Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

30 червня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є її донькою, яка зареєстрована у вищезазначеному будинку з народження. З вересня 2014 року відповідачка знаходиться в Росії, де отримала громадянство, працює та проживає по теперішній час. На неодноразові прохання позивача знятись з реєстрації відповідач лише обіцяє, що створює перешкоди для отримання державної субсидії. Оскільки відповідач з 2014 року не проживає в будинку [ADDRESS] , тому просить визнати її такою що втратила право на користування вищевказаним житловим приміщенням. Рух справи у суді Позовну заяву подано до суду 30 червня 2021 року. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 02 липня 2021 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилась, в заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті Волноваського районного суду Донецької області . Заяву про розгляд справи за його відсутності або відзив суду не надала, про причини неявки суд не повідомила, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-283 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Нормативно-правове обґрунтування, фактичні обставини встановлені судом та позиція суду. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з положень статей 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 27.07.1981року, посвідченим державним нотаріусом Першої Волноваської державної нотаріальної контори Толкачевою Л.А. (а.с.4-5). Згідно записів домової книги, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , про що зроблено відповідний запис ( а.с.9). З довідки військово-цивільної адміністрації м. Волноваха Волноваського району Донецької області № 731 від 15.06.2021 вбачається, що у спірному будинку зареєстровано дві особи: [PERSON] , [INFO] та її донька [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Відповідно до Акту про не проживання та відсутність особистих речей, посвідченого громадським квартальним комітетом від 28.07.2021, вбачається, що комісією здійснено огляд жилого будинку [ADDRESS] та встановлено, що з 2014 року по теперішній час [PERSON] у будинку не проживає, особистих її речей не виявлено ( а.с.12). Висновки за результатами розгляду справи В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є донькою позивача, зареєстрована, однак більше одного року без поважних причин не проживає в належному позивачу на праві власності будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування жилого будинку від 27.07.1981 року, домовою книгою, довідкою, актом обстеження. За викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому відповідача [PERSON] слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] . Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 908,00 гривень. На підставі ст.ст. 386,391,405 ЦК України,

Outcome: approved