Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

29.08.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Альфа-Банк», третя особа, яка на заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус КМНО Чуловський В.А., про визнання виконавчого напису, вчиненого 18.08.2015 року приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А., зареєстрованого в реєстрі за № 10130, за яким підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість, що виникла за кредитним договором № 500948153 від 19.06.2014 року за період з 20.12.2014 року по 31.07.2015 року, таким, що не підлягає виконання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, оскільки заборгованість за кредитним договором не є безспірною, тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений представник відповідача у судове засідання не з'явився, а тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 19.06.2014 року між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір № 500948153 (далі - кредитний договір), відповідно до якого банком було надано позивачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 35926,82 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,99 % річних. Судом встановлено, що згідно виконавчого напису, вчиненого 18.08.2015 року приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 10130, запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість, що виникла за кредитним договором № 500948153 від 19.06.2014 року за період з 20.12.2014 року по 31.07.2015 року в сумі 36055,46 грн., з яких: 31900,01 грн. - заборгованість за кредитом; 155,45 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4000,00 грн. - заборгованість по комісії. Постановою державного виконавця Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 02.10.2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 48931978 за вказаним виконавчим документом. Положення ст. 18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п.1.1 Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно з п.1.2 Глави перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3.1 Глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Відповідно до п.1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Отже, документами, які підтверджують безспірність заборгованості мають бути не розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості складені банком, які є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача, а первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - виписки з рахунку, платіжні доручення, меморіальні ордери та ін. З матеріалів справи вбачається, що вимога про усунення порушень позивачу надсилалась рекомендованим листом, однак відомостей про її одержання [PERSON] або повернення конверту за терміном зберігання матеріали справи не містять, що виключає безспірність заборгованості позивача, належне його повідомлення, додержання вимог законодавства та правомірність посвідчення виконавчого напису від 18.08.2015 року. Суд також приймає до уваги, що відповідно до довідки ПАТ «Альфа-Банк» від 26.12.2016 року за період з 19.06.2014 року по 21.12.2016 року за кредитним договором № 500948153 від 19.06.2014 року надійшли кошти в сумі 73398,82 грн. Станом на 21.12.2016 року заборгованість за кредитним договором відсутня. Кредитний договір закрито 20.12.2016 року. Разом з тим, відповідачем будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було. Таким чином, оскільки на момент вчинення виконавчого напису розмір заборгованості за кредитним договором не був безспірним, а також враховуючи, що станом на 21.12.2016 року заборгованість за кредитним договором № 500948153 від 19.06.2014 року відсутня, у зв'язку з чим кредитний договір було закрито 20.12.2016 року, суд вважає, що оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved