Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем знаходяться в шлюбі зареєстрованому 07 липня 2012 року. Від шлюбу дітей не мають. Причиною звернення до суду з заявою про розірвання шлюбу стало те, що вони з відповідачем різні люди з різними характерами та різними поглядами на життя. Між ними виникали сварки, скандали, які з часом переросли у взаємну неприязнь, яка в подальшому стала причиною фактичного розпаду сім'ї. Взаємна пошана та довіра між ними втрачена, а характер відносин, що склалися, такий, що перешкоджає подальшому спільному життю. Позивач, вважає, що їх шлюб, існує формально, вони вже намагалися відновити шлюбні відносини, але зрозуміли, що це неможливо. У судове засідання позивач не з'явилася, направила суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності,позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу прохала суд залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнав. Вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та обставини. 07 липня 2012 року сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від спільного життя сторони дітей не мають. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, та даний факт має істотне значення. Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім'ї. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні сторін по справі. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, так як сторони не мають наміру на подальше зберігати сім'ю та наполягають на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають намір зберігати шлюб. Приймаючи до уваги зазначене сторонами по справі, суд вважає, що причини, що спонукають їх на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення . У відповідність до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати по справі в сумі 243 гривні 60 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved