overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

30.03.2010 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 10048,54 грн. за договором від 17.09.2007 року, так як 17.09.2007 року між сторонами укладено кредитний договір № 261\\ФК-07 зі сплатою 19 % річних та кінцевим терміном погашення кредиту до 16.09.2009 року. В порушення умов вище вказаного договору відповідач свої зобов»язання по погашенню кредиту кожного календарного місяці у відповідності до графіку та сплату відсотків за користування кредитом не виконував і на 30.03.2010 року утворилась заборгованість у сумі 10048,54 грн. в тому числі: 7500 грн. заборгованість по сплаті кредиту, 1237,54 грн. прострочена заборгованість за відсотками, 1141,46 грн. - загальна сума пені та 169,54 грн. пеня за несвоєчасну сплату відсотків. Також просить стягнути 100,49 грн. судового збору та 120 грн. збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити, а також стягнути 162,14 грн. витрат на оплату оголошення в газеті. Відповідач в судове засідання не з»явилась, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином, заперечень по суті позову не надала. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, знаходить, що так як копіями кредитного договору № 261\\ФК-07 ( а.с. 6-11), графіку платежів за договором ( а.с.12-13), випискою з особового рахунку ( а.с. 17-31), розрахунком заборгованості ( а.с. 5) відповідно до ст. 60 ЦПК України підтвердженими позовні вимоги, а тому в силу ст. ст. 526, 553, 554, 598, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

30.03.2011 р. ПАТ КБ «Приватбанк » та\~ [PERSON]\~ уклали кредитний договір\~\~ без номера,\~\~ у відповідності до якого,\~ відповідач отримав кредит у розмірі 3200\~ грн. у вигляді встановленого\~ кредитного ліміту на платіжну картку,\~ зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% річних . Крім того, відповідач, підписуючи заяву про надання кредиту, ознайомився та дав свою згоду\~ на\~ встановлені позивачем [PERSON] надання банківських послуг. Строк дії договору відповідно до [PERSON] визначався протягом 12 місяців з моменту його підписання, а в разі, якщо жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично\~ продовжується\~ на такий же термін.\~\~\~\~\~\~\~ Взяті на себе зобов»язання відповідач належним чином не виконував та станом на 30.06.15 р. утворилась\~ заборгованість на загальну суму\~\~ 10674.43 грн., яку просить суд\~ стягнути, справу розглядати у їх відсутності.\~\~ Відповідач\~ в судове засідання не з»явився, про день розгляду справи повідомлявся\~ належним чином, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача. У зв»язку з відсутністю сторін, на підставі ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов»язується\~ надати грошові кошти кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується\~ повернути кредит на умовах договору. 30.03.2011 р. між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір без номера та надана згода на [PERSON] користування кредитом,\~ за яким відповідач отримав кредит\~ у розмірі 3200 грн.,\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку,\~ зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а.с. 6-8. Факт невиконання взятих на себе зобов»язань\~ з боку [PERSON] підтверджується розрахунком заборгованості,\~\~ а.с.4-5, за яким відповідач\~ не виконав взяті на себе зобов»язання по поверненню кредиту. Згідно до п. 3.13 [PERSON]\~ надання банківських послуг,\~ договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання та автоматично продовжується, якщо\~ протягом зазначеного терміну,\~ жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору.\~ Наміру припинення дій договору сторони не виказували. Згідно до ст. ст. 629, 526 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами, а самі зобов»язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Оскільки вимоги позивача обгруновані, суд\~ вважає задовольнити їх в повному обсязі. Крім того, з відповідача\~ підлягають стягненню\~ судові витрати згідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

30.03.2015 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 15.11.2008 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судове засідання позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2008 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

30.03.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 18 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №280, посилаючись на те, що сімейне життя не склалось через постійні сварки та суперечки між подружжям, що призвело до неповаги один до одного. Внаслідок цього їх сім'я фактично розпалась, спільного господарства сторони не ведуть та не пов'язані спільним побутом. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала і просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій визнав позов та просить шлюб розірвати. Дослідивши зміст позовної заяви та додані документи, суд вважає, що слід прийняти визнання позову відповідачем та задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], сторони з 18 жовтня 2013 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №280. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». В цьому шлюбі [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], де матір'ю записана [PERSON] а батьком - [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем свідчить про відсутність у нього інтересу на збереження шлюбу та про припинення фактичних шлюбних стосунків. Таким чином шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить моральним засадам суспільства, не відповідає інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] доцільно розірвати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп., який підлягає стягненню з відповідача відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

30.03.2015 р. до суду подано дану заяву, в якій заявник вказав, що [INFO] в с.Гунча Гайсинського району померла його мати [PERSON], ім`я якої в свідоцтві про його народження в графі «мати» записано [PERSON], а не [PERSON], просив встановити факт, що [PERSON] є його рідною матір`ю для подальшого оформлення ним права приватної власності в порядку спадкування за законом спадкового майна. Заявник в судове засідання не з`явився, проте надав заяву згідно якої заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, справу розглянути без нього (а.с. 19). Представник Гунчанської сільської ради та [PERSON] до суду не з`явилися, письмово проти задоволення заявлених вимог не заперечували, просили справу розглянути без них (а.с. а.с. 20, 21). Доведено, що [PERSON], [INFO] є спадкоємцем першої черги за законом спадкового майна після смерті [INFO] р. його матері [PERSON], через зазначення її імені в свідоцтві про його народження [PERSON], а не [PERSON] не може реалізувати своє право на спадщину, встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення спадщини в державній нотаріальній конторі. Дані правовідносини регулюються ч.2 ст.256 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів. Оскільки, [PERSON], [INFO], є рідним сином [PERSON], померлої [INFO], як спадкоємець першої черги за законом спадщини через зазначення імені його матері в свідоцтві про народження [PERSON], а не [PERSON] не може реалізувати своє право на спадщину, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, то його на підставі п.1 ч.1, ч.2 ст. 256 ЦПК України необхідно встановити рішенням суду. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - копією паспорта серії [NUMBER] виданого Гайсинським РВ УМВС України в Вінницькій області 11.05.1998 р. на ім`я [PERSON] (а.с. 3); - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.12.1958 р., де зазначено, що 04.11.1958 р. народився [PERSON] батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4); - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.12.2012 р., згідно з яким [INFO] в с.Гунча Гайсинського району померла [PERSON] (а.с. 7).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

30.03.2015 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що заявникам, як співвласникам належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №Т-1524, виданим 12.01.1995 року органом приватизації Управлінням житлово-комунального господарства Криворізької міської ради народних депутатів згідно розпорядження № Т1523 від 16.12.1994 року, зареєстрованого в Криворізькому бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за №94п-289-289. У свідоцтві про право власності на житло №Т-1524, виданим 12.01.1995 року Управлінням житлово-комунального господарства Криворізької міської ради народних депутатів, невірно зазначені дані співвласників майна, а саме по батькові [PERSON] зазначено як «Нуруллаєвич, [PERSON] по батькові зазначено, як «Агамамедович», [PERSON], імя та по батькові зазначено, «Кемалі Агамамедівна». При зверненні до приватного нотаріуса для проведення правочину, завникам було відмовлено, у звязку із розбіжностями у даних про співвласників. Тому вони змушені були звернутись до суду за встановленням факту належності правовстановлюючого документу. У судове засідання заявники не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву про слухання справи за їх відсутності, вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявникам та [PERSON] згідно свідоцтва №Т-1524, виданим 12.01.1995 року органом приватизації Управлінням житлово-комунального господарства Криворізької міської ради народних депутатів, належить на праві власності квартира [ADDRESS], а.с. 4. Листом від 18.03.2016 р. заявникам було відмовлено в виправленні описок у правовстановлюючому документі, а.с. 5. Згідно свідоцтв про народження, свідоцтва про зміну імені, паспортів заявників, підтверджуються їх правильні дані , а.с. 6,7,8-9. Відповідно до ч. 2\~ст. 256 ЦПК України, судом також можуть бути встановлені інші факти, крім зазначених в ч.1\~ст. 256 цього Кодексу, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Тому, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявників є законними та обґрунтованими, тому повинні бути задоволені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

30.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 26 листопада 2005 року виконкомом Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з лютого 2015 року. Спільне життя не склалося з причини систематичних конфліктів, через відсутність взаєморозуміння і різні погляди на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, внаслідок чого було втрачено почуття кохання та поваги один до одного. Позивачем до суду була надана заява в якій він просить справу розглянути без нього позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Відповідач до суду також надана заява в якій вона просить справу розглянути без неї, проти задоволення позову не заперечує. [PERSON] не виявила бажання на зміну прізвища після розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 26 листопада 2005 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Шлюбні відносини припиненні з лютого 2015 року. Спір про поділ спільного майна подружжя відсутній. За спільною домовленістю сторін діти після розірвання шлюбу залишаються проживати з матір'ю. Сторони бажають розірвати шлюб, збереження його суперечило б їх інтересам, тому суд вважає, що шлюб потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

30.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні погляди на життя і сімейні відносини; шлюб носить формальний характер, проживають окремо, фактичні сімейні відносини припинені вже близько 10 років, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить його інтересам. В порядку ч. 2 ст. 158 ЦПК України позивач просив розглянути справу за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи (а.с. 32). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання нею судової повістки (а.с. 29), однак в судове засідання не з'явилась, причину неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Тому, за згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Письмових заперечень не надано. Обов'язком, які беруть участь у справі, є добросовісне здійснення своїх процесуальні прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків (ч.3 ст.27 ЦПК України). Урівноваженням прав відповідача є його право на перегляд заочного рішення, подачу всіх доказів, які він міг подати у судовому засіданні, а також на нову оцінку наявних у справі доказів з урахуванням його позиції. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 26 серпня 1972 року в районному бюро ЗАГС м. Балаклія Харківської області за актовим записом №218 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], 1973р.н. Як вказує позивач і не заперечує відповідачка, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, їх сім'я розпалася, декілька років проживають окремо. Вжиті судом заходи для збереження шлюбу у вигляді надання сторонам більш ніж 5-ти місячного строку для примирення результату не принесли, позивач наполягав на розірванні шлюбу, вказавши про недосягнення примирення (а.с. 32). Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. А відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Шлюб зі сторони позивача не ґрунтується на його вільній згоді. Обставин, які б унеможливлювали розірвання шлюбу, судом не встановлено і сторонами не доведено. Відповідач у судове засідання не з'явилась, своєї позиції щодо зміни прізвища не зазначила, тому суд залишає їй теперішнє прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

30.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, який зареєстрований 07 червня 1997 року в Озерській сільській раді Ківерцівського району Волинської області, актовий запис № 7. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.04.2015 року провадження у справі було зупинено у звязку із наданням сторонам строку на примирення. 30.10.2015 року провадження у справі було відновлено, у звязку із закінченням строку наданого для примирення сторін. Позивач у судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, хоча повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши подані докази суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 07.06.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЕГ № 003583 від 07.06.1977 року (а.с. 4). Від спільного шлюбу в сторін народилися: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, спільні діти проживають із відповідачем, вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивних наслідків не дали. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітніх дітей, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

30.03.2015 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 2009 року. Мають спільну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] 2009 року народження. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просила розірвати, залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] не висловив заперечень проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2009 року, мають спільну дитину -[PERSON] 2009 року народження (а.с. 3-4). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

30.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому ставить питання про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначила, що 18.01.2003 року уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції, актовий запис №3. Від зазначеного шлюбу має доньку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, справа розглянута за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 18.01.2003 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції, актовий запис №3, що підтверджено свідоцтвом про шлюб І-НО №426301 (а.с. 8). Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем має доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Спору про поділ майна не виникає. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Судом встановлено, що позивач бажає залишити прізвище, яке він отримав після реєстрації шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved