Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

30.09.2019 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Північне відділення по обслуговуванню побутових споживачів) до [PERSON] про стягнення боргу за електроенергію за період з 30.01.2016р. по 01.01.2019р. у розмірі 6 090,62 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] та користується електроенергією на підставі особистого рахунку № [NUMBER] про користування електроенергією. [PERSON] не виконує обов`язків по сплаті за використану електроенергію, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію у розмірі 6090,62 грн. за період з 30.01.2016р. по 01.01.2019р. Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 р., закріплений обов`язок споживача сплачувати спожиту електричну енергію. Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 р., обумовлено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. У зв`язку з викладеним, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Північне відділення по обслуговуванню побутових споживачів) заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 6090,62 грн. та судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності; позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач по справі [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча про час день та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові відправлення № 69063 0136680 0 та № 69063 0144389 8. Причину неявки суду не повідомила. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надала. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 09 грудня 2019 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Ухвалою суду від 16 жовтня 2019 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. (а.с. 12-13) Ухвалою суду від 11 листопада 2019 року вирішено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. (а.с. 19-20) Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] та користується електроенергією на підставі особистого рахунку № [NUMBER] . (7-8) [PERSON] не виконує обов`язків по сплаті за використану електроенергію, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію у розмірі 6090,62 грн. за період з 30.01.2016р. по 01.01.2019р. (а.с. 6) Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 4 травня 2006 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656. Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 25.07.1999 р., закріплений обов`язок споживача сплачувати спожиту електричну енергію. Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 25.07.1999 р., обумовлено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електричну енергію» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 20 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 р., розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Аналізуючи наведені норми матеріального права, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства « Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Північне відділення по ОПС) до [PERSON] про стягнення заборгованості за електроенергію є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 1921,00 грн. (а.с. 2), а тому, оскільки позов задоволено в повному обсязі сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по справі.

Outcome: approved