overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

8 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 26 квітня 2006 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначив, що спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, що призвело до припинення шлюбних відносин. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала та просила строк на примирення не надавати. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 2006, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження дитини. Сторони припинили шлюбні відносини, внаслідок відсутності взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

8 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 11 липня 2007 року сторони перебувають у шлюбі, мають двох спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що спільне життя не склалось через зловживання спиртними напоями відповідача та ведення розгульного образу життя, внаслідок чого сторони припинили спільне проживання з 29 вересня 2016 року. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала в повному обсязі, крім цього зазначила, що на даний час має стосунки із іншою людиною, з огляду на що просила строк на примирення не надавати, оскільки збереження сім'ї є неможливим. Відповідач в судовому засіданні дав ідентичні пояснення, зокрема підтвердив, що разом із позивачкою не проживає з 29 вересня 2016 року, також має стосунки із іншою людиною, з огляду на що примирення є неможливим, оскільки обидві сторони цього не бажають. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2007, мають двох спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвами про народження дітей. Сторони припинили шлюбні відносини, внаслідок відсутності взаєморозуміння з 29 вересня 2016 року, мають нові стосунки із іншими людьми, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

8 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 11 липня 2007 року сторони перебувають у шлюбі, під час якого у них народилися діти: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач, будучи батьком дітей в добровільному порядку матеріальну допомогу на їх утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 3/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засіданні зменшила позовні вимоги та просила стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що згідний сплачувати аліменти в тому розмірі про який просить позивач. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити виходячи із наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] з 11 липня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилося діти: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Відповідні обставини підтверджуються копіє свідоцтва про шлюб, копіями свідоцтв про народження дітей та сторонами не заперечуються. Відповідач, будучи батьком дітей відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний їх утримувати до досягнення ними повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітні діти проживають разом із позивачкою, перебувають на її повному утриманні, потребують належного утримання в розмірі достатньому для їх гармонійного розвитку, що відповідач має постійний дохід, оскільки отримує соціальну пенсію по інвалідності в розмірі 1452 грн. довічно, інших утриманців не має, згідний та спроможний сплачувати аліменти в тому розмірі що просить позивач, а тому вважає за необхідне визначити аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для кожної дитини, починаючи з 8 листопада 2017 року (моменту звернення до суду) і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати по справі становлять 640 грн., які відповідно до вимог ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

8 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказував, що 28 липня 1979 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння, тому просив їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивач просив справу розглядати за його відсутністю. Відповідачка також надала суду заяву, в якій позов визнала повністю, та просила розглядати справу за її відсутності. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 28 липня 1979 року в м. Миколаєві між позивачкою та відповідачем був зареєстрований м шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 1622. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідачки було змінено з Шубенко на [PERSON]. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини вже майже пять років. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

8 листопада 2017 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 16 січня 1999 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Середівською сільською радою Згурівського району Київської області, актовий запис № 1, від якого мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя не склалося, шлюбні відносини між ними припинилися, вони втратили взаєморозуміння, мають різні погляди на життя. Спільне господарство не ведуть, тому просить шлюб між сторонами розірвати, після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися прізвищем «Гук» та не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 16 січня 1999 року, який був зареєстрований Середівською сільською радою Згурівського району Київської області, актовий запис № 1, від якого мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, позивач із дітьми переїхала до своїх батьків, примирення не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. Після розірвання шлюбу позивач бажає іменуватися прізвищем «Гук». Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Розяснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

8\~листопада 2019\~рокупозивач звернувся до суду із вказаним позовом. Свій позов мотивує тим, що 01.09.2017 р. уклав шлюб з відповідачем. Разом з тим, подружні відносини між подружжям не склалися через різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність взаєморозуміння, спільного господарства подружжя не веде, проживає окремо. У подружжя дітей немає. На підставі наведеного, просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 15 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено розгляд справи в підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, водночас представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі, при цьому вказали, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, водночас у заяві від 04.03.2020 року просила розгляд справи здійснювати за її відсутності. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що виконавчим комітетом Воютинської сільської ради Луцького району Волинської області 1 вересня 2017 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що засвідчується свідоцтвом про укладення шлюбу, серія [NUMBER] , актовий запис № 2 (а.с. 3). У подружжя дітей немає. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони\~не підтримують\~подружніх стосунків,\~не ведуть\~спільного господарства,сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

8 лютого 2012 року Дзержинський районний суд міста Харкова по цій справі ухвалив заочне рішення яким позов задовольнив. 22 жовтня 2014 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про скасування забезпечення по цій справі в частині зняття арешту з транспортного засобу, а саме автомобіля марки Daewoo, модель Nexia, рік випуску: 2006 року, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Сторони в судове засідання не з'явились та не повідомили причини неявки. У відповідності до ч. 5 ст. 154 ЦПК України - питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 8 грудня 2011 року Дзержинський районний суд міста Харкова виніс ухвалу про забезпечення позову, а саме про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, яке належить [PERSON], але представник позивача не надав суду доказів того, що саме на вказаний автомобіль був накладений арешт, а тому відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

8 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з заявою про надання права на шлюб з [PERSON]. В своїй заяві зазначала, що між ними склалися дуже теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні міцні почуття любові та поважають один одного. Вона має намір створити сімю з [PERSON], але у прийомі заяви про реєстрацію шлюбу їм було відмовлено, у звязку з тим, що вона не досягла передбаченого ст. 22 СК України шлюбного віку. В звязку з тим, що вона є вагітною і вони бажають зареєструвати шлюб до народження дитини просила суд надати їй право на шлюб. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала свою заяву, просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] заяву підтримав, повідомив, що має намір створити сімю з [PERSON] і вони зареєстрували б шлюб після досягнення останньою шлюбного віку, але в звязку тим що вона завагітніла і вони бажають щоб дитина народилася у повній сімї, є необхідність зареєструвати шлюб до досягнення [PERSON] шлюбного віку. Заінтересована особа [PERSON], яка розпорядженням голови Миргородської районної державної адміністрації від 29.04.2010 року № 64 призначена опікуном [PERSON] (а.с.22), в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви останньої, вважаючи, що це відповідатиме її інтересам. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Миргородської райдержадміністрації [PERSON] в судовому засіданні вважала що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки надання права на шлюб відповідатиме її інтересам. Заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Миргородському району Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області свого представника у судове засідання не направив, у поданій до суду заяві зазначив, що заперечень щодо заяви [PERSON] не має, просив розглянути справу без його присутності (а.с.17, 32). Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідка, вивчивши письмові докази у справі, суд встановив, що заявниця [PERSON] з липня 2015 року проживає разом з [PERSON] по вул.Польовій, 150 в с.Радченки Миргородського району Полтавської області, що, крім пояснень заявниці та цієї заінтересованої особи, підтверджується показаннями свідка [PERSON] та довідкою Поливянської сільської ради (а.с.33), на даний час є вагітною, що підтверджується довідкою Миргородської ЦРЛ (а.с.18), і має твердий намір створити сімю із [PERSON], проти чого не заперечують та вважають доцільним і заінтересовані особи по справі. Заявниця [PERSON], [INFO] (а.с.5), не досягла шлюбного віку, встановленого ст. 22 СК України, однак реєстрація її шлюбних відносин із [PERSON] відповідає її інтересам, що підтверджується також і висновком служби у справах дітей Миргородської районної державної адміністрації (а.с.34). Згідно ч.2 ст.23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

\~\~ 8 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій \~зазначила, що вони з відповідачем мають \~неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. На утримання дитини відповідач в добровільному порядку коштів не надає. Позивач просила ухвалити рішення, яким щомісячно стягувати з відповідача\~ на її користь аліменти на неповнолітню дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень, починаючи з дня подачі заяви \~до досягнення дитиною повноліття. \~\~\~\~\~ В судове засідання позивач та відповідач, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не зявилися. Позивач подала до суду заяву про зменшення позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.\~ Згідно вказаної заяви [PERSON] просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітню дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень. Відповідач також подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги про стягнення з нього аліментів в розмірі 600 гривень він визнав.\~ \~\~Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON] [INFO]. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обовязок утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. \~Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. \~\~Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню \~на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір». \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

8 лютого 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить ухвалити рішення, згідно якого стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з моменту подання позову до суду та до досягнення дитиною повнолітнього віку. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO]. Життя з відповідачем не склалося та з 2007 року вони проживають окремо. Донька проживає з нею, усі витрати, пов'язані з утриманням дитини вона несе сама. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її вихованні не приймає. У зв'язку з цим, вона була вимушена звернутися до суду з проханням примусово стягувати з відповідача кошти на утримання доньки. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Також просила розглядати справу за її відсутністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої проти позову не заперечував та просив розглядати справу за його відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що позивач перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем. Життя з відповідачем не склалося та з 2007 року вони проживають окремо. Згідно з копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] народилася [INFO] року. Батьком дитини відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] (а.с.4). Донька [PERSON] знаходиться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ст.183 Сімейного Кодексу України частка від доходу матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, встановлюється судом. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно з положеннями ч.3 ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, так як позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved