Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

29.10.2019 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача та просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. до досягнення дитиною повноліття, аліментів на своє утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. до досягнення дитиною, [PERSON] трирічного віку в розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Також просила стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, щомісячно, а саме 2000 гривень, до досягнення дитиною повноліття та витрати пов`язані з розглядом справи. 18.12.2019 представник позивача подала заяву про зміну предмету позовних вимог, в якій просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на дитину, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. до досягнення дитиною трирічного віку, а також просила стягнути з відповідача витрати пов`язані з розглядом справи, в тому числі оплату правової допомоги. Позивач та її представник просили заявлені вимоги задовольнити. Відповідач позов визнав частково та зазначив, що згоден сплачувати аліменти на дитину в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) та не погодився сплачувати аліменти на утримання позивача, оскільки вона не була його дружиною, а лише певний період вони проживала разом без реєстрації шлюбу. Також зазначив, що він був співвласником ТОВ «Хостел Лео», проте вийшов з нього оскільки не отримував доходів. На сьогодні отримує доходи лише по виду діяльності - страхування життя. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як вбачається зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що повинні забезпечувати обоє батьків. У відповідності до статей 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Згідно п. 1 ч. 1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 6) її батьками записані позивач та відповідач. Відповідно до медичного висновку Комунального некомерційного підприємства «Дитяча поліклініка №2» Чернігівської міської ради № 81/0119 [PERSON] є дитиною-інвалідом, інвалідність встановлено строком до 18.09.2021 (а.с. 8). Враховуючи, що [PERSON] є дитиною-інвалідом, а також те, що відповідач має задовільний стан здоров`я, на своєму утриманні не має інших утриманів, є працездатним, з урахуванням доходів відповідача та перебування позивача у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримання останньою допомоги, тому суд доходить висновку, що відповідач може та зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому суд вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29.10.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Разом з тим, ч. 2 ст. 91 СК України, визначає, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статтей 86 і 88 цього Кодексу. Таким чином слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання, до досягення [PERSON] , [INFO] трьох років в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 29.10.2019 і до [INFO]. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. При цьому, суд вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання позову та подання його до суду, участі в судових засідання, ознайомлення з матеріалами справи та значенням справи для сторони. Таким чином з відповідача на користь позивача в зв`язку з частковим задоволенням позову, слід стягнути 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача відповідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України судових витрат, тому слід стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 1536 гривень 80 коп.

Outcome: partial