Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

30.03.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] ,в якій просить визнати останнього таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі договору купівля - продаж квартири, нотаріально посвідченого та зареєстрованого у реєстрі № 2681, їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] . У 2018 року позивач познайомилася з відповідачем та вони почали зустрічатися. У подальшому вони вирішили проживати разом, тому 30.11.2019 за заявою позивача в належній їй квартирі був зареєстрований відповідач. У грудні 2019 року вони припинили свої відносини та відповідач забрав свої речі та переїхав в інше місце проживання в м. Обухів Київської області. З того часу відповідач у квартирі не проживає та не користується нею. Вирішити питання зняття з реєстраційного обліку відповідача в досудовому порядку неможливо по тій причині, що відповідач відмовляється в добровільному порядку. 07 квітня 2021 року ухвалою Роменського міськрайонного суду відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справ. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, яка повернулася до суду з відміткою на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою». Ухвалою суду від 02.09.2021 вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу квартири, нотаріально посвідченого та зареєстрованого у реєстрі № 2681, [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.6,7). Згідно до Витягу з Державного реєстру правочинів № 9273524 від 19.11.2010 та Витягу про державну реєстрацію прав № 28544454, договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , нотаріально посвідчений та зареєстрований у реєстрі № 2681 (а.с.8,9). Відповідно до довідки 01-35/441 від 18.03.2021 виданої управлінням адміністративних послуг Роменської міської ради - [PERSON] , [INFO] , з 30 листопада 2019 року дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Згідно справки виданої головою ОСББ 18.03.2021 [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою проживає лише [PERSON] (а.с.11). Відповідно допаспорту серії [NUMBER] виданого органом 3201 - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований: [ADDRESS] (а.с.12,13). Згідно договору про надання правничої допомоги від 18.03.2021 [PERSON] уклала з адвокатом Менько Д.Д. договір про надання правничої допомоги (а.с.18). Відповідно до акту приймання - передачі наданих послуг [PERSON] разом з адвокатом Менько Д.Д. склали даний акт про надання отримання правничої допомоги та розмір гонорару адвоката за правничу допомогу (а.с.17). Згідно квитанції № 11 від 19.03.2021 [PERSON] на підставі договору про надання правничої допомоги від 18.03.2021 отримав від [PERSON] 1900 грн. (а.с.16). Свідок [PERSON] , [INFO] , під час судового засідання пояснила, що вона сусідка [PERSON] . Відповідач за місцем реєстрації, у квартирі [PERSON] , зареєстрований, але вже давно не проживає. Останній раз вона його бачила в кінці 2019 року, але за вказаною адресою він довго не перебував. Як зазначено у ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло: житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України). Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. В розумінні зазначених норм законодавства, позивач має право на захист свого права власності. Статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Факт реєстрації відповідача в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить позивачу на праві приватної власності, порушує її право власності, відповідач з грудня 2019 року не проживає у вказаному будинку та зареєстрований у ньому формально, у зв`язку з чим він вважається таким, що втратив право на користування житлом за вказаною адресою. З огляду на встановлені обставини, аналізуючи докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. В зв`язку з задоволенням позовної заяви з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн. Також, згідно положень ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 1900 грн. Зазначений розмір на правову допомогу суд визначає обґрунтований, враховуючи акт приймання - передачі наданих послуг від 19.03.2021 складений між позивачем та адвокатом Менько Д.Д. та розрахунку розміру витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного та згідно положень ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 142, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved