Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

31 жовтня 2014 року позивач, ПАТ «Перший Український [PERSON]», звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки, [PERSON], заборгованість за кредитним договором № 5982153 від 27.12.2007 року в загальному розмірі 308113,32 гр., у зв'язку з невиконанням умов кредитного договору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі Кредитного договору № 5982153 від 27.12.2007 р. відповідачка отримала кредит в сумі 227250 гр. із строком користування до 27.12.2027 року зі сплатою 11,99 відсотків річних. В порушення норм закону та умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором не виконала, у звязку з чим станом на 23.10.2014 року мала заборгованість в сумі 308113,32 гр., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту в розмірі 180692,77 гр.; заборгованості за непогашеними відсотками за користування кредитом в сумі 12479,72 гр.; суми пені за порушення строків виконання зобовязань за Кредитним договором 6668,33 гр.; суми штрафів за порушення обовязків, передбачених пп..4.3.2-4.3.6 кредитного договору 2\~272,50 гр.; суми штрафів за порушення обовязків щодо поновлення дії договорів страхування 106000,00 гр.. Тому позивач, просить суд, стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 308113,32 гр., а також судовий збір в розмірі 3081,13 гр.. Ухвалою суду від 26 листопада 2015 року за клопотанням представника відповідачки по справі була призначена судово-економічна експертиза фінансово-кредитних операцій. 26 квітня 2016 р. матеріали справи були повернуті експертом без виконання, оскільки відповідачка не сплатила вартість експертизи. Сторони у судове засідання явилися. Під час розгляду справи представник позивача збільшив суму позовних вимог, у звязку з тим, що за період розгляду справи з 2014 року відповідачкою не виконувались зобовязання за кредитним договором. Станом на 12.08.2015 р. заборгованість відповідачки за кредитним договором № 5982153 від 27.12.2007 року становить у загальному розмірі 399\~850 гр. 52 коп. з яких: заборгованість за сумою кредиту складає 180692 гр. 77 коп.; заборгованість за непогашеними відсотками - 29909 гр. 41 коп., сума пені за порушення строків виконання зобовязань за кредитним договором - 80975 гр. 84 коп., сума штрафів за порушення обовязків, передбачених пп.4.3.2 4.3.6 кредитного договору - 2272 гр. 50 коп., сума штрафів за порушення обовязків щодо поновлення дії договорів страхування - 106000 гр.. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 399\~850 гр. 52 коп.. Обставини справи у своїх поясненнях виклав так як зазначено у позовній заяві. Відповідачка та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що вимоги являються незаконними. Представник відповідачки у своїх поясненнях зазначив, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не відповідає дійсності. Позивач почав нараховувати прострочення за кредитом з 28.04.2014 р. на суму 981 гр. 04 коп., проте згідно Додатку №2 до Кредитного договору в період з 27.03.2014 р. по 26.04.2014 р. розмір платежу вказаний 484 гр. 86 коп., а не 981 гр. 04 коп.. Також позивач почав нараховувати прострочення за кредитом з 27.05.2014 р. на суму 990 гр. 85 коп., проте згідно Додатку №2 до Кредитного договору в період з 27.04.2014 р. по 26.05.2014 р. розмір платежу вказаний 489 гр. 70 коп., а не 990 гр. 85 коп.. Окрім того, пеня нараховувалась за прострочення в розмірі 981 гр. 04 коп. та 990 гр. 85 коп. відповідно, а не за прострочення платежів в розмірах 484 гр. 86 коп. та 489 гр. 70 коп.. Ті ж самі розбіжності існують і по наступних платежах. Таким чином існує певна невідповідність та розбіжність з умовами Кредитного договору. Все це вказує на те, що розрахунок заборгованості містить недостовірну та неперевірену інформацію та не може вважатися належним та допустимим доказом по справі. Сума нарахованих відсотків також не співпадає у Додатку №2 до Кредитного договору з сумою у наданому розрахунку. У розрахунку зазначено, що за період 27.11.2013 р. 26.11.2013 р. нараховано 1862 гр. 98 коп., а у Додатку №2 до Кредитного договору за цей самий період вказано 2039 гр. 29 коп.. Також у розрахунку зазначено, що за період 27.01.2014 р. 26.02.2014 р. нараховано 1834 гр. 33 коп., а у Додатку №2 до Кредитного договору за цей самий період вказано 2012 гр. 32 коп.. Наступні місяці також мають розбіжності у розрахунках. Вказане вище ставить під сумнів правильність розрахунків позивача та вказує на неможливість вважати наданий розрахунок належним та допустимим доказом у розумінні норм ЦПК України Свої висновки про наявність заборгованості на її розмір позивач здійснив виключно на припущеннях, які випливають з одностороннього розрахунку здійсненого ним же, як заінтересованою особою. Представник відповідачки також зазначив, що він не являється спеціалістом в області економіки, тому не може надати розрахунок заборгованості відповідачки за Кредитним договором. Для вирішення питання стосовно правильності розрахунків за його клопотанням була призначена судова економічна експертиза, яка не була оплачена відповідачкою у зв»язку з підвищенням вартості експертизи. На заперечення представник позивача пояснив, що інформація про умови та сукупну вартість кредиту міститься у Додатку №2 до кредитного договору, з яким відповідачка була ознайомлена. В зазначеному Додатку №2 до кредитного договору, зокрема, зазначено, що інформація про умови та сукупну вартість кредиту, що міститься в цьому додатку (платежі за надані послуги), є дійсною виключно за умови здійснення позичальником чергових платежів у дати, що зазначені в цьому додатку. З відповідачкою [PERSON] був узгоджений і підписаний Додаток №1 до кредитного договору. Відповідно умов кредитного договору та погодженого графіку погашення суми кредиту та процентів банком було здійснено розрахунок станом на 12.08.2015 р.. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Між Закритим акціонерним товариством Перший Український [PERSON] банк, правонаступником всіх прав та зобовязань якого є публічне акціонерне товариство «Перший Український [PERSON] банк» ( позивач), та [PERSON] (відповідачка) було укладено Кредитний договір\~№ 5982153 від 27.12.2007 року, відповідно до якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 227250 гр.. ( т.1 а. с. 7 9). Позивач належним чином виконав свої договірні зобов'язання за Кредитним договором, відкривши відповідачці позичковий рахунок та надавши їй обумовлені кредитним договором грошові кошти у повному обсязі (т.1 а. с. 7 9). Відповідачка зобовязувалася використати кредит за цільовим призначенням, сплатити відсотки за користування кредитом, своєчасно здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, передбачені Графіком повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом, закріпленому в Додатку № 1 до Кредитного договору. Вказані обовязки зазначені у пунктах 3.1.1, 3.2.1 Кредитного договору. Згідно п.3.5 передбачено дострокове повернення кредиту. Відповідно до п.3.5.7 кредитного договору банк набуває право вимагати від позичальника дострокового повернення всього кредиту або частини кредиту разом із розрахованими процентами, а позичальник зобовязаний виконати таку вимогу банку у випадках, передбачених договорами, якими забезпечується виконання зобовязань позичальника за цим договором, а також при настанні будь-якої з подій, перелічених нижче, зокрема: (1) невиконання позичальником зобовязань перед банком за цим договором; (2) порушення позичальником та/або третіми особами, які є поручителями чи майновим поручителем позичальника, будь-яких умов договорів, укладених в забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором. Згідно п.3.5.8 зазначену в п.3.5.7 цього договору вимогу банку про дострокове повернення кредиту разом із сплатою процентів за користування кредиту позичальник зобовязаний виконати в строк не пізніше 7 календарних днів з дня отримання вимоги. Якщо протягом вказаного строку позичальник усуне порушення умов цього договору, яке є підставою для направлення банком зазначеної вимоги, така вимога банку втрачає чинність. Зі спливом встановленого цим пунктом договору строку виконання вимоги банку, останній набуває право розпочати стягнення суми заборгованості за цим договором в судовому порядку, визначеному відповідними договорами забезпечення та чинним законодавством, з метою задоволення вимоги банку про дострокове повернення кредиту разом із нарахованими процентами та пенею. Пунктом 5.2. Кредитного договору встановлюється, що у разі порушення Позичальником строків виконання будь-якого з боргових зобовязань Позичальник зобовязаний сплатити на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється на суму простроченого виконанням боргового зобовязання за весь час прострочення. 29.07.2014 року за №61-05-629 позивач направив відповідачці вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом протягом 30 календарних днів з дня її отримання, достроково повернути всю суму кредиту, сплатити нараховані проценти за користування кредитом та пенею. Зазначена вимога 07.08.2014 р. була отримана відповідачкою особисто. У вимозі було зазначено, що станом на 28.07.2014 р. [PERSON] має заборгованість (далі прострочена заборгованість) перед банком у розмірі 11221,35 гр., яка складається з: простроченої заборгованості по поверненню кредиту в сумі 3983,38 гр., простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом 7237,97 гр.. У вимозі також зазначено, що банк вимагає від [PERSON] у 30-денний строк з моменту отримання даної вимоги достроково повернути всю суму кредиту та проценти за користування кредитом в загальному розмірі 188047,28 гр., що складається з: заборгованості по поверненню кредиту в сумі 180692,77 гр., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом 7354,51 гр. ( т.1 а. с. 23). 31.07.2014 р. банк направив відповідачці вказану вимогу рекомендованим повідомленням, однак відповідачка вимогу на пошті не отримала і вимога 02.09.2014 р. була повернута до банку за закінченням терміну зберігання ( а. с. 22). Пункт 1 абз.1 ч.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що затримання сплати частини кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом порівняно з умовами кредитного договору на 1 календарний місяць є несприятливою подією, при настанні якої банк набуває право вимагати від позичальника дострокового повернення всього кредиту разом із розрахованими процентами. Згідно з абз. 2 ч. 10 ст11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальник зобовязаний виконати зазначену вище вимогу банку в строк не пізніше 30 календарних днів з дня її отримання. Відповідно до п.6.6. кредитного договору будь-які повідомлення та документи, які надсилаються банком позичальнику згідно умов договору повинні бути викладені в письмовій формі, та будуть вважатися наданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом або телеграмою за місцем проживання позичальника, вказаним у статті 7 цього договору, або надані позичальником особисто Сторони погодились, що повідомлення та (або) документи вважаються отриманими позичальником на 7-й день з дня реєстрації банком рекомендованого листа або телеграми у відділенні поштового звязку (при цьому позичальник несе ризик отримання таких листів та телеграм у строк, що перевищує 7 календарних днів) або в день особистого вручення позичальнику, вказаний в повідомленнях та (або) документах. У відповідності до п.6.7 кредитного договору позичальник зобов»язаний протягом усього строку дії цього договору забезпечувати отримання рекомендованих листів та телеграм від банка за адресою свого місця проживання, вказаною в договорі, а у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зазначеного обов»язку, несе ризик настання пов»язаних з цим несприятливих наслідків. На підставі викладеного, починаючи з 08.09.2014 р. у відповідача виникла прострочена заборгованість перед банком за основною сумою кредиту в повному обсязі і право на звернення до суду. За розрахунком позивача станом на 12.08.15 р. заборгованість відповідачки [PERSON] за кредитним договором №5982153 від 27.12.2007 р. становить у загальному розмірі 399850 гр. 52 коп., з яких: - заборгованість відповідачки за сумою кредиту складає 180692 гр. 77 коп.; заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом 29909 гр. 41 коп.; сума пені за порушення строків виконання зобовязань за кредитним договором 80975 гр. 84 коп.; сума штрафів за порушення обов»язків, передбачених пп.4.3.2-4.3.6 кредитного договору 2272 гр. 50 коп.; сума штрафів за порушення обовязків щодо поновлення дії договорів страхування 106000 гр.. Зазначена заборгованість підтверджена позивачем наданим розрахунком ( т.2 а. с. 4-5). Розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачкою не надано. Суд вважає, що розрахунок заборгованості позивачем зроблений правильно, а тому приймає його за основу при вирішення питання про стягнення заборгованості за кредитним договором. Суд вважає необґрунтованими заперечення представника відповідачки стосовно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором з наступних підстав. 12.02.2012 р. відповідачкою було підписано Додаткову угоду 14034102 до кредитного договору №5982153 від 27.12.2007 р., до якого було узгоджено та підписано відповідачкою Додаток №1. Відповідно до умов кредитного договору та погодженого графіку погашення суми кредиту та процентів банком було здійснено розрахунок станом на 12.08.2015 р.. Стосовно неправильно нарахованої пені у сумі 982,04 гр. та 990,85 гр., то це є сумою основного боргу по кредиту, яка зазначена на 3-му арк. Додаткової угоди до кредитного договору, а саме, за період з 27.03.2014 р. по 26.04.2014 р. сума 981,04 гр., а за період з 27.04.2014 р. по 26.05.2014 р. сума 990,85 коп. ( т.1 а. с.13). Щодо вказаних представником відповідачки невідповідності нарахування сум пені слід зазначити, що а ні в Додатку №2, а ні в Додатку №1 до кредитного договору не зазначено графіку до сплати саме сум пені. Пеня нараховується згідно п. 5.2 Кредитного договору у разі порушення відповідачкою строків виконання зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом. Відповідачка зобовязана сплатити на вимогу банку пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов»язань за кожен день прострочення. Щодо зазначення невідповідності нарахування сум заборгованості по процентам за період з 27.10.2013 р. по 26.11.2013 р. суд не приймає до уваги, оскільки банком нарахована сума боргу в період, починаючи з 27.03.2014 р.. Крім того проценти відповідно до графіку погашення заборгованості є фіксованою сумою до сплати у разі дотримання строків сплати у встановлений кредитним договором строк. У даному випадку є порушення вимог кредитного договору щодо вчасної сплати чергових платежів по кредитному договору, а відтак й нараховуються відповідно до щоденного залишку несплаченої суми боргу за кредитом. Згідно п.1.3 кредитного договору проценти за користуванням кредитом нараховуються банком за ставкою 11,99% річних. Відповідно до п. 3.1.2 кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються виходячи з щоденного залишку заборгованості за кредитом протягом всього строку користування кредитними коштами, починаючи з дня надання кредиту (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за кредитом (не враховуючи цей день). Проценти розраховуються виходячи з 360 днів у році та нараховуються щоденно. У відповідності до п.3.1.3 кредитного договору проценти за користування кредитом повинні сплачуватися відповідачкою в строки, передбачені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в Додатку №1 до кредитного договору. Таким чином загальна заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 12 серпня 2015 року становить 399850 гр. 52 коп.. У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти / кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.. 1048 ЦК України. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. На підстав викладеного суд вважає, що відповідачка не виконала умов Кредитного договору, а тому з неї на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за цим договором у розмірі 399850 гр. 52 коп.. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені повністю, суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідачки на користь позивача сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в сумі 3081 гр. 13 коп., сплачені позивачем у якості судового збору при зверненні до суду, що підтверджується відповідною квитанцією ( т.1 а. с. 1) .

Outcome: approved