Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

31.07.2020 року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просили визнати за ними право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] із яких: 1/3 його частки за [PERSON] в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] , 1/3 його частки за [PERSON] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] та 1/3 його частки за [PERSON] , як члена колгоспного двору. Позивачі в судове засідання не з`явилися, але у своїх заявах просили суд розглядати справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Красненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області в судове засідання не з`явився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України. У визначений судом строк відзиву не подали. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] , який доводився позивачам, відповідно, чоловіком та батьком (а.с. 19.20, 21,22), помер [INFO] (а.с. 24). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 2/3 частини домоволодіння за [ADDRESS] , 1/3 частину із яких він, як спадкоємець першої черги за законом відповідно до положень ст.ст. 529 та 549 ЦК УРСР, успадкував після смерті [INFO] матері - [PERSON] (а.с. 23, 25, 64). Позивачі [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом відповідно до положень ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, своєчасно прийняли спадщину після померлого [PERSON] , оскільки проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 28) та звернулися з відповідною заявою до нотаріуса (а.с. 58). Вищевказане господарство станом на 15.04.1991 рік відносилося до категорії колгоспних дворів і його членами були: голова домогосподарства [PERSON] , яка померла [INFO] , члени двору: [PERSON] , помер [INFO] , [PERSON] , вибула [INFO] в м. Конотоп, [PERSON] , вибула [INFO] в с. Вирівка Конотопського району, що підтверджується довідкою за № 198, виданою 22.06.2020 року Красненською сільською радою Бахмацького району Чернігівської області. (а.с.26). Технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна підтверджує, що будинок з надвірними будівлями споруджувався в колгоспному дворі в 1970- 1978 роках (а.с.33). Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» «Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних». Розмір часток кожного зі співвласників будинку: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] складав по 1/3 його частині, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] втратила своє право на частку у майні колгоспного двору, так як не проживала в ньому значно більше трьох років. Зі змісту довідки, виданої 06.07.2020 року КП Прилуцьке МБТІ вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок за [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.36).\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою позивачам [PERSON] та [PERSON] у реалізації спадкових прав після померлого [PERSON] в передбаченому законодавством нотаріальному порядку є відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] внаслідок чого нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно (а.с. 37). Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивачі [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями першої черги за законом після померлого [INFO] [PERSON] , своєчасне прийняття ними спадщини, неналежне оформлення спадкодавцем права власності на належну йому частину будинку з надвірними будівлями, відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину, суд вважає за необхідне визнати в порядку спадкування за [PERSON] та [PERSON] право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями після померлого [PERSON] , визначивши по 1/3 його частини за кожним. Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України «Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом». Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлене судом». Відповідно до ст. 392 ЦК України «Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою…». До 19\~січня\~1996\~року\~\~згідно з\~Інструкцією\~\~про порядок\~\~реєстрації\~ будинків\~та\~домоволодінь\~ у\~містах,\~селах\~і\~селищах міського\~типу\~\~Української РСР,\~затвердженої\~\~31.01.1996\~року\~Міністерством\~ комунального\~господарства\~УРСР,\~не\~підлягали\~реєстрації \~будинки\~і\~домоволодіння,\~розташовані\~в\~сільських населених\~пунктах,\~які\~адміністративно\~ підпорядковані\~\~містам\~ або\~селищам\~міського\~типу,\~але\~до\~них не\~приєднані.\~Обов`язок\~\~власників \~забезпечити\~державну\~реєстрацію права\~власності\~на\~ \~всі,\~без\~винятку\~ об`єкти\~нерухомості,\~\~введено\~лише з\~29.06.1998\~\~року,\~коли\~набрала\~ чинності\~Інструкція\~\~про порядок\~\~державної\~реєстрації права\~власної\~на\~об`єкти нерухомого\~майна,\~що\~перебуває\~у власності\~юридичних\~та\~фізичних осіб,\~затверджена\~\~Наказом \~Державного\~комітету\~ будівництва,\~архітектури\~\~та житлової\~політики\~\~від 09.06.1998\~року\~\~за №\~121.\~За\~таких\~обставин,\~права,\~набуті\~у\~власність \~до\~29.06.1998\~року\~з\~дотриманням \~установленого\~порядку\~набуття,\~але\~без\~державної реєстрації,\~слід\~вважати\~такими,\~що\~виникли\~ та\~набуті\~в\~установленому порядку. Як член колгоспного двору, позивачка [PERSON] має право на 1/3 частину вищевказаного домоволодіння, проте зареєструвати вказану частину будинку у передбаченому законом порядку позбавлена можливості через відсутність відповідних документів (а.с. 38), тому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 41 Конституції України та ст. 328 ЦК України, за нею слід визнати право власності на 1/3 його частину, як члена колгоспного двору.

Outcome: approved