Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

31.01.2020 АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» в особі начальника філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» Крючкова С.С. звернувся з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит від 15.05.2019 № 2041_020 в розмірі 23 713 грн 45 коп та 2 102 грн 00 коп в рахунок повернення судового збору. Позовна заява мотивована тим, що між позивачем та відповідачем у справі [PERSON] 15.05.2019 року був укладений договір про споживчий кредит № 2041_020. Згідно з п.2.2. договору, кредит надається в загальному розмірі 22 000 грн 00 коп на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 14.05.2024. Відповідно п.3.3.3. договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 366,67 грн та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з червня 2019 року. Однак відповідач не виконує свої обов`язки встановлені договором та станом на 12.12.2019 має заборгованість 23 713 грн 45 коп. Справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, що розміщене 24.03.2020 /а.с.40/, поштові відправлення з копіями ухвали та позовної заяви з додатками повернулися до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою /а.с. 35/. Правом подання відзиву не скористалася, інших заяв, клопотань, суду не надала. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення /а.с. 37/. Згідно із ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд прийшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи, про що постановлено ухвалу. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що що\~15.05.2019\~Публічне акціонерне\~товариство «Державний\~ощадний банк\~України», в особі керуючого ТВБВ №10026/020 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» Кривобока М.О., з однієї сторони\~та [PERSON] ,\~з другої сторони\~- уклали Договір про споживчий кредит №2041_020 /а.с. 11-16/. Згідно п.2.2 Договору - кредит надається в загальному розмірі 22\~000 грн 00 коп на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 14.05.2024, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору. Згідно п.2.3 Договору - кредит надається на споживчі цілі. Згідно п.2.4.1. Договору - за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Зазначена в цьому пункті Договору процентна ставка є фіксованою. За умовами п. 2.4.2 Договору - проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту визначеного кредитним договором. Згідно п.п.3.2.1. Договору - Банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника. Згідно п.3.3.1. Договору - всі платежі за цим Договором (повернення Кредиту, сплата процентів за його користування, комісійні винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюються шляхом списання Банком в договірному порядку коштів з Поточного рахунку. Згідно п. 3.3.2 Договору - повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку визначеному цим договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим Договором. Відповідно п.3.3.3. Договору - Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 366,67 грн та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з червня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим Договором. Згідно п. 3.3.4 Договору - якщо сума платежу, що надійшла на рахунок в повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у п. 3.3.3 цього Договору, то несплачений платіж на нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів, необхідну для погашення простроченого платежу та сплати пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п. 8.2 кредитного договору. За умовами п. 4.3. Кредитного договору, позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання, у строки, обумовлені цим Договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором, а у випадку порушення умов цього Договору, достроково повернути кредит із одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають із кредитного договору. Згідно п. 8.3 п. 3.3.3 Договору - за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом та/або сплати комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла на період за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% простроченого платежу. За умовами п. 3.9.3.2 Кредитного договору банк має право на дострокове повернення кредиту за прострочення виконання зобов`язання за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та /або комісіями) на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів. З розрахунку заборгованості убачається, що станом на 12.12.2019 відповідач має заборгованість перед Банком за договором про споживчий кредит №2041_020 від 15.05.2019 на загальному суму 23 713 грн 45 коп, яка складається з таких нарахувань: 20 533 грн 32 коп - загальна сума заборгованості по кредиту (основний борг); 3 028 грн 15 коп - загальна сума прострочених нарахованих відсотків; 50 грн 20 коп - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та за несвоєчасну сплату процентів; 88 грн 10 коп - пеня за несвоєчасну сплату процентів; 4 грн 91 коп - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу з вересня 2019 року по грудень 2019 року; 8 грн 77 коп загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам з вересня 2019 року по грудень 2019 року /а.с. 5-7/. Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст.\~638 та ч. 1 ст.\~640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.\~1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629\~ЦК України). Згідно зі статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (стаття 530 ЦК України). Статтею 525 ЦК\~заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у\~ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За приписами ч.1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В умовах договору зазначена процентна ставка та встановлено відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Отже, стороною позивача не доведено, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч.\~1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилом\~ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази,

Outcome: approved