Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

30 листопада 2017 року до Словянського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що, вона є опікуном неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] на підставі Рішення про встановлення опіки Слов'янської міської ради від 15 листопада 2017 року № 726/1. Дитина прописана та проживає разом з позивачкою та її чоловіком у її будинку. Дитина знаходиться з нею на підставі акта про передачу дитини у сімю, виданого КЛПЗ «Міська дитяча лікарня» м. Словянська. Відповідачка [PERSON] залишила дитину в пологовому будинку м. Словянська, своїх батьківських обовязків не виконує, не піклується про її здоров'я, фізичний, розумовий, духовний розвиток, не спілкується та не проявляє уваги до її життя з моменту народження. Участі у її матеріальному забезпеченні не приймає. Усі турботи для забезпечення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини виконує позивачка. Дитина має проблеми зі здоровям, тому необхідні додаткові витрати на її лікування. У звязку із чим, просила суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідачки на її користь аліменти на утримання дитини\~ [PERSON], [INFO] у розмірі\~\~1/3\~\~частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON], у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не зявилася без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у\~ її відсутності від неї до суду не надходило. З огляду на викладене, оскільки відповідачка, будучи повідомленою належним чином про дату, час і місце судового засідання, повторно не зявилася у судове засідання, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. Згідно із свідоцтвом про народження серія: 1-НО № 753359, [PERSON] народилася\~ 25 серпня 2017 року. ЇЇ батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Виконавчого комітету Словянської міської ради від 15 листопада 2017 року № 726/1 [PERSON] було призначено опікуном над дитиною [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Згідно із довідкою про склад родини виданою 27 листопада 2017 року Виконавчим комітетом Слов'янської міської ради малолітня [PERSON], [INFO] проживає разом із позивачкою за адресою: Донецька область, м. Словянськ, пров. Волочаївський, буд. 13 (а.с. 8). Добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки відповідачка не надає. Відповідно до п. п. 10,11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (\~ст. 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Відповідачка у судове засідання не зявилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала\~ належних доказів, які спростовують доводи позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної [PERSON] України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної [PERSON] України від 27 лютого 1991 року № 789 XII\~78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частин 8, 9\~ст. 7 СК України,\~регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із\~ст. 141 СК України,\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом\~ст. 180 СК України,\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2.,3\~ст. 181 СК України). Згідно із вимогами ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що дитина не має братів чи сестер, власних доходів немає, на праві власності не володіє рухомим та нерухомим майном, а тому потребує матеріальної допомоги, відповідачка є працездатною, утриманців не має. Також з урахуванням вимог ч.2\~ст. 182 СК України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.ст.\~183,\~184 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. - у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], враховуючи покладення законом на батьків обовязку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в порядку ст.ст.181,182 СК Україниу розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, щомісячно, але не меншому, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття дитини, оскільки відповідачка працездатна, не має інших аліментних зобов'язань. На підставі\~ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред'явлення позову до суду. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», яка передбачає\~пільги щодо сплати судового збору , від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються , зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з другої сторони стягуються судові витрати в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У звязку із тим, що позов судом задоволений, а позивачку звільнено від сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial