Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

29 січня 2016 р. представник позивача [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить визнати договір майнового лізингу від 26.11.2015 р. № 758027 несправедливим та недійсним у цілому з моменту укладення. Відновити становище, яке існувало до порушення прав [PERSON], як споживача, до укладення договору майнового лізингу від 26.11.2015р. №758027, а саме: стягнути з відповідача, ТОВ «ТРАНСТЕХСЕРВІС «АВТОГРАУНД», на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 50000 гр. у рахунок повернення авансового платежу, та моральну шкоду 49 608 гр.. 24.02.2016 р. до суду надійшла заява позивача з проханням стягнути на його користь витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги в сумі 2700 гр.. В обґрунтування заявлених вимог у позовній заяві зазначено, що 26.11.2015 р. позивач уклав з відповідачем договір майнового лізингу №758027 з додатками, відповідно до якого відповідач зобов»язався придбати у свою власність та передати позивачу у користування автомобіль Skoda Octaviа A7 седан, а позивач періодично сплачувати за користування автомобілем лізингові платежі згідно графіку. Договір майнового лізингу передбачав право позивача отримати автомобіль у власність за умови повної сплати вартості автомобіля та інших витрат. Згідно договору автомобіль передається у користування позивача не пізніше 120 робочих днів з моменту сплати ним на рахунок відповідача фінансового платежу в розмірі 50% вартості предмета лізингу, комісії за організацію і оформлення даного договору в розмірі 10% вартості предмета лізингу та комісії за передачу автомобіля. 26.11.2015 р. на виконання умов договору фінансового лізингу позивач сплатив відповідачу авансовий платіж в розмірі 50000 гр.. У вказаному договорі лізингу виключені та обмежені права лізингоодержувача як споживача стосовно лізингодавця у разі неналежного виконання ним обов»язків, передбачених договором та законом, звужені обов'язки лізингодавця, які передбачені Законом України «Про фінансовий лізинг», положення ЦК України, повністю виключена відповідальність лізингодавця за невиконання або неналежне виконання обов'язків щодо передачі предмета лізингу та передачі цієї речі належної якості, одночасно значно розширені права лізингодавця, які суперечать вимогам чинного законодавства. Відповідачем не надано відомостей про наявність у нього ліцензії для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних осіб, договір лізингу між позивачем і відповідачем не посвідчений нотаріально. Наведені факти є підставами для визнання договору майнового лізингу несправедливим та недійсним в цілому з моменту укладання, з відновленням становища, яке існувало до порушення. Позивач також зазначив, що відповідач спричинив йому моральну шкоду, яка полягає в: порушенні права власності - відповідач набув грошові кошти в сумі 50 000 гр. без належних правових підстав та не повертає позивачу сплачений авансовий платіж; порушенні інших цивільних прав як споживача; душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього, внаслідок не реалізації очікувань на отримання автомобіля та неповернення авансового платежу та інших негативних явищ, заподіяних незаконними діями відповідача. Порушення прав позивача як споживача завдали позивачу моральних страждань та нервових переживань. Внаслідок порушення його прав позивач був вимушений звертатися до суду для їх захисту. Судова тяганина викликає у позивача душевні переживання, порушує звичний ритм життя, позивач змушений докладати значних зусиль для захисту своїх прав, витрачати кошти на правову допомогу тощо, що спричиняє позивачу нервові переживання. Це підтверджує зв'язок між діями відповідача та моральної шкодою, яка позивачу заподіяна. Правовідносини щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди мають похідний характер і пов'язані з встановленням факту порушення прав особи незаконними діями або бездіяльністю відповідача. У цивільному праві України застосовується система генерального делікту, відповідно до якої всяке заподіяння шкоди передбачається протиправним і тягне обов'язок причинителя відшкодувати цю шкоду, якщо тільки він не доведе свою правомочність на її заподіяння. В даній справі позивачу спричинена моральна шкода, яка не може бути компенсована тільки констатацією факту порушення майнових прав. Фактичний розмір заявленої до стягнення моральної шкоди може бути визначений за загально відомою методикою проф. Ерделевського О.М., яка рішенням про державну реєстрацію від 03.03.2010 року включена до Реєстру за реєстраційним кодом 14.1.04 «Методика встановлення заподіяння моральної шкоди та метод оцінки розміру компенсації спричинених страждань». Зазначена методика є базовою та є єдиною офіційною методикою в Україні для розрахунку моральної шкоди та схвалена Науково - методологічною радою з проблем судової експертизи при Міністерстві юстиції України. Дана методика ґрунтується на: а) презумпції моральної шкоди страждань, які повинна відчути «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина; б) визначення базисного рівня розміру компенсації за страждання, спричинені заподіянням тяжкої шкоди здоров'ю, що приймається в розмірі 720 мінімальних розмірів зарплати; в) розробленій шкалі співвідношень розмірів компенсації моральної шкоди на основі співвідношень максимальних санкцій Кримінального кодексу, що передбачають відповідальність за посягання на аналогічні права людини; г) розробленій формулі, за допомогою якої можна визначити розмір компенсації та яка враховує критерії, що повинен прийняти до уваги суд при вирішенні відповідного питання. Згідно зазначеною методикою фактичний розмір заявленої до стягнення моральної шкоди визначається за формулою: D = d * fv * i * c * (1 - fs)*р, де: D - розмір компенсації дійсної моральної шкоди; d - розмір компенсації презюмованої моральної шкоди; fv - ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, 0 < fv < 1; і - коефіцієнт індивідуальних особливостей потерпілого (суб'єктивного стану), 0 < i < 2; c - коефіцієнт урахування обставин, що заслуговують на увагу (об'єктивні фактори), 0 < с < 2; fs - ступінь вини постраждалого, 0 < fs < 2; р - коефіцієнт врахування майнового стану особи, яка спричинила моральну шкоду, 0,5 < р < 1. Перша складова цієї формули презюмована моральна шкода визначається розрахунковим шляхом виходячи з діючого в Україні мінімального розміру заробітної плати, якій згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» визначений в листопаді 2015 р. в розмірі 1378 гр., тобто: 1378 грн. * 720 = 992160 гр.. Друга складова цієї формули ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди в разі утиску прав громадянина неправомірними діями згідно методики дорівнює 0,05. У зв'язку з тим, що не існує та не може існувати точних критеріїв матеріального еквіваленту душевних переживань, порушення звичного ритму життя, нервових переживань суб'єктивний стан потерпілого оцінюю коефіцієнтом 1. Коефіцієнт урахування обставин, що заслуговують на увагу дорівнює 1,0. Представник позивача вважає, що вини позивача в порушені його прав та спричинення йому шкоди не має, тому ступінь вини постраждалого дорівнює 0. Коефіцієнт врахування майнового стану особи, яка спричинила моральну шкоду дорівнює 1. Таким чином 720*1378*0,05*1*1,0*(1,0-0)*1= 49 608 грн. Тобто, виходячи із зазначеного розрахунку та із глибини, характеру та тривалості душевних страждань та нервових переживань, істотності недоотриманих благ,

Outcome: partial