Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

3 жовтня 2017 року позивачі звернулися до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] помер їхній батько, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 17. Після його смерті відкрилась спадщина у виді земельної частки (паю), розміром 2,07 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Незалежна Україна» с. Дзюньків Погребищенсмького району Вінницької області. У встановлений законом термін вони, як єдині спадкоємці за законом, успадкували предмети домашнього вжитку, фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, взяли в своє користування Сертифікат на право на земельну частку (пай). Проте змушені звернутися до суду для визнання за ними право на земельну частку (пай), оскільки в шестимісячний строк не подали до Погребищенської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а іншого способу оформити спадщину немає. Позивачі в судове засідання не з'явилися, проте подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. (а. с. 25-26) Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте голова Дзюньківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області - Яремчук В.І. подав до суду лист про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. (а.с. 24) З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; - відповідно до ч. 1,2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. -згідно із ст. 550 ЦК УРСР(1963 р.), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 13), відкрилась спадщина у виді земельної частки (паю), розміром 2,07 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Незалежна Україна» с. Дзюньків Погребищенсмького району Вінницької області (а. с. 14), у встановлений законом термін позивачі успадкували предмети домашнього вжитку, фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, взяли в своє користування Сертифікат на право на земельну частку (пай), проте змушені були звернутися до суду для визнання за ними права на земельну частку (пай), оскільки в шестимісячний строк не подали до Погребищенської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тому з метою захисту майнових прав [PERSON] та [PERSON], необхідно визнати за ними право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved