Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

30.01.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається у Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця на денній формі навчання. У зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, просила ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки у зв`язку з продовженням її навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.01.2019 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснила, що сама несе весь тягар обов`язку по вихованню та утриманню повнолітньої дочки [PERSON] , яка навчається на платній основі денної форми навчання у вищому навчальному закладі, самостійно оплачувати навчання та утримувати дочку вона не в змозі, а відповідач добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу, хоча має таку можливість, тому просила задовольнити заявлені вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вислухавши доводи позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Так, згідно ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За положеннями ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зазначений обов`язок, згідно з засадами ч.6 ст.7 СК України в рівній мірі стосується обох батьків. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання і другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст.200 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, як стан здоров`я та матеріальне становище дитини, так і стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 1991 року, але з 2010 року разом не проживають (а.с.7). Від шлюбу мають повнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (копії) серії [NUMBER] від 20.02.2001 року (а.с.8). Повнолітня [PERSON] з 01 вересня 2018 року є студенткою факультету економіки і права, денної форми навчання, за спеціальністю 051 Економіка, за освітньо-професійною програмою «Економіка підприємства» Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця (IV рівня акредитації), на платній основі, дата закінчення навчання 30 червня 2022 року (а.с.3). Відповідно до укладеного договору про надання освітніх послуг за №2018.05.051.060.6.01.022 від 13 серпня 2018 року загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 47200 грн. (а.с.4). Вартість навчання за один навчальний рік становить 11800 грн., що також підтверджується квитанціями про сплату (а.с.5-6). З довідки виданої виконкомом Володимирівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області від 11.02.2019 року за №293-02-15-01 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на утриманні матері [PERSON] , [INFO] (а.с.21). З довідок виданих ДП «Володимирівське» від 04.03.2019 року вбачається, що [PERSON] з 29.01.2004 року по теперішній час працює на посаді інспектора відділу кадрів ДП «Володимирівське» (а.с. 28-30). Згідно виписки із акта огляду МСЕК (копія) серії 10ААА №292106 від 16.11.2010 року відповідачу [PERSON] встановлено безстроково третю групу інвалідності за загальним захворюванням. При цьому зазначено, що він може виконувати легку роботу без тривалого перебування на ногах. Крім того, рекомендовано спостереження у травматолога та проходження стаціонарного лікування за показанням (а.с.14). З довідки виданої Казанківським відділом обслуговування громадян Баштанського об`єднаного управління ПФУ за вих.№1028/04 від 11.04.2019 року вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ і отримує пенсію по інвалідності, в розмірі 1497 грн. (а.с.36-35). Сукупність досліджених доказів вказує на те, що повнолітня [PERSON] , яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги. Доказів, які б вказували на те, що відповідач [PERSON] не може надавати матеріальну допомогу донці, яка продовжує навчання, останнім не надано, тому в силу ст.199 СК України пред`явлені до нього вимоги щодо стягнення аліментів у зв`язку з продовженням навчання суд вважає обґрунтованими. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає щомісячному стягненню, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача [PERSON] по утриманню повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та її потребу в отримані матеріальної допомоги, враховуючи майнове становище та стан здоров`я останнього, який не працює, є інвалідом ІІІ - групи та з врахуванням вимог ст.182 СК України, виходячи із принципів розумності і справедливості, суд визначає розмір аліментів, який має сплачувати відповідач у зв`язку з навчанням повнолітньої дочки [PERSON] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 30 січня 2019 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. В свою чергу позов в частині стягнення не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не підлягає задоволенню, оскільки не ґрунтується на законі, враховуючи, що положення щодо мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачений ч.2 ст.182 СК України, не охоплює дані спірні правовідносини, зважаючи на те, що він застосовується лише відносно осіб у статусі «дитина», а за ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, при цьому дочка відповідача на даний час вже є повнолітньою. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial