Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

30.09.2014 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 02 грудня 1997 року, на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, нею було придбано житловий будинок [ADDRESS]. Право власності на вказаний житловий будинок було зареєстровано Апостолівським бюро технічної інвентаризації 26 листопада 2001 року, про що було зроблено відповідний запис в реєстрову книгу № 38 за реєстровим номером 70. Після придбання зазначеного вище житлового будинку, заявниця отримала право на приватизацію земельної ділянки для обслуговування зазначеного вище житлового будинку та земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства. 09 грудня 1998 року на підставі рішення виконкому Апостолівської міської ради, заявниця отримала Державний акт на право приватної власності на землю. Оскільки станом на час придбання зазначених житлового будинку та земельної ділянки заявниця мала паспорт громадянки СРСР та не отримала паспорту громадянина України, в правовстановлюючих документах (Договір купівлі-продажу, Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку), посадовими особами, що їх видавали, при заповненні її анкетних даних, було допущено помилку, через невірний переклад її прізвища, а саме в згаданих вище правовстановлюючих документах прізвище зазначено «[PERSON]» тоді як паспорт громадянина України заявниця отримала з зазначенням свого прізвище «[PERSON]». Протягом всього терміну володіння вказаним нерухомим майном заявниця не звертала уваги на наявність розбіжностей в написанні прізвищ. На сьогоднішній день стало питання про необхідність відчуження вказаного нерухомого майна. І саме після звернення до нотаріуса з питанням, щодо посвідчення угоди про відчуження нерухомого майна, нотаріус вказала на наявність розбіжностей. Саме через неможливість усунути розбіжності в позасудовому порядку заявниця вимушена звернутись до суду. Заявник до суду не з'явився, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Апостолівської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просив справу слухати у його відсутності, проти задоволення заявлений вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 234 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факті, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що 02 грудня 1997 року, на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON] р. № 4767, [PERSON] було придбано житловий будинок [ADDRESS]. Право власності на вказаний житловий будинок було зареєстровано Апостолівським бюро технічної інвентаризації 26 листопада 2001 року, про що було зроблено відповідний запис в реєстрову книгу № 38 за реєстровим номером 70. 09 грудня 1998 року на підставі рішення виконкому Апостолівської міської ради, [PERSON] отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 074252 виданого 03 грудня 1998 року на підставі рішення виконкому Апостолівської міської ради б/н від 10.08.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 588. Оскільки станом на час придбання зазначених житлового будинку та земельної ділянки заявниця мала паспорт громадянки СРСР та не отримала паспорту громадянина України, в правовстановлюючих документах (Договір купівлі-продажу, Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку), посадовими особами, що їх видавали, при заповненні її анкетних даних, було допущено помилку, через невірний переклад прізвища, а саме в згаданих вище правовстановлюючих документах прізвище заявниці зазначено «[PERSON]» тоді як паспорт громадянина України отримала з зазначенням свого прізвище «[PERSON]». Підтвердженням належності заявниці вказаних вище об'єктів нерухомого майна та документів на підставі яких вони їй належать є наступне: - Відповідно до Домової книги житлового будинку [ADDRESS], зареєстроване постійне місце проживання заявниці, що підтверджується відповідним записом від 22.05.2004 року, при цьому запис здійснено у відповідності до анкетних даних паспорта громадянки України заявниці, а саме зазначена: [PERSON]; - В володінні заявниці перебуває вся технічна документація на згадане вище нерухоме майно (Технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду за серпень 1995 року, Договір на надання в користування земельної ділянки укладений з бувшим власником житлового будинку від 20.03.1984 року № 2175, технічний звіт від 1998 року про надання земельної ділянки у приватну власність [PERSON]). - Відповідно до довідки № 3399 від 19.09.2014 року, встановлено, що у житловому будинку [ADDRESS] зареєстровано місце проживання [PERSON]. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по батькові цієї особи, зазначені у паспорті. У сукупності, ці обставини свідчать, що у вищевказаних документах допущено технічну помилку, яка підлягає виправленню. Тому на підставі зазначеного, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved