Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

30 липня 2015 року позивач\~ звернувся до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач\~ зазначив, що він 10 серпня 1982 року був прийнятий в члени колгоспу «ім.Леніна» в подальшому реорганізаний в ТОВ «Козіївське» працював на посаді слюсаря в тракторній бригаді, про що свідчить запис в трудовій книжці. В період розпаювання КСП ім. Леніна, а саме 27 жовтня 1997 року відповідно до Указу Президента України №720 від 8 серпня 1995 року,\~ позивач\~ був включений до списку додатку до державного акту на право колективної власності на землю серії ХР № 18-00-000230 виданого КСП ім. Леніна під № 336, що підтверджується довідкою відділі Держземагенства у Краснокутському районі за № 31-03-1364/2-15 від 22.06.2015 року, однак сертифікату на право на земельну частку (пай) він не отримував. Відповідно до Указу Президента України „Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам право на земельну частку (пай) мають члени КСП та пенсіонери, які раніше працювали в ньому та залишилися членами цього підприємства. У звязку з юридичною необізнаністю позивач не знав, що порушені його Конституційні права, а стало йому про це відомо лише в червні 2015 року, коли він звернувся до Відділу Держземагенства в Краснокутському районі, де і дізнався, що його прізвище внесено до списку додатку до Державного акту на землю. \~ В звязку з вищевикладеним, позивач\~ просить поновити строк для звернення до суду за захистом права, визнати за ним право на земельну частку (пай) та зобовязати Краснокутську РДА надати позивачу земельну частку (пай) розміром 3,47 умовних кадастрових гектарів із земель не витребуваних паїв, розташованих на території Козіївської сільської ради, за межами населеного пункту. В відкрите судове засідання представник позивача за дорученням не зявився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у його відсутність. Представник відповідача Краснокутської районної державної адміністрації в\~ судове засідання не зявився, однак позов визнав та надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до наступного висновку. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. \~\~\~\~ За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: -\~\~ перебування в членах КСП на час паювання; -\~\~ включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; -\~\~ одержання КСП цього акта. Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. \~ \~ \~ \~ \~Матеріали справи свідчать, що [PERSON] з 10 серпня\~ 1982 року прийнятий в члени колгоспу ім. Леніна, в подальшому реорганізованого в колективне сільськогосподарське підприємство КСП «Козіївське», про що свідчать записи в його трудовій книжці. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивач набув законне право на отримання земельної частки /пай/, а також право на отримання земельної частки /паю/ з не витребуваних паїв, так як на момент розпаювання земель працював в колгоспі, був членом колгоспу ім. Леніна та був включений до списку осіб, доданого до державного акта. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON]\~ мав право на земельну частку (пай), але сертифікат про право на земельну частку (пай) він не отримував. Щодо площі земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, то в цій частині суд також вважає вимоги позивача обґрунтованими, в зв`язку з тим, що вони підтверджуються довідкою Відділу Держгеокадастру в Краснокутському районі Харківської області від 28 вересня 2015 року про розмір земельної частки (паю) по КСП «Козіївське»?що становить 3, 47 гектари. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Отже, на підставі вищевикладеного, повно та всебічно зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки [PERSON] надав суду достатньо доказів, які підтверджують його право на земельну частку (пай), а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Щодо зобов`язання Краснокутської РДА виділити в натурі земельну ділянку, то суд вважає, що в цій частині позов задоволенню не підлягає, так як вирішення цього питання є компетенцією відповідача, а доказів звернення з відповідною заявою позивачем не надано. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Крім того, [PERSON] пропустив строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. На підставі вищевказаного та

Outcome: partial