Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

30 листопада 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказує, що з 29 січня 2016 року вони з відповідачем [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що на даний момент вони не ведуть спільне господарство та за її переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Вважає, що зберегти сімю неможливо, а тому просить розірвати шлюб із відповідачем та відновити її дошлюбне прізвище «Медведєва». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте подала в суд заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити (а.с. 20). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав заяву, згідно якої просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 21). У звязку з неявкою в судове засідання сторін по справі відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що 29 січня 2016 року позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новодністровського міського управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом № 02, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-МИ № 111721, виданим 29.01.2016р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новодністровського міського управління юстиції у Чернівецькій області (а.с. 4). 17 липня 2016 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-МИ № 248704, виданим 26.07.2016р. Новодністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (а.с. 7). Як зазначає [PERSON] спільне життя сторін не склалося та на даний час сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, а примирення є неможливим. Відповідач [PERSON] жодних заперечень проти позову не надав та в заяві від 12.12.2017р. вказав, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Таким чином, суд приходить до висновку, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач примирення не бажає та наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує та визнає позов в цій частині. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У ст. 24 СК України зазначено, що шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а сторони не бажають перебувати у шлюбі. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин по справі, беручи до уваги визнання відповідачем позову, відсутність підстав для відмови у прийнятті такого визнання, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із Свідоцтва про шлюб серії І-МИ № 111721, виданого 29.01.2016р., після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «Медведєва» на «Кожукар» (а.с. 4). Таким чином, враховуючи бажання позивача [PERSON] відновити своє дошлюбне прізвище, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу їй слід відновити дошлюбне прізвище «Медведєва». Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. З врахуванням ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 640,00 грн. судового збору на користь позивача. На підставі ст. ст. 24, 105, 110, 112-115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved