Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

30.03.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Дніпровська міська рада, в якій просить суд: - встановити факт належності [PERSON] ( [INFO] ; адреса місця проживання: [ADDRESS] ) Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Дніпропетровською міською Радою народних депутатів 11.01.1999 року на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 17.12.1998 року № 2495 про передачу у власність земельної ділянки, площею 0,0608 га для садівництва, розташованої на території [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] . І. Стислий виклад позиції заявника та представника заінтересованої особи. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що він позбавлений можливості виправити наявні в Державному акті на право приватної власності на землю орфографічні помилки у написанні його імені та прізвища, а саме: в акті невірно зазначено « [PERSON] » замість вірного: « [PERSON] ». Тому він змушений звернутися до суду з заявою в порядку окремого провадження. Оскільки порядок виправлення у разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок був визначений Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 325 від 22.09.2009 року. Проте вказана Інструкція втратила чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 537 від 09.09.2013 року. Тобто станом на момент звернення заявника до суду з заявою чинним законодавством не передбачений інший порядок внесення виправлень до Державних актів на право приватної власності на землю. Також, як вказав заявник, встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу необхідне з метою розпорядження належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою. Заявник у письмових заявах від 17.05.2021 року, 05.07.2021 року просить суд задовольнити вимоги заяви у повному обсязі. Представник заінтересованої особи надав суду письмові пояснення від 28.05.2021 року по суті вимог заяви, в яких просить суд залишити заяву [PERSON] без задоволення заяву. В обґрунтування своєї позиції представник заінтересованої особи зазначив, що заявник не вказав суду причини неможливості відновлення та виправлення помилок в правовстановлюючому документі у позасудовому порядку та факту звернення з цього питання до компетентного органу, зокрема не приєднав до заяви відповіді про звернення до Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Також заінтересована особа зазначила, що в заяві конкретно не вказано, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує факт, якими доказами цей факт підтверджується, не надано доказів того, що заявник не може одержати чи відновити необхідні документи. Крім того, на думку заінтересованої особи, заявник не вказав, який саме факт необхідно йому встановити в судовому порядку. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 06.04.2021 року було відкрито провадження в цивільній справі в порядку окремого провадження та призначено заяву до розгляду в судовому засіданні. Ухвалою суду від 16.06.2021 року було частково задоволено клопотання заявника [PERSON] про витребування доказів в цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Дніпровська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документа; витребувано у Архівного управління Департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради належним чином засвідчених копій документів, котрі подавалися заявником [PERSON] для виділення йому земельної ділянки, площею 0,0608 га, для садівництва, розташованої на території [ADDRESS] ; у задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовлено. У судове засідання всі учасники справи не з`явились, хоча були повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином. Заявник надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи причини неявки у судове засідання суду не повідомив. Суд на підставі положень ст.ст. 128, 211, 223, ч. 2 ст. 247, ст. 294 ЦПК України, розглянув справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 17.08.1996 року по квітень 2013 року заявник [PERSON] був членом Садівничого товариства «Золотий Ренет» (адреса місцезнаходження: 49008, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Іжевського, 31Д; код ЄДРПОУ 23927283). Це підтверджується копіями заяв від 17.08.1996 року та від квітня 2013 року (а.с.16, 19, 83-86). Відповідно до листа Садівницького товариства «Золотий Ренет» від 19.10.1996 року № 3 та рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 17.12.1998 року № 2495 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність в садівницькому товаристві « [INFO] », було вирішено з-поміж іншого, передати безоплатно у приватну власність громадянам членам садівницького товариства «Золотий Ренет» (Індустріальний район) земельні ділянки для садівництва, загальною площею 6,09617 га, згідно з додатком, в якому за переліком вказано, в тому числі, в п. 11 [PERSON] , номер садової ділянки 1/042, площа, яка передається у приватну власність (га) 0,06082 (а.с.36-39, 71-78). За відомостями з копії Державного акта на право приватної власності на землю, виданого громадянину України [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 17.12.1998 року № 2495, площею 0,0608 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] ; землю передано для садівництва. Державний акт на землю складений 11.01.1999 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 019637 (а.с.14). Заявник на підтвердження факту наявності помилки та розбіжностей у написанні його імені та прізвища надав суду, в тому числі: копію паспорта громадянина України, де прізвище, ім`я та по батькові заявника вказано як « [PERSON] », [INFO] , дата видачі 10.12.1997 року, відмітка про реєстрацію місця проживання з 24.09.1988 року: [ADDRESS] ; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 21.02.2000 року; копія посвідчення водія (а.с.8-13). Під час судового засідання судом не було встановлено наявності спірних правовідносин між учасниками справи щодо встановлення факту належності [PERSON] ( [INFO] ; адреса місця проживання: [ADDRESS] ) Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Дніпропетровською міською Радою народних депутатів 11.01.1999 року на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 17.12.1998 року № 2495 про передачу у власність земельної ділянки, площею 0,0608 га, для садівництва, розташованої на території Індустріального району м.\~Дніпропетровська, Садівниче товариство «Золотий Ренет», земельна ділянка № [NUMBER] , на ім`я [PERSON] . ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до пункту 5 частини 2\~ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пункту 6 частини 1\~статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №\~5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до пункту 12 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315\~ЦПК України,\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. V. Висновки суду за результатами розгляду заяви. Аналіз викладеного вище вказує, що Державний акт на право приватної власності на землю, виданий Дніпропетровською міською Радою народних депутатів 11.01.1999 року на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 17.12.1998 року № 2495 про передачу у власність земельної ділянки, площею 0,0608 га, для садівництва, розташованої на території [ADDRESS] , на ім`я « [PERSON] » дійсно належить [PERSON] , [INFO] , а розбіжності у написанні його прізвища та імені сталися у зв`язку із допущенням орфографічних або технічних помилок при зазначенні та відмінюванні прізвища, імені та/або по батькові іншомовного походження, а саме: зазначення невірного прізвища « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] » та зазначення невірного імені « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Встановлення цього факту є необхідним для заявника з метою розпорядження земельною ділянкою, що є його приватною власністю. Отже, суд, враховуючи встановлені в ході судового розгляду справи обставини справи, дослідивши зібрані та наявні докази, проаналізувавши норми законодавства України, дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 7 статті\~294 ЦПК України, у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, тому сплачений заявником судовий збір у розмірі 454,00 грн йому не відшкодовується.

Outcome: approved