Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

7 квітня 2021 року позивач звернувся в суд з позовом до Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавцем заповіту складено не було. Відповідно до заяви позивача про прийняття спадщини у приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області, Дильного І. Г. , 26 лютого 2019 року була заведена спадкова справа № 47/2019 до майна померлого [PERSON] . 23 березня 2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , однак, їй відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить суд визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у смт. Локачі Волинської області. 12 квітня 2021 року суддею Локачинського районного суду Волинської області постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви та відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 12:00 11 травня 2021 року. За заявою позивача, Локачинським районним судом Волинської області 11 травня 2021 року було постановлено ухвалу про заміну відповідача Старозагорівську сільську раду Локачинського району Волинської області на правонаступника Локачинську селищну раду Волинської області. Підготовче судове засідання відкладено на 12:30 31 травня 2021 року. 31 травня 2021 року позивач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача подав заяву від 11 травня 2021 року та від 31.05.2021 року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, матеріали спадкової справи № 47/2019 до майна померлого [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 серпня 2018 року (а. с. 6, 21). Факт родинних відносин, а саме, що позивач [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23 липня 2019 року та копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00023547971 від 1 серпня 2019 року (а. с. 33, 35, 36). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,1468 га. Спадкоємцем майна після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка була зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем, заповіт від імені [PERSON] в сільській раді не посвідчувався. Вказане підтверджується копією довідки Локачинської селищної ради Волинської області № 203 від 25 березня 2021 року, копією довідки Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 25 лютого 2019 року, випискою із погосподарської книги № 2 за 2015-2020 роки Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області, а також копією технічного паспорта на житловий будинок (а. с. 7, 8, 9-14, 22) Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1270 ЦК України). 26 лютого 2019 року на підставі поданої позивачем [PERSON] заяви про прийняття спадщини, у Приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області, Дильного І. Г. , була заведена спадкова справа № 47/2019 до майна померлого [PERSON] (а. с. 20). Із копій матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що позивач у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті [PERSON] та не відмовилась від неї протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). 1 серпня 2019 року позивач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,1468 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 0722485200:04:000:0952 (а. с. 40). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 березня 2021 року вбачається, що позивач звернулася до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області, Дильного І. Г. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки нею не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а. с. 16, 49). [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом згідно ст.1261 ЦК України. Інших спадкоємців за законом, які б претендували на спірне спадкове майно, судом не встановлено, із копії спадкової справи їх теж не вбачається. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Представник відповідача позов визнав, що стверджується його заявою від 11 травня 2021 року. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої, четвертої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону, або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на спірний житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивача [PERSON] , як спадкоємиці за законом і за нею необхідно визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами. Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, іхніх преставників. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову повністю у підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved