Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

31.10.2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 21.12.1979 року за його дідом [PERSON] зареєстрована 1/3 частина житлового будинку № 6 по вул. 23 серпня в м.Татарбунари Одеської області. [PERSON] помер 24.02.1986 року в м.Татарбунари Одеської області. Батько позивача [PERSON] фактично прийняв у спадок 1/3 частину вище вказаного житлового будинку, про що свідчить копія рішення Татарбунарського районного суду від 13 червня 1986 року, про визнання заповіту на 2/3 частини недійсним і визнання права власності на 2/3 частини житлового будинку № 6 вул.23 серпня в м.Татарбунари Одеської області, в якому він виступав в якості відповідача. Він фактично прийняв у спадок 1/3 частину вище вказаного будинку, бо виконав всі вимоги ст.549 ЦК України (в ред.1963 року). [PERSON] в шестимісячний строк після смерті діда також зробив ремонт у своїй частині житлового будинку, закрив свою частину на замки та постійно наглядав за нею. Всі ці дії він робив у згоді з власницею 2/3 частини спірного будинку [PERSON] Але з невідомих причин батько позивача не оформив на себе право власності на 1/3 частину житлового будинку. 05.03.2013 року [PERSON] помер. Після його смерті позивач своєчасно звернувся до нотаріуса і прийняв у спадок частину квартири [ADDRESS]. А в прийнятті 1/3 частини житлового будинку №6 по вул. 23 Серпня в м.Татарбунари Одеської області йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на імя спадкодавця. За таких обставин, позивач вимушений звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/3 частину вищезазначеного житлового будинку після смерті його батька, який фактично прийняв це майно у спадок після смерті дідуся позивача, але не оформив його документально. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, але надали до суду заяву про слухання справи у їх відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.31). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, не заперечуючи проти вимог позову(а.с.40). Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. Як підтверджується копією свідоцтва про право власності від 21.09.1990 року (а.с.5) 1/3 частина житлового будинку по вул.23 серпня,6 в м.Татарбунари Одеської області належить [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть серії ІІ-ЖД №460647 від 24.02.1986 року (а.с.7) [PERSON] помер 24.02.1986 року в м.Татарбунари Одеської області. Згідно копії свідоцтва про народження серії ЯВ №239995 від 07.08.1951 року (а.с.8) батьком [PERSON] є [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЖС №258590 виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 06.03.2013 року (а.с.10) [PERSON] помер 05.03.2013 року в м. Запоріжжя. Як просліджується з копії свідоцтва про народження позивача серії І-АГ № 616848 від 12.03.1970 року (а.с.9) батьком останнього є [PERSON]. Копією рішення Татарбунарського районного народного суду від 13.06.1986 року (а.с.11) визнано недійсним заповіт від імені [PERSON] на 2/3 частини та визнано за [PERSON] право власності на 2/3 частини житлового будинку по вул.23 серпня,6 в м.Татарбунари Одеської області. Копією рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 16.09.2014 року по цивільній справі № 515/2198/14-ц (а.с.12) за [PERSON] визнано право спільної часткової власності на 2/3 частини житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований по вул. 23 серпня,6 в м.Татарбунари Одеської області. З копії технічного паспорту на житловий будинок №6 по вул.23 серпня в м.Татарбунари Одеської області, виготовленого 06.05.2014 року (а.с.13) видно, що власник цього будинку не вказаний, що свідчить про відсутність правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно. Довідкою №149, виданою ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН» від 30.08.2016 року (а.с.17) підтверджується, що згідно архівних даних БТІ станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок № 6 по вул.23 Серпня в м.Татарбунари Одеської області зареєстроване 1/3 частки - за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 21.12.1979 року та 2/3 частки за [PERSON] на підставі рішення Татарбунарскього районного суду від 13.06.1986 року. Вартість 2/3 частки вказаного будинку складає 37 081 грн. вартість 1/3 частки складає 12 360 грн. Листом нотаріуса №1066/02-14 від 25.10.2016 року (а.с.18) підтверджується, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого 05.03.2013 року, з причин відсутності (не надання) правовстановлюючого документу на житловий будинок. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №45746372 від 11.11.2016 року (а.с.36) підтверджується, що після смерті спадкодавця [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] заведена спадкова справа №205/2013 за номером у спадковому реєстрі 54870546. До вказаної довідки долучена копія нотаріально завіреної заяви [PERSON] від 12.08.2013 року за № 490 про прийняття спадщини після смерті [PERSON], копія нотаріально завіреної заяви [PERSON] від 13.08.2013 року за № 498 про відмову від прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] на користь сина померлого [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.10.2013 року (а.с.39). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, судом встановлено, що позивач в установлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, в звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на 1/3 частину житлового будинку, приватним нотаріусом [PERSON] відмовлено останньому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно (а.с.18). Відсутність правовстановлюючого документу на 1/3 частину житлового будинку та належність його спадкодавцю [PERSON] підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні. Отримати вказаний документ після смерті спадкодавця законом не передбачено, що позбавляє позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину по закону після смерті його батька в установленому законом порядку. За встановлених обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами, суд вважає, що права позивача мають бути захищені шляхом визнання за ним, як спадкоємцем першої черги за законом, права власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованого по вул.23 Серпня,6 в м.Татарбунари Одеської області, що залишився після смерті його батька [PERSON], померлого 05.03.2013 року (а.с.10).

Outcome: approved