Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

2 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення, згідно якого стягнути з відповідача [PERSON] на його користь з суму боргу у розмірі 36650,00 гривень та судові витрати у розмірі 366,50 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.02.2013 між ним та відповідачем був укладений договір безпроцентного займу. Згідно п.1.1 зазначеного договору позивач надав відповідачу безпроцентну позику у сумі 36 650,00 гривень. Пунктом 1.2 договору передбачено, що відповідач зобов'язується повернути гроші у встановлені договором строки, а саме до 22.02.2013 року. Свої зобов'язання по договору позивач виконав вчасно та надав відповідачу гроші у розмірі 36 650,00 гривень, що підтверджується розпискою [PERSON] від 01.02.2013 року, написаною ним власноруч у момент передачі йому суми позики. Однак відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав, суму позики у повному обсязі та в строки, встановлені договором не повернув, не зважаючи на прохання позивача добровільно повернути суму боргу. Тому позивач був вимушений звернутися з зазначеним позовом до суду. У судове засідання представник позивача, [PERSON], не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої позов підтримала у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Також додала до заяви оригінал розписки та оригінал договору займу від 01.02.2013 року Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 01.02.2013 між позивачем та відповідачем був укладений договір безпроцентного займу. Згідно п.1.1 зазначеного договору позивач надає відповідачу безпроцентну позику у сумі 36 650,00 гривень. Пунктом 1.2 договору передбачено, що відповідач зобов'язується повернути гроші у встановлені договором строки, а саме до 22.02.2013 року. /а.с.3/ Свої зобов'язання по договору позивач виконав вчасно та надав відповідачу гроші у розмірі 36 650,00 гривень, що підтверджується розпискою [PERSON] від 01.02.2013 року, написаною ним власноруч у момент передачі йому суми позики /а.с.4/. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими-ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч. 2 ст. 1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В силу вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, як встановлено у судовому засіданні відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання за договором позики, у зв'язку з чим суд вважає вимоги позивача [PERSON] доведеними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати суд розподіляє відповідно ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved