Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

4 серпня 2016 року [PERSON] через свого представника за довіреністю [PERSON] звернулася з заявою, в якій просить встановити факт прийняття нею спадщини, що відкрилася після смерті матері [PERSON], яка померла 05 лютого 2002 року в місті Кролевець Сумської області. В обгрунтування своїх вимог заявниця зазначає, що матір заповіла їй все своє майно. Останні роки [PERSON] тяжко хворіла, а тому вона здійснювала за нею догляд. З середин 2001 року по день смерті матері вона проживала в будинку матері, що знаходиться по вул.Дзержинського, 55 (раніше вул.Дзержинського, 47) в м.Кролевець Сумської обл. 1/2 частина цього будинку належала померлій на підставі Договору дарування. Після смерті матері вона продовжувала користуватися будинком та проживати у ньому. Фактично вона вступила у володіння і управління зазначеним майном та розпорядилася особистими речами померлої у лютому 2002 року. Вона і на сьогодні проживає у зазначеному будинку, підтримує його у належному технічному стані, періодично проводить у ньому ремонти, обробляє прилеглу земельну ділянку. Ніхто інший на будинок не претендує і не прешкоджає їй ним володіти. Заявниця, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] підтримала заяву, посилаючись на викладені в заяві обставини просить заяву про встановлення факту прийняття спадщини задовольнити, оскільки це необхідно заявниці для оформлення спадщини після смерті її матері. В судовому засіданні представник заінтересованої особи Кролевецької міської ради [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення представника заявниці [PERSON], представника заінтересованої особи, показання свідків: [PERSON] і [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявниця є дочкою [PERSON], про що свідчать свідоцтво про народження (а.с.34), а також, свідоцтва про одруження, свідоцтва про розірвання шлюбу заявниці, довідка відділу ЗАГС та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, з яких просліджується зміна прізвища позивачки (а.с.27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34). Матір заявниці померла 5 лютого 2002 року у віці 89 років в м.Кролевець Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-БП №132327, виданим 5 лютого 2002 року (а.с.35). За даними нотаріуса спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась, заповіт від її імені посвідчувався Кролевецькою районною державною нотаріальною конторою 11.01.1990 року за реєстровим №82. Заповіт охоплює все спадкове майно [PERSON] і складений на користь заявниці (а.с.23, 41, 42, 43). [PERSON] належить 1/2 будинку по вул.Дзержинського, 47 (зараз Дзержинського, 55) в м.Кролевець Сумської обл. на підставі договору дарування від 2 грудня 1968 року, укладеного між нею і матірю [PERSON] (а.с.8-10). Відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління і володіння спадковим майном. Ті обставини, що заявниця є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] і фактично після її смерті вступила в управління і володіння спадковим майном, а саме: проживала на час відкриття спадщини і зараз продовжує проживати у будинку померлої матері, підтримує його у належному технічному стані, періодично проводить у ньому ремонти, обробляє прилеглу земельну ділянку підтверджуються показаннями свідків, допитаних у судовому засіданні. Факт прийняття заявницею спадщини після смерті матері має для неї юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить виникнення у заявниці права на спадкування після смерті матері. Статтею 256 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Пленум Верховного Суду України своєю постановою від 30 травня 2008 року №7 розяснив, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року. Таким чином, оскільки факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її матері [PERSON] знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді, дані, які його спростовують відсутні та позасудовим шляхом встановити даний факт заявниця не має можливості, тому є підстави встановити даний факт за рішенням суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved