без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 серпня 2010 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблений відповідний актовий запис № 532, після реєстрації шлюбу дружині залишено дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 04 січня 2012 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народилася 14 грудня 2012 року, в графі «Батьки» зазначено: Батько - [PERSON], Мати - [PERSON]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, майновий спір та спір щодо утримання дитини на теперішній час відсутній. Аналізуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачу залишити без змін - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

31 жовтня 2014 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, в заяві, яку направив до суду вимоги підтримав повністю, просить справу розглянути без його участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Зазначив, що 16 квітня 2013 року між сторонами укладено кредитний договір № 001 - 05744 - 160413. Відповідно до умов договору, позивач надає відповідача кредит в розмірі 15000 гривень шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок , вказаний позичальником. Банк умови договору виконав повністю. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання не виконує і станом на 07 серпня 2014 року заборгованість відповідача по кредиту становить - 21331,25 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином , направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що ставляться. В статті 1054 ЦК України зазначено , що за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки . Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 001 - 05744 - 160413, укладеного між сторонами 16 квітня 2013 року строком на 36 місяців, банк надав [PERSON] кредит у розмірі 15 тис. грн.. ( арк..с. 3). З розрахунку заборгованості видно, що станом на 07 вересня 2014 року за [PERSON] мається заборгованість по кредитному договору у розмірі 21331,25 грн. в тому числі - заборгованість по кредиту - 13834,40 грн., заборгованість по відсоткам - 1214,85 грн. , заборгованість за комісіями - 6282 грн. ( арк.с.6 ) З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved