Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

31.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, мотивуючи тим, що 23.09.2000 року вона уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач від надання допомоги в утримані дітей у добровільному порядку ухиляється, тому вона вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, заяв про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю не направляв, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд з урахуванням матеріального положення відповідача та інших обставин передбачених ст. 182 СК України, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на України з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (- ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, позивач з 23.09.2000 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 287636, виданим 23.09.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області, актовий запис № 305. Від шлюбу мають дітей доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 339107, виданим 05.04.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області та сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 068844, виданим 11.11.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Діти мешкають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач являється працездатною особою, стягнень за виконавчими документами та непрацездатних осіб на утриманні не має. На даний час працює водієм великовантажних автомобілів далекого прямування в «Логістик ЛТД». Відповідно до ст. 7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком до 6 д 18 років з 01.05.2016 року складає 1531 гривні. Домовленості про утримання дитини між сторонами не досягнуто. Таким чином, враховуючи, що відповідач, являючись батьком дітей зобовязаний їх утримувати до досягнення ними повноліття, проте домовленості про утримання дітей між сторонами не досягнуто та в даний час відповідач є працездатною особою, стягнень за виконавчими документами не має, на даний час він офіційно працює, має регулярний дохід, суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову - 31.08.2016 року до досягнення старшою дитиною повноліття, а саме до 04.03.2019 року. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 гривень 20 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved