Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

29 квітня 2016 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі за текстом - Банк, позивач) звернулося до суду із зазначеним позовом до відповідачів, який в подальшому уточнили (а.с.2-3,42-43). В обгрунтування позовних вимог Банк зазначив, що 06 жовтня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Пологівського відділенні №3006 та [PERSON] був укладений кредитний договір №566, за умовами якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 100 тис. грн. строком на 120 місяців зів сплатою 21,5 % річних. 06 жовтня 2008 року між Банком та [PERSON] для забезпечення виконання умов кредитного договору №566 був укладений договір іпотеки (далі за текстом - договір іпотеки), предметом якого є житловий будинок [ADDRESS] [PERSON] були порушені умови кредитного договору №566, у зв'язку з чим Банк звертався до Пологівського райсуду Запорізької області з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. 01 квітня 2010 року Пологівським райсудом Запорізької області було постановлене рішення, яким позовні вимоги Банку були задоволенні. Було звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з публічних торгів житлового будинку [ADDRESS] рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №566 від 06 жовтня 2008 року в розмірі 118963,44 грн., усунуті перешкоди в користуванні житловим будинком, шляхом виселення та зняття з реєстрації всіх осіб, які зареєстровані або фактично проживають у зазначеному приміщенні без надання іншого житла. Рішення суду від 01 квітня 2010 року не виконане. Постановою держвиконавця відділу ДВС Пологівського райуправління юстиції від 18 серпня 2015 року відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого листа №2-79/2010 від 24 вересня 2010 року у зв'язку з незрозумілістю, яких саме осіб необхідно виселити з житлового будинку [ADDRESS]. 03 березня 2016 року Банк звернувся до Пологівського райсуду Запорізької області з заявою про роз'яснення рішення суду від 01 квітня 2010 року в частині виселення та зняття з реєстрації всіх осіб, які зареєстровані або фактично проживають у [ADDRESS]. Ухвалою Пологівського райсуду Запорізької області від 12 квітня 2016 року у роз'ясненні судового рішення було відмовлено. Банком встановлено коло осіб, які зареєстровані в житловому будинку, який є предметом договору іпотеки, у зв'язку з чим з посиланням на ст.ст.98,109 Житлового кодексу України, Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» просили постановити судове рішення, яким виселити без надання іншого житлового приміщення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS] і зняти їх з реєстраційного обліку у зазначеному житловому будинку. Судові витрати просили покласти на відповідачів. У судове засідання представник Банку Прохода І.В., яка діє на підставі довіреності на а.с.68, надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги підтримує і просить задовольнити їх в повному обсязі. Не заперечує проти постановлення у справі заочного рішення (а.с.67). Відповідачі, місце реєстрації яких за адресою, зазначеною Банком у позові, підтверджене належним чином (а.с.34-36), будучи повідомленими про явку в судове засідання двічі відповідно до вимог абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України (а.с.48-51,60,62-64), в судове засідання не явилися, з заявами про розгляд справи в їх відсутність або про відкладення розгляду справи з певних підстав до суду не зверталися, у зв'язку з чим суд постановляє у справі заочне рішення за їх відсутність за наявних у справі доказів згідно ст.224 ЦПК України, проти чого не заперечує представник позивача. Представник Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області як третьої особи у справі Кулик Ю.К., яка діє на підставі довіреності на а.с.70, надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність і прийняти рішення відповідно до вимог діючого законодавства України (а.с.69). Голова Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області як третя особа у справі надала суду письмову заяву, в якій просять справу розглянути без представника сільської ради, постановити рішення у справі на розсуд суду (а.с.71). Третя особа [PERSON], місце реєстрації якого за адресою, зазначеною Банком у позові, підтверджена належним чином (а.с.37), будучи повідомленим про явку в судове засідання двічі відповідно до вимог абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України (а.с.52,61), в судове засідання не явився, з заявами про розгляд справи в його відсутність або про відкладення розгляду справи з певних підстав до суду не звертався, у зв'язку з чим суд розглядає справу в його відсутність за правилами ст.169 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог представником Банку, думки представників третіх осіб щодо заявленого позову, дослідивши письмові матеріали справи, дав оцінку добутим у судовому засіданні доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом у судовому засіданні встановлено, що 06 жовтня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Пологівського відділенні №3006 та [PERSON] був укладений кредитний договір №566, за умовами якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 100 тис. грн. строком на 120 місяців зів сплатою 21,5 % річних (а.с.4-6). 06 жовтня 2008 року між Банком та [PERSON] для забезпечення виконання умов кредитного договору №566 від 06 жовтня 2010 року був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Черкун В.І. за реєстровим номером 2503. Згідно п.1.2 договору іпотеки предметом цього договору є житловий будинок [ADDRESS] Пологівського району Запорізької області загальною площею 166,4 кв.м, житловою площею 40,7 кв.м. Відповідно до п.3.1.3договору іпотеки Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання за кредитним договором та/або цим договором (а.с.7-10). З рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 01 квітня 2010 року (справа №2-79/2020) встановлено, що [PERSON] були порушені умови кредитного договору №566 від 06 жовтня 2008 року, у зв'язку з чим позовні вимоги Банку до нього про звернення стягнення на предмет іпотеки, усунення перешкод в праві користування були задоволені. Було звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з публічних торгів житлового будинку [ADDRESS] рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №566 від 06 жовтня 2008 року в розмірі 118963,44 грн., і усунуті перешкоди в користуванні житловим будинком шляхом виселення та зняття з реєстрації всіх осіб, які зареєстровані або фактично проживають у зазначеному приміщенні без надання іншого житла (а.с.12-13). Рішення суду від 01 квітня 2010 року набрало чинності і було звернуто до примусового виконання (а.с.13), проте до теперішнього часу не виконане, що вбачається з постанови держвиконавця відділу ДВС Пологівського райуправління юстиції від 18 серпня 2015 року про відмову в прийнятті до провадження виконавчого листа №2-79/2010 від 24 вересня 2010 року у зв'язку з незрозумілістю, яких саме осіб необхідно виселити з житлового будинку [ADDRESS] (а.с.16), і ухвали Пологівського райсуду Запорізької області від 12 квітня 2016 року про відмову в роз'ясненні судового рішення від 01 квітня 2010 року (а.с.14). Згідно відомостей Інженерненської сільської ради на а.с.34-38 встановлено, що у житловому будинку, який є предметом іпотеки, зареєстровані всі відповідачі у даній цивільній справі. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 21 серпня 2008 року встановлено, що [PERSON] продала належний їй житловий будинок [ADDRESS] Пологівського району Запорізької області [PERSON]. [PERSON] зобов'язалася на підставі п.13 договору купівлі-продажу звільнити проданий нею житловий будинок до 01 вересня 2008 року. Відповідно до п.7 договору купівлі-продажу житлового будинку [PERSON] заявила, що відповідно до Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» право користування цим будинком у малолітніх, неповнолітніх дітей відсутнє. З боку [PERSON] при укладанні договору іпотеки цей же факт підтверджений письмовими нотаріально посвідченими заявами (а.с.17,18,21). З вимог про звільнення житлового будинку на а.с.20-22 встановлено, що Банк на виконання вимог ст.109 ЖК України 05 січня 2016 року запропонував відповідачам у справі добровільно звільнити житловий будинок [ADDRESS]. Згідно ст.98 ЖК України наймача, що залишився проживати в попередньому приміщенні (одночасно користуючись за договором найму наданим приміщенням), слід вважати тимчасовим мешканцем, який не набуває права користування цим приміщенням незалежно від строку проживання в ньому і підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення. Згідно ч.3 ст.109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення. Якщо мешканці не звільняють помешкання у встановлений законом строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Проаналізував добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Банку в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що як повнолітні відповідачі у справі, так і малолітні відповідачі у справі [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] ні на день укладення договору іпотеки, ні на день постановлення рішення у справі не мають права користування спірним житловим будинком. При постановленні судового рішення суд відзначає, що згідно рішення Інженерненської сільської ради №21 від 20 листопада 2015 року назва [ADDRESS] змінена на [ADDRESS] За правилами ст.88 ЦПК України з повнолітніх відповідачів у справі суд стягує на користь Банку понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1378 грн. згідно квитанції на а.с.1.

Outcome: approved