Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

31.01.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є власником 7/12 частин зазначеної квартири, в якій, окрім неї, зареєстрована її донька [PERSON] та син [PERSON] відповідач за позовом, який з лютого 2017 року не проживає за місцем реєстрації, оскільки за власним бажанням виїхав з зазначеної квартири. Де на теперішній час перебуває її син, позивачу не відомо, спільне господарство з ним не веде, участі в оплаті житлово-комунальних послуг також не приймає. У зв`язку з цим позивач зазнає додаткових витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також не має змоги оформити субсидію. Через те, що відповідач самостійно не бажає знятися з реєстрації за вказаною адресою, позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 11.02.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, Представник позивача надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Відповідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 09.08.2002 року Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2019 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. за №2700, позивач [PERSON] є власником 7/12 частин квартири [ADDRESS] . Також, власником 5/12 частин зазначеної квартири є [PERSON] . Згідно відповіді на запит юридичного відділу департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №01-71/1164 від 04.02.2020 року, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 06.03.2001 року по теперішній час. Крім того, на підтвердження позовних вимог, свідки [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , пояснили, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , з лютого 2017 року, його речей в квартирі немає. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] без поважних причин безперервно відсутній за місцем реєстрації з лютого 2017 року, що підтвердили свідки. Тому позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved