Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

30 липня 2021 року позивач [PERSON] , [INFO] , звернулась до Козелецького районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Козелецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовано позов тим, що позивач [PERSON] ,\~народилася в\~м.\~Остер,\~Козелецького району,\~Чернігівської області,\~ [INFO] .\~В студентські\~роки,\~починаючи з\~2003\~року,\~почала зустрічатись\~з відповідачем\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~громадянином України.\~Дані відносини\~тривали 9\~років.\~А в\~травні 2012\~року позивач\~та відповідач\~вирішили розійтись.З 2008\~року по\~2012\~рік вони\~проживали разом,\~вели спільне\~господарство,\~мали спільний\~сімейний бюджет.\~За час\~відносин в\~них народився\~син [PERSON] ,\~ [INFO] .\~За час\~вагітності між\~позивачем та\~відповідачем вже\~виникали конфлікти,\~були непорозуміння,\~тому народивши\~сина,\~позивач вирішила\~записати дитину\~лише на\~себе.\~В графі\~«батько дитини»\~значиться [PERSON] .\~Батько записаний\~органами РАЦС\~зі слів\~позивачки із\~застосуванням ч.\~1\~ст.\~135\~Сімейного кодексу\~України.На сьогоднішній\~день відповідач\~спілкується з\~дитиною,\~приймає участь\~у вихованні\~дитини та\~своїми діями\~доводить,\~що він\~являється беззаперечним\~біологічним батьком\~дитини.Однак,\~що стосується\~матеріальної підтримки\~дитини,\~то цей\~факт потребує\~регулювання і\~носить мінливий\~характер,\~що в\~свою чергу\~призводить до\~періодичних конфліктів\~з відповідачем.\~Тому,\~для усунення\~між ними\~будь-яких\~непорозумінь з\~питань матеріального\~утримання дитини\~позивач змушена\~звернутись до\~суду для\~врегулювання даного\~питання.Наразі їх\~спільний син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~проживає разом\~з позивачкою\~і всі\~питання по\~його вихованню,\~матеріальному утриманню,\~духовному розвитку\~лежать останній.Позивач піклується, щоб дитина отримувала належну освіту, здобувала різного роду навики та була гідним громадянином своєї країни. Всі ці аспекти потребують значних матеріальних затрат. На сьогоднішній день син ходить на 6 гуртків, кожен з яких оплачується. А саме, кожен місяць стабільно позивачка сплачує за сина та його додаткову освіту близько 2350 гривень. Також, до витрат належить постійна оплата на денній основі за харчування в шкільній столовій - в місяць 300 грн.; поповнення мобільного дитині щомісячно в розмірі 120 грн., одяг, взуття, канцелярські речі до школи, ліки, відпочинок на морі та повноцінне харчування дитини - разом близько 7 тисяч орієнтовно. Тобто, для того, щоб дитина мала повноцінне забезпечення (харчі, одяг, базову якісну середню освіту тощо) та особистісний розвиток позивачка має витрачати в місяць на сина на саме необхідне близько 7 тисяч гривень як мінімум загалом. Для того, щоб мати змогу стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, позивач змушена звернутись до суду через призму визнання батьківства, так як свого часу вона записувала дитину лише на себе з використанням статті 135 СК України. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач вже більше трьох місяців взагалі не піклується про дитину. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, він визнає, що Гліб його рідний син, але аліменти на утримання дитини в розмірі як зазначено в позові є для його завеликими, так як він безробітний. Представник Козелецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи без їх присутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечували. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. З 2003\~року,\~а саме\~в студентські\~роки позивач\~ [PERSON] ,\~ [INFO] почала\~зустрічатись з\~відповідачем [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~громадянином України.\~Ці стосунки\~тривали 9\~років та\~в травні\~2012\~року позивач\~і відповідач\~вирішили розійтись. З 2008 року по 2012 рік [PERSON] та [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. За час відносин в них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , яке видане 02 лютого 2011 року Виконкомом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис №06 (а.с. 9). За час вагітності між позивачем та відповідачем вже виникали конфлікти, були непорозуміння, тому народивши сина, позивач вирішила записати дитину лише на себе. В графі «батько дитини» значиться [PERSON] . Батько записаний органами РАЦС згідно слів позивачки із застосуванням частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Вказані обставини відповідач не заперечує. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00023198397 від 21 червня 2019 року, відомості про батька дитини в актовому записі про народження № 06 від 02 лютого 2011 року, складеному на [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] своє батьківство щодо дитини [PERSON] , [INFO] не заперечує. Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, доводи позову та пояснення відповідача, суд вважає, що позовні вимоги в частині щодо визнання [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] - підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до цивільного процесуального кодексу. Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі заяв осіб або рішення суду вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до ч. 1 ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно п. 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно ст. ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Тому, суд вважає за необхідне зазначити в рішенні суду про необхідність внесення змін в актовий запис про народження дитини щодо запису батьком відповідача. Також, статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Такий же обов`язок передбачений згідно ст. 180 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожен місяць позивачка сплачує за сина [PERSON] , його додаткову освіту, особистісний розвиток близько 7 тисяч гривень, що підтверджено квитанціями та договором (а.с.13-17, 20-27). На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та відповідача, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Козелецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -підлягає задоволенню. Крім того, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1816 гривень оо копійок. Враховуючи викладене,

Outcome: approved