Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

31.03.2015 року представник позивача Похила І.В. звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 3525,53 грн., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.09.2012 року по 28.02.2015 року в розмірі 1747,09 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2012 року по 28.02.2015 року в розмірі 1025,60 грн.; індекс інфляції в розмірі 661,28 грн.; 3% річних від простроченої суми в розмірі 91,56 грн. та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилалась на наступне. 10.09.2014 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 1956,76 грн. та судового збору в розмірі 121,80 грн. 28.10.2014 року винесена ухвала про скасування судового наказу за заявою відповідачів [PERSON] та [PERSON] Відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку [NUMBER]. У підсумку за період з 01.09.2012 року по 28.02.2015 року за відповідачами утворилась заборгованість в розмірі 3525,53 грн. В судове засідання представник позивача Похила І.В. з'явилась, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON], який є також представником відповідача [PERSON] в судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечував в повному обсязі посилаючись на відсутність між позивачем та відповідачами договору про надання послуг, тому позовні вимоги є безпідставними. Крім того, йому нараховують велику платню за водопостачання, оскільки він не використовує стільки води. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Судом встановлено, що 10.09.2014р. КП «Харківводоканал» звернулось до Київського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 1956,76 грн. 23.09.2014р. була задоволена заява КП «Харківводоканал» та виданий судовий наказ. 28.10.2014 р. Київським районним судом м. Харкова винесена ухвала про скасування судового наказу за заявою [PERSON], [PERSON] (а.с. 4). Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відомостями АДП ГУДМС, УДМС України. (а.с.11-12). Судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER]. (а.с. 5). Наявними у справі доказами встановлено, що між позивачем та відповідачами фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг по водовідведенню в будинку, де знаходиться квартира відповідачів. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до звітної картки абонента, у підсумку за період з 01 вересня 2012р. по 28 лютого 2015 р. за відповідачами утворився борг в розмірі 3525 грн. 53 коп. (а.с. 5-9). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так, ч. 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Згідно наданих позивачем розрахунків, відповідачам нарахована заборгованість: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.09.2012 року по 28.02.2015 року в розмірі 1747,09 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2012 року по 28.02.2015 року у розмірі 1025,60 грн.; індекс інфляції - 661,28 грн.; 3% річних від простроченої суми - 91,56 грн. (а.с. 7-9). Згідно вимог п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р., споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста і негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів. Позивач здійснює свою діяльність в установленому законом порядку, та є виконавцем послуг відповідно до рішення виконавчого комітету ХМР. Відповідно до п.п. 2, 4, 7 ч. 1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управління об'єктами у сфері житлово-комунальних послуг, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, визначення виконавця житлово-комунальних послуг, а також встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону належить до повноважень органів місцевого самоврядування. Проживаючи у багатоквартирному будинку, відповідачі користується житлово-комунальними послугами, які надаються позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві власності стягується за затвердженими в установленому порядку тарифами. Тому посилання відповідача [PERSON] в судовому засіданні, що відповідачі є власниками вище зазначеної квартири та договір про надання послуг з позивачем не укладали є безпідставними, оскільки даний договір є публічним відповідно до ст. 633 ЦК України. При цьому, слід зазначити, що заперечень відповідачів щодо тексту публічного договору та внесених до нього змін, протягом місяця з дня внесення проекту до позивача не надходило, оскільки доказів цього відповідачі не надали. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача були обґрунтовані обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог, а відповідач не обґрунтував свої заперечення. Права споживачів житлово-комунальних послуг визначені у ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV. Споживач має право на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Виклик представника виконавця має здійснюватися у спосіб, обумовлений у договорі між споживачем і виконавцем. Найбільш зручним і надійним є направлення письмової заяви, яку необхідно зареєструвати у канцелярії виконавця із одержанням вхідного номера виконавця та підписом особи, яка прийняла заяву. Зразок такої заяви наводиться у Додатку 9 Закону. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Зразок акта-претензії наводиться у Додатку 10 та Додатку 11. Акт-претензію необхідно зареєструвати у канцелярії виконавця із одержанням вхідного номера виконавця та підписом особи, яка прийняла акт-претензію. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Однак відповідачами, як вбачається з матеріалів справи, за весь період не було належним чином оформлено актів-претензій, заяв в погоджений умовами договору строк, що не дає підстав вважати їх доводи щодо надмірного нарахування коштів за послуги водопостачання та водовідведення за вказаний період доведеними. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову КП «Харківводоканал» в повному обсязі. При поданні заяви про видачу судового наказу заявником було сплачено судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп. Ч.2 ст. 99 ЦПК України передбачено, що у випадку пред'явлення стягувачем позову в порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується в суму судового збору, встановлену за позовну заяву. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved