Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

: 30 квітня 2021 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , яка також представляє інтереси неповнолітнього [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання [PERSON] особою, такою, що втратила право на користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи свої вимоги наступним, так, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . Вказана квартира належить останнім відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12.02.2008 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Криворізької міської ради народних депутатів. У зазначеній квартирі зареєстрований [PERSON] , який являється колишнім чоловіком [PERSON] та який не мешкає за вищезазначеною адресою з квітня 2019 року. Місцезнаходження відповідача на даний час невідомо, тобто зняття з місця реєстрації за його власною заявою не є можливим, у зв`язку з чим позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом та просять визнати відповідача - [PERSON] таким що втратив право користування квартирою. Ухвалою суду від 16 червня 2021 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.(а.с.18) Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи за наявними у суду матеріалами. Позивачі в судове засідання не з`явилися, поза межами судового засідання надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, про що в матеріалах справи є документальні підтвердження. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав відзиву на позов, не надав суду жодної заяви або клопотання про розгляд справи за його відсутністю або про відкладення справи. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки до суду невідомі. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивачів, підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12.08.2008 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Криворізької міської ради народних депутатів квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях по ј частині кожному. (а.с.15) Відповідач [PERSON] , зареєстрований за вищевказаною адресою, однак не проживає там з квітня 2019 року, що підтверджується актом складеним мешканцями будинку за адресою [ADDRESS] (а.с.16) Крім того, згідно довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради № 7358 від 18.05.2021 року підтверджено, що в будинку [ADDRESS] залишається зареєстрованим відповідач [PERSON] (а.с.23). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України визнано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Всім власникам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Будь-яких обов`язків та обмежень у реалізації свого права власності, як власника квартири, для мене законом не встановлено, а тому обмеження, які встановлюються мені відповідачами є незаконними та такими, що підлягають усуненню. Окрім того, ст. 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки відповідач в квартирі не проживає з квітня 2019 року, будь-якої домовленості між сторонами щодо користування житлом немає, відповідно можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved