Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

30 квітня 2021 року позивач звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання ордеру на службове житло недійсним та зобов`язання вчинити певні дії в якому просить суд: -визнати Ордер № 6311 від 15.11.2019 на право зайняття службового приміщення, виданий на підставі Розпорядження Голови Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 834 від 14.11.2019, на ім`я [PERSON] про надання моїй сім`ї у складі шести осіб службового житла, а саме квартири « [ADDRESS] загальною площею 76,8 кв.м., в тому числі житловою площею 43,1 кв.м., недійсним на підставі того, що надане службове жиле приміщення не відповідає санітарним, технічним і гігієнічним вимогам, та надано з порушенням меж забезпечення жилою площею всіх членів моєї сім`ї, в тому числі дитини з інвалідністю, яка страждає на складне хронічне захворювання, у зв`язку з чим потребує окремої кімнати; -зобов`язати Головне управління Національної поліції у м. києві та Шевченківську районну в місті Києві державну адміністрацію забезпечити [PERSON] та членів його сім`ї у загальній кількості шести осіб, службовим житлом, яке придатне для проживання, відповідає санітарним, технічним та гігієнічним вимогам, а також межам забезпечення жилою площею всіх членів його сім`ї із розрахунку середньої забезпеченості громадян у місті Києві жилою площею у 9 кв.м. на одну особу, в тому числі із наданням окремої кімнати для дитини з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , який страждає на складне хронічне захворювання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є співробітником Головного управління Національної поліції у місті Києві у зв`язку із чим я має право на отримання службового житла. В 2019 році на підставі заяви [PERSON] , разом з усіма членами своєї сім`ї отримав ордер № 6311 від 15.11.2019 на право зайняття службового приміщення, виданий на виконання Розпорядження Голови Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 834 від 14.11.2019, а саме - ізольованої трикімнатної квартири житловою площею 43,10 кв.м та загальною площею 76,8 кв.м. Вказав, що зазначена службова трикімнатна квартира була надана в користування [PERSON] разом із сім`єю у складі 6-ти осіб, в тому числі дружини - [PERSON] трьох наших спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також доньки дружини позивача від першого шлюбу - [PERSON] . Вказана окрема службова трикімнатна квартира, загальною площею 76,8 кв.м та житловою площею 43,1 кв.м, розташована у будинку, який на даний час знаходиться на балансі та обслуговуванні Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Данченко, 28-Б». На підставі ордеру позивач разом із усіма членами своїє сім`ї зареєстрували постійне місце проживання у службовій квартирі [ADDRESS] . Однак, з незалежних від позивача та членів його сім`ї причин, сім`я до даного часу позбавлена будь-якої можливості проживати у наданому службовому житлі, оскільки службова трикімнатна квартира потребує капітального ремонту та виявилася абсолютно непридатною для проживання, не відповідає санітарним та технічним вимогам. Зазначив, що на теперішній час сім`я позивача у складі 6-ти осіб змушена проживати у квартирі [ADDRESS] , яку фактично самовільно зайняли як таку квартиру, яка була покинута її жильцями через аварійний стан будинку [ADDRESS] , в якому вона розташована. Крім того, ордер на службове житло було видано для сім`ї у складі 6-ти осіб, однак, середня забезпеченість громадян у місті Києві - жилою площею складає 9,0 кв.м, є очевидним, що жила площа наданої сім`ї службової квартири мала би становити не менше 54 кв.м (6 осіб х 9,0 кв.м = 54 кв.м жилої площі). Проте, надане службове житло має лише 43,1 кв.м жилої площі, що в перерахунку на одну особу із 6-ти членів сім`ї складає лише 7,18 кв.м жилої площі на одну особу (43,1 кв.м жилої площі службової квартири - на 6 осіб), що є грубим порушенням житлових прав кожного із членів сім`ї позивача. Зважаючи на вище викладене, позивач змушений звернутися до суду із цим позовом. З урахуванням викладеного просить задовольнити позовні вимоги. 30 квітня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.05.2021 призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. 03 червня 2021 року до суду представником Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації Нікорою О.В. подано відзив на позовну заяву. В своєму відзиві зазначають, що квартира [ADDRESS] , на 1 поверсі, включена до числа службових житлових приміщень розпорядженням Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.09.2018 № 720. Згідно з довідкою наданою відділом обліку та розподілу житлової площі Шевченківської РДА від 25.05.2021 №123 розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 14.11.2019 № 834 затверджено спільне рішення керівництва Головного управління Національної поліції у м. Києві та житлово-побутової комісії Головного управління Національної поліції у м. Києві від 25.10.2019 протокол №5 згідно з яким [PERSON] та членам його сім`ї надано трикімнатну квартиру [ADDRESS] , на 1 поверсі. Як зазначає позивач, ордер № 6311 від 15.11.2019 на право зайняття службового приміщення, виданий без порушенням норм Житлового кодексу УРСР та правомірність отримання ордеру і реєстрації у спірній квартирі. Положенням передбачено, що рішення про надання службового жилого приміщення може бути переглянуто до видачі ордера, якщо виявляться обставини, які не були раніше відомі й могли вплинути на вказане рішення. Вважають, що позовні вимоги є безпідставними і нормативно необгрунтованими, а тому просять в задоволенні позовних вимог відмовити. 08 червня 2021 року до суду представником Головного управління Національної поліції у м. Києві Войчук О.В. подано відзив на позовну заяву. В своєму відзиві вказує, що з 25.01.2001 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, поліції з 07.11.2015, на теперішній час обіймає посаду помічника чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення т оперативного реагування Головного управління Національної поліції у м. Києві. 27 серпня 2018 року після включення даної квартири до числа службових повторне розглядалось питання надання зазначеної квартири інспектору відділення № 1 батальйону супроводження ГУНП у м. Києві старшому сержанту поліпі [PERSON] 10 жовтня 2019 року позивач подав до Головного управління Національної поліції у м. Києві рапорт з проханням з порозумінням віднестись до його ситуації, та на житлово-побутовій комісії надати йому квартиру [ADDRESS] . Тобто, позивач клопотав перед керівництвом ГУНП у м. Києві про надання останньому конкретної квартири, а саме [ADDRESS] . 15 листопада 2019 року позивачу на підставі Розпорядження голови районної державної адміністрації від 14.11.2019 № 834 виданий ордер від 15.11.2019 № 6311 на право зайняття службового жилого приміщення, а саме трикімнатної квартири [ADDRESS] , проте останній жодного дня не проживав у вказаній квартирі, що ставить під сумнів його потребу у житловій площі. Отже, з причин відсутності коштів Головне управління Національної поліції у м. Києві власного будівництва не здійснює, забезпечити позивача іншою житловою площею (квартирою), немає можливості, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 05 липня 2021 року до суду позивачем подано відповіді на відзиви на позовну заяву в якому посилався на обставини з підстав обгрунтування позовних вимог. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. В судовому засіданні представники відповідача заперечували проти позову та просили відмовити в повному обсязі. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Положеннями ст. 9 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР) визначено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. В силу ч. 1 ст. 58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Постановою Ради Міністрів Української Радянської Соціалістичної Республіки від 4 лютого 1988 року було затверджено Перелік категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення (далі - Перелік). Так, п. 25 Переліку зазначено, що до категорій працівників, яким може бути надано службове приміщення, відносять працівники МВС, а також підпорядкованих йому органів, закладів та установ, військовослужбовці Національної гвардії. П.9 Положення передбачено, що для одержання службового жилого приміщення відповідний працівник подає заяву адміністрації підприємства, установи, організації. До заяви додається довідка з місця проживання про склад сім`ї і прописку. Члени сім`ї заявника, які бажають оселитися в службове жиле приміщення, дають письмову згоду на проживання в зазначеному приміщенні. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації, у віданні якої ці приміщення знаходяться, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті ради, на території якої знаходиться відповідне підприємство, установа, організація. У рішенні зазначається, яку займає посаду або виконує роботу особа, якій надається службове жиле приміщення, склад її сім`ї, розмір приміщення, що надається, кількість кімнат у ньому та адреса. [PERSON] являється співробітником Головного управління Національної поліції у місті Києві. Як вбачається з матеріалів справи, Розпорядженням Шевченківської РДА від 14.02.2011 №32 було затверджено склад громадської комісії з житлових питань при Шевченківські районній в місті Києві державній адміністрації. Порядок надання службових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду та користування ними визначені Положенням про порядок надання службових жилих приміщень, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 № 37 (Далі - Положення). Відповідно до п. 9 Положення передбачено, що для одержання службового жилого приміщення відповідний працівник подає заяву адміністрації підприємства, установи, організації. До заяви додається довідка з місця проживання про склад сім`ї і прописку. Члени сім`ї заявника, які бажають оселитися в службове жиле приміщення, дають письмову згоду на проживання в зазначеному приміщенні. 10 жовтня 2019 року [PERSON] подав до Головного управління Національної поліції у м. Києві рапорт з проханням надати йому квартиру [ADDRESS] . Згідно з довідкою наданою відділом обліку та розподілу житлової площі Шевченківської РДА від 25.05.2021 №123 розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 14.11.2019 № 834 затверджено спільне рішення керівництва Головного управління Національної поліції у м. Києві та житлово-побутової комісії Головного управління Національної поліції у м. Києві від 25.10.2019 протокол №5 надано службову трикімнатну квартиру [ADDRESS] , сержанту поліції [PERSON] , 1978 р.н. та членам його сім`ї у складі: дружина - [PERSON] , 1975 р.н., дочка дружини - [PERSON] , 2000 р.н., син - [PERSON] , 2004 р.н., дочка - [PERSON] , 2006 р.н., син - [PERSON] , 2010 р.н. Порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації (ст.121 ЖК УРСР). На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення (ч.1 ст. 122 ЖК УРСР). 15 листопада 2019 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 14.11.2019 № 834 виданий ордер № 6311 від 15.11.2019 на право зайняття службового жилого приміщення, а саме трикімнатної квартири [ADDRESS] у складі шести осіб. Разом з тим, звертаючись до суду із цим позовом, позивач посилається на правомірність отримання ордеру і реєстрації у спірній квартирі. Статтею 59 ЖК УРСР визначені підстави і порядок визнання ордера на жиле приміщення недійсним. Так, ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі. Крім того, Верховний Суд України у п. 7 Постанови Пленуму «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року надав роз`яснення, що на вимоги про визнання недійсним ордера на жиле приміщення за передбаченими ст.59 ЖК підставами поширюється трирічний строк позовної давності. Визнавши причини пропуску цього строку поважними, суд задовольняє обґрунтовані вимоги. В порядку ст. 117 ЖК УРСР у разі визнання ордера на жиле приміщення недійсним внаслідок неправомірних дій осіб, які одержали ордер, вони підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. Якщо громадяни, зазначені в ордері, раніше користувалися жилим приміщенням у будинку державного або громадського житлового фонду, їм повинно бути надано жиле приміщення, яке вони раніше займали, або інше жиле приміщення. У випадках визнання ордера на жиле приміщення недійсним з інших підстав, крім випадку, передбаченого частиною першою цієї статті, громадяни, зазначені в ордері, підлягають виселенню з наданням іншого жилого приміщення або приміщення, яке вони раніше займали. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 118 ЖК УРСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Враховуючи, п. 13 Положення в окремих випадках за наявності крайньої виробничої необхідності і відсутності відповідного службового жилого приміщення, як тимчасовий захід, за згодою працівника, йому може бути надано службове жиле приміщення, що не відповідає вимогам, передбаченим пунктом 10 і абзацом першим пункту 11 цього Положення, або за розміром менше від рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті (але не нижче від рівня, встановленого для прийняття громадян на квартирний облік), із збереженням права на одержання службового жилого приміщення, що відповідає вказаним вимогам і розміру. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач та члени його сім`ї добровільно надали письмову згоду на отримання квартири за вищевказаною адресою і заздалегідь усвідомлювали, що площа не відповідає вимогам визначеним постановою виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів і президії Київської міської ради профспілок від 15.07.1985 № 582 «Про порядок застосування в місті Києві Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», прийняли квартиру без застережень та зареєстрували постійне місце проживання у спірній службовій квартирі [ADDRESS] . Виходячи з наведених норм чинного законодавства, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Таким чином, обставини, на які посилається позивач у своєму позові, в тому числі відсутність договору найму житлового приміщення не є правовою підставою для визнання недійсним ордеру, оскільки не були порушені житлові права позивача. У зв`язку із відсутністю порушеного права або інтересу, судом не надається оцінка доводам, на які позивач посилається, як підстави для визнання ордеру на службове житло недійсним. З урахуванням наведеного, позовні вимоги в частині про визнання ордеру на службове житло недійсним, задоволенню не підлягають. Що стосується позовним вимог про зобов`язання вчинити певні дії шляхом забезпечення службовим приміщенням позивача, то слід зазначити наступне. Слід зазначити, що відповідно до статті 31 ЖК, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. Згідно до статті 42 ЖК, жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, крім випадків, передбачених статтею 46, частинами першою і другою статті 54, частиною першої статті 90, частиною шостою статті 101, статтями 102, 110, частиною першою статті 114 цього Кодексу, а також інших випадків, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Квартирний облік здійснюється, як правило, за місцем проживання громадян у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. З аналізу вищезазначених норм випливає, що реалізація прав громадян на отримання, користування житловою площею в будинку державного або громадського житлового фонду відбувається у встановленому порядку за наявності певних умов. Так, особа, яка претендує на жиле приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду, провина перебувати на квартирному обліку як особа, що потребує поліпшення житлових умов, а також, данні про таку особу повинні бути внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Як вбачається з витягу з протоколу № 5 засідання житлово - побутової комісії Головного управління Національної поліції у м. Києві від 25.10.2019, позивач перебуває на квартирному обліку для поліпшення житлових умов в Подільській районній в місті Києві державній адміністрації з 08.11.2005, а в пільговій черзі за категорією «Поліцейські» з 17.02.2017. Разом з тим, Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація є органом державної влади, що діє згідно з Законом України «Про місцеві державні адміністрації» та реалізує окремі делеговані їй повноваження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), визначені розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради - Київської міської державної адміністрації № 121 від 31.01.2011 «Про реалізацію районними в місті Києві державними адміністраціями окремих повноважень», серед делегованих відсутні повноваження щодо надання службових житлових приміщень громадянам, які перебувають на обліку і проживають в інших районах. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки центру забезпечення № 1 ГУНП у м. Києві станом на 31.05.2021 у Головному управлінні Національної поліції у м. Києві склалась украй критична ситуація із забезпеченням житлом працівників столичної поліції. Станом на 31.05.2021 у черзі на отримання тільки кімнати у гуртожитках ГУНП у м. Києві перебуває 39 одиноких та 375 сімей працівників поліції. Серед них працівники з великим стажем служби, пенсіонери поліції, учасники бойових дій, АТО та ООС, багатодітні сім`ї та сім`ї, які виховують дітей - інвалідів, мати-одиначки. З причин відсутності коштів Головне управління Національної поліції у м. Києві власного будівництва не здійснює, забезпечити Позивача іншою житловою площею (квартирою), немає можливості. 07 травня 2020 року Головне управління Національної поліції у м. Києві зверталося до Київського міського голови Віталія Кличка стосовно виділення квартир працівникам столичної поліції. Разом з тим, відповідно до відповіді директора департаменту будівництва та житлового забезпечення від 19.04.2021 № 056/93-43836/1-2020 у зв`язку з відсутністю вільної житлової площі, Департамент будівництва та житлового забезпечення, на сьогодні не має змоги для розгляду порушеного питання. З урахуванням наведеного, беручи до уваги, що позовні вимоги в частині визнання ордеру на службове житло недійсним залишені без задоволення, суд не вбачає підстав для задоволення інших позовних вимог. З урахуванням наведеного в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову, з відповідача не підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed