Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

30.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,0576 га для ведення садівництва, яка розташована за адресою [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що його тітка [PERSON] померла [INFO], якій на праві приватної власності належала земельна ділянка, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Після смерті спадкодавця, всі інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача. Однак, звернувшись до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкодавець не склала заповіту на його ім'я. З метою реалізації та захисту своїх спадкових прав змушений звернутись до суду. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, що вказані в поданому до суду позові. Просив позов задовольнити. Відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про дату та час розгляду справи була належним чином повідомлена. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що згідно ухвали Львівської міської ради 13-ї сесії, 5-го скликання №2758 від 18.06.2009 року [PERSON] передано для ведення садівництва земельну ділянку площею 0,0576 га з подальшим виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку та проведення його державної реєстрації. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - земельна ділянка для ведення садівництва площею 0,0576 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви, що зареєстрована в реєстрі за № 268 від 28 липня 2014 року [PERSON] брат спадкодавця [PERSON] відмовляється від спадщини по смерті останньої. Крім цього відповідно до заяви, що посвідчена в.о. начальника Львівської виправної еолонії № 48 від 23 липня 2014 року [PERSON] син спадкодавця [PERSON] відмовляється від спадщини по смерті останньої на користь позивача [PERSON] Згідно ч.1 та 2 ст.325 ЦК України, суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи; фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України становлять три складові: право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України відноситься, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, на підставі наведеного вище, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволенню.

Outcome: approved