Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

30.10.2019 року [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання за ними права власності за набувальною давністю по 1/2 частці кожному на приміщення виробничого будинку корівника загальною площею 1579,6 кв.м., яке розташоване по [ADDRESS] . Свої вимоги обгрунтовують тим, що вони з 2006 року по домовленістю з жителями с. Жабокруки Тлумацького району Івано-Франківської області, які мають земельні паї здійснюють обробіток паїв та вирощують сільськогосподарську продукцію. На території Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в с. Жабокруки Тлумацького району Івано-Франківської області знаходилася будівля корівика, яка колись використовувалася АКГ «Прапор України». Вказана будівля знаходилася у занедбаному стані і фактично потребувала капітального ремонту, оскільки нею на протязі тривалого часу ніхто не користувався. 2007 року вони за власні кошти провели ремонт будівлі, утримують її в задовільному стані, використовують для зберігання та сушіння сільськогосподарської продукції, зокрема зернових культур. Приміщення даного виробничого будинку - корівника загальною площею 1579,6 кв.м. було збудоване АКГ «Пропор України» с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області у 1975 році. Вони з 2007 року і по цей час добросовісно, відкрито та безперервно користуються та володіють приміщенням корівника, яке колись використовувалось АКГ «Прапор України» та знаходиться за вищевказаною адресою, без певної правової підстави як своїм власним, зберігають його цілісність, утримують територію, на якій воно знаходиться. У 2006 році АКГ «Прапор України» с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області ліквідоване. Даних про віднесення до пайового фонду приміщення виробничого будинку - корівника загальною площею 1579,6 кв.м., або інформації щодо можливих власників даного приміщення в Хотимирській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської облаті не має. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - відомості щодо права власності, іншого речового права, іпотеки, обтяження на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , відсутні. З 2007 року і до сьогодні претензій з приводу правомірності та користування спірним приміщенням до них з боку Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської облаті не було. Враховуючи вищевказане, позивачі просили суд визнати за нимипо 1/2 частці кожному на приміщення виробничого будинку корівника загальною площею 1579,6 кв.м., яке розташоване по [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, однак у позовній заяві просили у випадку їх неявки в судове засідання, розгляд справи провести без їх участі. Представник відповідача - Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує та просить справу розглядати у його відсутність. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що відповідно до довідки Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 746 від 29.10.2019 року приміщення виробничого будинку - корівника загальною площею 1579,60 кв.м. було збудоване АКГ «Прапор України» у 1975 році. У 2006 році АКГ «Прапор України» с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області ліквідоване. Даних про віднесення до пайового фонду приміщення виробничого будинку - корівника загальною площею 1579,60 кв.м в Хотимирській сільській раді немає. Можливо вказана будівля була залишена на погашення кредиторської заборгованості. [PERSON] (позивач) та [PERSON] (позивач) з 2007 року відкрито володіють та користуються приміщенням корівника до сьогоднішнього дня. З дозволу Хотимирської сільської ради провели ремонт будівлі, яка тривалий час не використовувалася та перебувала у край занедбаному стані, утримують її в задовільному стані, використовують для зберігання та сушіння сільськогосподарській продукції, зокрема зернових культур. З 2007 року і до сьогодні претензій з приводу правомірності володіння та користування приміщення корівника до [PERSON] та [PERSON] з боку Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області не було. Так само до сільської ради не поступало претензій третіх осіб з приводу правомірності володіня та користування [PERSON] та [PERSON] вказаним нерухомим майном. Також за наведений період жодна третя особа не зверталася до сільської ради з приводу належного їй права, в тому числі права власності на будівлю корівника. В Хотимирській сільській раді немає інформації щодо можливих власників приміщення корівника. По факту фактичними власниками є [PERSON] та [PERSON] Жителям с. Жабокруки Тлумацького району Івано-Франківської області відомо про користування [PERSON] та [PERSON] приміщенням вищезгаданого корівника. Останні не приховували і не приховують факт знаходження зазначеного нерухомого майна у своєму володінні. [PERSON] та [PERSON] також по факту користуються земельною ділянкою площею 1705,60 кв.м., яка знаходиться під будівлею корівника. Вказана земельна ділянка у власність чи в користування третім особам не надавалася. 24.09.2016 року за заявою [PERSON] та [PERSON] рішенням виконавого комітету Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області будівлі корівника загальною площею 1579,6 кв.м. присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . 10.10.2019 року [PERSON] та [PERSON] виготовили технічний паспорт на приміщення виробничого будинку - корівник за адресою: [ADDRESS] . Між [PERSON] та [PERSON] з одного боку та Хотимирською сільською радою з другого боку жодних правочинів щодо користування, володіння чи розпорядження нерухомим майно - будівлею корівника загальною площею 1579,6 кв.м. не укладалося. Такі правочини не укладались і з третіми особами. Саме з 2007 року і по цей час [PERSON] та [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно користуються та володіють зазначеним нерухомим майном без певної правової підстави, як своїм власним, зберігають його цілісність, утримують територію, на якій воно знаходиться (а.с. 5). Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 24879164 від 28.10.2019 року відомості щодо колективного підприємства Акціонерне колективне господарство «Прапор України (АКГ «Прапор України», що знаходиться в с. Хотимир, Тлумацький район, Івано-Франківська область відсутні, державна реєстрація припинення юридичної особи відбулася 11.10.2006 року за судовим рішенням (а.с. 6-8). Відповідно до технічного паспорту на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по [ADDRESS] приміщення виробничого будинку - корівника загальною площею 1579,60 кв.м. було збудоване у 1975 році (а.с. 9-12). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 186497366 від 28.10.2019 року встановлено, що відомості щодо реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] в реєстрі відсутні (а.с. 13). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Такий спосіб виникнення права власності, як набувальна давність можливий за умови сукупності обставин, зазначених в ч. 1 ст. 344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Тривалість володіння передбачає, що має закінчитись визначений законом строк, який для нерухомого майна складає десять років. Відкритість та безперервність означають, що особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні, а також що протягом встановленого законом строку титульний володілець не заявляв вимог про повернення йому майна. Згідно узагальнень Верховного Суду України та аналізу деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 ЦК, по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство). По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна, як до власного) експлуатувати, вживати необхідних заходів для утримання майна в належному стані тощо. По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків. Така сама позиція закріплена і у п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Враховуючи положення ст. 335 ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачам слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову, а саме по 384,25 грн. кожному. На підставі викладеного,

Outcome: approved