Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

29\~грудня 2020\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду із\~зазначеним позовом\~до відповідача\~ [PERSON] \~із вимогою\~про зміну\~способу стягнення\~аліментів (а. с. 1). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року у справі № 2014/8381/17 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1492 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 29 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що відповідачем за час сплати аліментів у виконавчому провадженні № 58359476 за вказаним рішенням суду систематично порушується строк сплати аліментів, через що утворюється заборгованість зі сплати аліментів. Також вказує,\~що відповідач\~має добрий\~стан здоров`я,\~хронічних захворювань\~немає,\~у власності\~має житловий\~будинок та\~дві земельні\~ділянки.\~Вважає,\~що зміна\~способу стягнення\~аліментів з\~виплати у\~твердій грошовій\~сумі на\~стягнення аліментів\~у частці\~від доходу\~батька буде\~сприяти якнайкращому\~забезпеченню інтересів\~дитини. Тому прохає змінити спосіб стягнення аліментів за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року у справі № 204/8381/17 та стягувати із відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј частки від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Прохала розглянути справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 30 грудня 2020 року позов залишено без руху, позивачці запропоновано усунути недоліки (а. с. 10). 15 січня 2021 року недоліки, зазначені в ухвалі суду від 30 грудня 2020 року, позивачем усунуто (а. с. 11). Ухвалою суду від 18 лютого 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 15 квітня 2021 року (а. с. 22). Позивачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позовній заяві прохала розглянути справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на те, що аліменти сплачує щомісячно, але буває затримка в один-два дні, коли виплата припадає на вихідний день банківської установи. Зазначив, що окрім сплати аліментів, він неодноразово пропонував позивачці допомогу по утриманню їхнього спільного сина у вигляді надання їй продуктів харчування, однак остання відмовляється та вимагає фінансового забезпечення. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності позивачки. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 квітня 2020 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська у судовій справі № 204/8381/17 ухвалено рішення, яким позовну заяву [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] задоволено (а. с. 16-17). Стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, у розмірі 1492 гривні, щомісячно, починаючи стягнення з 29 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. За виконавчим листом № 204/8381/17 від 08 лютого 2019 року Петропавлівським РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження № 58359476 по якому, станом на 16 жовтня 2020 року, заборгованість зі сплати аліментів у відповідача відсутня, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 16 жовтня 2020 року № 17256 (а. с. 18). Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений у ст. 51 Конституції України, а також у ст. 180 Сімейного кодексу України та гарантується Державою. Нормою ст. 15 СК України чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу. Відповідно до вимог ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приписами ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина\~має право\~на рівень\~життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку,\~а батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН, ч. ч. 7, 8 ст.\~7\~СК України визначено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання. Такий висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладено у постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 283/1309/17. Відповідно до вимог ст.\~181\~СК України за\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька і\~(або)\~у твердій\~грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з вимогами ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст.182 СК України. Також, вимогами до ч. 2 ст. 182\~СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Враховуючи вищевикладене,\~оскільки батьки\~зобов`язані\~у рівній\~мірі забезпечувати\~дитину усім\~необхідним,\~а визначати\~в який\~спосіб повинні\~бути стягнуті\~аліменти є\~правом позивачки,\~суд доходить\~висновку про можливість задоволення позовних вимог та вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року у справі № 204/8381/17. На підставі приписів ст. 141 ЦПК України, суд стягує із відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved