Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

29 липня 2014 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 гривень на дитину щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення ним повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послалась на те, що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 03 березня 2010 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, та зроблено відповідний актовий запис № 155. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], про що виконком Юріївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області зробив відповідний актовий запис № 05, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Дитина на даний час проживає разом із позивачем і знаходиться на її утриманні. Позивач з відповідачем не підтримує шлюбних та сімейних стосунків, спільне господарство не ведуть, не мають спільного бюджету. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати допомогу на утримання їх спільної дитини, проте жодної допомоги відповідач не надав. 03 листопада 2014 року позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Проте надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила розглянути справу за її відсутності. 03 листопада 2014 року відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Проте надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, та не заперечував проти їх задоволення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 03 березня 2010 року між [PERSON] та [PERSON]., Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис № 155. [INFO] від шлюбу у подружжя народилась дитина - син [PERSON]., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 березня 2014 року, яке наявне в матеріалах справи. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, Законом України «Про державний бюджет України на 2013 рік». Так, відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші істотні обставини. Відповідно до ст. 183 СК України, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на утримання дитини, яка буде стягуватися до досягнення дитиною повноліття. Нормою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 367 ч. 2 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Положенням ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. На підставі таких доказів, наведених вище норм діючого законодавства, зважаючи на те, що відповідач є батьком спільної з позивачем малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], якого зобов'язаний утримувати до досягнення ним повноліття, враховуючи що позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, а відповідач не заперечує проти позовних вимог, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved