Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

29.12.2016 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Свої вимоги обґрунтував тим, що з 10.06.2008 працював на ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів». Наказом №24к від 10.06.2008 його прийнято на роботу вантажником на кукурудзяний завод. 01.03.2013 переведено в команду ВВО охоронником - пожежним. Наказом №220-аг від 20.10.2016 було переведено тимчасово апаратником оброблення зерна 6 розряду в дільницю заготівлі зерна та кукурудзяний цех, де працював позмінно за графіком з 8.00 до 20.00. з 20.00 до 8.00. Приблизно о 2 годині 30 хвилин 30.10.2016р. позивачу зателефонувала дружина і повідомила, що дуже погано почуває себе їхній однорічний син [PERSON]. Після дзвінка позивач відпросився з роботи у майстра [PERSON] у зв'язку з погіршенням стану здоров'я і той його відпустив. Так як позивач себе почував не дуже добре, дружина запропонувала йому побути вдома з дитиною, а сама пішла за ліками до аптеки, що знаходиться на території КЗ «Охтирська центральна районна лікарня» і працює цілодобово. Будучи впевненим в тому, що майстер [PERSON], як безпосередній керівник позивача, відпустив його з роботи з поважної причини - хвора дитина, хворий сам працівник, до 8 години ранку позивач перебував вдома. Лікувався сам і лікували дитину. Майстер позивачу більше не телефонував. Адже він сам дозволив бути вдома. Приблизно о 17 годині 30.11.2016 р., позивачу зателефонував заступник директора комбінату [PERSON] з вимогою прибути на роботу і надати пояснення щодо залишення робочого місця. Позивач пообіцяв, що перед початком зміни о 20.00, прийшовши на роботу, напише пояснення. Що він і зробив. Оскільки, зі слів [PERSON], в цей час не було для позивача роботи (машини з зерном не надійшли) [PERSON] відпустив його додому, сказавши, щоб прийшов на роботу в понеділок. Так як позивач почував себе останнім часом не дуже добре, уже декілька днів хворів, 31.10.2016 його поклали в лікарню в інфекційне відділення. По 14.11.2016 він перебував на лікарняному. 15.11.2016 позивач вийшов на роботу. Але з цього дня до 17.11.2016 його до виконання своїх обов'язків не допустили. 17.11.2016 зібрався профспілковий комітет комбінату. На засіданні комітету позивач намагався пояснити причину відсутності, довести, що ця причина є поважною. Але його не зрозуміли, не ввійшли в ситуацію, що склалася в сім'ї. Зробили висновок, що він був відсутній на роботі понад 3 годин без поважних причин, і профком дав згоду на його звільнення на підставі п. 4, ст. 40 КЗпП України. Наказом № 74-к від 30.11.2016 позивача звільнено з роботи за прогул. З винесеним наказом він не згоден. Вважає, що звільнений незаконно, оскільки був відсутня на роботі з поважної причини. Працюючи значний час на комбінаті, позивач жодного разу не порушував трудової дисципліни, не притягувався до дисциплінарної відповідальності. Свої трудові обов'язки виконував сумлінно. Незважаючи на це він нещодавно почав відчувати упереджене ставлення до себе з боку керівництва комбінату. Причиною, вважає, є той факт, що в зв'язку із несвоєчасною виплатою заробітної плати на комбінаті, три рази звертався на Урядову гарячу лінію. Після чого Державною службою України з питань праці було здійснено позапланову перевірку ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів». В ході перевірки встановлено порушення трудового законодавства в частині нарахування та строків виплати заробітної плати. Двічі звертався в Державне агентство резерву України, де пообіцяли посприяти у вирішенні порушеного питання. В результаті незаконного звільнення позивачу не було нараховано середньомісячну заробітну плату, відповідач при поновленні позивача на раніше займаній посаді зобов'язаний виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу. Після засідання профкому, 17.11.2016 позивачу стало зле - гіпертонічний криз. З 18.11.2016 по 29.11.2016 позивач перебував на лікарняному. 30.11.2016 вийшов на роботу і відпрацював охоронником всю зміну з 8:00 до 20:00. Але 30.11.2016 позивача звільнено з роботи та вручено підписану копію наказу про звільнення з роботи та трудову книжку. Це дуже вразило позивача, останній не знав як повернеться додому і скаже дружині, що він безробітний. Весь час, що минув після звільнення, позивач та його сім'я перебували у стресовому стані, без засобів до існування. Останнім часом часто хворіє сім'я позивача. З 18 по 27 жовтня 2016 року дружина позивача [PERSON] лікувалася в інфекційному відділенні КЗ «Охтирська ЦРЛ», діагноз - грип. В ніч, коли позивач був вимушений залишити робоче місце, зле почував себе сам. Захворів молодший син [PERSON]. Постійно сім'я потребує коштів на лікування. Позивач був позбавлений можливості самостійно купувати ліки, змушені постійно позичати гроші у знайомих і родичів, що принижує чоловічу гідність. Вказані обставини призводять до моральних страждань та постійного душевного хвилювання. Тому позивач вважає, що враховуючи викладені обставини відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду, яку він оцінив в суму 5000 гривень 00 копійок. Просив поновити його на роботі на Державному підприємстві «Охтирський комбінат хлібопродуктів» на раніше займаній посаді охоронника-пожежного. Стягнути з ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.11.2016 року до дня поновлення на роботі. Стягнути з ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» на його користь моральну шкоду в сумі 5000 грн.. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Крім цього позивач пояснив, що того дня він прийшов на роботу о 20-00 год. Пішов до сушки і оскільки та була не завантажена, підійшов до майстра [PERSON] і відпросився додому так як почував себе не добре. Майстер його відпустив, але попередив, щоб був на зв'язку. О 22:00 год. майстер [PERSON] зателефонував, та повідомив, що сушка завантажена і слід приступати до роботи. Після цього він повернувся на робоче місце та приступив до роботи. Близько 12:00 год. зателефонував до дружини та поцікавився здоров'ям дитини, яка саме хворіла. Дружина повідомила, що у дитини температура та кашель. Він продовжував роботу, але о 1:53 год. зателефонував до майстра [PERSON] і відпросився додому. Оскільки Окрім того, що хворіла дитина, він і сам почував себе не добре, бо також захворів. 30.10.2016 р. йому зателефонував радник, та потребував щоб він прийшов писати пояснювальну. Так як хворів, то прийнявши ліки на роботу прийшов о 20:00. Пояснювальну написав під дією ліків та під тиском керівництва. Того дня на зміну не заступив, бо не було роботи, а наступного дня потрапив до лікарні. 30.10.2016 р. йому телефонував охоронник [PERSON] і повідомив, що писав пояснювальну про те що його не було на роботі. Він його мабуть не бачив, бо пішов не через центральну прохідну, а через хвіртку, 15.11.2016 р. вийшов на роботу, і його ознайомили із наказом про відсторонення від обов'язків сушильника. 17.11.2016р. зібрався профком. Він намагався пояснити ситуацію, але вони мене не послухали. 17.11.2016р. у нього підвищився тиск, та з 18.11.2016р. знову був потрапив до лікарні. 30.11.2016 р. вийшов на роботу після закінчення лікарняного, і йому віддали трудову книжку повідомивши про звільнення. У нього немає допуску до роботи апаратником, але йому повідомили, що його допуски і кваліфікація відповідають посаді апаратника з оброблення зерна. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог. Крім цього пояснив, що дозвіл на переведення посади позивач надав добровільну згоду, оскільки ця посада оплачується більше аніж посада охоронника. Це спростовує доводи того, що на позивача на підприємстві відбувався тиск чи помста за його дзвінки із приводу попередніх фактів несвоєчасної виплати заробітної плати. У позивача був допуск до цієї роботи, в матеріалах справи є протокол про проходження навчання з охорони праці, де зазначено і про допуск. Зазначив, що позивача звільнено з роботи з законних підставах. У своїх письмових запереченнях представник відповідача [PERSON] зазначив, що дійсно позивача було тимчасово переведено апаратником оброблення зерна 6 розряду в дільницю заготівлі зерна та кукурудзяний цех. 29.10.2016 о 20 годині позивач приступив до виконання своїх обов'язків. 30.10.2016 о 02:00 год. майстер зміни заготівлі зерна [PERSON] під час обходу підприємства виявив факт відсутності позивача на робочому місці. Після чого [PERSON] спробував зателефонувати позивачу, але позивач не відповів. О 02:05 год. [PERSON] доповів охороннику-пожежнику [PERSON], який чергував в цю зміну, про відсутність позивача на робочому місці. Після чого [PERSON] обійшов територію підприємства але позивача не знайшов. Після цього [PERSON] знову зателефонував позивачу. Позивач вийшов на зв'язок та повідомив [PERSON], що він пішов додому та повертатися на роботу не збирається. На прохання [PERSON] повернутися на робоче місце, так як увімкнена сушарка без апаратника становить загрозу усім працівникам зміни та навколишньому середовищу, позивач відмовив та сказав, що йому байдуже, що буде. Таким чином [PERSON] довелося самостійно вимикати дану сушарку. 30.10.2016 о 07:55 год., майстром зміни [PERSON], слюсарем [PERSON], електромонтером [PERSON] був складений Акт «Про відсутність на робочому місці» в якому було вказано, що апаратник оброблення зерна [PERSON] був відсутній на робочому місці з 02 години 00 хвилин по 07 годину 55 хвилин 30.10.2016. Після чого [PERSON] проінформував про цей факт начальника дільниці заготівлі зерна та кукурудзяного цеху [PERSON] та радника [PERSON]. 30.10.2016 о 19:52 год., позивач з'явився на дільниці заготівлі зерна та надав письмове пояснення про самовільне залишення робочого місця в ніч з 29.10.2016 на 30.10.2016. В ніч з 29 на 30 жовтня 2016 року позивач залишив робоче місце самостійно, не повідомивши майстра зміни. Крім того позивач вийшов з підприємства не через головний вихід де знаходиться охоронник. У разі необхідності виходу з підприємства у робочий час працівник повинен повідомити майстра зміни письмово після чого дана заява передається майстром зміни охороннику. Даної заяви позивач не надав. У своїй позовній заяві позивач вказав, що о 02:30 год., йому зателефонувала дружина і повідомила, що дуже погано себе почуває їхній однорічний син. Але позивач залишив робоче місце о 02:00 год. Крім цього позивач вказав, що так як він себе почував не дуже добре, то дружина запропонувала йому залишитися вдома, а сама пішла за ліками. Тобто так як з дитиною була дружина позивача то необхідності залишати своє робоче місце, тим більше, увімкнену сушарку не було. Крім того в цю зміну позивач був єдиним працівником на підприємстві у кого був допуск до роботи з газовою сушаркою ДСП-24 тобто замінити його було неможливо. З метою встановлення факту захворювання дитини позивача підприємством був направлений запит до КЗ СОР «СОЦМЕД та МК» (Комунальний заклад Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф»). 22.11.2016 була надана відповідь що з 29.10.2016 по 30.10.2016 члени родини позивача за допомогою до Охтирської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги не звертались. Таким чином стосовно хвороби дитини позивача докази відсутні і перевірити його не можливо. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини. Згідно з ч. 1, ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного в місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Судом встановлено, що Наказом №24к від 10.06.2008 року [PERSON] прийнято на посаду вантажника на кукурудзяний завод до ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів». 01.03.2013 переведений в команду ВВО охоронником - пожежним. Наказом №220-аг від 20.10.2016 було переведено тимчасово апаратником оброблення зерна 6 розряду в дільницю заготівлі зерна та кукурудзяний цех. Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються записами позивача в трудовій книжці, наказом про переведення (а.с. 5, 45). Відповідно до наказу ДП «Охтирський КХП» від 31.10.2016 № 240-аг про призначення службового розслідування, створено комісію для проведення службового розслідування по факту самостійного залишення робочого місця апаратником оброблення зерна 6 розряду [PERSON]. Розслідування розпочато 31.10.2016 о 08 годині 00 хвилин. (а.с. 38) Як вбачається з докладної радника [PERSON] від 30.10.2016 генеральному директору ДП «Охтирський КХП», 30.10.2016 йому зателефонував [PERSON] та повідомив, що сушильник [PERSON] самостійно залишив своє робоче місце. (а.с. 39) Як вбачається з службової записки головного інженера [PERSON] від 31.10.2016 генеральному директору ДП «Охтирський КХП», під час проведення планерки о 7 годині 45 хвилин йому стало відомо що з 29.10.2016 в ніч на 30.10.2016 на дільниці заготівки зерна працівник [PERSON] залишив робоче місце без повідомлення майстра або начальника дільниці. На той час працювала зерносушарка ДСП-24 по сушінню сої. Залишення робочого місця могло призвести до тяжких наслідків не тільки працівників зміни, а й навколишньої території з її мешканцями. (а.с. 40) Як вбачається з докладної майстра зміни ділянки заготівлі зерна [PERSON] від 30.10.2016 генеральному директору ДП «Охтирський КХП», 30.10.2016 під час роботи сушарки ДСП 20, о 02 годині 00 хвилин оператор сушарки [PERSON] пішов в невідомому напрямку та до кінця зміни не повернувся. Крім цього [PERSON] самостійно виключив сушарку, що могло призвести до поломки та великим затратам. (а.с. 41) З пояснювальної охоронника-пожежного [PERSON] від 30.10.2016 генеральному директору ДП «Охтирський КХП» вбачається, що під час чергування 30.10.2016 о 02 годині ночі йому доповів майстер зміни [PERSON], що на своєму робочому місці відсутній сушильник [PERSON]. В продовж години намагалися його знайти на території комбінату. Так і не знайшли до 07 години ранку. Через центральні ворота прохідної [PERSON] не виходив. (а.с. 42) З пояснювальної [PERSON] від 30.10.2016 генеральному директору ДП «Охтирський КХП» вбачається, що позивач 30.10.2016 о 2-й годині ночі самостійно без повідомлення залишив сушку без нагляду та пішов додому, тому що захворіла його дитина (а.с. 41). Як вбачається з докладної начальника ділянки заготівлі зерна [PERSON] від 30.10.2016 генеральному директору ДП «Охтирський КХП», оператор по обробці зерна 6 розряду [PERSON] обслуговував сушку ДСП-24 на якій сушили сою, 30.10.2016 о 02 годині 00 хвилин без відома майстра зміни [PERSON] була залишена працююча сушка без нагляду, а сам [PERSON] залишив робоче місце та ділянку заготівлі зерна. (а.с. 43) Згідно повідомлення КЗ Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 22.11.2016 № 01.1-18/1502/6, у період з 29.10.2016 по 30.10.2016 особи зареєстровані за адресою [ADDRESS] а саме [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON] до КЗ Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» до Охтирської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги не зверталися. (а.с. 28) Крім цього як вбачається з повідомлення КЗ Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 17.11.2016 № 2954/2, що громадянин [PERSON] в період з 29.10.2016 по 30.10.2016 за медичною допомогою до КЗ «Охтирська ЦРЛ» не звертався і відповідно, не перебував на лікарняному листку. (а.с. 30) Як вбачається з акту та протоколу службового розслідування згідно наказу № 240-аг від 31.10.2016 ДП «Охтирський КХП» від 16.11.2016, головою комісії та членами комісії встановлено, що 30.10.2016 апаратником оброблення зерна 6 розряду [PERSON] був дійсний факт прогулу на підставі доказів які були виявлені в ході службового розслідування. Комісією прийнято рішення про накладення дисциплінарного стягнення на [PERSON] у виді звільнення за п. 4, ст. 40 КЗпП України, за прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. [PERSON] з вищевказаним актом ознайомлений під підпис 17 листопада 2016 року. (а.с. 35-36) Відповідно до наказу ДП «Охтирський КХП» від 15.11.2016 № 251-аг, апаратника оброблення зерна 6 розряду дільниці заготівлі зерна та кукурудзяного цеху [PERSON] відсторонено від виконання своїх посадових обов'язків на період проведення службового розслідування з 15.11.2016 із збереженням заробітної плати. (а.с. 37) З наказу ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» № 74-к від 30.11.2016 року вбачається, що [PERSON] з 30.11.2016 року на підставі п. 4, ст. 40 КЗпП України за порушення трудової дисципліни звільнено з посади охоронник-пожежний (який тимчасово переведений апаратником оброблення зерна 6 розряду в дільницю заготівлі зерна в кукурудзяний цех), згідно наказу № 220-аг від 20.10.2016 у зв'язку з відсутністю на роботі більше трьох годин протягом робочого часу без поважних причин. (а.с. 13). Як вбачається з акту ДП «Охтирський комбінат хлібопродуктів» Державного агента резерву України від 30.11.2016 про відмову від ознайомлення з наказом про звільнення та відмову від підпису в наказі про звільнення від 30.11.2016, працівник [PERSON] відмовився підписувати наказ № 74-к від 30.11.2016 про його звільнення. (а.с. 23) Розірвання трудового договору з [PERSON] відповідно до вимог ст. 43 КЗпП України відбулося за попередньою згодою первинної профспілкової організації ДП «Охтирський КХП». З витягу з протоколу засідання ПК ППО ДП «Охтирський КХП» ДАРУ Профспілки працівників системи держрезерву України від 17.11.2016 № 10 вбачається, що ППО ДП «Охтирський КХП» надав згоду на звільнення охоронника-пожежного ВВО [PERSON], який тимчасово переведений в дільницю заготівлі зерна та кукурудзяного цеху апаратником оброблення зерна 6 розряду за п. 4, ст. 40 КЗпП України за прогул (відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого часу) без поважної причини. (а.с. 25). Позивач не заперечує відсутність на робочому місці більше трьох годин в зміну, яка мала місце 30.10.2016 року. Зазначена обставина підтверджується і табелем обліку робочого часу за жовтень 2016 року (а.с.33-34). Проте позивач обґрунтовує свою відсутність на робочому місці наявністю поважних причин, а саме - його власною хворобою та хворобою його дитини. Так в за клопотанням сторони позивача було допитано ряд свідків. Зокрема, у судовому засіданні свідок [PERSON], яка є сусідкою позивача, повідомила, що із сім'єю [PERSON] підтримує добрі стосунки. 30.10.2016р. до неї додому прийшов [PERSON] за молоком. Він на вид був нездоровий. Вона говорила йому щоб не йшов на роботу у такому стані. [PERSON] був блідий та розмовляв в ніс. З понеділка у них також хворіла дитина. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка є дружиною позивача, повідомила, що перед зміною того дня її чоловік ходив до сусідів за молоком. Потім він увесь день був із сином, який також хворів на простудне захворювання. На вечір у дитини підвищилась температура. Проте вона швидку не викликала, бо має досвід лікування старших дітей. Близько 23 чи 34 год., чоловік телефонував, і вона попросила його відпроситись додому щоб побути з дитиною, бо їй необхідно було терміново сходити в аптеку за ліками. По прибуттю додому чоловіка вона пішла до аптеки за ліками, що розташована в Охтирській ЦРЛ. Так як їй не вистачало коштів, то позичала 100 грн. у подруги, яка перебувала на зміні. Стан здоров'я чоловіка також був поганий, але він говорив, що на роботі немає заміни. В судовому засіданні свідок [PERSON], знайома дружини позивача, повідомила, що із 29. 10.2016 р. на 30.10.2016р. о 2 год. 30 хв. дружина позивача [PERSON] прийшла до неї в кабінет щоб позичити 100 грн., сказала, що у чоловіка підвищився тиск та хворіє дитина, яку вона залишила на чоловіка. Вона дала їй гроші і та побігла додому. Зазначені покази свідків на думку суду не доводять поважності залишення робочого місця позивачем, адже, як було з'ясовано відповідачем при проведенні розслідування факту прогулу, ані позивач для себе особисто, ані він чи його дружина для хворої дитини про надання екстреної медичної допомоги не звертались. Факт перебування позивача у такому хворобливому стані, що заважав би йому належним чином виконувати трудові обов'язки та подальше перебування на зміні загрожувало його життю та здоров'ю на момент залишення робочого місця належними та допустимими доказами ним не підтверджений. Подальше перебування позивача у лікувальних закладах не підтверджує факту наявності у нього тяжкого захворювання саме на момент залишення ним робочого місця. Суд вважає, що наявність простудного захворювання у дитини, яке підтверджується лише показами позивача та його дружини, та необхідність термінового придбання дружиною ліків у нічний час, також не є поважною причиною залишення робочого місця, адже, окрім вищезазначеного, у будинку на той час, як зазначили позивач та його дружина, перебувала їхня старша 17 річна донька, яка у випадку крайньої необхідності могла приглядіти за молодшим братом на час відсутності матері. Позивач наполягає на тому, що робоче місце залишив із дозволу майстра [PERSON], факт телефонних розмов із яким, у яких йшлося про домовленість між ними покинути роботу підтверджує наданою суду роздруківкою телефонних з'єднань його абонентського номера. (а.с. 61-68). Однак наявність телефонних з'єднань між позивачем та майстром і охоронником останніми підтверджується і ніяким чином не доводить вказаних позивачем обставин. Так, в судовому засіданні свідок [PERSON], який працює майстром на елеваторі, повідомив, що прийшов на зміну 29 жовтня 2016 року на 20:00 год.. До його функціональних обов'язків входить нагляд за роботою операторів. Тієї зміни заклали зерно у сушку близько 0:30 год. та [PERSON] запустив її. Вже о 2:00 год., на сушці нікого не було. Він зателефонував позивачу, той спочатку слухавку не взяв. Тоді він зателефонував до охоронця [PERSON], запитав чи не бачив [PERSON], і чи не виходив він з території. Той повідомив, що не бачив його. Він попросив, щоб той зайшов у роздягальню та пошукав [PERSON]. Але пізніше йому таки вдалося зв'язатись із [PERSON]. На його запитання чому покинув робоче місце пояснив, що він вдень ходить на «шабашки», а вночі на працює на КХП, йому ніколи відпочивати. При цьому, він висловився на його адресу нецензурною лайкою. Він сказав йому, що про це зранку доповість вищому керівництву так як він кинув сушку. На що [PERSON] відповів, що йому байдуже і він піде на лікарняний. Після цього він закрутив подачу газу на сушці, а зранку склав акт і зателефонував до начальника цеху [PERSON]. 30.10.2016р. йому зателефонував заступник директора [PERSON], запитав, на скільки буде виходити на зміну [PERSON], бо йому буде необхідно писати пояснювальну. В судовому засіданні свідок [PERSON], що працює на посаді начальника дільниці заготівлі зерна, повідомив, що 30.10.2016 близько 07:55 год. йому зателефонував майстер [PERSON] та повідомив, що [PERSON] близько 2:00 год. кинув сушку і зник. Сушка була в робочому стані, ввімкнена, горів газ на повну потужність, сушили сою. На підприємстві небезпечне виробництво тому доки заміну не найдуть, не мають права будь-кого відпустити з такого робочого місця. До цього [PERSON] вже кидав сушку за 2 години до кінця зміни, і вони шукали іншу людину. Якби він повідомив звечора що не може працювати, то його замінили б і все. Так не можна було поступати. [PERSON] повинен слідкувати за робочим місцем і запис вести про включення та виключення сушки. Він постійно повинен бути поряд із сушкою, бо це дуже небезпечний процес. В судовому засіданні свідок [PERSON], що перебуває на посаді охоронця - пожежного, повідомив, що заступив на чергування 29 жовтня 2016 року ввечері на нічну зміну о 19-00 год. Згідно покладених на нього обов'язків він повинен обходити територію і знаходитись у черговій частині, де видно прохідну. Прохідна на той момент була закрита Після 2:00 год. ночі йому зателефонував майстер [PERSON] та питав про місцезнаходження [PERSON]. Оскільки він його не бачив, то за вказівкою майстра після 2:00 год. пішов його шукати по території підприємства. Однак його так і не знайшов. В судовому засіданні свідок [PERSON], що працює менеджером Охтирського КХП, повідомив, що 17.11.2016 р. на адресу первинної профспілкової організації надійшло подання на [PERSON] щодо звільнення Розглядалось дане питання в присутності [PERSON]. Вони намагались з'ясувати всі обставини, на профком був запрошений начальник відділу кадрів, радник підприємства, начальник охорони. В процесі обговорення в телефонному режимі зв'язувались із майстром [PERSON]. Згідно з поясненнями [PERSON] та службових записок було з'ясовано що той залишив робоче місце в зв'язку з хворобою дитини. На профспілці він став розповідати, що і сам себе погано почував. Пропонували [PERSON] надати додаткові факти, однак той відмовився. Оскільки наданими документами підтверджувався факт залишення позивачем робочого місця без поважних причин, профспілкою одноголосним рішенням надано погодження на звільнення [PERSON] за відповідною статтею. В судовому засіданні свідок [PERSON], який працює радником на зазначеному підприємстві, повідомив, що у вихідний день до нього зателефонував Захаров і повідомив, що у нічну зміну була зупинена сушарка по причині самостійного залишення робочого місця позивачем. Він повідомив керівництво і виїхав на підприємство. По прибуттю на підприємство він зателефонував [PERSON] та запитав що трапилось. Той у телефонній розмові визнав той факт, що робоче місце залишив самостійно. Він домовився із ним про зустріч В присутності свідків він отримав від нього письмове пояснення Де той підтвердив, що самостійно пішов з підприємства. Тоді він викликав начальника [PERSON], майстра [PERSON], охоронника, які пояснили в присутності [PERSON], що того на роботі не було. [PERSON] вилаявся на них та повідомив, що йде на лікарняний і пішов з підприємства. Вони запросили [PERSON] тимчасово попрацювати на дільниці заготівлі зерна, оскільки раніше вивчили його за рахунок підприємства і він мав необхідні допуски. Його перевели на розряд сушильника. Він погодився, підписав наказ, отримав допуск. Він став працювати, однак до цього на повному ходу зупинив сушарку. Тоді він свій вчинок пояснював тим, що у нього розболілась голова. Покази зазначених свідків разом із письмовими доказами повністю спростовують твердження позивача про залишення ним робочого місця із дозволу безпосереднього керівника. Відповідно до п. 4, ч. 1, ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом зокрема, у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Згідно з вимог ст.233 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник може бути поновлений на роботі органом, який розглядає трудовий спір. Одночасно з винесенням рішення про поновлення на роботі суд приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, враховуючи, встановлення відсутності позивача на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, недоведеності позивачем такої відсутності на робочому місці з поважної причини, ступінь тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, дотримання відповідачем порядку застосування дисциплінарного стягнення, суд вважає, що відповідач мав обґрунтовані підстави для звільнення позивача з підстави, передбаченої п. 4, ч. 1, ст. 40 КЗпП України, та здійснив таке звільнення з дотриманням норм трудового законодавства. У зв'язку з зазначеним позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed