Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

30 січня 2015 року до Карлівського районного суду надійшло подання державного виконавця ВДВС Карлівського РУЮ Полтавської області Канівець М.В. про вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника [PERSON] до виконання рішень та вимог УПФУ в Карлівському районі Полтавської області, рішень Карлівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області про стягнення з нього штрафів, недоїмки та боргів в загальному розмірі 91601,49 грн. На протязі дев'яти місяців вимоги не виконується, боржник ухиляється від виконання вказаних вимог. Державним виконавцем вчинено ряд дій на виконання рішення в примусовому порядку, зокрема: направлено запити до реєструючи органів, накладено арешт на майно та кошти боржника; здійснено вихід за місцем проживання та місцем роботи боржника; відібрано пояснення у боржника. В судовому засіданні державний виконавець повністю підтримав подання та просив його задовольнити. Вислухавши державного виконавця, дослідивши додані до подання матеріали, суд встановив, що боржник [PERSON] має недоїмки та штрафи перед УПФУ в Карлівському районі та борги за рішенням Карлівської ОДПІ в загальному розмірі 91601,49 грн. До теперішнього часу вимоги про погашення недоїмки, штрафів та боргів в добровільному порядку не виконано. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в України громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов'язань. Згідно ст. 3771 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Статтею 90 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачена відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та порушення вимог цього закону. За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Суд вважає, що державним виконавцем не доведено того, що боржник відмовляється виконувати розпорядження державного виконавця щодо проведення виконавчих дій та ухиляється від виконання зобов'язань за вимогами УПФУ та рішень ОДПІ. Так, до подання додано копії: постанов про відкриття виконавчих проваджень; вимог про сплату недоїмки та штрафів; виконавчого листа; постанови суду; рішень про стягнення боргу та недоїмки; запитів до реєструючи органів та відповідей на них; актів про вихід державного виконавця за місцем проживання та роботи боржника; постанов про арешт майна та коштів боржника; постанови про розшук майна боржника; пояснення боржника. Відповідно до копії акту державного виконавця від 05.09.2014 року та копії пояснень божника від 10.12.2014 року, останній не відмовляється від погашення всіх своїх заборгованостей, транспортні засоби, які зареєстровані за ним, продані за дорученням, а отже все вище вказане не може слугувати ознакою ухилення від виконання зобов'язань за вимогами УПФУ, ОДПІ та рішень судів. Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. В зв'язку з викладеним, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed