Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

30 жовтня 2018 року позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни № 9286 виданий 25 вересня 2017 року щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості загальною сумою 19961,58 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16 серпня 2017 року становить 510992,61 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису в розмірі 3000 грн., а всього 513992,61 грн., судові витрати просила покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30 жовтня 2019 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 55876856, що перебувають в провадженні Фортечного відділу ДВС міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області, позивачем отримано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55876856 від 23 лютого 2018 року. Ознайомившись із матеріалами вищевказаного виконавчого провадження та знявши з нього фотокопії стало відомо, що підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни № 9286 виданий 25 вересня 2017 року про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості загальною сумою 19961,58 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16 серпня 2017 року становить 510992,61 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису в розмірі 3000 грн., а всього 513992,61 грн. Вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки відповідно до ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як вбачається з виконавчого напису заборгованість позивача перед банком виникла на підставі кредитного договору № 235218 CRED від 24 червня 2008 року. Відповідно до п. 1.4 договору визначено, що: «Строк полного погашения кредита 17 декабря 2009 года, в порядке и строки, установленые Графиком погашения кредита и процентов (приложение №1 к настоящему Договору, далее по тексту График). Також, пунктом 5.7 договору визначено, що: «Сроки исковой давности по требованиям о взыскании кредита, процентов за пользование кредитом, вознаграждений, неустойки - пени, штрафов по настоящему договору устанавливаются сторонами продолжительностью 5 лет». Вказане свідчить, що на момент вчинення виконавчого напису 25 вересня 2017 року минуло повних 8 років від дня виникнення права вимоги за кредитним договором № 235218 CRED від 24 червня 2008 року. Вважає, що таким чином нотаріус при вчиненні виконавчого напису порушив вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та вчинив виконавчий напис поза межами визначеного цією статтею строку. Зазначено, що відповідно до виконавчого напису предметом якого є: залишок заборгованості за кредитом в сумі 3815,25 доларів США, залишок заборгованості за відсотками - 15196,17 доларів США, штраф - 950,57 доларів США, а разом 19961,58 доларів США, що у відповідності до курсу НББУ станом на 16 серпня 2017 року становить 510992,61 грн. Проте, відповідно до розрахунку заборгованості від 12 вересня 2017 року наданого приватному нотаріусу відповідачем заборгованість позивача на думку стягувача становить: залишок заборгованості за кредитом в сумі 3815,25 доларів США, залишок заборгованості за відсотками - 15196,17 доларів США, штраф - 9,77 доларів США, штраф - 950,57 доларів США, а разом 19971,76 доларів США, що станом на 12 вересня 2017 року у відповідності до курсу НБУ становить 511242,70 грн. Тобто, приватний нотаріус визначив суму заборгованості всупереч поданому розрахунку. Приватний нотаріус стягнув за виконавчим написом заборгованість за період з 24 червня 2008 року по 16 серпня 2017 року. Але заборгованість за тим самим кредитним договором за період з 24 червня 2008 року по 23 липня 2009 року вже було стягнуто за рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда у 2010 році. На той час повна сума заборгованості за кредитом становила 4532,47 доларів США включаючи штрафи, відсотки та тіло кредиту. Вказано, що рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда № 2-1048/10 від 25 травня 2010 року було задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 235218 CRED від 24 червня 2008 року та стягнуто: 3877,39 доларів США заборгованості за кредитом, 409,45 доларів США заборгованості по процентах, 31,29 доларів США штрафу (фіксована частина), 214,34 доларів США (процентна складова), а разом стягнуто 4532,47 доларів США. Приватним нотаріусом повторно стягнуто за виконавчим написом суму боргу відносно якого є судове рішення, яке набрало законної сили і яке підлягає виконанню в загальному порядку за наявності законних підстав для виконання. Вказано, що відповідно до вимог закону, для отримання виконавчого напису стягувач має подати нотаріусу оригінал кредитного договору, а нотаріус має право вчинити виконавчий напис на оригіналі договору або оформити виконавчий напис на окремому нотаріальному бланку прикріпивши його до оригіналу договору. Виконавчий напис щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 235218 CRED від 24 червня 2008 року вчинено на окремому нотаріальному бланку, проте прикріплений такий напис на копії кредитного договору яка навіть є неповністю копією, адже в договорі відсутній графік погашення заборгованості який є невід`ємною його частиною. Подана копія ніким не посвідчена та не є дублікатом договору. Таким чином, нотаріусом допущено порушення вимог п. 2 Глави 12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, п.2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та з порушенням ст. 18 ЦК України, яка визначає, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда Іванової Н.Ю. від 02 листопада 2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання /а.с.19-20/. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 квітня 2019 року залучено по справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фортечний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області /а.с.94-95/. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 липня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 02 січня 2019 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни надійшли письмові пояснення по справі, відповідно яких вказано, що вчинення виконавчого напису є цілком правомірним, а доводи позивача є неспроможними, тому, що вона діяла у повній відповідності до Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Позивач не надав до матеріалів справи жодного письмового доказу, який би підтверджував правову позицію, а саме позивачем не було доведено фактів порушення порядку вчинення нотаріальних дій, а його посилання на порушення норм законодавства не відповідають дійсності /а.с.38-39/. 28 січня 2019 року від представника АК КБ «Приватбанк» надійшов до суду відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що документи надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису, повністю відповідали вимогам закону, водночас, діючим порядком вчинення виконавчих дій не передбачено обов`язкове надання нотаріусу для вчинення виконавчого напису за кредитним договором будь-яких інших документів, так само як і обов`язкове витребування нотаріусом таких документів або пояснень сторін. Вказано, що згідно умов кредитного договору, укладеного між позивачем та банком, встановлено, що вказаний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. З огляду на те, що зобов`язання позичальника за договором не були виконані, договір не був розірваний чи змінений, він продовжує діяти і до сьогодні, правовідносини між сторонами тривають, а тому строки настання права вимоги за усіма зобов`язаннями за договором ще навіть не почали відраховуватись. Зазначено, що посилання на пропуск строків з дня виникнення права вимоги також не відповідає обставинам справи, оскільки договірні відносини між сторонами за кредитним договором не припинились, отже зазначені строки не можуть бути пропущеними. Вважає позовні вимоги безпідставними, а позов таким, що не підлягає задоволенню /а.с. 48-50/. 09 липня 2019 року від представника АТ КБ «Приватбанк» надійшов до суду відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Для одержання виконавчого напису у цьому випадку додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Вважає, що вчинений нотаріусом виконавчий напис здійснений у відповідності до чинного законодавства, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії у нотаріуса не було, подані для вчинення нотаріальної дії документи відповідали вимогам законодавства, тому позов не підлягає задоволенню. Просив розглянути справу без його участі /а.с. 111-112/. Позивач в судове засіданні не з`явилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Від третьої особи приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи Фортечного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов піддягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] уклала з Закритим акціонерним товариством Кредитний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», кредитний договір № 235218-CRED від 24 червня 2008 року. За умовами вказаного кредитного договору позивач отримала кредитні кошти в розмірі 6000 доларів США. Термін повного погашення кредиту - 17 грудня 2009 року /а.с.83-87/. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 травня 2010 року стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 4532,47 доларів США, 362,14 грн. - судового збору та 120 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи/а.с.14/. Нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 25 вересня 2017 року вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» грошових коштів за кредитним договором № 235218-CRED від 24 червня 2008 року за дев`ять років один місяць двадцять три дні, а саме з 24 червня 2008 року по 16 серпня 2017 року у сумі 19961 доларів США 58 центів, що за курсом НБУ станом на 16 серпня 2017 року становить 510 992 грн., всього в гривневому еквіваленті, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису 513 992 грн. 61 коп. /а.с.7/. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 55876865 від 23 лютого 2018 року, державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Компанійцем В.С. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 9286 виданого 25 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. /а.с.6/. Позивач посилається на те, що виконавчий напис виданий на стягнення заборгованості, яка вже була стягнута рішенням суду на користь відповідача та вчинений поза межами визначеного строку. Відповідно до ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», день винесення оскаржуваного напису нотаріуса, якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобов`язання споживача, кредитодавець не може у будь-який спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача за таке звернення. При цьому кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ст. 267 ЦК України. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Виконавчий напис вчинено за період з 24 червня 2008 року по 16 серпня 2017 року, що є порушенням строку позовної давності, встановленого цивільним законодавством. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, квитанції тощо. З встановлених судом обставин справи вбачається, що, звертаючись до нотаріуса з вимогою вчинення виконавчого напису, банк, з метою підтвердження наявності заборгованості, надав розрахунок заборгованості. З урахуванням положень Переліку документів вказаний документ не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Також, банком було надано нотаріусу копію письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, направлена банком позивачу та квитанція про підтвердження відправлення цього повідомлення. Докази того, що вказане повідомлення було отримано боржником, відсутні. Та обставина, що на час вчинення виконавчого напису рішенням суду вже були вирішені позовні вимоги Банку щодо стягнення з позивача заборгованості, дія договору була припинена, спростовує доводи банку про безспірність заборгованості боржника. Внаслідок вчинення виконавчого напису нотаріуса сума заборгованості з позивача стягнута двічі. У разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України (про дострокове повернення кредиту) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, неустойки (штрафи, пеня) припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18. За таких обставин, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 розділу ІІ Порядку, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною та поза межами визначеного строку. Виходячи із вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., який у зв`язку з задоволенням позовних вимог підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved