Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

30.04.2015 р. до Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулась [PERSON] до відповідача. Посилається на те, що 17.09.2014 року вона уклала з відповідачем договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку №26206600101430. Відповідач відкрив поточний рахунок для зберігання коштів на здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та законодавства України, зобовязався приймати та зараховувати на рахунок грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком, а позивач оплачувати надані послуги на умовах договору. На підставі договору безпроцентної позики від 18.09.2014 р. ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» перерахувало на рахунок №26206600101430 150000 грн. Але відповідач не виплачує ці кошти позивачеві, незважаючи на його вимоги. Відповідно до п. 3 Договору відсотки на залишки коштів на рахунку нараховуються в кінці місяця згідно з тарифами. Згідно п. 1.25 додатку 1 до договору про відкриття та обслуговуванню поточного рахунку плата по залишкам від 100000 до 500000 грн. на поточних рахунках фізичних осіб в національній валюті складає 0,05%. Отже, відсотки на залишки коштів на рахунку за період з 18.09.2014 р. до дати призначення тимчасової адміністрації становить 16,23 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача 150016,23 грн. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги в повному обсязі. Відповідач в судові засідання, не направили свого представника, про день та час були сповіщені належним чином. Надав письмові заперечення, згідно яких постановою Правління НБУ від 04.12.2014 р. №782 ПАТ «БАНК «КАМБІО» віднесений до категорії неплатоспроможних, внаслідок чого розпочату процедуру виведення банку з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 05.12.2014 р. по 02.03.2015 р. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №46 від 02.03.2015 р. розпочато процедуру ліквідації банку з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання. Під час перевірки було встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на імя позивача надійшли внаслідок так званого «дроблення коштів» іншого клієнта. ПАТ «СК «ОРАНТА-СІЧ» намагається таким чином отримати грошові кошти не в порядку черговості від банку (сьома черга), а за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Просили в позові відмовити. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Оранта-Січ», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не направили своїх представників, про час та місце сповіщені належним чином. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. 17.09.2014 року вона уклала з відповідачем договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку №26206600101430. Відповідач відкрив поточний рахунок для зберігання коштів на здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та законодавства України, зобовязався приймати та зараховувати на рахунок грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком, а позивач оплачувати надані послуги на умовах договору. На підставі договору безпроцентної позики від 18.09.2014 р. ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» перерахувало на рахунок №26206600101430 150000 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку. Відповідно до п. 3 Договору відсотки на залишки коштів на рахунку нараховуються в кінці місяця згідно з тарифами. Згідно п. 1.25 додатку 1 до договору про відкриття та обслуговуванню поточного рахунку плата по залишкам від 100000 до 500000 грн. на поточних рахунках фізичних осіб в національній валюті складає 0,05%. Отже, відсотки на залишки коштів на рахунку за період з 18.09.2014 р. до дати призначення тимчасової адміністрації становить 16,23 грн. Відповідно до\~ст. 1066 ЦК України\~банк не має права встановлювати не передбачені договором або законом обмеження права клієнта розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно\~ст. 1068 ЦК України\~банк зобовязаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, відповідно до вимог\~ст. 1074 ЦК України, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Таке ж застереження щодо обмеження прав клієнта встановлено і ст.59 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Отже, відповідач зобов'язаний повернути грошові кошти позивача, які перебувають на рахунку відповідача, на першу вимогу клієнта, а відмова від такої видачі є неправомірною. У відповідності до\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, оскільки банк не виконав свого обов'язку з перерахування грошових коштів на вимогу позивача, вказану суму коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Доводи представника відповідача викладені у письмових запереченнях на позов про те, що вимоги позивача не підлягають задоволенню через запровадження у ПАТ „[PERSON]\~тимчасової адміністрації не можуть бути прийняті до уваги. Із матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №140 від 04.12.2014 року, прийнятого на підставі постанови Правління Національного банку України №788 від 04.12.2014 року „Про віднесення [PERSON] акціонерного товариства «Банк «[PERSON]»\~до категорії неплатоспроможних, у відповідача\~[PERSON] акціонерного товариства „[PERSON]\~запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці\~з 05.12.2014 року по 04.03.2015 року включно. Постановою правління Національного банку України від 27.02.2015 року №144 було відкликано банківську ліцензію ПАТ „[PERSON]. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року прийнято рішення про початок процедури ліквідації ПАТ „[PERSON]\~та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку. Положеннями статті 76 Закону України „Про банки і банківську діяльність\~від 07.12.2000 року № 2121-III передбачено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України. Частиною 5 статті 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб\~визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Закон Про систему гарантування вкладів фізичних осіб Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом (ч. 6 ст. 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб). Таким чином, введення тимчасової адміністрації не може бути перешкодою для задоволення вимог клієнта за договором на відкриття та обслуговування банківського рахунку. Статтею 38 ч.3 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» договори, укладені банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними. Але договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку №26206600101430 укладений між сторонами не підпадає під дію ч.3 ст. 38 вищевказаного Закону, тому не може вважатися нікчемним. Відмовляючись повернути суму коштів, які належать на праві власності позивачці, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж Протоколу, є додатковою статтею Конвенції. Отже, є підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача суму коштів, які знаходяться на рахунку №26206600101430 в сумі 150016 (сто пятдесят тисяч шістнадцять) грн. 23 коп.

Outcome: approved