overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

7 березня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обгрунтування своїх вимог вказував, що у 1978 році отримав трудову книжку. В трудовій книжці помилково його було записано «[PERSON]», а потім виправлено на «[PERSON]» тому заявник просить встановити належність йому указаної трудової книжки. В судовому засіданні представник заявника вимоги підтримав з підстав, зазначених в заяві і просив задовольнити їх. Представник зацікавленої особи Таранюк Л.І. не заперечувала проти задоволення вимог заявника і підтвердила, що встановлення даного факту буде мати юридичне значення для [PERSON] при призначенні пенсії. Заслухавши пояснення представника заявника, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Згідно ст. 256 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження, якої що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З пояснень представника заявника, досліджених доказів, судом встановлено, що прізвище останнього є «[PERSON]» і воно підтверджується паспортом [PERSON] серії [NUMBER]. Трудова ж книжка виписана на «[PERSON]». З пояснень заявника, матеріалів справи судом встановлено, що дана розбіжність в документах виникла помилково при його перекладі, тому суд приходить до висновку, про встановлення її належності заявнику.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

7 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] помер її мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, яку вона має намір успадкувати. Протягом шести місяців вона до нотаріальної контори не звернулася через відсутність грошових коштів, які були витрачені на поховання матері, тому в теперішній час не має можливості прийняти спадщину померлої через пропуск вказаного строку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте надіслав повідомлення про розгляд справи у його відсутності та не заперечував проти задоволення позовних вимог. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В даному випадку позивачкою в судовому засіданні наведені достатні обґрунтування, що строк для прийняття спадщини було пропущено з поважних причин, тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

7 березня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який обґрунтовує тим, що 3 вересня 2010 року в Осівцівській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який є неповнолітнім. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів сторін, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри. Відповідач зловживає спиртними напоями, через що постійно виникають сварки. Шлюбні відносини припинилися і відновлені бути не можуть, через що дальше збереження сім'ї стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просить шлюб з відповідачем розірвати, залишивши неповнолітнього сина проживати з нею, та залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з мотивів, викладених в заяві, підтримала повністю. Вважає, що дальше збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з нею. Також просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час і місце слухання справи, заперечень проти позову не подав. Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають ніяких заходів, що в даний час вони не підтримують сімейних відносин, позивач просить шлюб розірвати, вважаючи, що сім'я розпалась, відповідач в судове засідання не з'явився і не подав будь-яких заперечень проти позову, що свідчить про його байдужість та небажання зберегти сім'ю, а тому суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам дитини, а тому є всі підстави шлюб розірвати і залишити неповнолітнього [PERSON] проживати з позивачем. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вибором позивача суд залишає їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

7 березня 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Відділу РАЦС Макарівського районного управління юстиції Київської області про визнання свого батьківства стосовно [PERSON], який народився у [PERSON] [INFO], вказуючи, що з 2008 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] і, відповідно, є біологічним батьком дитини [PERSON]; [INFO] [PERSON] померла, шлюб між ними зареєстровано не було, а тому запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений за прізвищем матері «[PERSON]», а ім'я і по батькові дитини за вказівкою матері. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив визнати [PERSON] батьком [PERSON], який народився у [PERSON] [INFO], та зовбов`язати відділ РАЦС Макарівського районного управління юстиції Київської області внести зміни в актовий запис про його народження, змінивши прізвище на [PERSON], зазначивши в графі батько [PERSON]. Представник відділу РАЦС Макарівського районного управління юстиції Київської області до суду не з'явився, подав заяву в якій позовні вимоги визнав повністю і не заперечували проти їх задоволення. З`ясувавши позицію учасників розгляду справи, дослідивши її матеріали, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Поясненнями учасників судового розгляду та матеріалами справи, зокрема довідкою Вільянської сільської ради Макарівського району Київської області (а.с.8) беззаперечно встановлено, що з 2008р. [PERSON] проживав спільно з [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON], однак, в зв'язку з тим, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано не було, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений за прізвищем матері «[PERSON]», а ім'я і по батькові дитини за вказівкою матері (а. с.6). У відповідності до ч.1 ст.128 Сімейного Кодексу України, за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визначене за рішенням суду. Згідно зі ч.2 ст.128 Сімейного Кодексу, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Оскільки [PERSON] є рідним (біологічним) батьком малолітнього [PERSON], який народився у [PERSON] [INFO], то з метою захисту особистих немайнових прав позивача, його необхідно визнати батьком дитини, зобов`язавши відділ РАЦС Макарівського районного управління юстиції Київської області внести відповідні зміни до актового запису про його народження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

7 березня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на гараж, що розташований в [ADDRESS], посилаючись на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON]. Позивач як спадкоємець за законом прийняла спадщину, однак до спадкового майна не увійшов зазначений гараж, який був збудований чоловіком, з тих підстав, що спадкодавець право власності на нього за життя не зареєстрував, хоча замовив та виготовив технічну документацію. Враховуючи викладене, [PERSON] просить її позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні уточнив позовні вимоги, просив визнати за ним майнові права забудовника на гараж. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив, щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не заявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

7 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 19 серпня 1997 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 320. Від шлюбу мають двох дітей дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2016 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений телефонограмою зареєстрованою в книзі реєстрації вихідних телефонограм за № 306, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 серпня 1997 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 320. Сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2016 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

7 березня 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначила, що 10 жовтня 2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 2140. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, а їх неповнолітню дочку [PERSON], 19.07.2016 р. н., залишити на проживання з нею. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначає, що вони з чоловіко мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов визнає повністю і не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 10 жовтня 2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області між [PERSON], 20.08.1983 р. н., і [PERSON], 09.10.1985 р. н., зареєстровано шлюб, актовий запис № 2140. Відповідно копії свідоцтва про народження серії І-ТП № 269320, під час проживання в шлюби у сторін 19 липня 2016 року народилась дочка [PERSON] (а. с. 5). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов в частині розірвання шлюбу обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд залишає її на подальше проживання з матірю, що, відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обовязків щодо неї. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

7 березня 2019 року до Корольовського районного суду звернулась [PERSON] із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, що 5 березня 2013 року зареєстровано між нею та [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 5 березня 2013 рокуВідділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №263. Спільне життя сторін не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач у позові відмовилась, вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Сім`я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

7 вересня 2010 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначала, що їх неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], проживає з нею та знаходиться на її утриманні, в той час як відповідач матеріальної допомоги на утримання своєї дитини добровільно не надає, хоча працездатний і має змогу це робити. Тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав. Так, судом було встановлено, що 12 серпня 2006 року між сторонами був укладений шлюб, за час якого в них народився син - [PERSON], [INFO], і який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач у справі є його батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-ФП № 099228, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 28 березня 2009 року. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батько зобовязаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 ч.3 та ст.183 ч. 1, ч. 2 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вимоги ст. 182 СК України, в тому числі матеріальне становище дитини, стан її здоровя, а також матеріальне становище платника аліментів та стан його здоровя, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів, який відповідач повинен сплачувати на утримання своєї неповнолітньої дитини має становити 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Окрім цього, згідно з п. 4 ч. З ст. 81, ст. 88 ЦГЖ України, п. «а» ст. З, ст. 4 Декрету КМ України № 7-93 від 21 січня 1993 року та Постанови КМ України № 1258 від 21 грудня 2005 року з відповідача також підлягають стягненню в дохід держави судові витрати: судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

7 вересня 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 6 червня 2009 року. Від подружнього життя дітей не мають. Однією сімєю проживали до серпня 2010 року, з того часу сімя фактично розпалась. Причиною розпаду сімї стало те, що відповідач постійно вчиняє вдома сварки, що зробило неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечував, на примирення не згоден. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 6 червня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, про в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 606 (а. с.3). З матеріалів справи вбачається, що однією сімєю сторони проживали до серпня 2010 року, з того часу сімя фактично розпалась. Причиною цьому стало те, що відповідач постійно вчиняє вдома сварки, що зробило неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved