Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

7 лютого 2017 р. позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між ним та відповідачем був укладений договір позики. Відповідно до умов договору, він - позикодавець по договору, передав відповідачу - позичальнику за договором грошову суму у розмірі 10000 доларів США, що є еквівалентом 271922, 42 грн. станом на 30.01.2017 р., а відповідач зобов'язався повернути вказану суму у строк до січня 2015 р. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, гроші позивачу не повернув у зазначений строк, тому просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за невиконання договору позики в розмірі 271922, 42 грн. та судовий збір в розмірі 2719,22 грн. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі, порядок прийняття і наслідки ухвалення заочного рішення позивачу відмові та зрозумілі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини суду не повідомив. З огляду на це, враховуючи відсутність заперечень з боку представника позивача відповідно до ст. 224, 225 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між позивачем та відповідачем був укладений договір позики. Відповідно до умов договору, позивач, позикодавець по договору, передав відповідачу, позичальнику за договором грошову суму у розмірі 10000 доларів США, що є еквівалентом 271922, 42 грн. станом на 30.01.2017 р., а відповідач зобов'язався повернути вказану суму у строк до січня 2015 р. (а.с.5). Договір позики відповідає вимогам ст.ст. 1046, 1047 ЦК України. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, зробленому на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 вересня 2013 року (за справою № 6-63 цс 13) - письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. За ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником в момент передачі йому суми позики. /а.с.5/. Відповідно до ст.ст. 526,527 ЦК України, зобов'язання взяті сторонами за договором повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Позивач виконав свої зобов'язання належним чином - надав грошову суму відповідачу у розмірі 10000 доларів США, що є еквівалентом 271922, 42 грн. станом на 30.01.2017 р. Але відповідачем умови зазначеного договору порушені та належним чином не виконані. В порядку ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 509 ЦК України, договір є підставою для виникнення цивільного обов'язку. Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення до суду, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за договором позики, грошові кошти позивачу не повернув. Таким чином, неналежне виконання відповідачем умов договору позики, в частині несвоєчасного його виконання, тягне за собою цивільно-правову відповідальність, що передбачена як умовами укладеного між сторонами договору, так і вищенаведеними нормами Цивільного кодексу України. Тому відповідач має відповідати перед позивачем за порушення договірних зобов'язань. Крім того позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2719,22 грн. У відповідності зі ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, позов позивача підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.509,526, 626, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд, -

Outcome: approved