Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

29 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за газопостачання. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Лізи Чайкіної, 12. В даному будинку з 24 вересня 2013 року зареєстрована та проживає [PERSON] Остання була цивільною дружиною її сина, [PERSON], який помер 14 грудня 2015 року. Після смерті сина вона переїхала проживати до дочки в [INFO] Г, кв. 5., де й мешкає на даний час. Відповідачка залишилася проживати в її будинку. З 16 грудня 2015 року по 01 квітня 2016 року відповідачка користувалася послугами із газопостачання, проте за спожитий газ не сплачувала, внаслідок чого станом на 30 квітня 2016 року утворилася заборгованість за спожитий газ у сумі 3 378 грн. 34 коп. В добровільному порядку відповідачка відмовляється сплатити борг, на неодноразові нагадування Білопільського газового господарства про сплату заборгованості не реагує. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на підставі ст. ст. 67-68 ЖК України зазначену суму богу із газопостачання та судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечувала. Заслухавши сторони, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності, посвідченого державним нотаріусом Білопільської державної нотаріальної контори 30 грудня 1981 року, зареєстрованого в БТІ в реєстрову книгу №36, стор. 25 за реєстровим №4274 06 січня 1982 року [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Лізи Чайкіної, 12 (а. с. 7-8). Відповідно до будинкової книги для прописки громадян за вказаною адресою з 12 лютого 1974 року зареєстрована позивачка [PERSON], а з 24 вересня 2013 року - відповідачка [PERSON] ( а.с.5-6). Із рахунку за газ та послуги з газопостачання за квітень 2016 року, виданого Білопільською дільницею ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» Сумського ВР від 28 квітня 2016 року вбачається, що за споживачем [PERSON], особ. рах. [NUMBER], станом на 01 квітня 2016 року мається заборгованість у сумі 632 грн. 53 коп. Станом на 30 квітня 2016 року сума до сплати становить 3 378 грн. 34 коп. У судовому засіданні позивачка зазначила про те, що з початку 2015 року постійно проживає у своєї доньки за адресою: Полтавська область, м. Кобеляки, вул. Московська, буд. 2 Г, кв. 5. В її будинку, що знаходиться в м. Білопілля по вул. Лізи Чайкіної, 12 до кінця березня 2016 року проживала співмешканка її сина, [PERSON], який помер 14 грудня 2015 року. Між нею і відповідачкою існувала усна домовленість про те, що остання має оплачувати комунальні рахунки. Однак, [PERSON] не сплачувала кошти за спожитий газ внаслідок чого у неї утворилася заборгованість у розмірі 3 378 грн. 34 коп. Вказану суму боргу вона не сплатила. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні підтвердила, що після смерті співмешканця, [PERSON] у грудні 2015 року проживала у будинку позивачки за адресою: м. Білопілля, вул. Лізи Чайкіної, 12 приблизно до кінця березня 2016 року. Згідно з усною домовленістю з позивачкою вона повинна була оплачувати комунальні рахунки. Однак, у звязку із скрутним матеріальним становищем вона не сплачувала кошти за спожитий газ. Коли в березні їй востаннє приносили рахунок за газ, сума заборгованість становила приблизно 600 грн. Звідки взявся борг у розмірі 3 378 грн. 34 коп. їй не відомо. Після цього, за вказівкою [PERSON], у будинку відрізали газ. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобовязує. За приписами ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. В силу ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку, що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в встановленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначають угодою сторін. Наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. ст. 15, 30 60 ЦК України обставини в цивільній справі зясовуються на засадах змагальності. Кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов'язки сторін. Всі ці складові могли бути з'ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ст. 10 ЦПК, всебічне і повне з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Всупереч статті 60 ЦПК України позивач не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів стосовно того, що понесла будь-які матеріальні витрати на сплату коштів за газопостачання в сумі 3378 грн. 34 коп., в якій мешкала відповідач, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed