Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

31.01.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем 23 березня 2013 року укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. В період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю. Подружнє життя з відповідачем не склалося у звязку з різними поглядами на життя, сімейні відносини та ведення спільного господарства, що призвело до втрати почуття взаємної любові, поваги, підтримки та припинення шлюбних відносин з вересня 2016 року. Спору про поділ майна сторони не мають. Просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] та залишити дошлюбне прізвище «Холошня». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, до початку проведення судового засідання надала суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі, а позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не зявився, але до суду надав письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі. Заявлені позовні вимоги визнає, згоден на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши у судовому засіданні надані позивачем письмові докази встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 23 березня 2013 року підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, виданого 23 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] І-КИ №241271, про що зроблено відповідний актовий запис за №20. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження [PERSON] І-КИ №445712, виданого 24 липня 2013 рокувиконавчим комітетом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та малолітньої дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що подружжя стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, спору про поділ майна не мають, примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані. При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення\~ст. 61 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейногокодексу України,

Outcome: approved