Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

30 травня 2019 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 23 березня 2007 року між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2203/798, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 19\~800,00 доларів США., а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі, а також сплатити відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних, строком повернення до 22 березня 2019 року. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за вказаним договором банк виконав в повному обсязі та надав [PERSON] кошти, загальна сума яких відповідає сумі кредиту, обумовленої кредитним договором. Натомість відповідач свої обов`язки за вказаним договором не виконав і станом на 06 травня 2019 року сума заборгованості за кредитним договором складає 8\~737,64 доларів США, яка складається з наступного: 7835,39 доларів США - сума заборгованості за кредитом, 902,25 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом, а також понесені позивачем судові витрати. У судове засідання представник позивача\~Мартинюк Є.В., не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду шляхом надіслання судових повісток та за допомогою телефонограм, до суду не з`явився. На електронну пошту суду, вдруге, відповідачем [PERSON] було надіслано клопотання про відкладення розгляду справи, однак в клопотаннях не зазначено про причини неявки, тому суд приходить до висновку, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно із ч.1 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи, зокрема, за першої неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з`явився без повідомлення причин неявки, не подав відзив, а позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до укладеного договору № 2203/798\~ від 23 березня 2007 року, [PERSON] отримав від АБ «Укргазбанк» кредит у розмірі 19\~800,00 доларів США з процентною ставкою за користування кредитом 12,5 % річних, з поверненням кредиту в строк до 22 березня 2019 року. Банк виконав свої договірні зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти. Однак, відповідачем було порушено умови договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 06 травня 2019 року складає 8737,64 доларів США, де: заборгованість за кредитом в сумі 7\~835,39 доларів США, нараховані та несплачені проценти за користуванням кредитом за період з 01 липня 2014 року по 30.04.2015 року в сумі 902,25 доларів США. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до\~ст.1055 ЦК України\~укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~статей 1046-1052 ЦК України. Частиною 1 ст.\~1049\~ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст.1050 ЦК України\~наслідками порушення кредитного договору є зобов`язання позичальника сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 ЦК України\~та проценти відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач у порушення умов договору кредит не повернув та не сплачує проценти за користування кредитом, позивач обґрунтовано, звернувся до суду з вимогами про повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Відповідач не скористався своїм правом на подання суду доказів, якими спростовуються усе вищевикладене та своїх заперечень щодо розміру заборгованості та доказів щодо сплати кредиту, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитом та відсотками. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача потрібно стягнути на користь позивача: - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01 липня 2014 року по 30 квітня 2015 року, в сумі 902,25 доларів США, що за курсом встановленим НБУ станом на 08 серпня 2019\~\~року становить 22\~706,63 грн. - заборгованість за кредитом 7\~835,39 доларів США, що за курсом встановленим НБУ станом на 08 серпня 2019\~\~року становить 197\~190,65 грн. Відповідно до ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 3470,59 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved