overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~30 березня 2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом [PERSON] до відповідача [PERSON] , [INFO] , про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Мотивує вимоги тим, що позивач з відповідачем 18 серпня 2018 року зареєстрували шлюб (актовий запис за №143). Фактично шлюбні відносини припинено з січня 2021 року і одночасно припинено сумісне ведення господарства. Родина розпалася через відсутність взаєморозуміння. Позивач вважає шлюб з відповідачем суперечить його інтересам. \~ \~ \~ \~Від шлюбу подружжя має малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Просить суд розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем. \~ \~ \~ \~В судове засідання, позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте представник позивача надав заяву з клопотанням слухати позов за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягають. Проти заочного рішення не заперечують. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою про виклик до суду, заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності та відзив суду не надав. \~ \~ \~ \~При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України при винесенні заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

30 березня 2021 року Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (далі по тексту ПАТ НАСК «ОРАНТА»), через представника Негрич С.Ю., звернулось до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на власну користь страхове відшкодування в розмірі 9839 грн. 96 коп. та витрати по оплаті правничої допомоги та судовий збір в розмірі 2270 грн. 00 коп.. Вимоги обгрунтовано тим, що 23 липня 2020 року в м. Києві по вул. Чорновола сталася дорожньо транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за участі автомобіля «Kia Ceed», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобілем «BMW X1», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , під час якої автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року відповідача визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно- правова відповідальність [PERSON] на підставі договору обов`язкового страхування була застрахована у ПАТ НСК «ОРАНТА». Власнику пошкодженого автомобіля автомобілем «BMW X1», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] позивачем сплачено страхове відшкодування в розмірі 9839 грн. 96 коп. Враховуючи наведені обставини та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

30 вересня 1989 року було укладено шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище: «[PERSON]»), [INFO], зареєстрований 30 вересня 1989 року Новомиколаївським райвідділом ЗАГС Запорізької області, актовий запис № 34, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30.09.1989. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилами частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Обставин, що перешкоджають пред'явленню даного позову, визначених частиною другою зазначеної статті, судом під час розгляду справи не встановлено. Судом, відповідно до ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Зважаючи на вказані обставини та письмові заяви сторін, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у даній справі. Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. Відповідач, який змінив своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, у заяві від 05.10.2016 зазначив про своє бажання надалі іменуватися цим прізвищем, що є його правом, передбаченим ст. 113 СК України. З огляду на викладене, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 15.09.2016 № 33, якою підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 551,20 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

30 вересня 1995 року позивачка уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований Генічеським районним Відділом ЗАГС Херсонської області, актовий запис №145. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони різні люди, з несумісними поглядами на життя у шлюбі, спільне господарство ними не ведеться. Позивачка в судовому засіданні, вимоги позову підтримала, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач в судовому засіданні викладені в позові обставини підтвердив, вимоги позову визнав, просить шлюб розірвати. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сімейні відносини між позивачкою та відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, примиритися сторони не бажають, родину зберегти не можливо, шлюб позивачки та відповідача слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

30 вересня 2005 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 31 жовтня 2013 року в сумі 27680 гривень, яка складається з: заборгованість за кредитом - 5499,75 гривень; заборгованість за відсотками - 20385,96 гривень; штраф (фіксована частина) - 500 гривень; штраф (відсоткова складова) - 1294,29 гривень, яку позивач і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 276,80 гривень судового збору. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування від 30 вересня 2005 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 2000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 31 жовтня 2013 року суму 27680 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом - 5499,75 гривень; заборгованості за відсотками - 20385,96 гривень; штрафу (фіксована частина) - 500 гривень; штрафу (відсоткова складова) - 1294,29 гривень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат - 276,80 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

30 вересня 2010 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н за умовами якого вона отримала кредит в сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном дії протягом 12 місяців, якщо жодна із сторін не заявила про його припинення то договір лонгується на той же термін. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з неї 11921 грн. 77 коп. Відповідачка позов визнала про що вказала в заяві. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 30 вересня 2010 року за кредитним договором, а вона отримала кредит в сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та дією до протягом 12 місяців, якщо жодна із сторін не заявила про його припинення то договір лонгується на той же термін. Відповідно до кредитного договору [PERSON] повинна була здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно. В порушення цього відповідачка не сплачувала своєчасно кредит та відсотки і станом на 15 червня 2014 року допустила заборгованість у сумі 11921 грн.77 коп. (4542 грн. 33 коп. заборгованість за кредитом, 4585 грн. 55 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1750 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 543 грн. 89 коп. штраф (процентна складова)). Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. З відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. та 420 грн. витрат за публікацію оголошення в газеті. На підставі ст.ст.526, 1049,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

30 вересня 2011 року сторони зареєстрували шлюб, від якого у них є дочка [PERSON], [INFO] Посилаючись на припинення спільного проживання з відповідачем у червні 2016 року позивачка просила шлюб розірвати. Відповідач позов визнав повністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони спільне проживання припинили у червні 2016 року, помиритися не бажають. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо. За згодою сторін дитина залишається проживати з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

30 вересня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 28 лютого 2003 року у виконавчому комітеті Меліоративної селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 04. Від шлюбу з відповідачем дітей не мають. Позивач зазначила, що вона та відповідач з 2009 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, в зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, вона та чоловік тривалий час проживають кожний своїм життям, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в в'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 28 лютого 2003 року у виконавчому комітеті Меліоративної селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 04, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Сторони не мають дітей від шлюбу. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з 2009 року, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

30 вересня 2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у відповідності з Законом України «Про захист прав споживачів» від 01.12.2005, у п. 22 ст. 1 зазначено, що споживач - фізична особа, який придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих побутових потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. У відповідності з ЗУ «Про електроенергетику» від 01.07.2010, у ст. 1 зазначено, що енергія - електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. Згідно з п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 № 1357 (далі - Правила), енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. Так, при проведенні планових перевірок представниками Позивача 28.10.2011 [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER]) було виявлено самовільне без облікове споживання електроенергії шляхом самовільного підключення до мереж енергопостачальника після відключення. Такі дії є правопорушеннями в електроенергетиці, що прямо передбачено в ст. 27 ЗУ «Про електроенергетику» та п. 42, 48 Правил користування електричною енергією для населення. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

30 вересня 2013 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 09.09.2011 року. В обґрунтування позову позивач вказав, що 09 вересня 2011 року вони з відповідачем уклали шлюб про що було вчинено актовий запис №756, та від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина, [PERSON], [INFO]. Позивач пояснив, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю що призвело до нерозуміння одне одного та постійних сварок. З січня 2012 року сторони припинили шлюбні відносини. З огляду на вище викладене позивач просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, позивач надав заяву про слухання справи за його відсутності. В поданій заяві позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти прийняття заочного рішення не заперечує. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд в порядку статті 169 ЦПК України за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали та проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №756. В період шлюбних відносин у сторін народилась спільна дитина - син, [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Суд враховує, що позивач з відповідачем подружні стосунки не підтримує, і підтримувати їх в подальшому наміру не має, примиритися не бажає, в зв'язку з чим сім'ю зберегти немає можливості, суд за вимогою позивача розриває шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

30 вересня 2013 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивач вказувала, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2007 року по 12 червня 2012 року. Від шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні, однак відповідач, матеріальної чи іншої допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі статті 224 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2007 року, який рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 30 травня 2010 року розірваний (а.с.6). Внаслідок шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої, батьками зазначені сторони (а.с.3). Відповідно до довідки виконкому Калинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 30 вересня 2013 року № 1541, дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем і знаходиться у неї на утриманні (а.с.5). Згідно частини 6 статті 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Відповідно до вимог частини 2 статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів, у відповідності до вимог, передбачених статтею 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

30 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 25 вересня 1993 року у Миколаївській сільській раді Новомосковського району Дніпропетровської області він зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 25. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач зазначає, що тривалий час він і відповідачка не проживають спільно, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, в зв'язку із сварками, різницею характерів, непорозуміннями, різними поглядами на життя, він втратив до дружини почуття любові та поваги, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлена, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 25 вересня 1993 року у Миколаївській сільській раді Новомосковського району Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 25, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO], який досяг повноліття та неповнолітню [PERSON] [INFO],що підтверджується свідоцтвами про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, позивач втратив почуття довіри та поваги до дружини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved