Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

31 січня 2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] на їхню користь заборгованість за надані послуги теплопостачання, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 26\~204,74 грн., зазначивши, що послуги надавались за адресою: квартира [ADDRESS] . В позовній заяві позивач вказав, що взаємовідносини підприємства «Полтаватеплоенерго» та відповідача по наданню послуг з теплопостачання регулюються ЖК України, Законом України «Житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. Позивач стверджує, що відповідно до встановлених тарифів позивачем надавались послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а відповідач не оплачував надані послуги в період з 01.04.2015 по 01.12.2018 в результаті чого утворилась заборгованість 23\~744, 22 грн. За період з 01.04.2015 по 01.12.2018 нараховано індекс інфляції в сумі 3764,95 грн. та 3% річних у сумі 1125,55 грн. 08 лютого 2019 року ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області відкрито провадження по справі. Відповідно до рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 02.12.2015 року за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування на 1/9 частку квартири за адресою: [ADDRESS] . 24 травня 2019 року ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області було задоволено заяву представника позивача та залучено в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії актового запису про смерть № 123 від 04 червня 2019 року, [PERSON] померла [INFO] . Ухвалою Карлівського районного суду Полтавськї області від 30 серпня 2019 року провадження по справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступника померлої [PERSON] 03 березня 2021 року до суду надійшла інформація від приватного нотаріуса Карлівського нотаріального округу Полтавської області Єременко Н.О., відповідно до якої єдиною спадкоємицею після померлої [INFO] [PERSON] по заповіту є її онука [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: с. Устивиця, Великобагачанський район, Полтавської області. Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 04 березня 2021 року провадження по вказаній справі було відновлено та залучено до участі в справі №531/201/19 провадження №2/531/1/21 в якості правонаступника померлої [INFO] [PERSON] її спадкоємицю [PERSON] . 16 березня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій вона зазначає, що згідно рішення Машівського районного суду Полтавської області від 11.02.2021 року її усунуто від права на спадкування законом. 18 березня 2021 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, а саме просить стягненути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.03.2015 року по 01.03.2021 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних на загальну суму 59\~537, 23 грн. Ухвалою Карліського районного суду Полтавської області прийнято заяву представника Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про збільшення позовних вимог, а також задоволено заяву відповідача [PERSON] та приєднано до матеріалів справи копію рішення Машівського районного суду Полтавської області № 531/1804/16. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце його проведення. У наданій суду письмовій заяві представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, уточненні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися і не повідомили суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без їхньої участі чи відзиву на позов не надали. Про час, дату та місце розгляду справи відповідачі були повідомлені у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 66-70 ЖК України, передбачено плату за користування житлом. Згідно зі ст. 67 ЖК - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Частинами 1-3 ст. 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства; перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди); комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, крім встановлених Законом випадків. Безперебійний порядок надання послуги, встановлено також у п. 3 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених 21.07.2005 року. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, частиною 3 ст. 20 даного Закону, покладено на споживача. Згідно з ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», на споживача також покладено обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. З матеріалів справи встановлено, що позивач є комунальним підприємством, яке надає у тому числі і послуги з теплопостачання. (а.с. 12) Як вбачається з рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 02.12.2015 року (а.с. 29-30) та з відомостей, наданих приватним нотаріусом Єременко Н. О. (а.с. 132) власникам квартири є [PERSON] та [PERSON] . Договір між сторонами не укладався, тому правовідносини між ними регулюються ЖК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Позивачем надавалися послуги з теплопостачання до квартири, належної відповідачу, а відповідач такі послуги прийняв та не відмовлявся від їх отримання. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за послуги теплопостачання по споживачам свідчить, що позивач виконував умови договору, а відповідачі надані послуги не оплачували (а.с.9; а. с. 153-157), хоча має такий обов`язок виходячи із зазначеного вище. У зв`язку з наявністю заборгованості, позивачем розраховано інфляційні втрати та 3% річних (а. с. 10-11; а.с. 158-159), що відповідає положенням статті 625 ЦК України. З розрахунків встановлено, що з з 01.03.2015 року по 01.03.2021 року утворилась заборгованість загальний розмір якої становить 59\~537,23 грн. Згідно рішення Машівського районного суду Полтавської області від 11.02.2021 [PERSON] усунуто від права на спадкування. (а. с. 146-148). Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з нормами ст. ст. 1268 -1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В силу норм 1218 ЦК України спадкоємці отримують всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті, в розмірі вартості спадкового майна. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Врахувавши зазначене вище, суд вважає можливим стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість, що утворилася. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги, в порядку ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений позивачем судовий збір по 960,50 грн. з кожного. На підставі викладеного, відповідно до ст. 61 Конституції України, ст. ст. ст. 526, 549, 611, 1049, 1054, 1066, 1069 ЦК України,

Outcome: partial