Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

30 червня 2016 року з Ленінського районного суд ум. Дніпропетровська за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Новоолександрівської сільської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визначення частки співвласників у спільній сумісній власності, визначення додаткового строку для прийняття спадщини. 09.11.2016 року позивач уточнив позовні вимоги та просив відмовити в позові в частині визначення частки в праві спільної сумісної власності, просив встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини та залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] вказав на те, що після смерті моєї матері [PERSON], 19 травня 2015 року на протязі тижня звернувся до нотаріуса [PERSON] з приводу оформлення документів на спадщину. Нотаріусу він надав свідоцтво про смерть матері (І-КИ №637132) і вона повідомила про необхідність подати заяву про прийняття спадщини, повідомити про наявність інших спадкоємців, а також додати інші документи та сплатити певні платежі. На протязі певного часу, він збирав потрібні довідки та документи, та надавав їх нотаріусу. Також до нотаріуса звернувся чоловік його померлої матері - [PERSON], який теж був спадкоємцем, але подав заяву про відмову від спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON]. Також нотаріус повідомила, що після піврічного строку необхідно прийти та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Весь цей період часу позивач вважав, що подав заяву при прийняття спадщини. Коли прийшов після зазначеного терміну до нотаріуса, остання повідомила, що в спадковій справі відсутня його заява про прийняття спадщини. Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду. Представник позивача за довіреністю до суду не зявилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги просила задовольнити. Представник Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, матеріали справи містять заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутність. Треті особи надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, суд вважає, що достатнім буде додатковий строк для прийняття спадщини в шість місяців. Статтями 1216, 1217 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1270 ЦК України, визначено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 19 травня 2015 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 637132 виданим відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 19.05.2015 року, після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. У відповідності до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року\~вирішуючи питання про визначенні особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання про визначення позивачу додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, виходить з того, що поважними причинами можуть бути причини, пов'язані з об'єктивними обставинами, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами можуть бути визнаними: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.\~\~ Відповідно до\~статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цивільно-процесуальним кодексом України. Як зазначено вище, внаслідок збігу обставин, що не залежать від волі позивача, не мав можливості своєчасно звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері, отже строк на прийняття спадщини, передбачений\~ст. 1270 ЦК України\~був пропущений з поважних причин. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити, призначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті матері [PERSON], померлої 19 травня 2015 року - три місяці, починаючи з дня вступу рішення в законну силу.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved