Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

30.08.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (далі - Банк) та [PERSON] 29.02.2016 року було укладено договір у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно з п.п. 3.4.1 клієнту відкрився поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. В своїй заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії, яка є складовою заяви на приєднання, клієнт просив Банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на його кредитний рахунок. Банк встановив [PERSON] кредит у сумі 11700 (одинадцять тисяч сімсот) грн. 00 коп. Позивач виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Проте, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв'язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. В подальшому, у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором, позивачем на адресу відповідача був направлений лист-вимога № 100.19-07/953/1 від 20.06.2017 року, яким боржник повідомлявся про наявну заборгованість та про те, що банк відкликає всю суму кредиту та вимагає не пізніше 30 календарних днів з дати отримання листа-вимоги сплатити всю наявну заборгованість по кредиту. Вказаний лист залишився без відповідного реагування, кредитну заборгованість не погашено, сума заборгованості [PERSON] по сплаті кредиту та процентів за договором станом на 19.06.2018 року складається з: 11687,56 грн. - основна заборгованість; 4495,25 грн. - проценти за користування кредитом; 2631,32 грн. - пеня за прострочену заборгованість; 12,00 грн. - комісія за розрахунково-касове обслуговування; 631,13 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 289,03 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 201,73 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту; 85,58 грн. - 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Загальна сума до стягнення кредитної заборгованості з урахуванням інфляційних витрат та 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом - 20033 грн. 60 коп. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача суму кредитної заборгованості в розмірі 20033 грн. 60 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 24.09.2018 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. 08.10.2018 року до канцелярії суду за вх. № ЕП-323 надійшло клопотання представника позивача за довіреністю Нараповича С.В. про розгляд справи без участі представника позивача за правилами спрощеного позовного провадження, позовні вимоги позивач підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 54). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Повістку про виклик до суду в судове засідання, призначене на 22.11.2018 року [PERSON] отримав особисто 29.09.2018 року (а.с. 55). Конверти з повістками про виклик до суду на 12.12.2018 року та 09.01.2019 року, направлені на адресу реєстрації місця проживання відповідача, повернулися з відміткою органів поштового зв'язку «за не запитом» (а.с. 62;64). Крім того, [PERSON] повідомлявся про дату, час та місце судового засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до вимог ст. 128, 131 ЦПК України. Відповідач, належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності, ним не подано відзиву, зважаючи на те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути заочно справу без відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено. Відповідно до ст. 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 29.02.2016 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» підписано заяву про приєднання № 1825612 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с. 7-14). За правилами ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 3.1. договору договір визначає умови та порядок здійснення банком комплексного банківського обслуговування клієнта, регулює відносини сторін при наданні клієнту послуг банку. Згідно з умовами цього договору банк, у разі приєднання клієнта до договору, зобов'язується надавати клієнту визначені договором та обрані клієнтом послуги, а клієнт зобов'язується їх оплатити в розмірах та в порядку, передбачених договором та тарифами. Згідно з п. 4.1 договору, останній вважається укладеним (акцептованим клієнтом в частині надання обраних клієнтом послуг) з моменту оформлення заяви на приєднання до договору за встановленою банком формою, інших документів, надання яких необхідне за умовами цього договору, в тому числі документів і відомостей, необхідних для з'ясування особи клієнта, суті діяльності та фінансового стану. Відповідно до п. 6.2 заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії, яка є складовою заяви на приєднання від 29.02.2016 року [PERSON] просив банк надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на його картковий рахунок № [NUMBER] (а.с. 10). Згідно з п. 6.6 договору процентна ставка за кредитом складає: 28.00 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. П.6.8 договору передбачено, що за несвоєчасну сплату обов'язкового щомісячного платежу в строки, визначені цією заявою, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період прострочення платежу, від простроченої суми за кожен день прострочення. Сплата процентів, обов'язкового щомісячного платежу, комісійних винагород та інших платежів, передбачених цією заявою та договором, здійснюється у строки, передбачені договором, що встановлено п. 6.10 договору. Судом встановлено, що позивач в повному об'ємі виконав свої зобов'язання за вказаним кредитним договором та надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію. Як вбачається з розрахунку заборгованості позичальника [PERSON], доданого до позовної заяви, відповідач станом на 19.06.2018 року має заборгованість у розмірі 20033 грн. 60 коп., яка складається з наступного: 11687,56 грн. - загальна сума основної заборгованості; 4495,25 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 2631,32 грн. - загальна сума нарахованої пені; 12,00 грн. - комісія за розрахунково-касове обслуговування; 631,13 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 289,03 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 201,73 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту; 85,58 грн. - 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів (а.с. 33-37). Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якшо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня. коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом також встановлено, що відповідач з умовами кредитного договору від 29.02.2016 року був ознайомлений при його укладенні, підписав вказаний договір і отримав кредит в обумовленій кредитним договором сумі, але вищевказані умови кредитного договору порушив. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1762 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 525, 526, 610, 611, 625,627,628,629, 634, 1054 ЦК України,

Outcome: approved