Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

30 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить ухвалити рішення, згідно якого стягнути на його користь з [PERSON] майнову шкоду, завдану внаслідок ДТП, в розмірі 136\~983,95 гривень, понесені судові витрати у розмірі \~1 369,84 гривень. У обґрунтування позову позивач посилається на те, що 29 серпня 2016 року в районі будинку № 9 по вул. Конєва в м. Харкові відбулась ДТП за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить на праві власності [PERSON] та автомобіля [NUMBER]. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова № 639/7260/16-ц від 13.10.2016 року, що набрала законної сили 24.10.2016 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави. З зазначеної постанови суду вбачається, що 29.08.2016 року о 18-30 год. в районі будинку № 9 по вул. Конєва в м. Харкові [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], змінив напрямок руху, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER]. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Водій [PERSON] порушив ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. [PERSON] зявився у судове засідання та визнав свою вину повністю. З метою визначення розміру матеріальної шкоди, яка була заподіяна позивачу у звязку із пошкодженням його автомобіля, він 23.11.2016 року звернувся до ТОВ «Клевер Експерт» та уклав договір про проведення оцінки вартості матеріального збитку від 23.11.2016 року за № 677/11-16, в результаті чого останнім 30.11.2016 року було складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 677/11-16. Відповідно до зазначеного звіту матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок його пошкодження, складає 136\~983,95 грн. Після ДТП, відповідач повідомив позивача, що його цивільно-правова відповідальність не застрахована, чинний поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП у відповідача відсутній, що підтверджується Витягом з бази МТСБУ. Також відповідач зазначив, що ДТП сталось під час виконання ним своїх службових обовязків відповідно до трудового договору, укладеного в усній формі між ним та [PERSON], який є власником ТЗ «КАМАЗ» д/н [NUMBER]. У звязку з тим, що відповідач проігнорував пропозицію відшкодувати заподіяну матеріально шкоду, позивач був вимушений звернутися до суду з метою відновлення свого порушеного права та захисту свого права у судовому порядку. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, та надав пояснення аналогічні вищенаведеному. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що в момент ДТП утратив свідомість , а тому не міг за станом здоровя контролювати свої дії, що підтверджується випискою з медичної карті стаціонарного хворого, якою підтверджується , що він був доставлений з місця ДТП каретою швидкої допомоги до Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги з гострою шлунково- кишкою кровотечею. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 29.08.2016 року о 18-30 год. в районі будинку № 9 по вул. Конєва в м. Харкові, відповідач [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], змінив напрямок руху, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER]. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль [NUMBER], належить позивачу [PERSON] (а.с. 7). Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення. [PERSON] зявився у судове засідання та визнав свою вину повністю (а.с.11). Зазначена постанова відповідачем у справі не оскаржувалася, набрала законної сили. Таким чином протиправні дії відповідача визнанні рішенням суду (постановою), та мають преюдиціальне значення при вирішенні зазначеного спору. Згідно ч.3 ст.61 Цивільно-процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь особа щодо якої встановлено ці обставини. Внаслідок ДТП автомобіль [NUMBER], що на праві власності належить позивачу, зазнав технічних ушкоджень і згідно висновку № 677/11-16 від 30.11.2016 р. вартість матеріального збитку складає 136 983,95 грн. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкоди, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У статті 1188 ЦК України, що передбачає загальні підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, зазначено, що шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, з відповідача [PERSON], як з особи, відповідальної за заподіяння шкоди, на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 136 983,95 грн. Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Тож, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1369,84 гривень. Враховуючи наведене та

Outcome: approved