Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

30.01.2018 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини припинені з 2004 року. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, що розміщене 15.06.2018. Правом подання відзиву не скористалася, інших клопотань та заяв до суду не подала. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просить розглянути справу у його відсутність, оскільки є інвалідом ІІ групи, без сторонньої допомоги не може приїхати до суду. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що не заперечувалось відповідачем, та підтверджено доказами, які були досліджені в судовому засіданні, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.04.2002 року, про що Відділом ЗАГС Дніпровського району м. Києва зроблено відповідний актовий запис № 429, що підтверджується даними паспорту [NUMBER]/а.с. 2/. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 2161, свідоцтво про народження [NUMBER] видане 22.10.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві /а.с. 3/. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім'ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд приходить висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (ч. 2 ст. 115 СК України). Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат між сторонами, правове регулювання якого міститься в положеннях ст.ст. 141, 142 ЦПК України. За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до абз. 1 ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи те, що позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ № 0891572, та звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп, що встановлено ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved