overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~30.11.2021 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає, про що суду надала відповідну заяву. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав повністю, про що суду надав відповідну заяву. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.09.2019 Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, відповідний актовий запис № 501 (а.с. 3). Від сумісного життя сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 4). Сторони припинили шлюбні відносини у липні 2021 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного, відсутності між ними почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не проживають. Майнового спору та спору щодо виховання та місця проживання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивачка наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до частин 1, 4\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3\~ст. 13 ЦПК України\~учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивачки та задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

30.11.2021 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину: припинено стягнення аліментів за рішенням суду від 10.08.2018 у виді 1000 грн. щомісяця на сина, [PERSON] , [INFO] та прийняте рішення про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У судове засідання сторони не з'явилися, про місце, день та час розгляду справи повідомленні. Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України передбачено, що неприбуття осіб, які належним чином повідомлені про дату , час і місце судового засідання не перешкоджає розгляду заяви, тобто їх присутність не є обов`язковою. Згідно ч.1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, з другої сторони стягуються судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Однак, під час ухвалення рішення питання судових витрат (стягнення судового збору на користь держави ) не було вирішено. Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою складає 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн. на час подання позову та ухвалення рішення). На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

30.11.2021\~року [PERSON] \~(далі\~ позивач)\~звернувся до\~суду з\~позовом про\~стягнення з\~Приватного акціонерного\~товариства «Чернігівський\~завод радіоприладів» (далі відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 18946 грн. 84 коп.. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримував виплату заробітної плати, чим порушував його право на належну оплату праці. Ухвалою суду від 01.12.2021 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 23.12.2021 року на адресу суду відповідач направив клопотання про долучення до матеріалів справи довідки про розмір заборгованості по заробітній платі перед позивачем станом на 01.12.2021 у розмірі 7564 грн. 11 коп. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працює у відповідача на посаді начальника варти загону воєнізованої охорони. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка становить 18946 грн. 84 коп. Згідно наданої відповідачем довідки № 300 від 21.12.2021 розмір заборгованості по заробітній платі на 01.12.2021 складає 7564 грн. 11 коп.. \~ \~ \~ \~Таким чином, пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-30 00:00:00

30.11.2021 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, який обгрунтував тим, що 12.12.2006 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Міжгірським відділом\~РАЦС Міжгірського\~РУЮ у\~Закарпатській області, за актовим записом №90. Від шлюбу у сторін є одна неповнолітня дитина: син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося. Сторони проживають за різними адресами, не можуть віднайти взаємопорозуміння між собою. Шлюб існує формально. Позивач, покликається на вимоги ст.ст.110-113 СК України, просить шлюб укладений між ним та відповідачем розірвати. Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 02.12.2021 розгляд справи за позовом [PERSON] ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд констатує, що відповідаці [PERSON] , було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Позивач вказав, що він з відповідачкою шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї не підтримує. Спору про поділ спільного майна, набутого за час шлюбу, між сторонами не має. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача в поданій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279\~ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. За наведених обставин, суд, вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки позивачка не бажає примирення у шлюбі. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

30.11.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 01.12.2021 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що в січні 2001 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають двоє дітей, з яких донька [PERSON] є неповнолітньою. Причиною розірвання шлюбу, є відсутність взаєморозуміння та поваги, що привело до припинення подружніх відносин і ведення спільного господарства. Тривалий час проживають окремо. За час окремого проживання не помирилися, а навпаки впевнилися, що сумісне життя не можливе, так як стали чужими людьми. Сімейні відносини себе вичерпали. Просить позов задовольнити, справу розглянути у його відсутності, про що подав заяву. Відповідачка [PERSON] надіслала суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. \~ \~ \~ \~Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.01.2001 року. Від шлюбу мають двоє дітей, з яких донька [PERSON] , [INFO] , є неповнолітньою. Позивач на розірванні\~\~шлюбу наполягає, так як вважає, що сімейні відносини себе вичерпали. За час окремого проживання стали чужими людьми. Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям [PERSON] є недоцільним. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~\~ На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

30.11.2021 року у вище вказаній справі Хмельницьким міськрайонним судом було ухвалено рішення, яким позов задоволено частково, а саме: договір довічного утримання (догляду) , укладений 01.06.2020 між [PERSON] , [PERSON] ат [PERSON] , розірвано в частині, в якій він укладений [PERSON] ; повернуто [PERSON] Ѕ квартиру [ADDRESS] , визнавши за нею право власності на зазначену частку квартири; скасовано обтяження на нерухоме майно за договором довічного утримання (догляду) від 01.06.2020, № в реєстрі 3788, накладене на квартиру [ADDRESS] ; в решті позовних вимог відмовлено. Таким чином, позов задоволено на 2/3. Представник позивачки звернувся до суду з заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом даної цивільної справи, заявляє до стягнення суму 10000 грн. Сторони повідомлялися про час і місце розгляду заяви, їх неявка не перешкоджає її розгляду по суті. Частиною 3 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Враховуючи, що сума витрат на правову допомогу [PERSON] по даній справі складає 10000 грн. їх слід стягнути з відповідачки на користь позивачки пропорційно до задоволених позовних вимог, що становитиме: 10000 х 2/3 = 6666,67 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

30.12.14 р. позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за договором позики. В процесі розгляду справи вимоги були уточнені, остаточно позивач просив стягнути з відповідача в його користь 3 000 Євро, що станом на день звернення до суду згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 57 690 грн., 1650 доларів США, що станом на день звернення до суду згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 26 004 грн., 2400 грн., в загальній сумі 86 094 грн. Заяву мотивує тим, що 03.10.13 р. він позичив [PERSON] 3 000 Євро, 1650 доларів США, 2400 грн. для купівлі автомобіля, про що він дав боргову розписку зазначивши, що кошти зобовязується повернути до 01.11.2013 року. Проте жодних коштів не повернув, уникає зустрічей, не відповідає на телефонні дзвінки, строк дії договору сплив, тому він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримав уточнені вимоги, зіславшись на обставини та факти, викладені в позові, просив такий задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.10.13 р. між сторонами укладено договір , згідно якого [PERSON] передав [PERSON] 3 000 Євро, 1650 доларів США, 2400 грн. Згідно розписки, відповідач зобовязується повернути кошти до 01.11.2013 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Як встановлено, відповідач [PERSON] жодних коштів не повернув, уникає зустрічей, не відповідає на телефонні дзвінки, строк дії договору сплив. Частиною 2 ст. 625 ЦК України врегульовано, що боржник , який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором чи законом. Враховуючи наведене, беручи до уваги суму боргу згідно позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідачів підлягає також розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

30.12.15 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який в подальшому було уточнено, а саме просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 700 грн. щомісячно. Позивач позовні вимоги підтримала, в судовому засіданні пояснила, що на даний час з дитиною вони мешкають окремо, дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], на даний час не працює, тому позовні вимоги щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

30.12.1989 року сторони зареєстрували шлюб у Чаплянській сільській раді Летичівського району Хмельницької області, актовий запис № 11. Від шлюбу мають двох дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на день розгляду справи є повнолітніми. Посилаючись на розлад стосунків протягом останніх декількох років, зникнення взаєморозуміння та взаємоповаги, що тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, припинили шлюбні стосунки і ведення спільного домашнього господарства, [PERSON] звернувся в суд з вищеозначеним позовом в якому просить розірвати шлюб, та розглянути справу без його участі у зв`язку із його знаходженням та роботою в м. Києві. Відповідач вимоги в письмовій заяві визнала, просить розглянути справу у її відсутність, вимоги визнає і погоджується на розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наведених у позовній заяві підстав. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони проживають окремо, припинили шлюбні відносини і спільне ведення домашнього господарства, відповідачка вимоги визнає погодилась на розірвання шлюбу, і тому суд приходить до висновку, що подальше їх спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них і за встановлених обставин його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

30.12.2011 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 1124. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Своє прізвище позивач не змінювала. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що на протязі останнього часу сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено та на думку позивача, подальшого сенсу підтримувати сімені відносини немає. Майнових спорів між позивачем та відповідачем немає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі та закінчити розгляд справи за своєї відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання сповіщений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню. Суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх приватним інтересам, в зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

30.12.2013 року [PERSON] звернулася до Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач обґрунтовує вимоги тим, що спільне життя з відповідачем склалося невдало. Збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. Сторони в судове засідання не з'явились, направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони 08.08.2008 року зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 09 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (місце реєстрації - Мазанська сільська рада Сімферопольського району АР Крим). Спірні правовідносини регулюються статтями 104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило інтересам подружжя, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного, на підставі статей 104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

30.12.2013 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO] недієздатною та призначення над нею опікуна [PERSON] посилаючись на те, що її донька [PERSON] з дитинства страждає на тяжке хронічне психічне захворювання і з 1983 року знаходиться на диспансерному обліку у психіатричному кабінеті Красноармійської ЦРЛ з діагнозом слабоумство та не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, тому потребує встановлення опіки та призначення опікуна. Захворювання призводить до того, що [PERSON] потребує постійного нагляду і лікування, не може самостійно рухатися, не встає з ліжка і візка без сторонньої допомоги, а також не може приймати самостійно їжу. Через хворобу [PERSON] не може розумно себе поводити, розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому вона просить суд визнати доньку недієздатною та призначити її (заявника) опікуном. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала, представник органу опіки та піклування вважав, що заява підлягає задоволенню. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається із акту огляду МСЕК №051266 від 14.10.2011 року (а.с.14) [PERSON] встановлена перша «А» група інвалідності з дитинства безстроково та зазначено, що вона потребує постійного стороннього догляду та лікування у психіатра. Відповідно до акту № 90а від 26.02.2014 року амбулаторної судово-психіатричної експертизи (а.с. 28-31) [PERSON] виявляє стійкий хронічний психічний розлад - розумову відсталість у ступені ідіотії та за психічним станом на теперішній час не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно подання органу опіки та піклування Красноармійської міської ради від 01.04.2014 року №02/26-306 (а.с.35-36) опікунська рада вважає доцільним призначити опікуном над [PERSON] її матір [PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] і встановлення цього факту заявнику необхідно для визнання її опікуном над [PERSON], яка є її донькою (а.с.15). На підставі викладеного,

Outcome: approved