overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

29.11.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.В обґрунтування позову вказує, що їй на праві приватної власності належить будинок № 62 по вул.Алексєєнка в м.Кривому Розі. Відповідач її колишній чоловік, зареєстрований в будинку, однак з листопада 2011 року не проживає за вказаною адресою, шлюб між ними розірвано 27.04.2012 р., місце його знаходження їй невідоме. Реєстрація відповідача перешкоджає їй вільно користуватися та розпоряджатися житлом, вона не може оформити субсидію, та змушена нести додаткові комунальні витрати по оплаті за комунальні послуги. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся через оголошення у пресі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що будинок №62 по вул.Алексєєнка в м.Кривому Розі на праві приватної власності належить позивачу, що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.08.2005 р. та зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 14.09.2005 р. а.с.8,9 відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, однак з листопада 2011 року там не проживає, що підтверджується актом квартального комітету № 51 від 27.11.2017 р. та домовою книгою а.с.7, 11-14, рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 27.04.2012 р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано а.с.15. Згідно ст.ст. 71,72 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності, без поважної причини, понад шість місяців. Оскільки відповідач в спірній квартирі не проживає, житло за призначенням не використовує більш ніж шість місяців без поважних причин, відповідно може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

29.11.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх трьох місяців з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, дитина проживатиме з позивачем, майнового спору між ними немає. Позивач в судове засідання не зявився, письмово просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити, заявив про ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача (а.с.11). \~ \~ \~ \~Відповідачка в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вона була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином (а.с. 25). З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають разом протягом останніх трьох місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, разом вони не проживають протягом останніх трьох місяців, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

29.11.2017 року [PERSON], зацікавлена особа Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті. Із заяви вбачається, що [INFO] померла мати заявниці - [PERSON], [INFO], яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] 09.11.2017 року для державної реєстрації смерті матері були подані документи до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, який за результатами їх розгляду відмовив у державній реєстрації смерті [PERSON]. Заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки с. Павлівка, Диканського району Полтавської області, громадянки України, яка померла [INFO] у місті Єнакієве, Донецької області, Україна, від набряку головного мозку. Заявник до суду не з'явився, але надав суду заяву з проханням справу слухати за його відсутності та про те, що заяву підтримує та просить її задовольнити. Зацікавлена особа - представник Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій област до суду не з'явилася. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі, що підтверджується: копією паспорта (а.с. 4-5 ), довідкою від 15.12.2016 року №0000067519 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 6), довідкою про смерть від 12.09.2017 (а.с. 7), відмовою у проведенні державної реєстрації смерті (а.с.9), копією свідоцтва про поховання (а.с. 10-11), копією світлин з місця поховання (а.с. 12), копіями свідоцтв про укладення шлюбу [NUMBER], про народження [NUMBER], про народження [NUMBER], про одруження [NUMBER] (а.с. 13-14) та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 1, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності з п.8 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Згідно п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки с. Павлівка, Диканського району Полтавської області, громадянки України, яка померла [INFO] у місті Єнакієве, Донецької області, Україна, від набряку головного мозку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

29.11.2017 року [PERSON], зацікавлена особа Покровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті. Із заяви вбачається, що 09.10.2017 року померла мати заявника [PERSON], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 763 від 09.10.2017 року, а також довідкою про причину смерті. 09.11.2017 року для державної реєстрації смерті матері були подані документи до Покровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, який за результатами їх розгляду відмовив у державній реєстрації смерті [PERSON]. Заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті [PERSON], [INFO], жіночої статі, громадянки України, визнавши датою її смерті 09 жовтня 2017 року та місцем смерті Україна, Донецька область, м. Макіївка, Совєтський район, від внутрішньочерепного крововиливу. Заявник до суду не зявився, але надав суду заяву з проханням справу слухати за його відсутності та про те, що заяву підтримує та просить її задовольнити. Зацікавлена особа - представник Покровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій област до суду не зявилася. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі, що підтверджується: копіями паспортів (а.с.5-7 ), копіє свідоцтва про народження І-ЯК № 125407 від 09.01.1967 року, довідкою про смерть № 763 від 09.10.2017 року та копією лікарського свідоцтва про смерть № 763 від 09.10.2017 року (а.с. 9,10), фотокарткою (а.с. 13), відмовою у проведенні державної реєстрації смерті (а.с.12), та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 1, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності з п.8 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Згідно п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], [INFO], жіночої статі, громадянки України, визнавши датою її смерті 09 жовтня 2017 року та місцем смерті Україна, Донецька область, м. Макіївка, Совєтський район, від внутрішньочерепного крововиливу.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

29.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просив шлюб укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 25.09.1993 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 819 розірвати. Судові витрати покласти на нього. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с18,19). Оскільки наслідки ст. 280 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с.20), про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 25.09.1993 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 819 (а.с.12). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП № 075859 (а.с.5). Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують з вересня 2016 року, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть, мешкають окремо. Майнових суперечок та суперечок щодо місця проживання дитини сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Позивач [PERSON] не вимагає компенсації за понесені ним судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

29.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.12.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 250, посилаючись на відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені три роки тому, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спір про майно відсутній. Подружжя має дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з батьком. Оскільки примирення та збереження сім'ї неможливе, [PERSON] просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог щодо розірвання шлюбу наполягав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], 28.12.2002 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 250, було зареєстровано шлюб (а. с. 7). Сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO] - копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 105 (а. с. 8). Судом встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просив віднести за його рахунок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

29.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем\~[PERSON] в якому вказує, що шлюб був зареєстрований \~між ними 31.07.2010 року, від даного шлюбу мають сина -[PERSON] 07.09.2010року народження. Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що сімейні відносини з відповідачем не склалися через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, що поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. З 2015року шлюбні відносини між ними припинені, посилаючись на вищевикладене просив розірвати між ним шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, від його представника - адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином відповідно до положень ч. 5 ст. 130 ЦПК України ( в редакції 03.10.2017 року) Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін та їх представників на підставі наявних у справі доказів, оскільки їх незявлення не перешкоджає вирішенню спору. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 31.07.2010року серії 1-ФП № 061632 та мають сина [PERSON] [INFO] ( а.с.6,39). Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Справа відкладалася неодноразово, і жодна з сторін не заявляла клопотання про надання строку на примирення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням зазначених обставин. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

29.11.2017 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], третьої особи - Товарної біржи «Нерухомість-Миколаїв» про визнання договору купівлі-продажу дійсним про визнання договору купівлі-продажу №1-438 від 03.02.2000 року квартири [ADDRESS] укладеного між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, зареєстрований Товарною Біржею «Нерухомість-Миколаїв» - дійсним. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.11.2017 року відкрито провадження у справі, та призначено справу до розгляду. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, 03.02.2000 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за №1-438. Договір купівлі-продажу №1-438 зареєстрований покупцями 23.02.2000 року в Миколаївському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №16177. Всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

29.11.2017 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутнсоті, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до наданих позивачкою документів, шлюб між позивачкою та відповідачем укладений 17.02.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на ії утриманні, матеріальна допомога з боку відповідача не надається. Відповідно до ст. ст. 180 182 Сімейного Кодекса України батьки зобов'язані утримавати дітей до досягнення їм повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дітей і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з [PERSON], суд враховує матеріальний і сімейний стан відповідача, та вважає можливим стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Одночасно, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн.

Outcome: partial