Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

30\~липня 2021\~року позивач\~ [PERSON] звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою. Позов мотивований тим, що 23 січня 2021 року відповідач [PERSON] позичив у нього гроші у розмірі 50000 грн. та зобов`язався повернути їх до 1 липня 2021 року. На підтвердження отримання грошей [PERSON] власноруч написав розписку. Проте, до вказаної дати, борг не повернув, на його неодноразові вимоги повернути борг, тільки обіцяє виконати умови договору позики, а насправді ухиляється від виконання взятого на себе зобов`язання Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики в сумі 50000 грн., а також судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 18.10.2021 року на адресу суду надійшла заява про неможливість відповідача з`явитися в призначене судове засідання у зв`язку зі знаходженням на карантині. Доказів на підтвердження поважності неявки та ненадання відзиву не надано. За таких обставин, суд постановив у судовому засіданні ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку\~статей 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані стороною позивача. Відповідач свою позицію щодо заявлених позовних вимог суду не надав, а відтак виходячи з положень ч. 4\~ст. 12 ЦПК України, самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 23 січня 2021 року позивач [PERSON] з [PERSON] уклали договір позики, на виконання якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 50000 грн., які [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] у строк до 1 липня 2021 року. На підтвердження отримання грошей [PERSON] написав власноруч розписку (а.с. 4). До обумовленою в розписці дати - 1 липня 2021 року відповідач позику не повернув. \~ \~ \~ \~Таким чином,\~написана [PERSON] \~розписка від 23 січня 2021 року, підтверджує\~факт укладення\~\~договору позики між [PERSON] та [PERSON] . Розписка від 23 січня 2021 року містить всі необхідні данні: прізвище, ім`я та по батькові позичальника і позикодавця, суму боргового зобов`язання, відомості про зобов`язання повернути боргу, строк повернення боргу. За таких умов, суд приймає вказану розписку в якості належного та допустимого доказу по справі. Згідно з правовою позицією, викладеною Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 18.09.2013 року по справі № 6-63цс13, застосування якої в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Згідно з\~ст.\~525\~ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.\~526\~ЦК України,\~зобов`язання має\~виконуватися належним\~чином відповідно\~до умов\~договору та\~вимог Цивільного Кодексу України,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких умов та вимог\~-\~відповідно до\~звичайного ділового обороту або\~інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.\~1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові)\~грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~ Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Згідно правового висновку, Верховного Суду України у справі № 6-63 цс 13 про стягнення боргу\~за договором позики, було визначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. У зазначений в розписці від 23 січня 2021 року, написаній відповідачем [PERSON] строк, тобто до 1 липня 2016 року зобов`язання з повернення суми позики відповідачем не виконано. Доказів виконання зобов`язання по сплаті суми позики за розпискою суду не було надано. Враховуючи, що борг за договором позики від 23 січня 2021 року в розмірі 50000 грн. не сплачений відповідачем у встановлений строк, він підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі на користь позивача. Згідно зі\~ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 908 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved