Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 23.12.2011 року було розірвано. Від спільного сумісного проживання з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона звернулася з до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві, повідомила, що позивач проживає з іншою сім'єю, частково надає матеріальну допомогу, якої не вистачає на утримання дитини, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 23.12.2011 року було розірвано (а.с. 6). У свідоцтві про народження [PERSON], батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечує своє батьківство (а.с.5). Дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач в повному обсязі не виконує обов'язки по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. З урахуванням матеріального становища сторін, суд вважає що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, в іншій частині в позові слід відмовити. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial