Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

30.11.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 14 травня 1994 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівецькою сільською радою Фастівського району Київській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та повнолітнього [PERSON], [INFO] народження. Спільне подружнє життя не склалося, кожен має різні погляди на сімейне життя. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони не ведуть спільне господарство. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем, тому просить суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у його відсутність. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 травня 1994 року Фастівецькою сільською радою Фастівського району Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 1 (а.с.4). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 11.04.2007 року Виконкомом Фастівецької сільської ради Фастівського району Київській області (а.с.5). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила їй шлюбне прізвище «[PERSON]» залишити без змін. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved