Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

30 липня 2019 року [PERSON] звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, в якому вказує, що вона зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] . Однак в зв`язку з тим, що у неї не зберігся ордер на заселення в вказану квартиру, вона не може реалізувати своє право на приватизацію даного житла, оскільки ордер входить до переліку документів, що подаються до органів приватизації. В зв`язку з викладеним позивач проситьа: «Визнати за мною, [PERSON] , право постійного користування квартирою [ADDRESS] ». Ухвалою судді від 01 серпня 2019 року позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому проти позову заперечує. 15 серпня 2019 року від Житомирської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому його представник вказує на те, у позивача відсутній ордер, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову. Суд розглянув справу на підставі доказів, що містяться в ній і задовольняє позов виходячи з наступного. Встановлено, що позивач є зареєстрованим квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , що підтвердилось копією довідки комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне підприємство №9» за №797 від 05.07.2017 (а.с.9). Особовий рахунок та договір найму на позивача були оформлені Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №104 від 16.04.2014, в зв`язку із смертю попереднього квартиронаймача [PERSON] (а.с.10). Відповідно до довідки Державного архіву Житомирської області №К-2175/04 від 26.06.2019, в протоколах засідань виконавчого комітету Житомирської міської Ради депутатів трудящих за 1973 рік, рішення про виділення квартири [PERSON] , а також, копії ордера, який видавався на вселення в квартиру [ADDRESS] , не виявлено (а.с.11). Отже, у зв`язку з відсутністю на руках ордера та неможливістю його відновлення, позивач фактично позбавлена права на приватизацію квартири, в якій зареєстрована та проживає, оскільки відповідно до п.18. Положення\~«Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», копія ордера про надання жилої площі є обов`язковим документом, що подається для приватизації квартир. Відповідно до ч.3 ст.9 ЖК Української PCP, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ч.1 ст.5, ст.8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у вказаній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації. Верховний Суд України у постанові від 30 січня 2013 року №6-125 цс 12, аналізуючи зміст положень ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст.1, 6, 9, 61 ЖК Української РСР та ст.29 ЦК України, дійшов висновку про те, що місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, у якому особа постійно проживає, має передбачене ст.64 ЖК Української PCP право користування цим приміщенням, яке зберігається за особою при її тимчасовій відсутності, а відтак особа має право на приватизацію разом з членами сім`ї. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим, тому задовольняє його у повному обсязі.

Outcome: approved