Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

30 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 10 травня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], у шлюбі 13 жовтня 2014 року народилася дочка [PERSON], яка мешкає з нею, з грудня 2014 року відносини з відповідачем припиненні, він проживає окремо від дитини. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення її повноліття. (а.с. 2-3) Позивачка в судове засідання не з'явилася з поважних причин, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надійшло. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 10 травня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому 13 жовтня 2014 року народилася дочка [PERSON], яка мешкає з матір'ю, з грудня 2014 року сімейні відносини між сторонами припиненні, відповідач проживає окремо від дитини. (а.с. 4-10, 16) У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України та розясненням пункту 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. По матеріальному стану відповідач має надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Відповідач працює та має дохід з 1 грудня 2014 року по 1 березня 2015 року у розмірі 7\~146 грн 77 коп., але коштів на утримання дитини не надає, інші стягнення на аліменти у відповідача відсутні. Зазначеними діями відповідач порушує права дитини. Таким чином, з урахуванням інтересів дитини, матеріального становища відповідача, суд задовольняє позовну заяву. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір суд компенсує за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved