overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

31.08.2015 р [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову вказує, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 13.06.2000 року вона є власником будинку № 60 по вул. Ковельська в м.Кривому Розі. В теперішній час в будинку зареєстрована вона та її син [PERSON] [PERSON] не мешкає у квартирі з листопада 2006 року. Про місце його проживання їй не відомо. Реєстрація відповідача в квартирі створює труднощі у користуванні та володінні житлом, на відповідача нараховуються комунальні послуги, які він не сплачує. Позивач просить визнати [PERSON] втратившим право користування житловим будинком № 60 по вул. Ковельська в м. Кривому Розі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через житловий орган за місцем реєстрації згідно ст.76 ч.3 ЦПК України, оскільки відповідач за місцем реєстрації не проживає. Третя особа - Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 30.06.2000 року [PERSON] належить житловий будинок № 60 по вул. Ковельська в м. Кривому Розі а.с. 7. Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому будинку осіб від 26.08.2015 року та акту від 26.08.2015 року підписаного сусідами та завіреного квартальним комітетом № 13 виконавчого комітету Тернівської районної ради м. Кривого Рогу - а.с. 9,10, [PERSON] зареєстрований в житловому будинку № 60 по вул. Ковельська в м. Кривому Розі, але з листопада 2006 року не проживає. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач зареєстрований в житловому будинку № 60 по вул. Ковельська в м. Кривому Розі, на нього нараховуються комунальні послуги, проте в квартирі він не мешкає понад один рік, не сплачує комунальні послуги, що створює перешкоди позивачу у володінні та користуванні житловим приміщенням, тому суд вважає необхідним визнати [PERSON] втратившим право користування житловим будинком № 60 по вул. Ковельська в м. Кривому Розі. На підставі ч.2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

31.08.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення права на частку майна, що є спільною частковою власністю, у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35), який в подальшому уточнив (а.с. 36-38), посилаючись на те, що він є власником 3/4 частин квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності та договору дарування. Власником 1/4 частини вищевказаної квартири є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності. На момент звернення до суду відповідач своєю часткою майна не користується, його частка є невеликою, виділу окремо не підлягає, так як квартира є неподільною річчю, добровільно вирішити питання поділу майна спірної квартири не бажає, чим перешкоджає йому користуватися та розпоряджатися квартирою на власний розсуд, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач не зявився, та надав суду заяву про часткове підтримання своїх позовних вимог та відмову від позовних вимог про виплату компенсації вартості частки квартири та судових витрат. Просив слухати справу у його відсутність (а.с. 74). Представник позивача [PERSON] не з'явилась до судового засідання, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, з урахуванням відмови позивача від частини позовних вимог, та про слухання справи в їх відсутності (а.с. 77.). Відповідач та його представник [PERSON] надали заяви, в яких визнали позовні вимоги в частині припинення права власності на квартиру та просили розглянути справу у їх відсутності (а.с. 75, 76). Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності сторін, представників позивача та відповідача. З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони є власниками квартири №46, розташованої за адресою Одеська область, місто Іллічівськ, вулиця 1 Травня, буд. 10 (а.с. 8-16). Позивачу належить 3/4 частки зазначеної квартири, а відповідачу 1/4 частка. Сторони визнали факт належності спільного використання цього майна та узгодили вартість квартири. Заяви на а.с. 74, 75 свідчать про виплату позивачем відповідачу компенсації вартості 1/4 частки квартири. Суд також бере до уваги і правові положення, встановлені ст. ст.\~183,\~365 ЦК України, на які було зроблено посилання у позові. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд бере до уваги визнання відповідачем позову (а.с. 75).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

31.08.2015р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, у якому просить суд визначити йому додатковий строку тривалістю в 3 (три) місяці для прийняття спадщини після смерті матері. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що його матірю була [PERSON] котра 10.10.2014р. [PERSON] померла, що підтверджуєть\-ся свідоцтвом про смерть серії І-ЕД № 418186 від 13.10.2014р. Як спадщина після смерті [PERSON] залишилась своєчасно невиплачена пенсія в розмірі 4988 грн. 52 коп. Коли [PERSON] звернувся до Старобільської державної нотаріальної контори, то нотаріус йому пояснила, що місце реєстрації у нього та матері різні, а тому вона не може прийняти документи для оформлення спадщини, а 6-ти місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини позивачем був пропущений. Рафайліська сільська рада надала позивачу довідку, що на час смерті [PERSON], вона мешкала за адресою: вул. К. Маркса, 10а та мешкала разом зі позивачем і вони разом вели сумісне господарство, але довідка видана органом, який знаходиться на території, яка не підконтрольна Україні. Мешкає він разом з матір'ю, але в їхньому подвір'ї знаходиться літня кухня, якій і було присвоєно адресу, будинок 10. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився. В своїй письмовій заяві проти задоволення позову не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: 10 жовтня 2014 року [PERSON] померла, що підтверджуєть\-ся свідоцтвом про смерть серії І-ЕД № 418186 від 13 жовтня 2014 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач [PERSON] з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], оскільки він, в звязку з подіями на Сході України не зміг подати вчасно подати заяву про прийняття спадщини. З урахуванням вищевикладеного суд позов задовольняє. На підставі ст. ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

31.08.2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила розiрвати шлюб мiж нею i відповідачем, зареєстрований 18.09.2004, актовий запис №8; пiсля розiрвання шлюбу залишити їй шлюбне прiзвище [PERSON]; стягнути з вiдповiдача на її користь 450 грн. на юридичну допомогу i 245 грн. за оплату судового збору, а всього 695 грн. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що 18.09.2004 р. мiж нею i вiдповiдачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №8. Позивачка вказує, що вiд шлюбу у них з вiдповiдачем 04.12.2004 р. народився син [PERSON] Давiд Юрiйович, який мешкає з нею i пiсля розiрвання шлюбу буде мешкати з нею. Матерiальну допомогу на сина позивачка отримує за рiшенням суду. [PERSON] зазначає, що у вiдповiдача є iнша родина, в якiй вiн i проживає, має там дитину. З того часу сином [PERSON] вiдповiдач не займається i з ним не спiлкується. Позивачка вказує, що шлюб iснує формально, примирення мiж нею i вiдповiдачем неможливе. Майна, яке пiдлягає роздiлу, у них немає. Позивачка [PERSON] в судове засiдання не з'явилась, до суду подала заяву, в якiй просила розглядати справу без її участi. Позовнi вимоги пiдтримала в повному обсязi. Вiдповідач [PERSON] в судове засiдання не з'явився, до суду подав заяву, в якiй просив справу слухати без його присутності. Позовнi вимоги стосовно розiрвання шлюбу визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що шлюб мiж [PERSON] i [PERSON] підлягає розiрванню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 18.09.2004 р., про що зроблено вiдповiдний актовий запис №8. Як вбачається з позовної зави, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, майнового спору немає; шлюб існує лише формально, а тому підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вiдповiдно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. [PERSON] на пiдтвердження понесених витрат надала до суду квитанцію №104 від 27.08.2015 р. про сплату судового збору в розмiрi 245,00 грн. Будь-яких доказiв на пiдтвердження понесених позивачкою витрат на правову допомогу надано не було. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору в розмірі 245,00 грн. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

31.08.2015р. [PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів (заробітку) щомісяця, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу 02.04.2010р. у них народилась донька Маргарита, яка проживає з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів (заробітку) щомісяця. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заперечення та просив стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх його заробітків (доходу). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 26.09.2009р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (а.с.5). Під час шлюбу 02.04.2010р. у сторін народилась донька Маргарита (а.с. 6), яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~ 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач працює, інших утриманців не має. Таким чином, враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

31.08.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі з 2012 року вона перебувала у цивільному шлюбі. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами вона була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі ? частин всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до її повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини позивачки, доньки [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, а.с.4. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, - а.с. 5 . За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно зі\~ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,182,183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

31.08.2015р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно, оскільки відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Просить їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав. Згоден виплачувати аліменти у розмірі 500 грн. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4). З 2012 року сторони спільно не проживають, дитина залишилася проживати з матір'ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає, ніде не працює. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини ( аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі статтею 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, а тому в інтересах малолітньої дитини, з урахуванням принципу співмірності та розумності, дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім цього з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір у сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

31.08.2015р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в якому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. А також зобов'язати Старобільський районний відділ Управління державної міграційної служби України Луганської області зняти відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що вона є власником домоволодіння яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Також посилається на те, що [PERSON] є її сином та зареєстрований належному їй будинку, але фактично за цією адресою не проживає з 2000 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позов та поросить суд задовольнити його повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник Старобільського РВ УДМС Зіньковський В.О. у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його присутності. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.03.2004р. на будинок [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] Згідно довідки виданої Чмирівською сільською радою №1987 від 25.08.15р. про склад сім'ї, [PERSON] 1945р.н. в тім що вона дійсно проживає за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрований її син [PERSON] 1967р.н. але фактично не мешкає. Згідно довідки виданої депутатом сільської ради Сумський В.А. по проханню [PERSON]. встановлено, що її син [PERSON].(зі слів [PERSON].) фактично не проживає, так як він перебуває в м. Луганськ з 2000 року. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] з 2000 року і по теперішній час не мешкає за адресою: [ADDRESS]. Його особисті речі, в домоволодінні за вказаною адресою, відсутні. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

31.08.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] Вказувала на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1999 р., подружжя має сина [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя спільного господарства не веде. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.04.1999 р., мають сина - [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина за домовленістю сторін проживає з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між сторонами, враховуючи те, що за наданий судом строк примирення подружжя не відбулося, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст. ст.\~21,\~24,\~110,\~112,\~113 СК України\~та ст. ст.\~10,\~60,\~212,\~214,\~226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved