Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

29 жовтня 2013 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні належними їм на праві власності земельними ділянками площею 0,25 га та 0,30 га, що розташовані за адресою Миколаївська область, Очаківський район, с. Покровське, вул. Рейдовська, 37. Свої вимоги обґрунтовують тим, що відповідачі, які є власниками сусідньої земельної ділянки, розташованої по вул. Рейдовській, 35 в с. Покровське Очаківського району Миколаївської області, побудували без належних дозволів, на межі з їхніми земельними ділянками, прибудову до свого будинку, розпочали будівництво кількох капітальних споруд та незаконно зайняли частину їхніх земельних ділянок, встановивши паркан. Посилаючись на викладені обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог, просять зобовязати відповідачів усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками, звільнивши самовільно захоплену частину їх земельних ділянок площею 94 кв. метрів, шляхом знесення самочинно розпочатої будівництвом капітальної споруди, позначеної на плані літерою К, та незаконно встановленого паркану із шиферу, стягнути судові витрати у розмірі 4737 грн. 41 коп., які складаються з витрат на проведення експертизи та витрат позивачки [PERSON] на проїзд для участі в судових засіданнях, та за моральну шкоду 5000 грн., яка полягає в душевних стражданнях у звязку з протиправною поведінкою відповідачів внаслідок незаконного захоплення земельних ділянок. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив про їх задоволення. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судових засіданнях, які відбулися раніше, уточнені позовні вимоги також підтримали у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. [PERSON] в судових засіданнях, які відбулися раніше, позов не визнавала. Підтвердивши, що спірна огорожа та розчата будівництвом споруда літ. К належать їй, заперечує факт захоплення частини земельної ділянки позивачів. Пояснила, що вона, [PERSON] та [PERSON] отримали державний акт на право приватної власності на землю в порядку спадкування за законом. Не заперечуючи факт встановлення нею паркану з шиферу на межі з земельною ділянкою позивачів, [PERSON] стверджує, що цей паркан встановлений саме по межі, відновленій згідно акту про відновлення меж, складеному у 2013 році, оскільки до цього межа не відповідала технічній документації. Будівництво сараю К не є самовільним, оскільки це є реконструкцією, яка здійснюється на підставі рішення Покровської сільської ради. Вимоги позивачів вважає безпідставними, оскільки останні не мають Державного акту на право приватної власності на землю. Також заперечує проти висновку експертизи у даній справі, яка, на її думку є недостовірною. Відповідачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її часті, в судовому засіданні, яке відбулося 05 травня 2014 року, позов не визнала, підтримавши доводи відповідачки [PERSON] Представники третьої особи Покровської сільської ради Очаківського району Миколаївської області та відділу Держземагентства у Очаківському районі Миколаївської області, третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином повістками. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Позивачі [PERSON], [PERSON] та третя особа [PERSON] є співвласниками, у розмірі 1/3 частки кожний, житлового будинку та земельних ділянок, розташованих за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Покровське, вул. Рейдовська, 37: площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку з кадастровим № 4825183203:02:003:0121, та площею 0,30 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим № 4825183203:02:003:0122, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданими державним нотаріусом Другої Очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області 20 жовтня 2000 року, зареєстрованими в реєстрі за № 1870 та № 1872, копіями свідоцтв про право на спадщину за законом, виданими державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори 22 грудня 2012 року, зареєстрованими в реєстрі за № 9-306 та № 9-309, копією рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 травня 2013 року, що набрало законної сили 31 травня 2013 року, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстраціє права власності від 16 серпня 2013 року № 8069698, № 8085486, № 8066807, № 8076963, № 8073877, № 8066413 (т.1, а.с. 17-20, 168-171, 196, 197, 253-259). Зазначені вище земельні ділянки належали спадкодавиці [PERSON] на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії МК, виданих 05 вересня 1994 року на підставі рішення Покровської сільської ради Очаківського району Миколаївської області від 29 липня 1994 року № 9/1, що підтверджується копіями вказаних державних актів (т.1, а.с. 166,167). Для оформлення спадщини на земельні ділянки, які належали на праві приватної власності [PERSON], за заявою [PERSON] від 06 липня 2012 року приватною особою-підприємцем [PERSON] була розроблена технічна документація із землеустрою щодо відновлення в натурі (на місцевості) меж та присвоєння кадастрового номера вказаним вище земельним ділянкам (т. 1, а.с. 162 194). При розробленні вказаної документації було виготовлено кадастрові плани земельних ділянок та збірний кадастровий план з визначенням меж земельних ділянок та позначенням суміжних земельних ділянок. З вказаних планів вбачається, що земельні ділянки позивачів мають спільну межу з земельною ділянкою по вул. Рейдовській, 35 в с. Покровське Очаківського району Миколаївської області (т. 1, а.с. 174, 177, 178). В акті про відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передачу межових знаків під охорону та зберігання від 11 вересня 2012 року, складеному розробником технічної документації [PERSON] в присутності землевпорядника Покровської сільської ради [PERSON] та замовника [PERSON] зазначено, що межі земельних ділянок чітко визначені в натурі (на місцевості), проходять по існуючим парканам, тому потреби закріплення меж земельних ділянок межовими знаками встановленого зразка немає та вони передані під нагляд на зберігання землевласнику (т.1, а.с. 194). Земельна ділянка по вул. Рейдовській, 35 в с. Покровське Очаківського району Миколаївської області, площею 0,1741, з цільовим призначенням - обслуговування житлового будинку, з кадастровим № 4825183203:02:003:0064, та житловий будинок за вказаною адресою належать на праві власності відповідачам по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], по 1/3 частки кожному, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ № 606215, виданого 29 травня 2007 року на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом серії ВВМ № 423367 від 29 жовтня 2004 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1233, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Другої Очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області 29 жовтня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1231 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т. 1 а.с. 22, 234, 235). У 2005 році на замовлення [PERSON], [PERSON] та [PERSON] приватним підприємством «Земельно-кадастрове бюро» була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо складання документу (державного акту), що посвідчує право спільної часткової власності на земельну ділянку по вул. Рейдовській, 35 в с. Покровське Очаківського району Миколаївської області. Вказаною технічною документацією визначено межі земельної ділянки та відповідно до акту про відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) вказані межі закріплені межовими знаками, які передано замовникам на зберігання та попереджено про відповідальність за пошкодження чи знищення межових знаків. Розміри, місце знаходження земельної ділянки та її площу показано на збірному кадастровому плані (т.1, а.с. 228-247). Актом обстеження меж земельних ділянок по вул. Рейдовській № 35 та № 37 в с. Покровське Очаківського району Миколаївської області від 09 жовтня 2013 року, складеним комісією у складі інженера-геодезиста [PERSON], фізичної особи-підприємця [PERSON], землевпорядника Покровської сільської ради [PERSON], депутата Покровської сільської ради [PERSON] встановлено, що власниками земельної ділянки № 35 з кадастровим № 4825183203:02:003:0034, самовільно встановлено частину нового паркану та побудовано камяну будову з порушенням межі сусідньої земельної ділянки по вул. Рейдовській № 37, тобто самовільно зайнято частину земельної ділянки (т.1, а.с. 29, 30). Згідно витягу з рішення Покровської сільської ради Очаківського району Миколаївської області від 08 жовтня 2013 року № 12 сторонам запропоновано звернутися до суду з приводу врегулювання земельного спору щодо межі земельних ділянок (т.1 а.с. 24). Згідно зі статтею 158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Відповідно до розяснень, викладених у Постанові Пленуму Верхового Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року), зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні. Рішення цих органів щодо такого спору не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви чи для закриття провадження в порушеній справі. Згідно ст. 60 ЦК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заперечуючи проти позову, відповідачка [PERSON] надала суду копію акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 05 липня 2013 року, складеного на її замовлення спеціалістом-землевпорядником ТОВ «Обласний земельно-кадастровий центр» [PERSON], зазначивши при цьому, що паркан було встановлено нею по межі, відновленій відповідно до цього акту. Проте, як вбачається зі списку чотирьох межових знаків, переданих на зберігання за даним актом, дві точки межових знаків знаходяться всередині споруди, що будується, та всередині ділянки поблизу огорожі, що свідчить про те, що вказаною будівлею порушуються межі між спірними земельними ділянками (т.1, а.с. 303). Крім того, з наданої відповідачкою копії технічного паспорту на житловий будинок по вул. Рейдовській, 35 в с. Покровське, виготовленого 20 червня 2014 року, вбачається, що лінійні розміри та конфігурація меж земельної ділянки за фактичним використанням не відповідають межам, визначеним технічною документацією із землеустрою 2005 року та державному акту на право приватної власності на землю ЯГ № 606215, виданому 29 травня 2007 року (т.1, а.с. 22, 239, т.2, а.с. 150). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 02 квітня 2015 року № 616-618, фактичні межі та площі земельних ділянок №35 та №37 по вул. Рейдовській в с. Покровське Очаківського району Миколаївської області не відповідають їх межам та площам, визначених в державних актах на право власності на землю серії ЯГ 606215 від 29 травня 1997 року (земельна ділянка №35) та в державних актах серії МК від 05 вересня 1994 року (земельна ділянка №37) та відповідній технічній землевпорядній документації, кадастровим планам земельних ділянок № 4825183203:02:003:0034, № 4825183203:02:003:0121, № 4825183203:02:003:0122. Фактична межа між ділянками №35 та № 37, яка проходить і позначена парканом з шиферу по деревяним стовпчикам заступає в бік ділянки № 37, яка складається з двох земельних ділянок: 37/1 площею 0,25 га та 37/2 площею 0,30 га. Довжина межі по паркану з шиферу, що заступає в бік ділянки № 37/1, складає 24,37м. Довжина межі по паркану з шиферу що заступає в бік ділянки № 37/2, складає 34,49 м . Площа самовільного зайняття земельної ділянки №37/1 складає 25,41 кв.м. Площа самовільного зайняття земельної ділянки №37/2 складає 59,37 кв.м. Також межа між земельними ділянками №35 та №37 порушується незакінченою будівництвом спорудою без літери в бік ділянки №37 на відстань 2.5м площею 9,63 кв.м. Всього самовільне зайняття земельної ділянки № 37 по вул. Рейдовській в с. Покровське Очаківського району Миколаївської області складає 94,0 кв.м. Довжина межі ділянки № 37/2 по тильній стіні незакінченої будівництвом споруди без літери складає 8,75м (т.2, а.с. 2-18). Заперечення відповідачки [PERSON] проти висновку експертизи суд вважає безпідставними, оскільки жодних доказів на спростування вказаних висновків суду не надано. За клопотанням представника [PERSON] судом була призначена додаткова судово-технічна експертиза, яка не проведена у звязку з відмовою сторін від виконання клопотання експерта про виготовлення ліцензійною землевпорядною організацією сумісного кадастрового плану земельних ділянок з визначенням площ земельних ділянок, будівель та споруд, розмірів меж та привязкою будівель та споруд до меж земельних ділянок (т. 2 а.с. 172). Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для мети , або без відповідного дозволу чи належно затвердженого проекту, або із істотним порушенням норм і правил. Посилання [PERSON] на те, що розпочата будівництвом на межі з земельною ділянкою по вул. Рейдовській 37 споруда літ. К не є самочинним будівництвом, суд не приймає до уваги. Так, згідно витягу з рішення Покровської сільської ради Очаківського району Миколаївської області від 28 травня 2013 року № 24, [PERSON] надано дозвіл на будівництво господарських будівель і споруд на земельній ділянці по вул. Рейдовській, 35 в с. Покровське. При цьому, забудовника зобовязано отримати планувальне завдання, технічні умови на проектування будівництва та приступити до будівельних робіт після реєстрації в сільській раді будівельного паспорту та закріплення на ділянці основних розмірів забудови (т. 1, а.с. 252). Однак доказів дотримання вказаних вимог відповідачкою не надано. В технічному паспорті на будинок 1995 року спірна будівля відсутня, а в технічному паспорті 2014 року позначена на плані під літерою К. з відміткою, що це самовільна забудова (т.1, а.с. 246, т.2, а.с. 150). Положеннями ст. 12 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено забезпечення державою громадянам рівних умов захисту прав власності та право власника земельної ділянки вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Відповідно до ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки за рішенням суду підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Згідно з положеннями ст.ст. 36, 391, 386 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі, шляхом знесення будівлі у разі порушення права власника і неможливості усунення цих порушень іншим шляхом. Твердження [PERSON] про безпідставність вимог позивачів у звязку з відсутністю у них державного акту на право приватної власності на землю суд вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, виходячи з наступного. Згідно ст. 125 ЗК України (в редакції від 05 березня 2009 року), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07 липня 2011 року № 3514-ІV, який набрав чинності з 01 січня 2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.п. 2, 9 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, державна реєстрація земельних ділянок, які передавались у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки до 1 січня 2013 року. У разі якщо до 1 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється на підставі зазначеної технічної документації із землеустрою в порядку, встановленому законом. З врахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що межі спірних суміжних земельних ділянок визначені компетентними органами відповідно до дійсних правовстановлюючих документів. Не дивлячись на це, відповідачі самовільно зайняли частину земельних ділянок, які належать позивачам та встановили паркан з шиферу і розпочали будівництво споруди літ. К, а тому зобовязані звільнити самовільно зайняті земельні ділянки, шляхом знесення самочинно встановленої огорожі та розпочатої будівництвом споруди, які перешкоджають позивачам належним чином користуватися належними їм земельними ділянками. Іншого, ніж встановлено вище, відповідачі не довели допустимими та належними доказами, хоча за ст. 60 ЦПК України, це є їх обовязком. Таким чином, позовні вимоги в частині усунення перешкод у користуванні земельними ділянками суд вважає обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню відповідно до викладених вище висновків судової будівельно-технічної експертизи від 02 квітня 2015 року № 616-618. Водночас, виходячи із характеру порушення, обсягу та тяжкості моральних страждань позивачів, суд вважає, що вже сам факт відновлення права на захоплену земельну ділянку є достатньою компенсацією моральної шкоди і це не суперечить ст.ст. 23, 1167 ЦК України, а тому в задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України, витрати по справі, понесені позивачкою [PERSON], а саме: судовий збір у розмірі 229 грн. 40коп., витрати на оплату вартості судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 2952 грн. 00 коп., та витрати на проїзд позивачки для участі в судових засіданнях у розмірі 530 грн. 10 коп., які документально підтверджені, підлягають стягненню на її користь з відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON], у рівних частинах.

Outcome: partial