overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

31.10.2014 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд сягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 30% від усіх видів доходу щомісяця з дня звернення до суду і до повноліття дітей. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову з тих підстав, що маж невеликий дохід та сплачує аліменти на іншу дитину. Вислухавши в судовому засіданні пояснення відповідача та дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним частково задовольнити вимоги позивача з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2010 року, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] В шлюбі народились діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджено відповідно копіями свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки діти проживають із позивачем і сторони не домовились про участь відповідача в утримані дітей, то відповідно до ст. 181 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку. Частинами 1 та 2 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При вирішенні питання про розмір аліментів суд повинен дотримуватись вимог ст. 182 СК України, якою визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно довідки № 900 від 25.12.2014 року з місця роботи відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, а тому суд вважає, що за цим рішенням необхідно стягувати аліменти не в розмірі 30% від усіх видів заробітку, а в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, оскільки в такому випадку загальний розмір аліментів, що сплачує відповідач не буде перевищувати половини його доходу. В цій частині позовні вимоги суд задовольняє і відмовляє в задоволенні іншої частини позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

31.10.2014 року за вх. № 14718 [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] зазначає, що з 13 вересня 2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], актовий запис № 429. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Сімейне життя не склалось, вони втратили взаємоповагу та взаєморозуміння. З вересня 2014 року вони проживають окремо. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб між нею [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 13 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції, Чернігівської області, актовий запис № 429 та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити і розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 13 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції, Чернігівської області, актовий запис № 429 та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору за подачу позовної заяви до суду. Після розірвання шлюбу малолітній син [PERSON] буде проживати з нею. Майнового спору в них немає. Просить залишити їй післяшлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти його задоволення та розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із слідуючих підстав. В копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] зазначено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 13 вересня 2008 року, про що в книзі реєстрації шлюбів 13 вересня 2008 року зроблено запис № 429. Після реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. В копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] зазначено, що [PERSON] народився [INFO], його батько [PERSON], а мати [PERSON]. З квитанції № 12 від 31.10.2014 року ПАТ «Ощадбанк» вбачається, що [PERSON] при подачі позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп. В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя та збереження сім'ї стало неможливе, воно б суперечило інтересам позивачки, тому суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати, залишити позивачці [PERSON] післяшлюбне прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 243 грн. 60 коп., в порядку повернення сплаченого судового збору за подачу позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

31.10.2014 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі- ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулось до відповідачів про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що 19.05.2008 р. між [PERSON] та ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство ПАТ «ВіЕйБі Банк», було укладено кредитний договір № 25/08-А/КД, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит в сумі 25360 дол. США зі сплатою 12,95 % річних із строком користування кредитними коштами по 19.05.2022 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] 19.05.2008 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого вона поручилась перед позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань, передбачених кредитним договором. Однак, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 09.09.2014 року заборгованість за кредитним договором становить 29789,66 дол. США, з яких: заборгованість за кредитом - 21480,42 дол. США, заборгованість за відсотками - 8309,42 дол. США, а розмір пені за прострочення сплати кредиту становить 8658,27 грн. У зв'язку з цим просить суд стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 29789,66 дол. США, що в еквіваленті на національну валюту України становить 375026,32 грн., штрафні санкції у розмірі 8685,27 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти прийняття заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

31.10.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 23.07.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №111, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Посилаючись на те, що єдиною сім'єю перестали проживати з листопада 2013 року, через сварки із-за взаємопротилежних поглядів на сімейні відносини, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, втрату почуття любові, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, на примирення не згоден. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні на розірвання шлюбу згодна, причину розірвання шлюбу зазначену позивачем підтвердила. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

31.10.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08.08.2009 року вона уклала шлюб, зареєстрований виконкомом Новоекономічної селищної ради Красноармійського р-ну Донецької області, актовий запис № 14 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з 2010 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 08.08.2009 року зареєстрували шлюб виконкомом Новоекономічної селищної ради Красноармійського р-ну Донецької області, актовий запис № 14 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 2010 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

31.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був укладений 08.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 150. Заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. Подружжя не знаходить спільної мови, не веде спільного господарства, а шлюб носить виключно формальний характер. Спільне проживання сторін припинено. Позивач також категорично зазначив про недоцільність надання їм строку на примирення. Фактично сім'я розпалася та її подальше збереження є абсолютно неможливим. Дані обставини й змусили позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити /а.с.11/. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась також, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, надавши згоду на проживання їх неповнолітньої дитини разом з позивачем /а.с.10/. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

31.10.2014 року позивач звернувся з позовом до Рихтівської сільської ради Кам'янець-Подільського району, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] в селі Лісківці Кам'янець-Подільського району Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказує, що після смерті матері відкрилася спадщина. Спадковим майном є земельна частка (пай) розміром 2,52 в умовних кадастрових гектарах, по реструктуризованому КСП «Жванчик» в с. Лісківці Кам'янець-Подільського району. При зверненні в нотаріальну контору йому було відмовлено в оформленні даного спадкового майна у зв'язку із втратою документа, що посвідчує право матері на земельну частку (пай). Представник Рихтівської сільської ради та відповідач [PERSON] подали суду заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності представника Рихтівської сільської ради та відповідача [PERSON] Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER]. Після її смерті залишилось спадкове майно, - земельна частка (пай) розміром 2,52 в умовних кадастрових гектарах, по реструктирізованому КСП «Жванчик» в с. Лісківці Кам'янець-Подільського району, що вбачається із довідки відділу Держземагенства у Хмельницькій області № 05-04-21/4466 від 28.10.2014 року. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, але оформити спадщину офіційно не може у зв'язку із втратою сертифіката серії ХМ 0276798 виданого на ім'я [PERSON] і зареєстрованого 20.06.1997 року за № 299 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по реструктуризованому Колективному сільськогосподарському підприємству «Жванчик», розміром - 2,52 в умовних кадастрових гектарах. З приводу чого позивач звертався з оголошенням в газету «Теле Ключ», яке було надруковано в № 45/145 від 10-16 листопада 2014 року. Приватний нотаріус Кам»янець-Подільського районного нотаріального округу [PERSON], відмовила [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину,у зв»язку із відсутністю правовстановлюючого документа на пай,про що видала лист від 29.10.2014 року за №227/02-31. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчує його право власності. Відповідач по справі- [PERSON].,яка є сестрою позивача, позов визнала на спадкове майно не претендує. Тому, за [PERSON] слід визнати право власності на спадкове майно відповідно до ст. 1261 ЦК України, як за спадкоємцями першої черги, після смерті матері [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

31.10.2014 року позивач звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньї дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з 04.08.2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON] [INFO]. Відповідно до рішення Київського районного суду від 24.01.2014 року шлюбні відносини розірвали. Після уточнення позовних вимог, [PERSON] просила суд стягнути аліменти з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити вимоги.. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 600,00 грн., просив суд задовольнити вимоги. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач у справі звернулась з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньї дочки [PERSON], [INFO], яка є її дочкою та дочкою відповідача [PERSON]. Неповнолітня проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

31.10.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування майна чоловіка, який помер [INFO] року. В обґрунтування позову зазначила, що за життя чоловік не отримав правовстановлюючий документ на вказану квартиру, що унеможливлює отримання нею у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом і змушує захищати свої права в судовому порядку. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Представники відповідача і третьої особи не з'явилися, про день і час розгляду справи сповіщалися належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач була дружиною [PERSON], який помер [INFO] року. В лютому 1978 році подружжя отримало в користування квартиру [ADDRESS] (далі по тексту - Квартира). На підставі реєстраційного посвідчення Чернігівського обласного об'єднання технічної інвентаризації від 15.01.1991 року за [PERSON] зареєстровано право власності на Квартиру, про що здійснено відповідний запис в реєстровій книзі № 146 (запис № 16478). У зв'язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на його майно, в тому числі й на Квартиру. Згідно статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцями майна померлого першої черги за законом є позивач і сини спадкодавця: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які подали до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини батька на користь позивача, яка є їхньою матір'ю. Таким чином, позивач залишилася єдиним спадкоємцем майна [PERSON] У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини чоловіка. Втім, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено з тих підстав, що позивач не надала нотаріусу правовстановлюючий документ на Квартиру. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зазначене є підставою для задоволення позову і визнання за позивачем права власності на Квартиру в цілому.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

31.10.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 20 листопада 2004 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1564. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені з квітня 2013 року. Спільне господарство не ведеться . Майновий спір відсутній. Основна причина розпаду сім'ї це різні характери, відсутність взаєморозуміння та довір'я. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Досягнуто згоди щодо утримання дитини. В зв'язку з чим позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 20 листопада 2004 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1564. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Майновий спір між сторонами відсутній. Визнання відповідачем позову не порушує нічиїх прав. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved