Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

31 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Петриманської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Позов мотивував тим, що [INFO] року помер [PERSON], 1933 року народження, який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема: земельні ділянки на території Петриманської сільської ради Мурованокуриловецького району площею 3,3332 га (державний акт серії [NUMBER]) кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,8768 га (державний акт серії [NUMBER]) кадастровий номер [NUMBER]. Померлий [PERSON] залишив заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Петриманської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області 25.05.2015 року за № 13 на його ім'я. Крім нього, після смерті [PERSON], інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. У встановлений законом термін він звернувся до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на вказані земельні ділянки. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому він звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутності. (а.с.4). Представник відповідача Петриманської сільської ради також в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 20). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року у с. Песець Новоушицького району Хмельницької області помер [PERSON] (а.с.7). При житті, 25 травня 2015 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, що буде належати йому на день смерті і на що матиме право, заповів [PERSON] (а.с.8). До складу спадкового майна після смерті [PERSON], зокрема, входить право власності на земельні ділянки на території Петриманської сільської ради Мурованокуриловецького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8768 га (державний акт серії [NUMBER]) кадастровий номер [NUMBER] та площею 3,3332 га (державний акт серії [NUMBER]) кадастровий номер [NUMBER]. Факт належності земельних ділянок [PERSON] підтверджується архівними копіями державних актів на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 11-12). Вартість вказаних земельних ділянок становить 22645 грн. та 79414 грн. відповідно (а.с. 13-14). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом (а.с.8), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 7), довідкою Петриманської сільської ради № 283 від 22.09.2016 року (а.с.10) стверджується, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який має право на спадкування. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи на ім'я померлого [INFO] року [PERSON] слідує, що [PERSON] 09 квітня 2016 року подав заяву до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини залишеної після смерті [PERSON] Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Проте 18 жовтня 2016 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів необхідних для її вчинення (а.с. 15) Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 30 вересня 2016 року, слідує, що оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та [NUMBER] на прізвище [PERSON] втрачені (а.с.9), а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності на земельні ділянки як спадкоємця [PERSON]

Outcome: approved