Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

31 травня 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 січня 2011 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Озютичівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 1. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. У них різні характери та погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим між ними виникають непорозуміння при вирішенні сімейних проблем. З будь-якого незначного приводу між ними виникають сварки, які переростають у довготривалі конфлікти. Ситуацію ускладнює непередбачуваний характер дружини. Відповідач не погоджується проживати окремо від батьків. Намагання позивача налагодити подружні стосунки позитивних результатів не принесли. З листопада 2016 року вони разом не проживають. Вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 22 січня 2011 року Озютичівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 1. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснив, що з листопада 2016 року року вони з відповідачем разом не проживають, шлюб існує формально, що суперечить його інтересам. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнала повністю, не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 22 січня 2011 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 22 січня 2011 року (а.с. 4). Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 10 травня 2011 року (а.с. 5). Подружнє життя сторін не склалося. Позивач не бажає налагодити подружні стосунки, вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Відповідач будь-яких клопотань до суду, в тому числі про надання строку для примирення з позивачем, заперечення проти позову, не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається зі ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у справі в розмірі 640 грн.

Outcome: approved