Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

30.04.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до своєї дочки [PERSON] про визнання удаваним в частині покупця правочину договору купівлі-продажу гаражу №73, блоку №2 , гаражного кооперативу «Промінь» посвідченого нотаріально 03.11.2012 р. по якому [PERSON] продав а [PERSON] купила зазначений гараж. Просить визнати його покупцем по договору, та визнати за ним право власності на гараж відповідно до положень ст.235 ЦК України. Вказує що продавець [PERSON] є його сусідом, 30.05.2012 р. між ним та [PERSON] був укладений письмовий договір купівлі-продажу вказаного гаража за 24000 грн., що підтверджується письмовою розпискою, та поясненнями свідків. Оскільки нотаріальне посвідчення угоди потребувало згоди дружини позивача, з якою існували неприязні відносини - договір купівлі-продажу 03.11.2012 р. оформили на дочку. На протязі 2012-2014 р.р. він користувався спірним гаражем, сплачував членські внески, а в 2015 р. [PERSON] заявила що гараж належить їй і вона має намір його продати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги. Відповідач [PERSON] та представник відповідача адвокат [PERSON] проти позову заперечували, вказують що відповідач купила гараж за спільні кошти подружжя, що підтверджується договором, надана позивачем розписка є неконкретною. Вислухавши сторони, свідків дослідивши письмові докази суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Згідно ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Судом встановлено наданою розпискою що 30.05.2012 р. в присутності свідків [PERSON] і [PERSON] - [PERSON] отримав від [PERSON] 24000 грн. В розписці є підпис [PERSON], інші дані в розписці як доказу укладення договору купівлі-продажу в письмовій формі відсутні. Тобто взагалі відсутні дані про предмет договору, що вказані грошові кошти отримані від продажу гаража. Згідно ст.ст.208 ч.3, 209, 210 ЦК України правочин фізичних осіб між собою на суму що в двадцять і більше разів перевищує розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян належить вчиняти у письмовій формі. Та вказаний правочин підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, оскільки предметом правочину є гараж як нерухоме майно. Відсутній у вказаній розписці і будь який підпис сторони покупця, оскільки відсутній підпис [PERSON] як сторони покупця у вказаному двосторонньому правочині. По договору купівлі продажу відповідно до ст.655-662 ЦК України - за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Розглядаючи цей позов диспозитивно в його межах, відповідно до ст.11 ЦПК України, то суд вважає що позивач всупереч ст.ст.10, 27 ЦПК України не надав та не довів в суді відповідними доказами обґрунтованість та законність заявлених позовних вимог. Пояснення свідка [PERSON] який був присутній при переговорах [PERSON] і [PERSON], але не був присутній при передачі грошей, тобто підтвердив в суді лише наміри «покупця», та надану розписку суд вважає недостатніми для підтвердження угоди по якій договір купівлі - продажу як такий відсутній. Разом з тим згідно нотаріально посвідченого договору а.с.9, саме [PERSON] 03.11.2012 р. купила у [PERSON] за 7000 грн. спірний гараж. Згідно п.п.3, 5, 10 вказаного договору сторони засвідчили своїми підписами, що цей договір не носить характер фіктивного або удаваного правочину. [PERSON] як продавець засвідчив що вказаний гараж нікому іншому не проданий, та гроші від продажу ним отримані саме від покупця [PERSON] В наявності позивач доводить існування іншої угоди між ним та [PERSON] яка була укладена раніше 30.05.2012 р., а не доводить удаваність правочину 03.11.2012 р. в укладенні якого як покупець він не приймав участь. Таким чином за наявності нотаріально посвідченого договору, та при відсутності доказів що [PERSON] є покупцем по цьому договору - відсутні правові підстави для задоволення позову, та визнання за [PERSON] права власності на гараж. Згідно ст.154 ч.6 ЦПК України слід скасувати арешт на спірну гараж накладений ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 07.05.2015 р. для забезпечення позову в задоволенні якого відмовлено. На підставі ст.ст.208, 209, 210, 655 ЦК України,

Outcome: dismissed