Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

30 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання за ним частки в розмір 22/100 частини в нежитловому приміщенні №164 літ.А-9, що знаходиться у спільній частковій власності, за адресою: [ADDRESS] , торгівельний зал №1 площею 10,8 м.кв., торгівельний зал прим.2 площею 16,8 м.кв., коридор прим.3 площею 7,4 м.кв., санвузол прим.4 площею 1,6 м.кв., кабінет прим.5 площею 12,4 м.кв., торгівельний зал прим.6 площею 10,8 м.кв.; виділення в натурі в окремий об`єкт нерухомості 22/100 часток нежитлового приміщення №164 літ.А-9, що знаходить у спільній частковій власності, яке розташоване по [ADDRESS] , загальною площею 59,8 м.кв.; визнання за позивачем права власності на виділене в натурі майно. На обґрунтування вимог позову зазначив, що йому, територіальній громаді м.Маріуполя Маріупольської міської ради, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить нерухоме майно нежитлове приміщення №164 літ.А-9 (перший поверх) загальною площею 250,5 м.кв., яке розташоване по [ADDRESS] . Позивачу належить 15/100 часток вбудованого нежитлового приміщення №164, Літ-А-0 (перший поверх), що складається з кімнат: 1,2а,3,6, загальною площею 38,2 м.кв. У вересні 2017 року позивачем зі згоди усіх співвласників за власний рахунок була зроблена реконструкція та добудова нежитлового приміщення, яка йому належить, а саме: торгівельний зал прим.1 площею 10,8 м.кв., торгівельний зал прим.2 площею 16,8 м.кв., коридор прим.3 площею 7,4 м.кв., санвузол прим.4 площею 1,6 м.кв., кабінет прим.5 площею 12,4 м.кв., торгівельний зал прим.6 площею 10,8 м.кв. Позивач задекларував проведену реконструкцію з добудовою, згідно чого площа його частки нежитлового приміщення збільшилась до 59,8 м.кв. Таким чином збільшилась загальна площа усього нежитлового приміщення №164 літ.А-9 (перший поверх), яке розташоване по [ADDRESS] , з 250,5 м.кв. до 272,1 м.кв. Враховуючи, що частка позивача у вказаному нежитловому приміщенні збільшилась, виникла необхідність в перерахунку часток в вищеназваному приміщенні та збільшення моєї частки у нежитловому приміщенні. Крім того, позивач хоче виділити у натурі свою частку нежитлового приміщення із нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності. Такий виділ є можливим, так як 22/100 часток у нежитловому приміщенні є відокремлена та має окремий вхід. Враховуючи викладене, позивач просив задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 01 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 05 грудня 2019 року задоволено клопотання позивача [PERSON] та витребувано з Міського комунального підприємства «Маріупольське міське бюро технічної інвентаризації» інвентарну справу нежилого приміщення №164 літ.А-9 (перший поверх), яке розташоване по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~21.12.2019 року на адресу суду від Комунального комерційного підприємства «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» на виконання ухвали від 05.12.2019 року надійшли ксерокопії поетажного плану, експлікації на приміщення [ADDRESS] , з архівної справи №20526 ( на весь житловий будинок літ А-9) на 4-х аркушах. Ухвалою суду від 04 лютого 2020 року призначено судову будівельно-технічену експертизу, проведення якої доручено атестованому судовому експерту Новікову Володимиру Станіславовичу, та зупинено провадження у справі. 26.02.2020 року на адресу суду від судового експерта Новікова В.С. надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи №2/с від 25.02.2020 року, за яким виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна після проведеної [PERSON] реконструкції частини нежитлового приміщення №164 літ А-9 (перший поверх, яке розташовано по [ADDRESS] ) загальною площею 59,8 кв.м., яка складається з таких приміщень: торгівельний зал прим.1 площею 10,8 кв.м., торгівельний зал прим.2 площею 16,8 кв.м., коридор прим.3 площею 7,4 кв.м., санвузол прим.4 площею 1,6 кв.м., кабінет прим.5 площею 12,4 кв.м., торгівельний зал прим.6 площею 10,8 кв.м., з урахуванням проведеної технічної інветнарізації за замовленням [PERSON] по інвентаризаційній справі №825 відповідно із виготовленим технічним паспортом на нежитлове приміщення №164 від 22.09.2017 року, відповідно ДБН В.2.2-9-2018 «Громадські будинки та споруди. Основні положення» можливо. Ухвалою суду від 27.02.2020 року відновлено провадження по цивільній справі. Ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року закрито підготовче засідання по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Від позивача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягав, просив задовольнити позов у повному обсязі. Від представника Маріупольської міської ради Мащенко Д.О. надійшла заява про розгляд справи без представника Маріупольської міської ради, у якій просили розглянути справу відповідно до чинного законодавства. \~ \~ \~ \~ Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Маріупольської міської ради, [PERSON] про зміну частки в спільній частковій власності, виділ частки в натурі, визнання права власності на окремий об`єкт нерухомого майна. підлягаює задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено, що на підставі договору №1522 купівлі-продажу нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] від 25 лютого 2014 року, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на праві приватної спільної часткової власності належить 15/100 часток вбудованого нежитлового приміщення №164, літ А-9 (перший поверх), що складається з кімнат: 1, 2а, 3, 6, загальною площею 38,2 кв.м. Даний факт підтверджується також Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речових прав №18232796 від 25.02.2014 року, виданого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Ходаріною Ольгою Сергіївною, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 248962414123. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №159404156 від 13.03.2019 року, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на праві приватної спільної часткової власності належить 15/100 часток нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 248962414123. Згідно розрахунку ідеальних часток по приміщенню № [NUMBER] , розташованому за адресою: [ADDRESS] суб`єкта господарювання ФОП [PERSON] , станом на 08.11.2017 року, ідеальна частка по вказаному приміщенню Територіальної громади м.Маріуполя в особі Маріупольської міської ради складає 53/100, [PERSON] 25/100, [PERSON] 22/100. Відповідно до декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради від 26.10.2017 року № дез141172990552, проведено реконструкцію нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , за замовленням [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , 22.09.2017 року закінчено будівництво, об`єкт готовий до експлуатації. Відповідно до заяви [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , від 10.07.2017 року, він дає свою згоду на реконструкцію частини нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , яке знаходиться у власності [PERSON] ,а саме: обладнання санвузлу, зведення простінків. Згідно листа директора департаменту міського майна Маріупольської міської ради Добровольського А.А. №36-36675-36.1. від 06.06.2017 року, він не заперечує проти проведення реконструкції належної [PERSON] частини нежитлового приміщення №164 по [ADDRESS] , за умови дотримання архітектурних, протипожежних, санітарно-епідеміологічних норм. Відповідно до технічного паспорту на нежитлове приміщення [ADDRESS] станом на 22 вересня 2017 року за замовленням [PERSON] , загальна площа приміщень будинку [ADDRESS] 59,8 кв.м. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.04.2019 року за адресою: [ADDRESS] , 15/100 часток даного приміщення на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] , 843/1000 часток даного приміщення на праві комунальної власності належать Маріупольській міській раді Донецької області, 7/1000 часток даного приміщення на праві приватної власності належать [PERSON] . Згідно даної інформації [PERSON] Маріупольською міською радою Донецької області надано право користування приміщенням загальною площею 28, 20 кв.м., а саме: з Літ А-9, перший поверх, приміщення №164 (кімнати 1,2а, 3,6) для використання під офіс. Згідно звіту про незалежну оцінку майна на нежитлове приміщення вбудоване до багатоповерхової житлової будівлі, літ.А-0, а саме частина 15/100 часток приміщення за №164 у складі: торгівельна зала 164-1, торгівельна зала 164-2, санвузол 164-4, коридор 164-3, кабінет 164-5, торгівельна зала 164-6, загальною площею приміщень 59, 8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , затвердженого 25.11.2019 року директором ПП «Капітал-експерт», вартість об`єкта оцінки 86250,00 гривень без ПДВ. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи, складеного 25 лютого 2020 року судовим експертом [PERSON] , виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна після проведеної [PERSON] реконструкції частини нежитлового приміщення №164 літ А-9 (перший поверх, яке розташовано по [ADDRESS] ) загальною площею 59,8 кв.м., яка складається з таких приміщень: торгівельний зал прим.1 площею 10,8 кв.м., торгівельний зал прим.2 площею 16,8 кв.м., коридор прим.3 площею 7,4 кв.м., санвузол прим.4 площею 1,6 кв.м., кабінет прим.5 площею 12,4 кв.м., торгівельний зал прим.6 площею 10,8 кв.м., з урахуванням проведеної технічної інветнарізації за замовленням [PERSON] по інвентаризаційній справі №825 відповідно із виготовленим технічним паспортом на нежитлове приміщення №164 від 22.09.2017 року, відповідно ДБН В.2.2-9-2018 «Громадські будинки та споруди. Основні положення» можливо. Зміст права власності полягає у праві володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України, за яким право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку , встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно ч.3 ст.357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. За правилами ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з частиною 3 вказаної статті у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» передбачено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Також у відповідності до п. 7 зазначеної вище Постанови, в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Верховним Судом України у справі № 6-12цс13 від 03.04.2013 року викладено правову позицію, де зазначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Згідно п.56 постанови Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються, зокрема, договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вказані положення та встановлені обставини, а також з урахуванням надання достатніх належних та допустимих доказів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Маріупольської міської ради, [PERSON] є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню, зокрема у частині виділення в натурі в окремий об`єкт нерухомості 22/100 часток нежитлового приміщення, що знаходить у спільній частковій власності; та визнання за позивачем права власності на виділене в натурі майно. Враховуючи, що позивачем [PERSON] при зверненні до суду з відповідним позовом, не заявляв позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів судового збору, такі вимоги не були заявлені і під час судового засідання, то суд залишає сплачений ним при зверненні до суду судовий збір, за рахунок позивача.

Outcome: partial