Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-15 00:00:00

30.10.2020 року позивачі звернулися до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у відповідному розмірі кожному з них, посилаючись на наступні обставини. Вони перебувають у трудових відносинах з Державним підприємством «Хлібна база №73» Державного агентства резерву України. Так, станом на сьогодні їм не виплачена нарахована заробітна плата підприємством, виник значний борг перед ними, про що свідчить сформована Державним підприємством «Хлібна база №73» Державного агентства резерву України оборотно-сальдова відомість по рахунку 661 за 13.10.2020 року, згідно якої сума боргу перед ними становить 2016838,32 грн. Їх неодноразові прохання виплатити нараховану їм заробітну плату позитивного результату не дали, відповідач посилається на відсутність грошових коштів, необхідних для покриття існуючого боргу, тому вони змушені звернутися до суду з даним позовом та просять суд стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів відповідний розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Ухвалою суду від 03.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання (а.с. 46-50). Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ними такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. 20.11.2020 року на адресу суду від В. о. директора Державного підприємства «Хлібна база №73» Державного агентства резерву України, Д. О. Мартиненко надійшов відзив на позовну заяву про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати (а.с. 93-95), згідно якого просить суд задовольнити позовні вимоги по даній справі у повному обсязі, посилаючись, що відповідач заінтересований провести повний розрахунок з позивачами, однак на даний час підприємство є збитковим та не має достатніх коштів для виплати нарахованої заробітної плати. Відповідач визнає в повному обсязі позовні вимоги, оскільки заборгованість в сумі стягнення підтверджується даними бухгалтерського обліку підприємства, не заперечує проти задоволення позовних вимог та стягнення з підприємства на користь позивачів нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Ухвалою суду від 14.12.2020 року закрито підготовче засідання по даній справі, справу призначено до розгляду по суті ( а.с.161-163). У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачі, згідно поданої до суду заяви, просять справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити (а.с. 55-76). В. о. директора Державного підприємства «Хлібна база №73» Державного агентства резерву України, Д. О. Мартиненко також надав до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 123-140). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 15 ЦК України визначено право на захист цивільних прав та інтересів, де зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст.16 ЦК України. Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. У відповідності до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Судом встановлено, що позивачі перебувають у трудових відносинах з Державним підприємством «Хлібна база №73» Державного агентства резерву України, що підтверджується відповідною довідкою-переліком працівників Державного підприємства «Хлібна база №73» Державного агентства резерву України за №\~193 від 15.10.2020 року (а.с. 35-41). Звернувшись до суду з даним позовом, позивачі просили стягнути з відповідача на користь кожного з них відповідну суму нарахованої але не виплаченої заробітної плати на загальну суму 2016838,32 грн., зазначивши, що на даний час відповідач має перед ними значний борг у вказаному розмірі, однак відсутні достатні кошти для його погашення. Так, згідно сформованої Державним підприємством «Хлібна база №73» Державного агентства резерву України оборотно - сальдової відомості по рахунку 661 за 13.10.2020 року за №\~196 від 15.10.2020 року (а.с. 42-43), що мається в матеріалах справи, Державне підприємство «Хлібна база №73» Державного агентства резерву України має перед своїми робітниками борг на загальну суму 2016838,32 грн., з якого кожному з працівників нараховано відповідні розміри заробітної плати: [PERSON] в розмірі 55 835,54 грн., [PERSON] в розмірі 17 847,86 грн., [PERSON] в розмірі 11 834,98 грн., [PERSON] в розмірі 31 833,41 грн., [PERSON] в розмірі 12 735,55 грн., [PERSON] в розмірі 22 064,88 грн., [PERSON] в розмірі 44 958,39 грн., [PERSON] в розмірі 20 829,03 грн., [PERSON] \~ в розмірі 72\~654, 31 грн., [PERSON] в розмірі 10 950,88 грн., [PERSON] в розмірі 9 996,65 грн., [PERSON] в розмірі 32 086,27 грн., [PERSON] в розмірі 31 231,31 грн., [PERSON] в розмірі 9 692,77 грн., [PERSON] в розмірі 5 189,38 грн., [PERSON] в розмірі 11\~935,67 грн., [PERSON] в розмірі 40 283,31 грн., [PERSON] в розмірі 19 508,82 грн., [PERSON] в розмірі 16 731,31 грн., [PERSON] в розмірі 15 347, 32 грн., [PERSON] в розмірі 16 377,12 грн., [PERSON] в розмірі 17 908,36 грн., [PERSON] в розмірі 14\~126, 30 грн., [PERSON] в розмірі 15 608,60 грн., [PERSON] в розмірі 15 423,42 грн., [PERSON] в розмірі 16 812,15 грн., [PERSON] в розмірі 17 515,28 грн., [PERSON] в розмірі 16 289,87 грн., [PERSON] в розмірі 19 141,33 грн., [PERSON] в розмірі 17 033,38 грн., [PERSON] в розмірі 19 942,42 грн., [PERSON] в розмірі 17 730,15 грн., [PERSON] в розмірі 17 442,01 грн., [PERSON] в розмірі 44 526,95 грн., [PERSON] в розмірі 13 537,74 грн., [PERSON] в розмірі 20 839,34 грн., [PERSON] в розмірі 20 337,24 грн., [PERSON] в розмірі 23 312,54 грн., [PERSON] в розмірі 17 713, 68 грн., [PERSON] в розмірі 41 292,87 грн., [PERSON] в розмірі 33 184,41 грн., [PERSON] в розмірі 25 540,84 грн., [PERSON] в розмірі 17\~568,00 грн., [PERSON] в розмірі 18 207,70 грн., [PERSON] в розмірі 18 290,57 грн., [PERSON] в розмірі 19 865,61 грн., [PERSON] в розмірі 23 017,72 грн., [PERSON] в розмірі 53 384,01 грн., [PERSON] в розмірі 15 110,71 грн., [PERSON] в розмірі 14\~125, 18 грн., [PERSON] в розмірі 50 777,16 грн., [PERSON] в розмірі 44 570,63 грн., [PERSON] в розмірі 6 889,76 грн., [PERSON] в розмірі 4 222,52 грн., [PERSON] в розмірі 25 226,70 грн., [PERSON] в розмірі 10 784,70 грн., [PERSON] в розмірі 14\~713,95 грн., [PERSON] в розмірі 44 708,81 грн., [PERSON] в розмірі 36 926,68 грн., [PERSON] в розмірі 15 081,71 грн., [PERSON] в розмірі 19 646,55 грн., [PERSON] в розмірі 17 602,48 грн., [PERSON] в розмірі 13 416,39 грн., [PERSON] в розмірі 36 652,62 грн., [PERSON] в розмірі 44 232,10 грн., [PERSON] в розмірі 4 056,98 грн., [PERSON] в розмірі 9 475,02 грн., [PERSON] в розмірі 105 338, 18 грн., [PERSON] в розмірі 74 174,05 грн., [PERSON] в розмірі 19 816,71 грн., [PERSON] в розмірі 21 749,18 грн., [PERSON] в розмірі 20 654,20 грн., [PERSON] в розмірі 19 740,44 грн., [PERSON] в розмірі 18 203,72 грн., [PERSON] в розмірі 34 547,32 грн., [PERSON] в розмірі 12 636, 24 грн., [PERSON] в розмірі 9\~523,76 грн., [PERSON] в розмірі 11 979,84 грн., [PERSON] в розмірі 124 700,97 грн., [PERSON] в розмірі 6 586,46 грн., [PERSON] в розмірі 3 409, 35 грн. Суд приймає зазначену сформованої Державним підприємством «Хлібна база №73» Державного агентства резерву України оборотно -сальдової відомості по рахунку 661 за 13.10.2020 року за № 196 від 15.10.2020 року в якості належного та допустимого доказу існування заборгованості відповідача перед позивачами, у тому числі кожному з них у відповідному розмірі. При цьому суд враховує, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись лише на відсутність достатніх коштів для виплати нарахованої заробітної плати Відповідно до ст. 43 Конституції України, держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Згідно із ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII від 19.10.1973, держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Нормами ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічні положення має ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України. Крім того, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати. Отже, відсутність коштів у роботодавця жодним чином не може слугувати поважною причиною невиплати працівникові всіх належних йому сум, а невиплата заробітної плати розцінюється Європейським судом з прав людини як порушення права на мирне володіння своїм майном. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з Державного підприємства «Хлібна база №73» Державного агентства резерву України на користь кожного з позивачів слід стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату у відповідному розмірі, згідно наданої суду оборотно-сальдової відомості по рахунку 661 за 13.10.2020 року, сформованої Державним підприємством «Хлібна база №73» Державного агентства резерву України у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При зверненні до суду позивачів звільнено від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 10 510,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved