Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

31.10.2017 р. [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2001р. по 2011р. перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] В період шлюбу у них народилося двоє дітей - донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 29 червня 2010 року з [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] стягнуто аліменти на неповнолітніх дітей. З березня 2013 року син [PERSON] добровільно проживає з [PERSON] на його утриманні. Донька проживає з матірю. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 11 жовтня 2013 року позов [PERSON] про визначення місця проживання дитини та скасування виплати аліментів на сина було задоволено. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 28.01.2014 року скасовано вищезазначене рішення. Мирним шляхом з відповідачем [PERSON] не дійшов згоди тому просить суд; -Визнати постійне місце проживання неповнолітнього [PERSON] разом з батьком, [PERSON]. -Змінити розмір аліментів за рішенням Іллічівського міського суду 2010 року щодо стягнення з [PERSON] 1970 оку народження у твердій грошовій сумі 1300 грн. щомісячно на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в частині стягнення аліментів на користь [PERSON], а саме, зменшити розмір виплати аліментів з 1300 грн. на 650 грн. з дня подачі позову з урахуванням трирічної давності у частині стягнення на сина та залишити без змін 650 грн. до досягнення повноліття [PERSON] -Стягнути аліменти щомісячно з [PERSON] у розмірі ? від усіх видів її заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] ([INFO]) до досягнення повноліття 20.07.2022 року з урахуванням строку позовної давності у три роки до моменту подачі позову. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити в повному обємі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Проте погодитись із таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального і процесуального права. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 29 червня 2010 року з [PERSON] оС.В. на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1300 грн. до повноліття доньки, а потім\~\~650 грн. до повноліття сина (а.с.9). Відповідно довідки про проживання [PERSON] проживає з батьком [PERSON] (а.с. 16). Частиною 1\~ст. 161 СК України\~передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.\~\~ Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.\~\~\~\~ Разом з тим, ч. 2\~ст. 161 СК України\~чітко визначено, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.\~\~\~\~ На рівні національного законодавства встановлено перелік обставин, за наявності яких малолітню дитину не можуть передати для проживання разом з матір'ю. Такими є: відсутність у матері самостійного доходу; зловживання матір'ю спиртними напоями або наркотичними речовинами; аморальна поведінка матері, яка може зашкодити розвиткові дитини.\~\~ Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24\~постанови № 16 від 12 червня 1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб і сім'ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.\~\~ Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.\~\~ Отже, для розлучення малолітньої дитини, якою є [PERSON], з матір'ю необхідна\~\~наявність виняткових обставин, що передбачені ч. 2\~ст. 161 СК України. Сам по собі факт переваги одного з батьків ([PERSON]В.) у матеріально-побутових умовах для проживання малолітньої дитини не може бути визначальним при вирішенні даного спору. Крім того, суд не взяв до уваги, що малолітніх брата і сестру, які прив'язані один до одного, недоцільно розлучати та передавати особі, яка у передбаченому законом порядку позбавлялася батьківських прав відносно іншої своєї дитини. Оскільки правових підстав для задоволення позову в частині визначення місця проживання дитини з батьком не вбачається, не підлягають задоволенню й похідні вимоги [PERSON] щодо зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з нього\~\~та про стягнення на його користь аліментів з [PERSON] на утримання сина. За таких обставин суд постановляє рішення про відмову у задоволенні позову.

Outcome: approved