Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

30.04.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав по відношенню до нього(а.с.2-3;19-20), мотивуючи свої вимоги наступним. Відповідачка є його матір'ю. Він навчається у Чернігівській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат. Мати не цікавиться його навчанням, дозвіллям, батьківські збори не відвідує. Він не може отримати паспорт, тому що ніде не зареєстрований. Ним опікується [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS]. Мати написала заяву, в якій повідомила, що не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав по відношенню до нього. Посилаючись на п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165 СК України просив позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до нього. В ході розгляду справи було уточнено, що третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача є Новозаводська районна у м. Чернігові рада як орган опіки та піклування. В судовому засіданні позивач позов про позбавлення відповідачку батьківських прав підтримав; позов читав, підписував, там все вказано правильно; мати п'є, ним не цікавиться, не працює; йому допомагають сторонні люди; з матір'ю не проживає три роки; судові витрати просить не стягувати. Представник третьої особи вважає, що позов підлягає задоволенню; позивач в судовому засіданні вказав все правильно; має місце факт невиконання відповідачкою батьківських обов'язків; заяву (а.с.10) відповідачка писала у його присутності у Ново заводській районній у м. Чернігові раді; дані про батька позивача записані в органах РАЦС зі слів відповідачки. Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Про час та місце судового розгляду повідомлялась у встановленому порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у її відсутність та відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, зокрема: висновок Новозаводської районної у м. Чернігові ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо неповнолітнього сина [PERSON] і рішення виконавчого комітету ради про затвердження цього висновку (а.с.4-5); копію паспорту [PERSON], [INFO] (а.с.6), пояснення [PERSON] (а.с.7), акт обстеження умов проживання(а.с.8), інформацію про реєстрацію відповідачки, де вказано, що діти не зареєстровані (а.с.9), заяву [PERSON] про те, що вона не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина(а.с.10); характеристику на [PERSON] (а.с.11-12); копію свідоцтва про народження позивача(а.с.13); копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька (а.с.14); копію свідоцтва про шлюб (а.с.15), суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є відповідачка [PERSON] та [PERSON]; відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.13;14;15). В судовому засіданні знайшло підтвердження, що жоден з обов'язків, передбачених ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України по відношенню до своєї дитини відповідачка не виконує, оскільки ухиляється від їх виконання. Суд також встановив, що жодними з прав щодо виховання дитини, які передбачені ст. 151 СК України, відповідачка не скористалась. Вказані висновки суду підтверджується сукупністю всіх досліджених доказів і не спростовуються відповідачем. Суд враховує, що відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Суду доведено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а отже на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України вона має бути позбавлена батьківських прав. Судові витрати не стягуються, оскільки позивач просить цього не робити. Рішення суду після набрання ним законної сили підлягає направленню державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Outcome: approved