Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

31.08.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває з 17 вересня 1994 року у зареєстрованому шлюбі відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого райвиконкому м. Дніпропетровська. В період шлюбу у подружжя народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Приблизно з 2016 року відповідач припинила піклування про створення нормальних сімейних стосунків, не дбала про взаємоповагу один до одного. В останні декілька місяців перед припиненням шлюбних відносин, відповідач, на порушення вимог ст. 55 СК України, систематично влаштовувала сварки, проявляла неповагу до сім`ї і позивача, ухилялася від виконання сімейних обов`язків. Така поведінка відповідача негативно впливала на їх стосунки, тому сім`я розпалась. У 2017 році позивач, разом із дітьми покинула квартиру, в якій вони всі проживали, і переїхала на постійне місце проживання за адресою, вказаною у позові. В зв`язку із викладеним, позивач [PERSON] просить розірвати шлюб, зареєстрований 17 вересня 1994 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого райвиконкому м. Дніпропетровська, за актовим записом №1099. Позивач до початку проведення судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, але до початку його проведення надала суду заяву про визнання позову [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 17 вересня 1994 року, зареєстрованих відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого райвиконкому м. Дніпропетровська, за актовим записом №1099, підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] (а.с.5). Наявність у сторін малолітньої дитини [PERSON] , 2011 року народження, зумовлює розгляд даної категорії справи про розірвання шлюбу, виключно в судовому порядку. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що примирення між сторонами неможливе, вони проживають окремо з 2017 року, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню, як належним чином обґрунтовані. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved