Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона проживає та зареєстрована в квартирі за адресою [ADDRESS]. Дана квартира перебуває в комунальній власності і в ній, крім позивачки, яка є наймачем вказаної квартири, та відповідача, зареєстровані дочка позивачки [PERSON], син [PERSON], та онук [PERSON]. Стверджує, що відповідач фактично в квартирі не проживає з 2004 року, втратив звязок з сімєю, не приймає участі у витратах на утримання квартири та в сплаті комунальних послуг. Стверджує також, що перешкод в квартирі вже тривалий час відсутні особисті речі відповідача. Вважає, що відповідач, який не проживає в квартирі тривалий час, втратив право користування нею, внаслідок його відсутності без поважних причин понад шість місяців. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. В своїх поясненнях посилались на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення слухання справи до суду від нього не надходило. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність представника третьої особи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована, фактично проживає в [INFO]. В спірному приміщенні також зареєстровані та проживають дочка позивачки [PERSON], син [PERSON], та онук [PERSON]. Одночасно, в зазначеній квартирі зареєстрований з 25.06.1998 року [PERSON] (а.с. 3). 09 жовтня 2012 року комісією у складі майстра дільниці з обслуговування житлового фонду № 1 [PERSON] та мешканців будинку № 37 по вулиці Щорса в м. Чернігові [PERSON] та [PERSON] був складений акт, в якому зазначено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований, але не проживає з 2004 року і по теперішній час в квартирі [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 Житлового кодексу України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в спірному приміщенні без поважних причин з 2004 року; обставини, на які посилається позивач, суд визнає достовірними, оскільки відповідач їх належними доказами не спростував, тому, на підставі ст. 71 ЖК УРСР, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідач має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 192 будинку № 37 по вулиці Щорса в м. Чернігові. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved