Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

29.10.2018 року [PERSON] звернувся із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що сторони є батьками чотирьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з матір`ю, знаходяться на її утриманні. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 10.04.2009 року з позивача на користь відповідача стягнуті аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі по 250 грн. щомісячно на кожного до досягнення повноліття. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 15.09.2015 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення повноліття останнім. Судовим наказом Малиновського районного суду м.Одеси від 12.09.2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину. Позивач стверджував, що суд, видаючі наказ про стягнення з нього аліментів у розмірі ј частин від заробітку на утримання [PERSON] не врахував наявності на його утриманні трьох неповнолітніх дітей та матері пенсіонерки. Підставою позову позивач визначив положення статті 192 СК України. Враховуючи викладене, [PERSON] , уточнивши в процесі розгляду справи позовні вимоги, просив суд в порядку статті 192 СК України зменшити розмір аліментів на утримання [PERSON] до 1/12 частини від його заробітку. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (розписка учасників процесу). Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пославшись на відсутність законних підстав, визначених статтею СК України для задоволення позову. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено та не оспорюється учасникми справи, що сторони є батьками чотирьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На час вирішення спору діти проживають із матір*ю, яка утримує їх за рахунок свого власного доходу та стягнутих з позивача аліментів за рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 10.04.2009 року, рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 15.09.2015 року, судовим наказом Малиновського районного суду м.Одеси від 12.09.2018 року. За вищевказаними рішенням з відповідача на користь позивача стягнуті: -на утримання [PERSON] та [PERSON] , по 250 грн. щомісячно на кожного до досягнення дітьми повноліття -на утримання [PERSON] 1/6 частина заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття -на утримання [PERSON] заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину Судові рішення набрали законної сили. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, за якою, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів визначений рішенням суду не вважається незмінним. Відповідно до частини 7 статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до\~пункту 4\~частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Поряд із тим, позивачем в процесі розгляду справи в порядку Глави 5 ЦПК України належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження обставин, визначених частиною 1 статті 192 СК України не надано. Ухвалюючи рішення, суд враховує також, що за статтею 128 КЗпП при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із\~заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні\~аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Так, сумарний розмір стягуваних з позивача відрахувань на сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей не суперечить вимогам закону, не перевищує 70 відсотків його заробітної плати. Вищевикладене виключає задоволення позову [PERSON] , а стягнутий за судовим наказом від 12.09.2018 року розмір аліментів узгоджується з нормами СК України, Законом України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів».

Outcome: dismissed