Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

4 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві зазначила, що шлюб з відповідачем розірваний, 30 липня 2014 року Радехівським районним судом Львівської області, справа № 451/959/14-ц. Від даного шлюбу у сторін народився син: [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, його життям та здоров»ям не цікавиться. Знаючи, що дитина потребує постійної батьківської уваги, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків. На даний час відповідач ніде не працює. Посилаючись на вищенаведене, просила суд постановити рішення про стягнення із відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, з дня пред»явлення позову і до його повноліття з врахуванням індексації відповідно до закону. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини які викладені в позовній заяві, просила стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, з дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації відповідно до закону. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти позову не заперечує. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити із наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, 30 липня 2014 року Радехівським районним судом Львівської області.(а.с. 6-7). Від даного шлюбу у сторін народився син: [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.01.2006 року (а.с.5). Дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на повному її утриманні, що підтверджується довідками виданими виконкомом Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області за № 755, № 756 від 22.10.2014 року (а.с.8-9). Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітній син позивачки проживає разом із останньою та перебуває на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дитину не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини є правомірними. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, тому з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатними та може таку надати. У зв»язку з тим, що відповідач є працездатного віку, тому суд прийшов до висновку, що стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 500 гривень щомісячно (з проведенням індексації, відповідно до закону), буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам закону. Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»; обов'язок обох батьків утримувати дітей до досягнення повноліття; суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення. У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Outcome: approved