Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

9 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, третя особа\~ приватний\~виконавець виконавчого\~округу міста\~Києва Клітченко\~Оксана Анатоліївнапро визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 23 січня 2015 року між ним і АТ «Банк Ренесанс Капітал» було укладено кредитний договір GP 7351491, за умовами якого банк надав йому кредит в сумі 6348,58 грн. строком на 24 місяці. 15 серпня 2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. було відкрито виконавче провадження №559814056 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни № 17011 від 25 липня 2019 року про стягнення заборгованості на користь ПАТ «ПУМБ» в сумі 13793,77 грн. Між [PERSON] та відповідачем ПАТ «ПУМБ» не укладалися будь-які угоди та правочини. Зважаючи на те, що виконавчий напис не відповідає вимогам закону, просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса і стягнути з відповідачів судові витрати. Позивач в судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відзив на позовну заяву не надали. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву не надала. Відповідно до вимог ст.ст. 280 - 283 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходь до висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. 23 січня 2015 року між позивачем та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», що підтверджується Статутом, затвердженим позачерговими Загальними зборами акціонерів № 280 від 27.11.2018 р., було укладено кредитний договір GP 7351491, за умовами якого банк надав йому кредит в сумі 6348,58 грн. строком на 24 місяці. 25 липня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис, за яким проведено у безспірному порядку стягнення заборгованості в загальному розмірі 13793,77 грн. з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ». За даним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. було відкрито виконавче провадження №559814056. Відповідно до ст.ст. 87 та 88\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. З правового аналізу зазначених норм Закону України\~«Про нотаріат» вбачається, що основною умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису є підтвердження стягувачем безспірності заборгованості. З тексту\~спірного виконавчого\~напису вбачається,\~що загальна\~сума заборгованості\~на користь\~Публічного акціонерного\~товариства «Перший\~український міжнародний\~банк» становить 13793,77 грн. (а.с. 21). Процедура вчинення виконавчого напису врегульована в Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 (далі - Порядок). Підпунктом 2.1. пункту 2 глави 16 розділу II Порядку встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем нотаріусу подається заява, а нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. У постанові Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 зазначено, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника, згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік). Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц зазначено, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такої. Під час розгляду справи такої категорії суд встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги, заперечував безспірність заборгованості, зокрема її розмір, перед стягувачем за кредитним договором, щодо погашення якої вчинено оспорюваний виконавчий напис. Зважаючи на те, що встановлення під час вчинення нотаріусом виконавчого напису безспірності заборгованості є вимогою імперативного характеру та не виконується на розсуд стягувача, суд погоджується, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не була встановлена безспірність розміру заборгованості, зокрема відсутня належна виписка за рахунком боржника відповідно до вимог розділу ІV Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 року № 75, а також відсутні відомості про отримання боржником письмової вимоги (повідомлення) про виконання зобов`язання за кредитним договором на користь стягувача, що є правовою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений без дотримання вимог Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved