Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

29 липня 2014 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у позовній заяві посилалась на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2009 року, від якого мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем на даний час припинені, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, причинами чого є розбіжність поглядів на сімейне життя та обов'язки кожного з подружжя. У зв'язку з викладеним [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а. с. 3-4). Позивач у судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, її представник надала суду заяву з проханням розглянути дану цивільну справу без участі сторони позивача, просила позов задовольнити та змінити прізвище позивачки на дошлюбне - «[PERSON]» (а. с. 26). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував (а. с. 27). За таких обставин суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути дану цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 вересня 2009 року, зареєстрованого Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 624, від шлюбу малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи (а. с. 5, 7). Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на дане положення, суд прийшов до висновку, що прізвище позивачу, яке було змінено нею після реєстрації шлюбу, змінити на дошлюбне, а саме: «[PERSON]». Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та до цього часу не поновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved