overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

29 квітня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 02 травня 1994 року, який було зареєстровано Смолигівською сільською Радою Луцького району, актовий запис № 02. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 02 травня 1994 року, який було зареєстровано Смолигівською сільською Радою Луцького району Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 02 травня 1994 року. Від даного шлюбу у сторін є діти: [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

29 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з заявою про визнання безвісно відсутнім його батька [PERSON]. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 22 грудня 2005 року путівкою управління освіти Миколаївської облдержадміністрації його було направлено до Очаківської загальноосвітньої школи-інтернат. Його батько з території Арбузинського району Миколаївської області вибув ще до його народження і з тих пір про нього немає жодних відомостей. Визнання батька безвісно відсутнім необхідно для встановлення йому визначеного законодавством статусу. Посилаючись на викладене, просив задовольнити вказану заяву. В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала. Представник заінтересованої особи - служби у справах дітей Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області - в судове засідання не з'явився, заінтересована особа надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій, крім цього, зазначила, що не заперечує проти задоволення вимог [PERSON]. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог заявника. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Як вбачається із запису акту про народження заявника № 2 від 01 лютого 1996 року, наданого на запит суду, [PERSON] народився [INFO] року в с. Садове Арбузинського району Миколаївської області; в графі батько записаний [PERSON], [INFO], в графі матір - [PERSON] (а. с. 41). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 вересня 1999 року, мати заявника [PERSON] померла [INFO] року (а. с. 6). Путівкою управління освіти Миколаївської облдержадміністрації № 134 від 22 грудня 2005 року (а. с. 5) [PERSON] був направлений до Очаківської загальноосвітньої школи-інтернат. 23 липня 2012 року розпорядженням голови Арбузинської райдержадміністрації [PERSON] було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а. с. 37). У відповідності до ч. 1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути в судовому порядку визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Миколаївській області, батько заявника [PERSON] на території Миколаївської області не зареєстрований (а. с. 53). Разом із тим, як вбачається з відповіді на запит суду, наданої відділом адресно-довідкової роботи УДМС України в Львівській області, [PERSON], [INFO], з 19 квітня 1990 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 55), тобто, на час розгляду справи судом отримані відомості про зареєстроване місце проживання батька заявника. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви [PERSON] слід відмовити за безпідставністю заявлених вимог, оскільки заявником не представлено, а судом не здобуто жодних переконливих доказів на їх підтвердження. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

29 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною позовною заявою та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON]. Позивач аргументує заявлені вимоги тим, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сімейне життя не склалося, спільне господарство подружжя не веде та не підтримує шлюбні відносини. Позивач не бачить подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки. Позивач вказує, що після розірвання шлюбу спільні діти залишаться проживати з матір'ю. Майнового спору між сторонами не існує. Розгляд справи проводився без участі сторін на підставі спільної заяви про проведення судового засідання у їх відсутність та сумісного погодження на розірвання шлюбу. Судом не встановлено перешкод у прийнятті вказаної заяви. Відповідач [PERSON] позов визнала. Право відповідача у повному чи частковому визнанні позову закріплено статтею 31 Цивільного процесуального кодексу України. Справу вирішено судом з урахуванням заяви сторін, наявних в матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні доказів, на підставі яких встановлені наступні обставини: [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 вересня 2004 року, про що Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 288. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на «[PERSON]» Під час перебування у шлюбі у подружжя народились діти: [INFO] - дочка [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеса, актовий запис за № 434) та [INFO] - син [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис за № 1735). Після припинення сімейних стосунків діти залишились проживати з матір'ю Сторони взаємно згодні на розірвання шлюбу. Майнового спору та спору з приводу визначення місця проживання дітей на час розгляду справи судом не встановлено. За таких обставин суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. В силу статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу за допомогою будь-яких видів насильства. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

29 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання їх шлюбу, зареєстрованого 08 вересня 2008 року у Гірницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 176. Позивач у судовому засіданні підтримав позов і пояснив, що шлюбні відносини з відповідачкою вони припинили в січні 2014 року, так як він зустрів іншу жінку, з якою проживає разом і наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою, з якою вони не знаходили взаємопорозуміння. Він є біологічним батьком [PERSON]-[INFO] року народження, від утримання і виховання якого він не відмовляється. Відповідачка визнала позов частково, пояснила у судовому засіданні, що вони з позивачем дійсно в січні 2014 року припинили сумісне життя, оскільки він порушував подружню вірність. Проте, вона наполягає, щоб він усиновив їхнього сина [PERSON] - [INFO], щоб він його забезпечував і турбувався про нього, бо це його рідний син. Проти розірвання шлюбу з позивачем вона не заперечує, бо не пробачить йому зраду. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши додані матеріали та докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 08 вересня 2008 року, зареєстрували його у Гірницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, про що свідчить актовий запис за № 176. Шлюбні відносини між сторонами були припинені у січні 2014 року, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, у позивача фактично вже склалася інша сім'я, сторони обидва наполягають на розірванні їхнього шлюбу. При таки обставинах, суд вважає, що причини, які змушують сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між подружжям слід розірвати. Питання усиновлення дитини [PERSON]-[INFO] року народження має вирішуватися у іншому процесі. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

29 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Аргументуючи заявлені вимоги, вказала, що перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 14.07.2008 року виконкомом Білицької міської ради міста Добропілля Донецької області, за актовим записом №28. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Вважає, що примирення та подальше збереження шлюбу між ними - неможливі, тому просить суд задовольнити позов. Є майновий спір, який буде вирішено пізніше, спору з приводу виховання дитини не має. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден. Спору з приводу виховання дитини не має. Згідно з ч. 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] - перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14.07.2008 року виконкомом Білицької міської ради міста Добропілля Донецької області, за актовим записом №28 (а.с.8). Як вбачається із копії свідоцтва про народження (а.с.7), [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, які фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного, те, що спільна неповнолітня дитина, [PERSON], [INFO], мешкає разом з позивачкою, яка не чинить перешкод для спілкування відповідача з дитиною. Відповідач не заперечує проти того, щоб неповнолітня дитина мешкала разом з матір'ю. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача, а також інтересам їх дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

29 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою у виконавчому комітеті Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області 6 березня 2007 року, актовий запис № 3. Даний позов [PERSON] обґрунтував наступним. 6 березня 2007 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] Від спільного проживання у сторін дітей не має. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін не склалося спільне життя, вони перестали розуміти один одного, на протязі року сторони проживають окремо. Позивач переконався, що примирення і збереження сім'ї бути не може. Наміру поновлювати сімейні стосунки він не має. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд, розглянувши заяви сторін по справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Причинами розірвання шлюбу є те, що сторони перестали розуміти однин одного через різні погляди на життя, сторони проживають окремо, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Суд встановив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] при зверненні до суду поніс судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн., які підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

29 квітня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Їх подружнє життя з відповідачем не склалось. Через стільки років вони зрозуміли, що іони є зовсім різні люди, з різними характерами, різними поглядами на життя, спільні інтереси пропали. Щоб не псувати життя один одному вона вимушена звернутись до суду про розірвання шлюбу. В позові позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. На попереднє судове засідання позивач не з'явилась, надіслала до суду телефонограму в якій просила справу розглянути без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач на попереднє судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та згоден на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане Степанівською сільською радою Ємільчинського району Житомирської області 14.10.2006 року; ксерокопію паспорта позивача; ксерокопію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 21.05.2008 року; ксерокопію паспорта позивача, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод та інтересів, а тому суд відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України має можливість ухвалити рішення на попередньому судовому засіданні про задоволення позову, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ч. 3 ст.105, ч. 1 ст. 110 СК України. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір. На підставі наведеного, ч. 3 ст.105, ч. 1 ст. 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

29 квітня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з останнього на свою користь аліменти на доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилася донька [PERSON]. На даний час дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає належної матеріальної допомоги на утримання доньки, тому просить в судовому порядку стягувати з відповідача аліменти. В судове засідання позивачка [PERSON] подала письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] також подав письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12 листопада 2005 року по 10 травня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилася донька [PERSON], [INFO]. Донька [PERSON] проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку не надає достатньої матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини. Ці обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, рішенням Старокостянтинівського районного суду від 10 травня 2011 року про розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON], а тому в силу ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки на доньку [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. При визначенні цього розміру суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також те, що відповідач здоровий, працездатний, має постійне місце роботи, інших осіб на утриманні не має та може надавати таку допомогу. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

29 квітня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що 24 травня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розлучення залишиться у неї на вихованні. У жовтні 2012року шлюбно-сімейні відносини між нею і відповідачем були припинені через відсутність порозуміння, постійних суперечок з питань сімейного життя. Примирення з відповідачем вона вважає неможливим і просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання на повторний виклик не явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 24 травня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розлучення залишиться на вихованні у позивачки. У жовтні 2012 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їхньої малолітньої дитини.

Outcome: approved