Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

29 травня 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на наступні обставини. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 26 жовтня 2016 року, яке набрало чинності 08.11.2016 року, у неї було відібрано дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] без позбавлення батьківських справ та передано до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області для подальшого їх утримання. На теперішній час відпали причини, які перешкоджають їй утримувати та виховувати відібраних дітей, так як вона проживає сімєю без укладення шлюбу з [PERSON], за місцем проживання характеризуються позитивно. Також, відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, позивачкою створені належні умови для подальшого утримання та виховання дітей. Також служба у справах дітей Татарбунарської районної державної адміністрації, як орган опіки та піклування, вважає доцільним повернути дітей матері. На теперішній час позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON], [INFO], та отримує державну допомогу. Співмешканець працює по найму і отримує дохід, а тому позивачка взмозі забезпечити утримання, виховання та розвиток дітей. За таких обставин вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] та її представник надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі. Представник [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, повністю підтримуючи вимоги позову. Треті особи - представник служби у справах дітей Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області та представник Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації в судове засідання надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Прокурор в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, та, констатуючи факт усунення обставин, які послужили підставою для відібрання дітей у позивачки, просила суд, з урахуванням інтересів дітей, задовольнити вимоги позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 20 жовтня 2016 року (а.с.4) відібрано у [PERSON] її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] без позбавлення її батьківських прав та стягнуто з неї аліменти на утримання дітей. Копіями свідоцтв про народження серії 1-ЖД №261405 від 15.02.2011 року (а.с.15), серії І-ЖД №199482 від 03.12.2009 року (а.с.16) та серії І-ЖД №362919 від 20.09.2013 року (а.с.17) підтверджується, що позивачка є матірю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Довідкою-характеристикою №23, виданою [PERSON] сільською радою від 05.04.2017року (а.с.7), підтверджується, що за період перебування дітей в Тарутинському ЦСПРД позивачка змінила своє ставлення до дітей. Покращила умови проживання, а саме прибрала безлад в будинку, облаштувала дитячу кімнату всім необхідним для проживання дітей. На присадибній ділянці висадила овочі. В кімнатах прибрано та затишно, закуплено продукти харчування. Виявила бажання повернути дітей. Розпорядженням Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області №231/А-2016 від 26.12.2016 року (а.с.9) малолітніх дітей позивачки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] влаштовано до державного закладу на повне державне забезпечення. Відповідно копії висновку №01-23/1094 від 21.04.2017 року (а.с.8) Татарбунарська районна державна адміністрація вважає за доцільне повернути в сімю матері [PERSON] малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання (а.с.12,28) вбачається, що позивачка разом з цивільним чоловіком [PERSON] проживають за адресою: [INFO], житлово-побутові умови проживання задовільні, санітарно-гігієнічні умови проживання добрі, є запаси продуктів, для дітей облаштована окрема кімната, кожній дитині забезпечено спальне місце, є шафи для одягу, полиці для книжок, в будинку створені належні умови для проживання, відпочинку та навчання дітей. Довідкою центра соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації №24 від 07.06.2017 року (а.с.30) підтверджується, що за час перебування дітей у закладі [PERSON] відвідала їх 04.01.2017 року, 30.05.2017 року. Діти були раді зустрічі з матірю, спілкувалися з нею, обіймали її. Вона привезла їм солодощі. Таким чином, судом встановлено, що позивачка є матірю малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 26 жовтня 2016 року у позивачки відібрали дітей без позбавлення її батьківських прав, з стягненням з неї аліментів на їх утримання. Підставою для прийняття вказаного рішення було невиконання позивачкою обов'язків щодо піклування про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, у будинку не було належних умов для проживання та повноцінного розвитку дітей. Однак, як вбачається з висновку Служби у справах дітей (а.с.8), умови проживання [PERSON] після відібрання у неї дітей набагато покращилися, будинок відповідає санітарним вимогам та обладнаний всім необхідним для проживання дітей, на теперішній час позивачка по справі не вживає алкоголю, скарг від сусідів на сімю не надходило. Статтею 5 СК України встановлено, що держава охороняє батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до вимог ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно ч.3 ст.170 Сімейного Кодексу України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що з тих пір, як діти були відібрані у позивачки і влаштовані під опіку у державний дитячий заклад, вона змінила свою поведінку, усвідомила, що це сталося з її вини, а тому в помешканні наведено порядок, у дітей є власні ліжка, шафа для одягу, полиці для книжок, місце для приготування уроків, позивачка докладає всіх зусиль для повернення дітей в сімю. Вона не стала байдужою до долі своїх дітей, які знаходиться в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації, відвідувала їх в закладі. За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку, що на теперішній час причини, які перешкоджали належному вихованню позивачкою її малолітніх дітей відпали, вона не втратила родинних зв'язків з ними, а тому вимоги позивачки щодо повернення їй дітей є обґрунтованими, відповідають інтересам дітей та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved