Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

29 березня 2017 року представник заявника [PERSON] [PERSON] звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви заявник зазначає, що 23.12.2016 року вдома у м. Донецьку померла [PERSON], [INFO], Представник заявника зазначає, що [PERSON] є чоловіком померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Заявник зазначає, що у січні 2017 року він звернувся до Центрального відділу РАЦС Мінюсту України у м. Маріуполі з метою отримання свідоцтва про смерть, на що отримав письмову відмову у звязку з тим, що відповідно до п. 2.3, ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт, виданий органами та, або особами, передбаченими частиною другою цієї статті є недійсним і не створює правових наслідків. Заявник стверджує, що документом, який підтверджує факт смерті [PERSON] є лікарське свідоцтво про смерть № 226, видане у Донецькому центрі первинної медико-санітарної допомоги № 5 у м. Донецьку Донецької області, згідно якого [PERSON] померла 23.12.2016 року від злоякісного утворення яєчників. З огляду на вищенаведене, просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], яка померла у м. Донецьку вдома 23.12.2016 року, від злоякісного новоутворення яєчників. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд заяви у його відсутності, наполягає на її задоволенні. Представник заявника [PERSON] у судове засідання у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд заяви у його відсутності, наполягає на її задоволенні. Представник заінтересованої особи про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином у судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить справу розглянути за відсутності представника органу державної реєстрації актів цивільного стану та ухвалити рішення на підставі наданих документів, згідно вимог чинного законодавства України. Суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі відповідно до ст. 169 ЦПК України та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та дослідивши докази, судом встановлені такі обставині та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Згідно ч.1 ст.257-1\~ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ, сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» було визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до\~Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей»\~запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 466229, виданого 21.12.1973 року Палацом одруження м. Донецька, 21.12.1973 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 4120. (а.с. 11). Тобто, [PERSON] був чоловіком [PERSON]. Відповідно до ч.1\~ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] звернувся до Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з метою отримання свідоцтва про смерть, проте йому було надано відмову у проведенні державної реєстрації № 34/15.2-106 від 21.01.2017 р. з посиланням на те, що заявником для підтвердження факту смерті предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії ВВ № 391419, виданого 23.03.1998 р. Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] [INFO], уродженка с. Марїнка Марїнського району Донецької області була зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 6). [PERSON] померла 23.12.2016 року від злоякісного новоутворення яєчників, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 226, виданим 24.12.2016 року та свідоцтвом про смерть серії ДНР № 046399, виданого 27.12.2016 року Кіровським відділом запису громадянського стану м. Донецька Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки, актовий запис № 2128 (а.с. 7, 8). Крім цього, факт смерті [PERSON] в м. Донецьк підтверджується фотографіями з місця поховання [PERSON] (а.с. 12, 13). Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі показань свідків та інш. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», смерть підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Таким чином, на підставі досліджених під час судового розгляду справи доказів, суд приходить до висновку, що смерть [PERSON], громадянки України, дійсно настала 23.12.2016 року у м. Донецьк, яке на теперішній час є тимчасово окупованою територією України, тому факт її смерті встановлюється рішенням суду. З огляду на вищенаведене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, встановивши факт смерті [PERSON], що в подальшому буде підставою для державної реєстрації акта про смерть.

Outcome: approved