Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

31 січня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, як повнолітнього сина який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, до закінчення навчання. Свої вимоги мотивує тим, що шлюб між його батьками - [PERSON] та [PERSON] розірваний 28 листопада 2008 року. Від цього шлюбу народився він, їх син - [PERSON] та його сестра [PERSON] . На день подачі позову до суду позивач є повнолітньою особою, з 01 вересня 2018 року навчається в Державному навчальному закладі «Шосткинський центр професійно-технічної освіти» (далі - ДНЗ «Шосткинський центр професійно-технічної освіти». Позивач навчається на денній формі навчання, тому не має змоги працювати, на повному державному утриманні не знаходиться, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги на придбання одягу, підручників, продуктів харчування та інших необхідних для життєдіяльності та навчання товарів. Позивач щомісячно отримує стипендію розмірі 555 гривень. Майже всі інші витрати по його утриманню несе мати - [PERSON] , але крім нього в неї є ще малолітня донька, сестра позивача, яка також перебуває на утриманні матері. Батько сплачував аліменти на його утримання до повноліття, але після досягнення повноліття позивачем, відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину на час навчання, оскільки є працездатним, офіційно працює, отримує заробітну плату. 18 серпня 2020 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження, а також роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 18 серпня 2020 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання, але була повернута на адресу суду з відміткою про невручення ДП «Укрпошта» - адресат відсутній за вказаною адресою.(а.с.24,25) Отже, відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Станом на 04 січня 2021 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 09 березня 2002 року, місце реєстрації - сільвиконком Вовнянської сільської ради Шосткинського району Сумської області, [PERSON] народився [INFO] , про що 09 березня 2002 року зроблено відповідний актовий запис №1 і його батьками є: батько - [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.7) Згідно із Свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданого 24 грудня 2005 року, місце реєстрації - виконком Вовнянської сільської ради Шосткинського району Сумської області, [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис №02 і її батьками є: батько - [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.8) Як вбачається із Свідоцтва про розірвання шлюбу, то шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірваний 28 листопада 2008 року, про що в Книзі розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №32 від 28 листопада 2008 року. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоєні прізвища: йому [PERSON] , їй [PERSON] .(а.с.9) Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області ухваленого 17 жовтня 2008 року, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] , та доньки [PERSON] - [INFO] , у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 вересня 2008 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною.(а.с.10) З довідки про доходи [PERSON] , виданої ДНЗ «Шосткинський центр професійно-технічної освіти», вбачається, що загальна сума доходу за період з 01.07.2019 по 31.12.2019 без урахування аліментів становить 9105 грн 76 коп.(а.с.11) З довідки про доходи [PERSON] , виданої Приватним підприємством «Грант-Сервіс», вбачається, що загальна сума доходу за період з 21.10.2019 по 31.12.2019 без урахування аліментів становить 10053 грн 31 коп.(а.с.12) Згідно із довідкою, виданою ДНЗ «Шосткинський центр професійно-технічної освіти» 15 січня 2020 року, [PERSON] навчається в цьому навчальному закладі в групі 44-т з 01.09.2018 по 30.06.2020. Форма навчання денна. На повному державному утриманні не знаходиться.(а.с.14) Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України), регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно із ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 182 СК України, Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дітей СК України не встановлює. Суд погоджується з доводами позивача з приводу того, що останній навчається на денній формі навчання та не маючи доходів, потребує постійного матеріального забезпечення для придбання харчів, одягу, взуття, підручників, тощо з метою забезпечення повноцінного життя. Його мати сумлінно виконує обов`язок щодо утримання сина, але її доходу не вистачає повністю забезпечувати повнолітнього сина. Тобто судом встановлено, що повнолітній [PERSON] має потребу у матеріальному забезпеченні на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Обов`язок батьків утримувати повнолітнього сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Позивач є працездатним. Крім того, відповідачем будь-яких заперечень з приводу неможливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання, суду не надано, а отже судом не встановлено причин відсутності у батька позивача можливості не надавати допомогу дитині, яка навчається. Відповідач має виконувати обов`язок щодо сплати аліментів на утримання повнолітнього сина поки той навчається, але не більше ніж до досягнення сином 23 років. Враховуючи всі вищенаведені обставини справи, норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов`язок сплатити на користь держави судовий збір.

Outcome: approved