Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

31.08.2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, заінтересована особа: відділ ДРАЦС Шевченківського РУЮ у м.Києві, про встановлення факту смерті її двоюрідного брата [PERSON] Заявлені вимоги заявниця обґрунтовує тим, що [INFO] року померла її тітка [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина. Враховуючи, що заявниця є єдиною спадкоємицею [PERSON], у встановлений законом строк вона звернулась до Першої київської державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини. Під час звернення до Першої київської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, заявницю повідомили про наявності спадкоємця першої черги, а саме сина померлої [PERSON], тобто її двоюрідного брата. Заявниця зазначає, що [PERSON] тривалий час перебував у розшуку як безвісно зниклий з 10.10.2011 року. Разом з тим, 16.10.2013 року [PERSON] був знятий з обліку як безвісно зниклий, оскільки його тіло було ідентифіковано за протоколом впізнання від 17.09.2013 року. За своє життя [PERSON] свідоцтво про смерть свого сина [PERSON] не отримувала. При цьому, Дніпровським УП ГУНП у м.Києві на звернення заявниці було повідомлено, що протокол впізнання [PERSON] від 17.09.2013 року, який зберігався в архіві, був знищений у зв'язку з реорганізацією Лінійного відділу на станції Жмеринка УМВС України. Таким чином, оскільки, документ, що є підставою для видачі свідоцтва про смерть [PERSON], а саме протоколом впізнання від 17.09.2013 року знищений, а також з метою прийняття спадщини, заявниця звернулась до суду із заявою встановлення факту смерті її двоюрідного брата [PERSON] Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав, просив суд задовольнити її у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, у якій проти задоволення заяви не заперечив, просив розглянути справу за його відсутності. Вислухавши пояснення сторони заявника, дослідивши письмові докази зібрані в справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234, ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Пунктом 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 та п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Як вбачається з матеріалів справи, заявниця [PERSON], [INFO], дійсно є двоюрідною сестрою [PERSON], що підтверджується копією матеріалів спадкової справи. Відповідно до повідомлення Першої київської державної нотаріальної контори від 06.07.2016 року, в наданих документах для оформлення спадщини, після померлої [INFO] року тітки заявниці [PERSON] значиться спадкоємцем першої черги син померлої [PERSON], який перебував у розшуку як безвісно зниклий та вважається померлим. Згідно з відповідями Дніпровського УП ГУНП у м.Києві, громадянин України [PERSON], 1963 року народження, вважається померлим та 16.10.2013 року знятий з обліку як безвісно зниклий. Крім того, громадянин України [PERSON], 1963 року народження, перебував на обліку невпізнаних трупів з [INFO] року за ЛВВС на станції Жмеринка УМВС України, та ідентифікований за протоколом впізнання від 17.09.2013 року та знятий з обліку невпізнаних трупів з 30.09.2013 року. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Разом з тим, судом встановлено, що документ на підставі якого можлива державна реєстрація смерті [PERSON] органом ДРАЦС, а саме протокол впізнання від 17.09.2013 року, який зберігався в архіві, був знищений у зв'язку з реорганізацією Лінійного відділу на станції Жмеринка УМВС України. При цьому, з викладених у заяві обставин, письмових доказів по справі, достовірно встановлено факт смерті [PERSON], 1963 року народження, уродженця м.Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], яка настала [INFO] року. Враховуючи, що встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Крім того, заявниця не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини. Суд, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, за можливе встановити факт смерті [PERSON], 1963 року народження, уродженця м.Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], яка настала [INFO] року.

Outcome: approved