Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

30.07.2019 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] , а [PERSON] , померлий [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] , померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] ; визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] та батька [PERSON] , померлого, [INFO] , право власності на: 2/5 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 3,02 га, розташовану на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 5122083200:02:002:0048, розташовану в [ADDRESS] , передану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку площею 0,1060 га, кадастровий номер 5122083200:02:002:0049, розташовану в [ADDRESS] , передану для ведення особистого селянського господарства. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на майно, яке складається із 1/5 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] . Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцями першої черги на майно, що залишилося після смерті [PERSON] , являються: чоловік померлої, [PERSON] , донька, [PERSON] , син померлої, [PERSON] та донька померлої, [PERSON] . [PERSON] та чоловік померлої, [PERSON] , на момент відкриття спадщини, були зареєстровані і проживали разом із спадкодавцем за однією адресою. [PERSON] спадщину після матері не прийняла. [PERSON] , від спадщини, що залишилася після смерті його матері, [PERSON] , відмовляється. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до я кого входить 3/10 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] із яких 1/5 належала йому на праві власності, а 1/10 він фактично прийняв, після смерті своєї дружини, [PERSON] , померлої [INFO] ; земельна ділянка, площею 3,02 га, розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка, площею 0,2500 га, кадастровий номер 5122083200:02:002:0048, розташована в [ADDRESS] , переданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельна ділянка, площею 0,1060 га, кадастровий номер 5122083200:02:002:0049, розташованої в [ADDRESS] , переданої для ведення особистого селянського господарства. Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцями першої черги на майно, що залишилося після смерті [PERSON] , є: донька, [PERSON] , син померлого, [PERSON] та донька померлого, [PERSON] . Позивач прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] від прийняття спадщини відмовився, а [PERSON] у встановлений законом строк не прийняла спадщину. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що з поданих документів неможливо встановити родинний з`язок із спадкодавцем. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 02.06.2004 року і зареєстрованого КП «Ізмаїльське МБТІ» 22.03.2011 року за реєстраційним номером 33195651, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Ізмаїльське МБТІ» 22.03.2011 року за № 29388076. У відповідності з п. 1 ст. 368 ЦК України «спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю». Відповідно до п. 12 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця». Таким чином, житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/5 частці кожному. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.11.2008 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/5 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 55673315 від 29.03.2019 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: чоловік померлої, [PERSON] , син померлої, [PERSON] та донька померлої, [PERSON] , що підтверджено відповідними свідоцтвами про шлюб та про народження, нявними в матеріалах справи. Крім того, спадкоємцем першої черги являється донька [PERSON] , що підтверджено актовим записом про народження № 22 від 22.03.1978 року, на підставі якого виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області було видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] , в якому ім`я вказане, як « [PERSON] », а в графі батько « [PERSON] », в графі мати « [PERSON] »; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22.03.1978 року виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської, на підставі якого 30.05.1996 року в Ізмаїльському РВ УМВС України в Одеській області позивач отримала паспорт серії [NUMBER] , де її прізвище, ім`я та по батькові вказане « [PERSON] ». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та чоловік померлої, [PERSON] , на момент відкриття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] , були зареєстровані і проживали разом із нею до часу її смерті за однією адресою, що підтверджується довідкою, виданою Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 24.07.2018 року за № 664, у зв`язку із чим прийняли спадщину згідно п. 3 ст. 1268 ЦК України. Крім того, донька померлої, [PERSON] , на момент відкриття спадщини не проживала разом із спадкодавцем за однією адресою, згідно п. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України і не подала заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця, згідно п. 1 ст. 1269, п. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, у зв`язку із чим, згідно п. 1 ст. 1272 Цивільного кодексу України вважається такою, що не прийняла спадщину. Син померлої, [PERSON] , від спадщини, що залишилася після смерті його матері, [PERSON] , відмовляється. Інших спадкоємців немає. Таким чином, [PERSON] та чоловік померлої, [PERSON] , є єдиними спадкоємцями за законом на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] в рівних частках кожний, а саме по 1/2 частці кожному. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.04.2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, яка складається з: - 3/10 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] [ADDRESS] із яких 1/5 належала йому на праві власності, а 1/10 він успадкував після смерті своєї дружини, [PERSON] , померлої [INFO] ; - земельної ділянки, площею 3,02 га, розташованої на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 456821, виданого Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 07.02.2003 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-09-298; - земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер 5122083200:02:002:0048, розташованої в селі [ADDRESS] , переданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 463365, виданого Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 11.11.2010 року і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011052102669; - земельної ділянки, площею 0,1060 га, кадастровий номер 5122083200:02:002:0049, розташованої в [ADDRESS] , переданої для ведення особистого селянського господарства, що належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 463366, виданого Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 11.11.2010 року і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011052102664. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 53184200 від 05.09.2018 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: син [PERSON] та донька [PERSON] , донька [PERSON] . що підтверджено актовим записом про народження № 22 від 22.03.1978 року, на підставі якого виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області було видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] , в якому ім`я вказане, як « [PERSON] », а в графі батько « [PERSON] », в графі мати « [PERSON] »; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22.03.1978 року виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської, на підставі якого 30.05.1996 року в Ізмаїльському РВ УМВС України в Одеській області позивач отримала паспорт серії [NUMBER] , де її прізвище, ім`я та по батькові вказане « [PERSON] ». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , на момент відкриття спадщини, яка залишилася після смерті батька, [PERSON] , була зареєстрована та проживала разом із ним на час його смерті за однією адресою, що підтверджується довідкою, виданою Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 24.07.2018 року за № 668, у зв`язку із чим прийняла спадщину згідно п. 3 ст. 1268 ЦК України. Крім того, донька померлого, [PERSON] , на момент відкриття спадщини не проживала разом із спадкодавцем за однією адресою, згідно п. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України і не подала заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця, згідно п. 1 ст. 1269, п. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, у зв`язку із чим, згідно п. 1 ст. 1272 Цивільного кодексу України вважається такою, що не прийняла спадщину. Також встановлено, що син померлої, [PERSON] , у встановлений законом строк, звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т. І. із заявою про відмову від спадщини, яка залишилася після померлого його батька, [PERSON] Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. від 04.07.2019 року №589/02-14 позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що з поданих документів неможливо встановити родинний з`язок із спадкодавцем. Крім того, письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. від 04.07.2019 року №590/02-14 позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що з поданих документів неможливо встановити родинний з`язок із спадкодавцем. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, та позивачем доведено факт того, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] , а [PERSON] , померлий [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] , померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved