Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

31.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 33% усіх видів заробітку щомісячно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що діти проживають разом з нею та перебувають на повному її утриманні. Відповідач не надає фінансової підтримки. Позивач у судовому засіданні просила позов задовольнити з підстав, наведених у заяві. Відповідач та представник відповідача позов визнали частково. Просили стягувати не 33% усіх видів заробітку, а по 1/6 частині від усіх видів заробітку на кожну дитину, адже відповідач має 25% втрати працездатності, хвороба вимагає щомісячних затрат на лікування. Крім того, він має на утриманні батька-пенсіонера, який знаходиться на «Д» обліку та потребує постійного медикаментозного лікування, що вимагає значних затрат. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4-6). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. При вирішенні питання про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, суд враховує стан здоровя дітей, які, зі стлів позивача, 1-2 рази на рік хворіють на простудні захворювання, матеріальний стан дітей, які знаходяться на утриманні матері, матеріальний стан відповідача, його стан здоровя та той факт, що на утриманні відповідача перебуває непрацездатний батько, проте вважає, що ці обставини не є достатніми для стягнення аліментів у меншому розмірі, виходячи з наступного. Так, виходячи з пояснень відповідача, він в середньому в місяць отримує від 7 до 10 тисяч гривень. Натомість, відповідно до довідки про доходи, виданої на імя [PERSON] середня сума заробітної плати за винятком утриманого за місяць складає 4231,28 грн. (25387,68 грн. /6) (а.с. 8-А). Щодо власного лікування відповідач надав судові лише довідку про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги від 18.01.2007 року (а.с. 29). Інших належних та допустимих доказів про те, що відповідач щомісячно проходить певний курс лікування та вартість такого лікування, суду не надано. Щодо утримання батька, то відповідно до довідки УПФУ в Волноваському районі Донецької області № 2963/02 від 05 жовтня 2016 року [PERSON] щомісячно отримує пенсію за віком в сумі 1617 грн. 22 коп. (а.с. 31), що навіть не є мінімальною пенсією. Щодо вартості лікування, на яке щомісячно потребує батько відповідача [PERSON] і те, скільки відповідач витрачає на ці потреби, суду також не надано належних та допустимих доказів. А тому, з урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітніх дітей, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі і саме такий розмір аліментів, на думку суду, не перевищуватиме можливостей відповідача сплачувати аліменти. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved