Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

31.10.2018 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру нарахованих грошових коштів у вигляді щомісячної адресної допомоги мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачу відповідно до заяви від 11.05.2016 [PERSON] звернулась з заявою до позивача про призначення їй грошової допомоги. При заповнені заяви [PERSON] вказала, що мешкає одна за адресою [ADDRESS] . В заяві зазначила про відсутність у неї та у будь-кого з членів її сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупованої України та райони проведення антитерористичної операції. Відповідно до заяви їй призначена грошова допомога на період з 11.05.2016 по 10.11.2016 у розмірі 442,00 грн. 10.03.2017 [PERSON] звернулась із заявою про призначення їй даного виду грошової допомоги та також зазначила в заяві, що ані вона, ані члени її сім`ї не мають у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення АТО. Відповідно до цієї заяви їй призначена грошова допомога на період з 10.03.2016 по 09.09.2017 у розмірі 442,000 грн. 20.09.2017 [PERSON] , звернулась з заявою про призначення (продовження) їй даного виду грошової допомоги та також зазначила в заяві, що вийшла заміж. Чоловік [PERSON] , на час подання заяви проживає за адресою [ADDRESS] , адресну допомогу не оформлює. Також зазначила, що ані вона, ані члени її сім`ї не мають у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення АТО. Відповідно до цієї заяви їй призначена грошова допомога на період з 20.09.2017 по 19.03.2018 у розмірі 442,00 грн. 22.03.2018 [PERSON] , звернулась із заявою про призначення ( продовження) їй даного виду грошової допомоги, а також зазначила в заяві, що ані вона, ані члени її сім`ї не мають у володінні іншого житлового приміщення. Після проведення перевірки майнового стану родини [PERSON] по заяві від 22.03.2018 встановлено, що її чоловік з 21.09.2006 має у власності 1\\4 квартири, яка знаходиться у [ADDRESS] . Таким чином [PERSON] , не мала права на грошову допомогу. Управлінням було винесено розпорядження про відмову в призначенні виплати щомісячної адресної допомоги за період з 20.09.2017 по 19.03.2018 за заявою від 20.09.2017. Управлінням надмірно нараховано суму 2642,97 грн. [PERSON] направлено повідомлення про відмову у наданні допомоги. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача 2642,97 грн та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернулась до суду з заявою про відкладення слухання справи у зв`язку з находженням у відпустці. Суд не вбачає підстав для відкладення слухання справи, так як позивачем не доведено суду, що в день призначення справи вона буде знаходиться за межами міста Харкова та не зможе прибути у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що 11.05.2016 [PERSON] звернулась з заявою до позивача про призначення їй грошової допомоги. При заповнені заяви [PERSON] вказала, що мешкає одна за адресою [ADDRESS] . В заяві зазначила про відсутність у неї та у будь-кого з членів її сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупованої України та райони проведення антитерористичної операції. Відповідно до заяви їй призначена грошова допомога на період з 11.05.2016 по 10.11.2016 у розмірі 442,00 грн. 10.03.2017 [PERSON] звернулась із заявою про призначення їй даного виду грошової допомоги та також зазначила в заяві, що ані вона, ані члени її сім`ї не мають у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення АТО. Відповідно до цієї заяви їй призначена грошова допомога на період з 10.03.2016 по 09.09.2017 у розмірі 442,000 грн. 20.09.2017 [PERSON] , звернулась з заявою про призначення (продовження) їй даного виду грошової допомоги та також зазначила в заяві, що вийшла заміж. Чоловік [PERSON] , на час подання заяви проживає за адресою [ADDRESS] , адресну допомогу не оформлює. Також зазначила, що ані вона, ані члени її сім`ї не мають у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення АТО. Відповідно до цієї заяви їй призначена грошова допомога на період з 20.09.2017 по 19.03.2018 у розмірі 442,00 грн. 22.03.2018 [PERSON] , звернулась із заявою про призначення ( продовження) їй даного виду грошової допомоги, а також зазначила в заяві, що ані вона, ані члени її сім`ї не мають у володінні іншого житлового приміщення. Після проведення перевірки майнового стану родини [PERSON] по заяві від 22.03.2018 встановлено, що її чоловік з 21.09.2006 має у власності 1\\4 квартири, яка знаходиться у [ADDRESS] . Таким чином [PERSON] , не мала права на грошову допомогу. Управлінням було винесено розпорядження про відмову в призначенні виплати щомісячної адресної допомоги за період з 20.09.2017 по 19.03.2018 за заявою від 20.09.2017. Управлінням надмірно нараховано суму 2642,97 грн. [PERSON] направлено повідомлення про відмову у наданні допомоги. Механізм надання тимчасової державної допомоги переміщеним особам на проживання регламентує Порядок призначення та виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 № 505 (далі - Порядок). Відповідно до даного Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї. Згідно п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населенні пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідно до пункту 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити на безоплатній основі та отримувати відомості від підприємств, установи та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю правильності її надання. Частиною 2 ст. 9 Закону передбачені обов`язки внутрішньо переміщених осіб, зокрема, у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік, вона зобов`язана відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом. Відповідач повідомлявся про необхідність повернення отриманих коштів позивачем, однак надміру виплачених коштів не повернув. Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі У відповідності до ч.3 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

Outcome: approved