Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

30.05.2018 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 12 серпня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 79, між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Вказала, що від шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що вони разом з відповідачем офіційно проживали спільно понад 11 років. вони вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Нажаль, в останній час їхнього сімейного життя, вони не могли разом виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми та постійно сперечалися. Сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. У зв'язку із цим, у вересні 2017 року вони прийняли спільне рішення, що їм краще проживати окремо. Відповідач покинув будинок, так як вини проживали в квартирі її батьків. З того часу вони з відповідачем не спілкуються. Також зазначила, що відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім'ї, він не хотів підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Вони з відповідачем не проживають спільно однією сім'єю на протязі останніх пів року, а від осені 2017 року взагалі ні одного разу не бачились, з дитиною контакт не підтримує. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Крім того, їхня донька яка була народжена за час шлюбу, проживає та буде проживати з нею, це рішення вони прийняли спільно з відповідачем. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 12 серпня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 79. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - [PERSON]. Неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] року просить залишити проживати з нею. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але від неї до суду надійшло клопотання, в якому вона просить справу розглянути без її участі та участі її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшло клопотання в якому він позовні вимоги визнає та просить справу розглянути без його участі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 12 серпня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 79, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], у сторін від спільного шлюбу є неповнолітня дитина: донька - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою в [ADDRESS], що підтверджується довідкою виданою виконкомом Хотинської міської ради Чернівецької області № 2132 від 19.05.2018 року. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і сторони не бажають зберегти сім'ю. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім'я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 1409,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved