Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

7 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. У судовому засіданні представник заявника, яка діє на підставі довіреності, проила вимоги заявника задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування вимог зазначила, що заявник 17 вересня 1955 року зареєструвала шлюб з [PERSON], 1928 року народження. Даний шлюб реєстрували в Березівській сільській раді Шевченківського району Харківскьої області, актовий запис №34. Прожили разом як чоловік та дружина, в зареєстрованому шлюбі 49 років. Її чоловік [PERSON], помер [INFO] року. Після його смерті залишилося спадкове майно, у вигляді земельної ділянки. Вона є спадкоємцем першої черги . Звернувшись до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області з приводу оформлення спадщини, їй було відмовлено нотаріусом на тій підставі, що в свідоцтві про одруження її по батькові зазначено як [PERSON], хоча в свідоцтві про народження її по батькові зазначено як - [PERSON]». На теперішній час в зв'язку з виявленими розбіжностями в їх свідоцтві про шлюб в написанні її по батькові, вона змушена звернутися до суду для встановлення факту того, що вони з померлим були чоловіком та дружиною. В судове засіданні представник заінтересованої особи не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував. Суд заслухавши пояснення представника заявника, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER] виданного Шевченківським райвідділом реєстрації актів громадського стану Харківської області від 2 березня 1951 року) 20 листопада 1926 року народилася - [PERSON] її батьками вказані відповідно: [PERSON], [PERSON]. Свідоцтво про одруження ( серія [NUMBER], видане Березівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 11 квітня 1956 року) засвідчує той факт, що заявник 17 вересня 1955 року, одружилася з [PERSON], 1928 року народження та подружжя набули шлюбного прізвища [PERSON]. В зазначеномі свідоцтві заявника по батькові зазначено як [PERSON] 15 квітня 2015 року Шевченківським РС ГУДМС України в Харківській області заявнику був виданий паспорт громадянина України (серія [NUMBER] де її по батькові зазначено як - [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва (серія [NUMBER] , виданого Березівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 27 вересня 2004 року) вбачається, що [INFO] року помер [PERSON]. Довідкою № 02. 30/84 наданою Березівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 24 квітня 2015 року ,засвідчено той факт, що [PERSON], до дня своєї смерті [INFO] року був зареєстрованим та постійно мешкав за адресою: [ADDRESS] (запис в погосподарській книзі №2, особовий рахунок №180). На день його смерті разом з ним проживала і проживає - дружина [PERSON]. Відповідно до довідки №214/02-14 державного нотаріуса Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області від 19 травня 2015 року, заявнику в прийнятті спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] року відмовлено, у зв'язку з розбіжностями в наданих правовстановчих документах та запропоновано звернутися для вирішення даного питання до суду. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] та [PERSON] та проживали як чоловік та дружина до дня смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Також доповнили, що [PERSON] звали в народі як [PERSON] та по батькові могли називати [PERSON] Таким чином на підставі документів та свідчинь учасників судового процесу суд дійшов до висновку, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, та є дружиною [PERSON], померлого [INFO] року. Відповідно до ст.234 ЦПК України суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин. Часиною 2 ст.256 ЦПК України, зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином встановлення зазначеного факту, має для заявника юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства заявник може мати право на прийняття спадщини, але відсутність підтвердження вказаних обставин може позбавити її вказаних прав. Оцінивши зібрані докази та давши їм належну оцінку, з умов виваженості, розумності і справедливості суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] є доведеною та підлягає задоволенню.

Outcome: approved