Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

30 січня 2019 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання повнолітньої доньки [PERSON] [INFO], вказавши на те, що відповідач є її батьком. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем розірвано 02.08.2011 року. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.04.2011 року було вирішено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 400 грн щомісячно, починаючи з 22.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що на даний час донька навчається на першому курсі факультету будівництва та дизайну денної форми навчання за контрактом. Вартість першого року навчання становить 16900 грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати допомогу на утримання доньки. На підставі викладеного та з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 гривень щомісячно на період навчання дитини, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьохрічного віку та стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] додаткові витрати на навчання доньки [PERSON] за перший та другий семестр навчального року в сумі 8450 (вісім тисяч чотириста п'ятдесят) гривень та судові витрати по справі. На адресу суду представник позивача подала заяву про розгляду справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши документи справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ 042591 (а.с.4). \~ \~ \~ \~Згідно довідки №3927 від 23.01.2019 року вбачається, що [PERSON] 01.09.2018 року зарахована до Луцького національного технічного університет і в даний час навчається на першому курсі факультету будівництва та дизайну денної форми навчання за контрактом. Термін закінчення вузу 30.06.2022 (а.с. 8). \~ \~ \~ \~Згідно договору №33 ФБД про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою від 11.08.2018 року вбачається, що [PERSON] навчається у Луцькому НТУ на денній формі навчання, вартість за весь строк навчання становить 67600 грн. Вартість за перший рік навчання 16 9000 грн (а.с. 9, 10 ). \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 200 СК України при призначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не є меншим 23 років; продовження навчання ними; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] на даний час не працює, оскільки навчається на денній формі навчання. Також судом встановлено, що відповідач працює, має регулярний, сталий дохід. \~ \~ \~ \~На думку суду, оскільки відповідач є працездатним та працює, а тому зобовязаний утримувати доньку-студента, яка потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням. Тому суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 гривень щомісячно на період навчання дитини, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьохрічного віку. За змістом ст. 141 СК України\~батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обовязком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Згідно ч. 1\~ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно ч. 3\~ст. 185 СК України, додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З копій наданих позивачем квитанцій вбачається, що позивач сплатила 16\~900 грн за 2018 навчальний рік (а.с. 11, 12). Отже з відповідача підлягають стягненню додаткові витрати на навчання за перший та другий семестр навчального року в сумі 8450 грн . Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача судовий збір

Outcome: approved