Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

30 червня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] в якій позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 26 червня 2010 року виконкомом Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис про шлюб № 07 від 10.07.2010р., свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Від зазначеного шлюбу у сторін народилась донька, [PERSON],[INFO] Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Крім того, оскільки відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 30 червня 2015 року і до повноліття дитини.. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.06.2010р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб від якого 14.09.2015р. у них народилась донька, яку відповідач матеріально не забезпечує. Зазначає, що між нею з відповідачем склалися спірні правовідносини щодо утримання дитини та вважає неможливим подальше збереження сім'ї. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, однак надала суду заяву в якій просить суду розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] не з'явився у судове засідання про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду. З огляду на повторну неявку відповідача в судові засідання 08.07.2015р. та 27.07.2015р., а також зважаючи на згоду позивачки щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 26 червня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що 26.06.2010р. виконкомом Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області складено відповідний актовий запис №07 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-НО №202977. Від вказаного шлюбу [INFO] у них народилась дочка [PERSON], про що 21.09.2010р. виконкомом Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області складено відповідний актовий запис №18 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Довідкою Іванопільської сільської ради № 1014 від 24.06.2015р. стверджується, що малолітня [PERSON] [INFO] проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони проживають окремо, сімейні відносини припинили через непорозуміння та неможливістю знайти спільний погляд на життя. Подальше збереження шлюбу є неможливим. Вказані обставини справи свідчать про необхідність розірвання шлюб між сторонами. Враховуючи положення ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила відновити її дошлюбне прізвище, то після розірвання шлюбу, позивачці слід визначити прізвище Чумак. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходив з того, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати їх малолітню дочку [PERSON], а тому, враховуючи вік дитини, відсутність відомостей про те, що відповідач є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є будь-які неповнолітні чи непрацездатні особи, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку є обґрунтований, справедливий та такий, що підлягає до стягнення з відповідача. Відтак суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі, а судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ч.1 ст. 110, 112, ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved