Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

31 жовтня 2019 року позивачка [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з вимогою стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 11 серпня 2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки, згідно якої [PERSON] 11 серпня 2018 року отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 600 дол. США, які [PERSON] зобов`язався повернути до 11 вересня 2018 року.11 жовтня 2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки, згідно якої [PERSON] 11 жовтня 2018 року отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 700 дол. США, які [PERSON] зобов`язався повернути до 11 листопада 2018 року.У визначені договорами позики строки Відповідач борг не повернув. На підставі зазначених обставин позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] заборгованість у розмірі 1339,76 доларів США (одна тисяча триста тридцять дев`ять доларів 76 центів), яка за договором позики від 11 серпня 2018 року складається з суми основного боргу за позикою в розмірі 600,00(шістсот) дол. США та суми трьох відсотків річних у розмірі 19,97 доларів США (дев`ятнадцять доларів 97 центів), за договором позики від 11 жовтня 2018 року складається з суми основного боргу за позикою у розмірі 700 (сімсот) дол. США та суми трьох відсотків річних у розмірі 19,79 дол. США (дев`ятнадцять доларів США 79 центів), а також судовий збір у розмірі 768,40 грн. Ухвалою суду від 08 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 06 грудня 2019 року. Через неявку до суду відповідача розгляд справи відкладено на 03 січня 2020 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась , до початку розгляду справи надала письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала , не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі . Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак до суду не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Під час розгляду справи судом було встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11 серпня 2018 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки, згідно якої [PERSON] 11 серпня 2018 року отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 600 дол. США, які [PERSON] зобов`язався повернути до 11 вересня 2018 року, , що підтверджується розпискою від 11 серпня 2018 року яка міститься в матеріалах справи. 11 жовтня 2018 року між позивачкою [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки, згідно якої [PERSON] 11 жовтня 2018 року отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 700 дол. США, які [PERSON] зобов`язався повернути до 11 листопада 2018 року, що підтверджується розпискою від 11 жовтня 2018 року яка міститься в матеріалах справи. У визначені договором позики строки Відповідач борг не повернув. 16 жовтня 2019 року Позивач зверталася до Відповідача, за допомогою поштового зв`язку, із письмовою претензією про сплату боргу за договором позики та претензія була відправлена поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення №5004701362733. Зазначений лист не був вручений відповідачеві та повернувся у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується квитанцією №5004701362733, конвертом та довідкою Укрпошти про повернення . Відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, а тому відповідно до вимог договору позики та чинного законодавства, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми за весь час прострочення. Відповідно наданого позивачем розрахунку три відсотків річних, здійсненому у відповідності вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, становить : 600, 00 доларів США (борг за договором позики від 11 серпня 2018 року) * 3%/100%/365 днів у році * 405 календарних днів прострочення за період з 11.09.2018 року по 21.10.2019 року = 19,97 доларів США. 700,00 доларів США (борг за договором позики від 11 жовтня 2018 року) * 3%/100%/365 днів у році *344 календарних днів прострочення за період з 11.11.2019 року по 21.10.2019 року = 19,79 доларів США. Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет № 15-93), Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Висновку про можливість стягнення грошової суми та 3% річних за договором позики у іноземній валюті прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц, провадження №14-446цс18. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved