Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

30.08.2012 р фізичною особою-підприємцем [PERSON]А було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», тарифів банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б\\н від 30.08.2012 року та взяв на себе зобовязання виконувати умови договору. Відповідно умов цього договору відповідачеві було відкрито позивачем поточний рахунок № 26000055705900. 22.08.2016 р відповідачем була припинена господарська діяльність. Вимоги кредиторів фізичної особи-підприємця, чия діяльність припинена, можуть бути заявлені в порядку, встановленому цивільним законодавством України. Після підписання договору клієнту надається право користуватися послугами банку, однією з яких є послуга «Гарантійний платіж», яка може бути надана як за рахунок власних коштів клієнта, так і за рахунок коштів банку , тобто в кредит. Ця послуга надається банком для виконання грошових зобовязань за господарськими договорами, споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами. Відповідно умов укладеного договору, кредит надається в обмін на зобовязання клієнта щодо його повернення, сплати процентів і винагороди. Після отримання банком заявки за допомогою системи дистанційного обслуговування, банк розглядає її на предмет надання або відмови у наданні послугу, у разі відсутності у платника власних коштів та/або некредитоспроможності платника. Відповідач почав користуватися вказаною послугою шляхом реєстрації відповідних заявок в системі Internet Banking Приват-24. Згідно умов договору відповідач повинен погашати заборгованість по кредиту в розмірі, що зазначений у заявці, в строк до 30 днів з дати заявки. За користування кредитом відповідач також повинен сплачувати винагороду в розмірі 4 % річних від розміру кредиту. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів за користування кредитом відповідач повинен сплачувати відсотки в розмірі 36 % річних від суми заборгованості та, починаючи з 01.02.2016 р сплачує 64 %. Позивач свої зобовязання перед відповідачем виконав повністю, що підтверджується документально. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач має станом на 30.12.2016 р заборгованість в сумі 284 148, 96 грн, яка складається з наступного: - 59 305,37 грн заборгованість за кредитом; - 105 800,44 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; - 119 043,15 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань. Враховуючи те, що право способу судового захисту належить виключно позивачу, позивач вважає за необхідним стягнути з відповідача частини боргу, а саме 106 000 грн, яка складається: - 59 305,37 грн заборгованість за кредитом; - 46 694,63 грн заборгованість по процентам за користування кредитом. Просять стягнути з відповідача заборгованість в сумі 106 000 грн та судовий збір в сумі 1 600 грн. До судового засідання позивач не зявився, просять розглядати справу без їх присутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON]А та його представник [PERSON]В до судового засідання не зявились, на адресу суду надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, з позовною заявою не згодні, просять відмовити у її задоволенні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідач 30.08.2012 року склав заяву про відкриття поточного рахунку та кртки зі зразками підписів і відбитків печатки (а.с.9). Штрафні санкції, проценти та комісія за неналежне виконання кредитних зобовязань, передбачені витягом із «Умов та правил надання банківських послуг», витягом із «Тарифів Банку» (а.с.10-22) Встановлені відповідачеві кредитні ліміти підтверджуються довідкою позивача (а.с.23) Факт того, що відповідач користувався послугою «Гарантійні платежі» також підтверджується заявками про гарантійний платіж (доручення на договірне списання) (а.с.25-29) Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До договору кредиту застосовуються правила щодо позики, якщо інше не встановлено договором. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 527 ЦК України регламентує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 532 ЦК України зазначає, що місце виконання зобов'язання встановлюється у договорі. Частина 2 ст. 536 ЦК України регламентує, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання Частина 1 ст. 550 ЦК України зазначає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. В силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У випадку припинення субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобовязання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Отже, вимоги кредиторів фізичної особи-підприємця, чия діяльність була припинена, можуть бути заявлені в порядку, встановленому цивільним законодавством України. Вищевказані висновки знайшли своє відображення у постанові Верховного Суду України від 04.12.2013 року (справа № 6-125цс13) та мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права (ч.1 ст.360-7 ЦПК України) У відповідача [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором, яка складається з наступного: - 59 305,37 грн заборгованість за кредитом; - 105 800,44 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; - 119 043,15 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань, що підтверджується розрахунком заборгованості ПАТ КБ „Приватбанк (а.с.24). Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір, що підтверджується платіжним дорученням № BOJ66B16WG від 16.01.2017 р. (а.с. 1), тому з відповідача згідно до ст. 88 ЦПК України належить стягнути на користь позивача суму судового збору, що складає 1 600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved