Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

30.04.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня звернення до суду з позовом і до досягнення дочкою 23 річного віку, а також 24215 грн у відшкодування витрат на навчання дитини. В обґрунтування позову зазначила, що повнолітня дочка навчається в закладі вищої освіти та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги з боку батьків, яку відповідач має можливість надавати. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та наполягала на задоволенні. Відповідач позов визнав частково і, посилаючись на скрутне фінансове становище, повідомив про свою згоду сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частки усіх видів заробітку та відшкодувати половину фактично сплаченої позивачем суми за навчання дочки. Третя особа не з`явилася, при цьому надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі, який розірвано 08.08.2007 , і мають спільну повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Натепер [PERSON] навчається на 1 курсі Національного медичного університету ім. академіка О. О. Богомольця, який закінчує 30.06.2024; форма навчання - денне відділення, контракт (а.с. 16, 27, 28). Повнолітня дочка сторін в зв`язку з навчанням позбавлена можливості самостійно заробляти на життя, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Вона проживає разом із матір`ю (позивачем) і знаходиться на її утриманні. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За приписами частини першої статті 191 Кодексу аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів є такою, що ґрунтується на законі. Вирішуючи питання розміру аліментів суд враховує, що відповідач працює продавцем непродовольчих товарів ТОВ «Адвент» і отримує заробітну плату, яка не перевищує 5500 грн, а тому вважає доцільним визначити аліменти у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Частиною першою статті 185 Кодексу передбачений обов`язок участі батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Як випливає з матеріалів справи (а.с. 35), 28.08.2019 позивач сплатила 14125 грн за навчання дочки, яка на той час була ще неповнолітньою особою, за навчання в медичному університеті. Зазначене є підставою для стягнення з відповідача половини суми фактично понесених витрат на навчання в розмірі 7062 грн 50 коп. Таким чином, пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню. Позивач сплатила адвокату Блохіній Н. В. за надання правничої допомоги гонорар у сумі 5000 грн (а.с. 29-34). За приписом пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відшкодовуються пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки вимоги позивача задоволено судом на 50%, за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню лише половина витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 2500 грн.

Outcome: partial