Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

3 серпня 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,5376 га, кадастровий номер якої [NUMBER] яка розташована на території Турівської сільської ради Згурівського району Київської області та належать йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 602. Згідно із договором оренди землі від 14.03.2010 № 282, зареєстрованого 11.05.2012 за № 322190004000969 (далі - Договір від 14.03.2010 № 282), він передав відповідачу цю земельну ділянку в оренду. П. 6.7 Договору від 14.03.2010 № 282 передбачає внесення орендарем орендної плати у грошовій формі в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік з урахуванням індексів інфляції до 31 грудня поточного року, розмір якої переглядається за згодою обох сторін. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 47926,40 грн. Всупереч умовам спірного Договору відповідач у 2015 році самостійно переглянув розмір орендної плати та утримав з нього 4000,00 грн судових витрат, що призвело до неотриманням ним орендної плати за цей рік. Також у 2016 та 2017 роках відповідач не сплачував йому орендну плату за користування землею. Його лист-претензію про припинення Договору від 14.03.2010 № 282 відповідач отримав 10.04.2018, проте до цього часу не надав відповіді. Систематична несплата орендної плати є істотною умовою порушення Договору від 14.03.2010 № 282, тому просить розірвати цей Договір та скасувати його державну реєстрацію, зобов'язати відповідача повернути йому земельну ділянку та стягнути понесені ним судові витрати. У відзиві на позов уповноважений представник відповідача Карпенко В.К. заперечував проти позову повністю. Проте у подальшому письмово повідомив про зміну своєї позиції щодо позовних вимог та визнання позову повністю. В судове засідання сторони та їхні представники не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені, представники сторін направили заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, представник позивача позов підтримує повністю, просить прийняти визнання представником відповідача позовних вимог, наслідки чого йому відомі та зрозумілі, та судові витрати покасти на позивача, представник відповідача позов визнає повністю, наслідки чого йому зрозумілі. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно ч. 4 до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,5376 га, кадастровий номер якої [NUMBER], розташованої на території Турівської сільської ради Згурівського району Київської області та належить йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 602. 14.03.2010 між [PERSON] (орендодавець) та Селянським фермерським господарством «Риск» (орендар) був укладений договір оренди землі № 282, а саме, зазначеної земельної ділянки. За умовами Договору від 14.03.2010 № 282 орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування зазначену земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п. 1). Її нормативна грошова оцінка становить 47926,40 грн (п. 3). Строк дії договору становить десять років (п. 5). Пункт 6 Договору від 14.03.2010 № 282 передбачає внесення орендарем орендної плати у грошовій формі у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік. Обчислення орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року (п. 7). Розмір орендної плати переглядається за згодою обох сторін (п. 8). У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі, погодженому за згодою двох сторін, в процентах несплаченої суми за кожний день прострочення (п. 9). Орендодавець має право отримувати орендну плату (п. 24). Орендар зобов'язаний своєчасно сплачувати орендну плату (п. 27). Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором (п. 32). За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та до цього договору (п. 35). Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 37). Після державної реєстрації договір набрав чинності. Він не припинений та не розірваний, що визнається та не оспорюється сторонами. Із матеріалів справи вбачається, що позивач здав, а відповідач прийняв в оренду спірну земельну ділянку та до 2015 року своєчасно сплачував позивачу орендну плату. У 2015 році позивач не отримав орендну плату до 31 грудня. Розмір орендної плати не змінювався. СФГ «Риск» нарахував позивачу орендну плату за 2015 рік у розмірі 5057,35 грн, в тому числі податок з доходів фізичних осіб - 758,60 грн. Відтак до виплати підлягали грошові кошти у розмірі 4298,75 грн. У квітні 2016 року відповідач поштовим переказом за адресою місця проживання позивача частково сплатив йому орендну плату в розмірі 298,75 грн, оскільки із зазначеної суми вирахував 4000,00 грн на власну користь понесені ним судові витрати на правову допомогу у 2015 році у справі по спору між цими ж сторонами, у якій позов позивача було залишено без задоволення. Листом від 02.02.2017 відповідач повідомив позивачу, що орендна плата буде сплачена поштовим грошовим переказом у зв'язку з тим, що він не повідомив, яким чином бажає її отримувати. Одночасно запропонував укласти додаткову угоду про підвищення орендної плати до 8% та провести відповідні перерахунки та виплату за попередні роки. Проте у проекті додаткової угоди зазначив лише 7%. У квітні 2018 позивач звернувся до відповідача із листом-претензією про добровільне розірвання Договору від 14.03.2010 № 282 та вимогою сплатити заборгованість із орендної плати за 2015-2017 роки. Відповідач нарахував позивачу грошові кошти за оренду землі за 2016-2017 роки, а саме, в розмірі 6068,82 грн щорічно, в тому числі податок з доходів фізичних осіб - 1092,39 грн, військовий збір - 91,03 грн. Ці виплати та доплату за 2015 рік у розмірі 4000,00 грн відповідач направив позивачу поштовим переказом на загальну суму 14070,00 грн за адресою село Турівка 19.09.2018, тобто після звернення позивачем до суду. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1409,60 грн, які уповноважений представник позивача просить покласти на позивача. Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає за можливе прийняти визнання позову уповноваженим представником відповідача та ухвалити рішення про задоволення позову. Роз'яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved