Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

30 грудня 1998 року між позивачем та відповідачами, як членами Універсальної товарної біржі «Таврична», був укладений Договір купівлі-продажу обєкта нерухомості № 150, згідно якого [PERSON] придбав у власність трикімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 61 кв.м. Даний договір зареєстрований у Реєстрі правочинів про відчуження нерухомого майна УТБ «Таврична» за № 150 та 30 грудня 1998 року у Василівському БТІ, про що було зроблено запис у реєстровій книзі за № 26-42 та видано реєстраційне посвідчення. Після укладання і реєстрації вказаного Договору продавці [PERSON] і [PERSON] 19 січня 1999 року зняли з реєстрації своє місце проживання у проданій позивачу квартирі [ADDRESS] та вибули до м. Енергодар за невідомою [PERSON] адресою. 21 січня 1999 року позивач зареєстрував за вказаною адресою своє місце проживання, а 21.09.2004 року в даній квартирі було зареєстровано його дружину [PERSON] Після придбання квартири [ADDRESS], за вищевказаним договором купівлі-продажу, зареєстрованим у Василівському БТІ, квартира фактично позивачу була передана 21 січня 1999 року, тобто в день його вселення в квартиру, і саме з цього моменту по теперішній час він безперервно та відкрито володіє цим нерухомим майном. [PERSON] у день вчинення правочину передав грошові кошти продавцям у відповідності до умов договору. Працівники УТБ «Таврична» пояснили позивачу, що всі правочини які були вчинені та зареєстровані товарною біржею не підлягають нотаріальному посвідченню у відповідності до приписів Закону України «Про товарну біржу». Тому [PERSON] вважав, що встановлені законом вимоги щодо форми вчинення правочину і його посвідчення було додержано. Звернувшись до нотаріуса, позивачу стало відомо, що він не зможе провести відчуження своєї квартири, оскільки під час вчинення правочину не було додержано вимог закону щодо нотаріального посвідчення правочину, тобто право власності [PERSON] визнається іншими особами. Оригінал договору втрачено, є тільки його копія. Тому позивач просить визнати за ним право власності на трикімнатну квартиру № 61 в будинку № 6 по вул. Набережній у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, загальною площею 61 кв.м, з яких: жила площа 38,0 кв.м (І кімната -18,3 кв.м., ІІ кімната 11,5 кв.м, ІІІ кімната 8,2 кв.м), кухня площею 7,8 кв.м, ванна кімната площею 2,6 кв.м, туалет площею 1,1 кв.м, коридор площею 4,3 кв.м, передня площею 3,1 кв.м, вбудована шафа площею 1,3 кв.м., комора площею 0,5 кв.м, балкон площею 0,9 кв.м, лоджія площею 1,4 кв.м. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судові засідання 13.03.2015 року, 13.04.2015 року, 27.04.2015 року, 02.06.2015 року та 23.06.2015 року не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце слухання справи були своєчасно повідомлені та належним чином через газету «Запорізька правда» № 63 (23596) від 06 червня 2015 року, яка є у матеріалах справи. Суд, згідно ст. ст. 76, 169, 224 ЦПК України вважає можливим розглянути справу та винести заочне рішення за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню виходячи з наступного: Згідно копії технічного паспорту, складеного у Василівському районному бюро технічної інвентаризації станом на липень 1997 р., власником квартири № 61 у житловому будинку № 6 по вул. Набережній у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.1998 р., зареєстрованого в універсальній товарній біржі «Таврическая» р. № 150 (а.с. 7-10). Як вбачається з копії довідки № 1553 від 24.12.2013 р., виданої паспортистом житсервіс № 2 м. Дніпрорудне, [PERSON], [INFO], проживав у [INFO] та був прописаний разом із дружиною [PERSON], [INFO], з вересня 1985 року по 19.01.1999 р. Вибули у м. Енергодар. (а.с. 13). 03.02.2015 року було видано довідку № 64 про склад сімї та прописку в тому, що [PERSON], [INFO], проживає та прописаний у [ADDRESS] (а.с. 12). Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене,

Outcome: approved