Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

30 липня 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що після смерті 11 серпня 2014 року його матері [PERSON] він, прийнявши спадщину шляхом звернення у шестимісячний строк до нотаріальної контори з відповідною заявою, є єдиним спадкоємцем за заповітом від 05 січня 2011 року житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться на вул.Тиха, 20 у с.Язавні Ратнівського району Волинської області. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Просить визнати за ним право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності та, відповідно, позивач - про підтримання позовних вимог, відповідач - про їх визнання. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У силу ст.1217 цього ж Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом установлено, документально підтверджено, що [PERSON] 05 січня 2011 року земельну ділянку (державний акт І ВЛ №028558) заповіла відповідачу- Варанчук Г.Є., а житловий будинок з надвірними будівлями, заповіла позивачу у справі. Згаданий заповіт посвідчено Самарівською сільською радою Ратнівського району Волинської області і зареєстровано в реєстрі за №01, як вбачається із інформаційної довідки зі спадкового реєстру №39180364 від 16.12.14, він є чинний. Про те, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить житловий будинок на вул.Тиха, 20 у с.Язавні Ратнівського району Волинської області, свідчить довідка Самарівської сільської ради Ратнівського району від 21 липня 2015 року №1015, витяг з погосподарської книги цієї сільської ради №9 за 2014 рік (особовий рахунок №0600-1). Як вбачається із свідоцтва про смерть І-ЕГ №160230, 11 серпня 2014 року [PERSON] померла. З цієї дати згідно із ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на належне їй майно. У силу ст.1223 ЦК України позивач має право на спадкування як особа, визначена у заповіті. [PERSON] на виконання ст.1269 ЦК України прийняв спадщину шляхом звернення 16 грудня 2014 року із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Ратнівського районного нотаріального округу [PERSON]А, що стверджується витягом про реєстрацію того ж дня спадкової справи в Спадковому реєстрі від 16.12.14 №39180446 та відповідною заявою від 16.12.14. Інший спадкоємець [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняла, про що свідчить довідка Самарівської сільської ради Ратнівського району Волинської області від 21.07.2015 №1015 та матеріали спадкової справи, в яких відсутня заява про прийняття нею спадщини у встановлений законом строк. Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться на вул.Тиха, 20 у с.Язавні. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину, що складається із вказаного житлового будинковолодіння, позивач не має змоги через відсутність у спадкодавця передбачених чинним законодавством правовстановлюючих документів на це майно, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.08.15. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таких обставин судом не установлено. З огляду на наведене суд визнає за [PERSON] право власності на будинок і господарські будівлі, що на вул.Тиха, 20 у с.Язавні Ратнівського району Волинської області.

Outcome: approved