Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

29.07.2019 року [PERSON] звернулась з позовом в інтересах позивача, в якому просила: встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] в сщ. Бандурка Первомайського району, Миколаївської області; визнати за [PERSON] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в сщ. Бандурка Первомайського району, Миколаївської області; визнати за [PERSON] , право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0989 га, кадастровий номер 4825486700:11:007:0005, що розташована по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в сщ. Бандурка Первомайського району, Миколаївської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] в сщ. Бандурка, Первомайського району, Миколаївської області померла мати позивачки [PERSON] , і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається з житлового будинку та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0989 га, що розташовані по [ADDRESS] . 12.06.1992 року мати позивачки склала заповіт, що був посвідчений секретарем виконкому Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, реєстровий номер 126, за умовами якого заповіла позиваці зазначений вище житловий будинок. Спадщину після смерті матері прийняла позивачка, шляхом подачі відповідної заяви до Другої Первомайської держнотконтори Миколаївської області, але оскільки, заповітом не охоплено земельну ділянку та тому, що позивачка не може підтвердити факт належності заповіту саме їй, через помилки у написанні її прізвища, вона бажає спадкувати не за заповітом, а за законом. Проте, коли вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, їй було відмовлено, про що нотаріусом була винесена постанова від 17.07.2019 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. При цьому нотаріус роз`яснила, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. Житловий будинок по [ADDRESS] належав спадкодавиці на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Софіївської сільської Ради народних депутатів від 20.09.1995 року, що підтверджується довідкою КП «ПМБТІ». Земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0989 га, що розташована по [ADDRESS] дійсно належала спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 778722, виданого 29.12.2009 року, що підтверджується копією державного акту та Витягом з ДЗК, що додаються. Не можливо отримати дублікат правовстановлюючого документа, стороною якого є фізична особа, правоздатність якої припинилася внаслідок її смерті. Крім того, прізвище матері позивачки у свідоцтві про смерть записане як « [PERSON] », а у реєстрі актів цивільного стану щодо народження позивачки, її прізвище українською мовою записане як « [PERSON] », тому для оформлення спадщини їй також необхідно встановити факт, що вона, [PERSON] є донькою [PERSON] . Слід зазначити, що свідоцтво про народження є первинним документом і у ньому прізвище матері позивачки записане як « [PERSON] », але під час отримання паспорту громадянина України, прізвище матері позивачки було записане з помилкою, а саме « [PERSON] ». За життя спадкодавиця не звертала уваги на помилку, а на даний час її виправити неможливо, оскільки вона померла і у зв`язку з цим її право та дієздатність припинилася. Підтвердженням факту, що [PERSON] була матір`ю Позивачки є той факт, що спадкодавця склала заповіт на свою доньку, яка на той час змінила дівоче прізвище на прізвище чоловіка, [PERSON] . Слід зазначити, що після розірвання шлюбу з « [PERSON] », позивачці також помилково записали її прізвище як « [PERSON] », що свідчить про невірний переклад її прізвища та прізвища її матері на українську мову. Із доданих до заяви документів також вбачається, що ім`я та по батькові матері Позивачки у свідоцтві про її народження співпадають з ім`ям та по батькові спадкодавці, що записані у свідоцтві про його смерть та у заповіті. Позивач в підготовче засідання не з`явився, а її представник надала заяву в якій позов підтримала повністю і просила його задовольнити, а справу просить слухати у відсутність її та позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав заяву з проханням розглядати справу у відсутність його представника, а позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Ст. 200 ч.3 ЦПК України передбачає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі викладеного, враховуючи відсутність обґрунтованого сумніву у визнанні обставин, суд знаходить доведеними позовні вимоги про стягнення аліментів та такими, що підлягають задоволенню згідно ст. 293 ч.2 п.5 ЦПК України та ст. ст. 392, 1216, 1218 ЦК України.

Outcome: approved