Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

31.03.2014 року позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом, просить визнати недійсним договір іпотеки від 01.02.2008 року, укладений між АК «ТАВРИКА» і [PERSON], посилаючись на те, що даний договір не відповідає вимогам закону, оскільки вона, як дружина [PERSON], який помер [INFO] року за життя останнього, не давала письмової згоди на укладення вищезазначеного договору іпотеки від 01.02.2008 року. У судовому засіданні позивачка зі своїм представником, позов підтримали і просили про його задоволення. Представник відповідача позов не визнав і посилаючись на його безпідставність, просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа - приватний нотаріус у судове засідання не з'явився, надіславши до суду листа з проханням розглядати справи за її відсутності. Інші треті особи до суду не з'явились і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надали, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивачка її представник та представник відповідача не заперечували проти розгляду справи по суті за відсутності третіх осіб по справі. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що у матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті за відсутності третіх осіб по справі. Вислухавши пояснення позивачки та представників сторін по справі, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії витягу із статуту відповідача, останній є правонаступником акціонерного банку «Таврика». Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про укладення шлюбу від 25.12.2014 року, позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON]. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії договору про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 11-08-КЛ від 01.02.2008 року, укладеного між АБ «Таврика» і ТОВ «Полібудсервіс Плюс», банк відкрив товариству відкличну кредитну лінію з лімітом в сумі: 1300000 грн. строком з 01.02.2008 року по 29.01.2010 року. Зазначений договір від імені ТОВ «Полібудсервіс Плюс» уклав [PERSON], як директор ТОВ «Полібудсервіс Плюс». Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії договору іпотеки від 01.02.2008 року, укладеного між АБ «Таврика» і [PERSON], останній у забезпечення повного і своєчасного виконання ТОВ «Полібудсервіс Плюс» договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 11-08-КЛ від 01.02.2008 року, надав у іпотеку [ADDRESS] Зазначена [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору від 26.05.2005 року. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про смерть від [INFO] року, [PERSON] помер [INFO] року. У процесі розгляду справи, третя особа - приватний нотаріус, надіслала до суду копію посвідченої нею заяви від 01.02.2008 року з якої вбачається, що позивачка давала письмову згоду на передачу в іпотеку її чоловіком [PERSON] [ADDRESS] 24.06.2014 року від позивачки до суду надійшло клопотання про призначення по справі почеркознавчої експертизи. 03.07.2014 року до канцелярії суду від позивачки надійшло нове клопотання про призначення по справі технічної експертизи. У судовому засіданні позивачка разом із своїми двома представниками, клопотання про призначення по справі технічної експертизи підтримали і просили про його задоволення. Що ж стосується клопотання про призначення по справі почеркознавчої експертизи, то позивачка від нього відмовилась і просила це клопотання не розглядати. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.07.2014 року по справі було призначено судову технічну експертизу, проведення якої, було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз і на вирішення експертам поставлено питання: «- чи відповідає давність виконаного підпису від імені [PERSON] на нотаріально посвідченій заяві, засвідченій приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу [PERSON] даті 01.02.2008 року. Якщо ні, то коли його виконано». Оплату за проведення експертизи, було покладено на позивачку. 08.12.2014 року до суду були повернуті матеріали справи з додатками, без проведення експертизи листом КНДІСЕ від 24.11.2014 року і в якому зазначено, що експертиза не була проведена лише у зв'язку з не проведенням оплати експертизи. У судовому засіданні позивачка заявила клопотання про призначення судової технічної експертизи, проведення якої, просила доручити ТОВ «Київський експертно-дослідний центр» для надання відповіді на питання: «чи відповідає давність виконаного підпису від імені [PERSON] на нотаріально посвідченій заяві, засвідченій приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу [PERSON] даті 01.02.2008 року. Якщо ні, то коли його виконано». При цьому, будь-яких конкретних правових доказів, що призначена судом експертиза, не була проведена не з її вини, позивачка зі своїм представником, суду не надали і судом таких доказів, не здобуто. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24.12.2014 року в задоволенні повторного клопотання про призначення судової технічної експертизи відмовлено з підстав уникнення безпідставного затягування розгляду справи по суті. Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь в справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь в справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь в справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких конкретних правових доказів, які б давали правові підстави для задоволення позову, позивачка зі своїм представником, суду не надали і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов задоволенню не підлягає за недоведеністю позовних вимог. Оскільки позов не задовольняється, то відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, понесені позивачкою судові витрати, покладаються на позивачку.

Outcome: dismissed