Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

30.04.2014 [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а саме: [PERSON], яка померла 17.05.2011, та [PERSON], який помер 02.11.2008. Заявник посилається на те, що 17.05.2011 померла [PERSON], яка на момент смерті проживала та була зареєстрована [INFO] і після її смерті залишилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. При житті [PERSON] склала заповіт, посвідчений 26.11.2004 Уманською міською державною нотаріальною конторою, яким все належне їй майно заповідала в рівних долях: заявнику, [PERSON], та [PERSON]. Батько заявника [PERSON] відмовився від своєї частки спадщини на його користь. При видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом зясувалось, що спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.09.1996 за № 6541 належить лише 1/2 частина [ADDRESS], а інша 1/2 частина вказаної квартири рахується за її співмешканцем [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] спільно проживали однією сімєю більше пяти років, були повязані спільним побутом та вели спільне господарство з 04.10.1996 до дня смерті [PERSON] (02.112008), що підтверджується довідкою КП «Уманське РЕУ №3» від 20.03.2014 за № 48. У вказаній квартирі [PERSON] продовжувала проживати і після смерті [PERSON] та прийняла спадщину у вигляді 1/2 частини [ADDRESS], як особа, яка проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сімєю не менш, як пять років до часу відкриття спадщини (спадкоємець четвертої черги, ст. 1264 ЦК України), оскільки спадкоємців першої, другої та третьої черги не було, однак через похилий вік та важку хворобу належним чином спадщину не оформила. Після звернення заявника до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.02.2014, державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину [ADDRESS], що належала спадкодавцю [PERSON], мотивуючи тим, що у спадкодавця [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на 1/2 частину квартири, власником якої згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 18.09.1996 був її співмешканець [PERSON], який помер 02.08.2008. Заявник [PERSON] користується спадковим майном, яке належало [PERSON], але не може належним чином оформити правовстановлюючі документи з незалежних від нього причин, тому за вирішенням цього питання вимушений звернутися до суду. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлену вимогу, підтвердив викладені в заяві обставини та просив встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а саме: [PERSON], яка померла 17.05.2011, та [PERSON], який помер 02.11.2008. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні подану [PERSON] заяву підтримала та просила суд задовольнити його вимогу. Представник заінтересованої особи Уманської міської ради [PERSON] в судовому засіданні щодо ухвалення рішення поклалася на розсуд суду. У судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час до дня смерті останнього проживали однією сімєю у [ADDRESS]. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає з таких мотивів. На підставі наданих заявником [PERSON] письмових доказів, долучених до матеріалів справи, суд встановив, що заявник є єдиним спадкоємцем за заповітом [PERSON], яка померла 17.05.2011 в м. Умані Черкаської області, який прийняв спадщину в установленому законом порядку. На день смерті [PERSON] проживала за адресою: [INFO]. Зазначена квартира з 18.09.1996 належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та члену її сім'ї [PERSON], який помер 02.11.2008. Названі співвласники не перебували між собою в шлюбі. Як зазначено в постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.02.2014 спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, спадкоємці відсутні та документи, що підтверджують родинні стосунки спадкодавця із [PERSON], також відсутні. У зв'язку із вказаними обставинами нотаріус відмовила заявнику [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частки квартири, належну [PERSON], в порядку спадкування після [PERSON] Як зазначено в Будинковій книзі на квартиру [ADDRESS], [PERSON] в період з 02.04.2005 по 13.05.2006 не був зареєстрований за вказаною адресою разом із [PERSON] і відсутні докази спільного їх проживання в цей період як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Стаття 234 ЦПК України передбачає, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. І суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 1216 ЦК України (тут і далі в редакції, що діяла на час відкриття спадщини після [PERSON] 02.11.2008) передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Згідно зі ст. 1218 ЦПК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як визначено у ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємцями за заповітом і за законом відповідно до ст. 1222 ЦК України можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Нормами статті 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 та ч. 1, 2 ст. 1299 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно; та якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу); при цьому право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. У матеріалах справи відсутні докази та будь-які відомості про них, які б вказували на те, що [PERSON] вважала себе спадкоємцем [PERSON] і вжила передбачених законом заходів для прийняття та оформлення спадщини з метою набуття права власності на спадкове нерухоме майно. Пунктом 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004. Враховуючи наведені вище норми ЦК України, а також те, що [PERSON] помер 02.11.2008, і строк, що становить не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, необхідний для набуття [PERSON] права на спадкування за законом в четверту чергу, мав би початися до 02.11.2003, коли норми ЦК України 2003 року ще не діяли, суд дійшов висновку, що [PERSON] в силу зазначених обставин не могла набути прав спадкоємця четвертої черги після смерті [PERSON] та, відповідно, прийняти спадщину після нього в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Також суд звертає увагу на те, що заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю двох осіб, які вже померли, тобто не у власних інтересах, а фактично в інтересах померлої [PERSON], в якої на день смерті [PERSON] 02.11.2008 не було права на спадкування після смерті останнього, оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбі і факт спільного проживання не менше п'яти років до дня смерті [PERSON] за її заявою не був встановлений у передбаченому законом порядку за її життя. Діючими законами України не передбачений такий спосіб захисту прав чи інтересів фізичної особи як встановлення факту родинних відносин між двома померлими особами. Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України.

Outcome: dismissed