overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

30 червня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. З 01 вересня 2007 року, сторони перебувають в юридичному шлюбі (а.с.3). Від даного шлюбу, у них народився син [PERSON], 17 грудня 2008 року (а.с.4), який проживає разом з [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Мотивуючи тим, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає, але в недостатньому розмірі тому позивачка і просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини. В судове засідання позивачка не зявилася, проте завчасно подала заяву в якій заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, просила слухати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але завчасно подав заяву в якій позовні вимоги визнав, проти позову не заперечував, просив справу слухати у його відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх\~ осіб,\~ які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності\~ осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Враховуючи, що відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, та що відповідач визнав заявлені вимоги, то суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

30 червня 2016 року представник ПАТ КБ Приват Банк [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON]суму боргу за кредитним договором № NKН3R215663073 від 14.09.2012 року у сумі 11247,47 гривень, а також судовий збір в розмірі 1378,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак напередодні направив заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 30.07.2016 року, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд у відповідності до вимог ст. ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 КПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 14.09.2012 року укладено кредитний договір № NKН3R215663073 про надання кредиту у розмірі 6031,47 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись у встановленому банком (позивачем) порядку, а саме: щомісяця в період сплати, позивальник (відповідачка) повинен надати банку (позивачу) грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. \~\~\~\~ Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання не виконував в повному обсязі, у звязку з чим \~станом на 14.09.2012 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 11247,47 грн., з яких: -\~заборгованість за кредитом 3878,41 грн.; -\~заборгованість по процентам за користування кредитом 3,92 грн.; - заборгованість по комісії за користування кредитом 995,17 грн.; - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 5358,19 грн.; - штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; -\~штраф (процентна складова) 511,78 грн. \~ Згідно зі ст.ст. 525,526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача \~судовий збір у розмірі 1378,00 гривень. Таким чином, у відповідності до ст.ст. 526, 549, 550, 554, 1054 ЦК України, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

30 червня 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 14039 грн. 06 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 22 вересня 2007 року між сторонами було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом (а/с 16). Відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 09 травня 2016 року утворилася заборгованість в сумі 14039 грн. 06 коп., з якої 12894 грн. 34 коп. загальна заборгованість по кредиту, 1144 грн. 72 коп. заборгованість по судовим штрафам, що підтверджується розрахунком. (а/с 14). Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягає задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

30 червня 2016р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на даний час шлюбні відносини з відповідачем припинилися. Після розірвання шлюбу діти залишилися на утриманні позивача, але коштів які вона отримує не достатньо для нормального розвитку та виховання дітей, тому вважає, що відповідач зобов'язаний надавати кошти для їх матеріального забезпечення. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та пояснила, що вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть, після розірвання шлюбу діти залишилися на її утриманні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копій свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06 листопада 2007 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06 травня 2009 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року (а.с. 8, 9). Відповідно до ст. 180 СК України, обов'язок утримання дітей до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків, тому відповідач повинен брати участь у витратах на утримання дітей. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання батьком обов'язку по утриманню дітей, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів є обґрунтованими. З підстав ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

30 червня 2016 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши наступне. Вона з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебувала. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка вказує на те, що відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на неповнолітню дитину, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, в звязку з чим вона змушена була звернутися до суду з цим позовом, де просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутків, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття. На користь третіх осіб з відповідача стягнення не проводяться. Позивачка в судове засідання не зявилась, надавши зяаву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні (а.с. 2). Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON]І.у розмірі 1/4 частини усіх видів прибутку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», який набрав законної сили з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

30 червня 2016 р. представник заявника /а.с.4/ звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме: встановити той факт, що померлий 31 грудня 2015 року, [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO], а вона є його донькою. В судове засідання заявник та представник заявника не зявилися, в своїй заяві представник заявника просила справу розглядати без її присутності, просила вимоги, викладені в заяві, задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надавши на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути без його присутності, вимоги викладені в заяві, вважає такими, що підлягають задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: як встановлено в судовому засіданні, 31 грудня 2015 року помер батько заявника [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть /а.с.8/. Оформити свої спадкові права після померлого батька заявник не має змоги, оскільки свідоцтво про народження заявника, яке підтверджує родинні відносини, втрачено, можливість відновити його відсутня, так як заявник народилася в м. Перово Московської області, тобто в іншій державі. В своєму заповіті [PERSON] зазначив, що заповідає все своє майно своїй дочці [PERSON] /а.с. 7/. В своїх поясненнях [PERSON], підтвердила факт того, що померлий [PERSON] був батьком [PERSON], цей факт їй відомий в силу тривалого знайомства з родиною [PERSON] Наданий фотознімок суд не може прийняти до уваги відповідно до ст. 59 ЦПК України, оскільки не відомо, коли він зроблений та хто на ньому зображений. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Враховуючі наведене, так як в судовому засіданні встановлено, що померлий [PERSON] є батьком заявника [PERSON], тому суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

30 червня 2017 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Сторони в судове засідання не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач позов визнав. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Під час перебування сторін у шлюбі, у них народилася дитина - син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім'ї є неможливим. а таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Враховуючи, що позивач просить залишити їй шлюбне прізвище, відповідно до статті 113 СК після розірвання шлюбу їй необхідно залишити її шлюбне прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

30 червня 2017 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON]М (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. У судове засідання позивач не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, на заочний розгляд справи погодилась. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до статті 74 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК) за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 197 ЦПК, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1 серпня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І - ЕЛ № 016065. Під час перебування сторін у шлюбі, у них народилися діти - син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ЕЛ № 011973 (а.с.6), І-ЕЛ № 041287 (а.с.6) та серії І-ЕЛ № 092248 (а.с.7). Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сімї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Враховуючи, що позивач просить залишити їй шлюбне прізвище, відповідно до статті 113 СК після розірвання шлюбу їй необхідно залишити її шлюбне прізвище «Нескуба». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

30 червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Донецького фізико - технічного інституту ім. О.О. Галкіна [PERSON] Наук України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed