Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

5 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON], який навчається, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня подачі заяви. Даний позов обґрунтовано наступним. 28 липня 2004 року між сторонами було розірвано шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час навчається в Одеському коледжі транспортних технологій, на денній формі навчання. Період навчання складає з 1 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року. Позивачка зазначає, що син потребує матеріальної допомоги, а вона не в змозі забезпечити сину вказане навчання, а також необхідне матеріально-побутове забезпечення. Син проживає разом з нею і знаходиться на її повному утриманні. Разом з ти позивачка зазначає, що батько дитини [PERSON] працює в ЕЧ-6 Подільської регіональної філії «Одеської залізниці» ПАТ «Укрзалізниця» на посаді машиніста і отримує заробітну плату. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає, згоден сплачувати аліменти в збільшеному розмірі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що у сторін є син [PERSON], [INFO]. (а.с.4) Син сторін проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що сторони визнають та підтверджується довідкою Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області (а.с.7) Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як встановив суд, [PERSON], [INFO], який є сином сторін, досяг вісімнадцяти років, тобто є повнолітнім, та не досяг двадцяти трьох років. Також [PERSON] є студентом, який навчається у Одеському коледжі транспортних технологій, на денній формі навчання. Період навчання складає з 1 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року. (а.с.8) Суд вважає, що [PERSON] у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яка полягає у витратах на харчування, проїзд, проживання, придбання спеціальної літератури, оплату за навчання та інших витрат, що виникають у зв'язку з навчанням. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я платника аліментів, який є працездатною особою, офіційно працює та отримує постійний дохід, визнання відповідачем позову. Також при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини сторін [PERSON], яке у зв'язку з навчанням у населеному пункті не за місцем проживання не може бути достатньо задовільним. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог ст. ст. 199, 200 СК України бере до уваги те, що обов'язок утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, покладається рівною мірою на матір і батька. Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для задоволення позову і вважає достатнім для покриття пов'язаних із навчанням витрат повнолітнього сина стягувати із відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 5 жовтня 2017 року і до закінчення сином навчання у Одеському коледжі транспортних технологій, а саме до 30 червня 2019 року. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] пред'явлено нею особисто до суду 5 жовтня 2017 року. Тобто саме з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, -у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, якщо станом на 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1600 гривень, тому ставка судового збору в даній справу становитиме 640 гривень. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню в доход держави 640 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved