Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

29 вересня 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі- ПАТ «Дельта Банк») звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 009-02520-060213 від 06.02.2013 року, відповідно до якого позивач зобов'язався відкрити відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в гривні, та встановити ліміт кредитної лінії в розмірі 15000 грн. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, відкривши відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] , та встановивши відповідачеві ліміт кредитної лінії в розмірі 15000 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 10.06.2014р. не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка в загальній сумі становить 19558,87грн., з них: заборгованість за тілом кредиту: 13998,34 грн., прострочене тіло кредиту - 2126,28грн., заборгованість за відсотками - 3434,25грн. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] в користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 19558,87грн. та судові витрати, пов'язані з розглядом справи . Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, хоча належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки. Про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача по наявних матеріалах та зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч.1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. З матеріалів справи вбачається, що публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 009-02520-060213 від 06.02.2013 року, відповідно до якого позивач зобов'язався відкрити відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в гривні, при цьому банк встановив ліміт кредитної лінії в розмірі 15000 грн. Судом встановлено, що банк взяті на себе зобов'язання за договором виконав, відкривши відповідачеві картковий рахунок [NUMBER], та встановивши відповідачеві ліміт кредитної лінії в розмірі 15000 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 10.06.2014р. не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка в загальній сумі становить 19558,87грн., зокрема: заборгованість за тілом кредиту: 13998,34 грн., прострочене тіло кредиту - 2126,28грн., заборгованість за відсотками - 3434,25грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення; з відповідача слід стягнути на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі.

Outcome: approved