Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

31.07.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання за нею права власності на житловий будинок «А-1», загальною площею 30,5 кв.м., житловою площею 17,8 кв.м., житловий будинок «Г-1», загальною площею 38,0 кв.м., житловою площею 13,0 кв.м., з надвірними спорудами: сарай «Б», вбиральня «В», водоколонка «І», забор «н1», ворота «н2», що розташований на земельній ділянці площею 789 кв.м. по [ADDRESS]. В обґрунтування вказує, що з 01.02.1975 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 11.03.1977 року, вона - [PERSON] за свої власні кошти, які були надбані нею до реєстрації шлюбу, придбала житловий будинок [ADDRESS], житловою площею 17,80 кв.м., з надвірними спорудами, що розташований на земельній ділянці площею 789 кв.м., де вони мешкали сім'єю до 1993 року. У 1993 році відповідач пішов із сім'ї, оскільки зустрів іншу жінку та у 2000 році знявся з реєстрації, спільно нажите майно, він залишив їй. Бажаючи поліпшити свої житлові умови, вона на тій же земельній ділянці побудувала житловий будинок «Г-1», який був зданий в експлуатацію 24.11.1999 року, та отримано нею свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок. Будівництво житлового будинку вона проводила за власні кошти, оскільки вони з відповідачем вже не мешкали разом, відповідач надав їй розписку, в якій зазначив, що визнає, що кошти витрачені нею на придбання будинку «А-1» по [ADDRESS] належали особисто їй, також визнає, що будинок «Г-1» побудований нею особисто за її власні кошти. Оскільки відповідач протягом трьох років після розірвання шлюбу не звернувся до суду з позовом про поділ майна подружжя, тобто пропустив строк позовної давності, крім того складаючи розписку визнав, що йому відомо про купівлю та будівництво будинку за її власні кошти, тому просить визнати майно набуте нею під час перебування у шлюбі з [PERSON] визнати її особистою власністю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи в свою відсутність та про підтримання позову. Відповідач [PERSON] про місце, день та час розгляду справи повідомлений на підставі ч.3 ст.76 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного провадження, позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено копією договору купівлі-продажу від 11.03.1977 року та копією свідоцтва про право власності від 24.11.1999 року, а.с.9-10,13, що позивачу належить житловий будинок «А-1», загальною площею 30,5 кв.м., житловою площею 17,8 кв.м., житловий будинок «Г-1», загальною площею 38,0 кв.м., житловою площею 13,0 кв.м., з надвірними спорудами: сарай «Б», вбиральня «В», водоколонка «І», забор «н1», ворота «н2», що розташований на земельній ділянці площею 789 кв.м. по [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про кладення шлюбу, а.с.8, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.01.1975 року. Згідно рішення Тернівського районного суду від 23.09.2003 року, а.с.18, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно копії домової книги, а.с.20-23, відповідач був зареєстрований у спірному домоволодінні з 1975 р. по 2000 рік. [PERSON] в розписці від 25.05.2000р., а.с.20, зазначив, що будинок «А-1» його дружина [PERSON] придбала за власні кошти, а будинок «Г-1» будувала самотужки, також за особисті кошти. Кошти на будівництво домоволодіння він не давав. Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України,( в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ст.. 57 ч.1 п.3 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно ст. 72 ч.2 СК України - до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Оскільки позивач [PERSON] придбала за власні кошти житловий будинок «А-1», з господарчими спорудами, а житловий будинок «Г-1» побудувала за власні кошти, що визнано відповідачем [PERSON] згідно розписки від 25.05.2000 р., суд вважає можливим визнати житловий будинок «А-1», загальною площею 30,5 кв.м., житловою площею 17,8 кв.м., житловий будинок «Г-1», загальною площею 38,0 кв.м., житловою площею 13,0 кв.м., з надвірними спорудами: сарай «Б», вбиральня «В», водоколонка «І», забор «н1», ворота «н2», що розташовані на земельній ділянці площею 789 кв.м. по [ADDRESS], особистою приватною власністю [PERSON]. На підставі ст.ст. 57, 72 СК України,

Outcome: approved