Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

31.10.2014 року позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому, з урахуванням доповнених вимог (а.с. 27-28), просять усунути перешкоди у користуванні квартирою, шляхом зняття відповідача [PERSON], [INFO] з реєстраційного обліку в квартири № 388, в будинку №64 по пр.. Перемоги в м. Харкові. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони [PERSON], [PERSON] і [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1999 р., виданого Центром приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, є співвласниками (в рівних частках) приватизованої квартири №388, розташованої за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, буд. 64. 30.05.2007 р. в даній квартирі був зареєстрований відповідач [PERSON], який доводиться внучатам племінником. Після реєстрації за вказаною адресою відповідач жодного дня не проживав в даній квартирі, його особистих речей там не має. Реєстрація відповідача не дає право розпоряджатися власною квартирою. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засіданні не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1999 р. реєстраційний № 1-99-182181, виданого Центром приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, [PERSON], [PERSON] і [PERSON] є співвласниками (по 1/3 частині кожна) приватизованої квартири №388, розташованої за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, буд. 64 (а.с. 5-6) Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї № 839 від 10.10.2014 року в зазначеній квартирі проживають позивачі та відповідач [PERSON] Судом встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно з моменту реєстрації не проживав в квартирі позивачів. Відповідно до ст. 150 ЖК України і ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. \~\~ Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно вимог ст.ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~ Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, оскільки відповідач [PERSON]не мешкає у вказаній квартирі понад один рік, не сплачує комунальні платежі, суд приходить до висновку про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved