Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

30.05.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що [INFO] року помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщину, зокрема, у вигляді обумовленого житлового будинку. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину в передбаченому законом порядку. Але, при звернені останньої до нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно, отримала відмову в зв'язку з відсутністю відмітки реєструючого органу або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа, що, в свою чергу стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Позивачка, її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Надали пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд прийшов до наступного. Так, згідно положень Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 17.09.2008 року виконкомом Прибужанівської сільської ради Вознесенського району ). За життя останній, відповідно до договору купівлі - продажу, посвідченого 10.11.1976 року секретарем виконавчого комітету Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, придбав житловий будинок в с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області. Даний договір зареєстровано в книзі записів нотаріальних дій за 1976 рік, реєстровий № 334, а також внесені відомості до погосподарської книги за № 83. В подальшому обумовленому будинку було присвоєно адресу: [ADDRESS], згідно рішення виконавчого комітету Прибужанівської сільської ради за № 42 від 23.10.1987 року, за № 6 від 31.01.2014 року (уточнення адреси). Заповіт на випадок смерті [PERSON] не склав. Спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину після його смерті, є [PERSON], що вбачається з повідомлення Другої Вознесенської державної нотаріальної контори за № 785/01-09 від 10.06.2014 року. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом, в тому числі шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не виявлено. Проте, при зверненні до нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, позивачка отримала відмову через те, що спадкодавець за життя не здійснив в передбаченому законом порядку реєстрацію належного йому нерухомого майна. Згідно ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій, в тому числі для видачі свідоцтва про право на спадщину, документи, якщо вони не відповідають вимогам закону. Відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Таким чином, враховуючи вказані обставини, суд прийшов до висновку, що обраний позивачкою спосіб захисту відповідає вимогам діючого законодавства, може бути застосований судом до даних правовідносин, тому відповідно до ст. 16 ЦК України цивільне право позивачки підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved