Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

5 січня 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовними вимогами про стягнення з [PERSON] солідарно на підставі договору поруки № 30908Р95 від 03.07.2008 року з [PERSON], солідарно на підставі договору поруки № 3008Р96 від 03.07.2008 року з [PERSON] суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту № 11365020000 від 03 липня 2008 року та пені, які в процесі судового розгляду справи представник позивача на підставі довіреності збільшив та просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в розмірі 3298079, 73 гривень(т.2 а.с. 46-47). Позивач обґрунтовував позов тим, що 03 липня 2008 року уклав з [PERSON] договір про надання споживчого кредиту № 11365020000, на виконання умов якого надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті на суму 169790 доларів США, який він зобов'язався повернути у повному обсязі згідно графіку платежів не пізніше 30.06.2028 року , якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору, та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 14 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту позивач уклав з [PERSON] договір поруки № 30908P95 від 03 липня 2008 року, відповідно до умов якого поручитель зобов'язалася відповідати у повному обсязі за виконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору солідарно з ним. Також позивачем було укладено з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту з [PERSON] договір поруки № 30908P96 від 03 липня 2008 року, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати у повному обсязі за виконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору солідарно з ним. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Всупереч умов кредитного договору позичальник не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим відсотками з березня 2014 року, чим порушує взяті на себе зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частин позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно п.1.4 кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит, та/або комісій відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Станом на 29.04.2015 року позичальник має заборгованість за договором в розмірі 3298079 гривень 73 копійки, з яких: 142650,35 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.04.2015 року становить 3175740,01 гривень - заборгованість за кредитом та відсотки; 122339,72 гривень - заборгованість по пені. Відповідачам було направлено вимоги про погашення простроченої заборгованості, які ними не виконані. Відповідачем [PERSON] подані заперечення на позовну заяву, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на безпідставність позовних вимог, оскільки вони суперечать умовам укладеного договору про надання споживчого кредиту, іпотечного договору та додатковим умовам, визначеним до їх підписання Кредитним Комітетом Чернігівського управління КРД АКІБ «УкрСиббанк». Крім того, відповідач зазначив, що вимога банку про дострокове повернення кредиту, адресована йому та його дружині [PERSON], як поручителю, не за новим місцем реєстрації у Криму, а за адресою в м.Славутичі, де він не проживає з весни 2014 року, тому дана вимога не була ними отримана, що свідчить про передчасність та безпідставність вимог позивача щодо дострокового повернення заборгованості по кредиту та штрафних санкцій. На підтвердження пред'явлених банком вимог до інших двох відповідачів - [PERSON] та [PERSON], банк надав договори поруки, за якими дані особи відповідають перед кредитором за невиконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту невідомою особою - [PERSON], що свідчить про відсутність підстав для пред'явлення вимог банком за його кредитним договором до [PERSON] та [PERSON]. (т.1 а.с. 96-102). Відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті подав зустрічну позовну заяву до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про зобов'язання виконання умов договору про надання споживчого кредиту, в якій він просить зобов'язати публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» розглянути питання щодо перенесення (реструктуризації) термінів погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11365020000 від 3 липня 2008 року, укладеним між ним і банком, та звільнення його від сплати будь-яких штрафних санкцій за несвоєчасне виконання умов кредитного договору, що виникли до дати такої реструктуризації у зв'язку з виникненням тимчасових фінансових та інших ускладнень з незалежних від позичальника обставин та стягнути судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок (т.1 а.с. 91-95). Позовні вимоги зустрічного позову обґрунтовані тим, що у березні 2014 року він та його дружина [PERSON] з дітьми змінили своє постійне місце реєстрації та проживання, із того часу мешкають за адресою: [ADDRESS], про що він повідомляв банк. Внаслідок загальновідомих подій у березні 2014 року відбулася анексія території Автономної Республіки Крим Російською Федерацією, що призвело до згортання діяльності українських банків на території Криму і поставило його у скрутне матеріальне становище в зв'язку з неможливістю виконання прийнятих зобов'язань перед банком по поверненню отриманих кредитних коштів, тому що він втратив можливість здійснювати грошові перерахування до ПАТ «УкрСиббанк» за місцем свого проживання. У відповідності до ч.12 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, шляхи якої визначені у цій статті. Згідно п.3.2.1 договору про надання споживчого кредиту, укладеного між ним та банком, позичальник має право ставити перед банком питання щодо перенесення термінів погашення заборгованості за цим договором у випадку виникнення тимчасових фінансових або інших ускладнень з незалежних від позичальника обставин. Він скористався своїм правом та двічі ( 28 січня 2015 року і 05 лютого 2015 року) звертався до банку з питання перенесення (реструктуризації) заборгованості, але банк його пропозиції так і не розглянув по цей час та в порушення процедури, визначеної ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та розділом 6 договору про надання споживчого кредиту, вимагає від нього та інших відповідачів дострокового повернення в повному обсязі заборгованості по кредиту та оплаті штрафних санкцій. Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 18 лютого 2015 року зустрічний позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про зобов'язання виконання умов договору про надання споживчого кредиту був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом та об'єднаний з ним в одне провадження (т.1 а.с.132-133). Позивачем подано заперечення на зустрічну позовну заяву [PERSON], в яких він просить залиши зустрічну позовну заяву без задоволення, посилаючись на те, що копії заяв [PERSON] не містять печатки банку вхідної кореспонденції, яка б підтверджувала, що дані заяви були надані у відділення Банку. З копії рекомендованого повідомлення не відомо, що саме відповідач надсилав Банку за адресою: 61050, м. Харків, Московський проспект, 60, так як по даті на рекомендованому повідомленні не сходиться ні з однією датою заяв, які надав відповідач до суду (т.1 а.с. 207-209). Відповідачем [PERSON] до початку розгляду справи по суті подано зустрічний позов до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим, в якому відповідач просить визнати поруку, яка виникла на підставі договору поруки № 30908Р95 від 3 липня 2008 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та нею, такою, що припинена. Зустрічний позов [PERSON] обґрунтувала тим, що згідно з розрахунком банку позичальник, починаючи з 31 березня 2014 року фактично перестав повертати кредит. Виходячи з положень ст. 559 ЦК України, п.24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, банк повинен був пред'явити вимогу до неї, як до поручителя, про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором не пізніше 1 жовтня 2014 року, тобто протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який виник з березня 2014 року, коли позичальник перестав повертати кредит. В той час як позовна заява банку до суду про стягнення суми заборгованості за кредитним договором була подана банком лише 22.12.2014 року, тобто банком пропущено шестимісячний строк пред'явлення вимоги до неї, як до поручителя. З розрахунку заборгованості, доданого до первісної позовної заяви, вбачається, що банк неодноразово змінював відсоткову ставку по кредитному договору і внаслідок такої зміни (збільшення відсоткової ставки до 28 % процентів річних) значно зріс обсяг її відповідальності як поручителя по відношенню до позичальника. Банком взагалі не було повідомлено її про підвищення відсоткової ставки, а тим паче не було отримано передбаченої ч.2 п. 2.1 договору поруки згоди поручителя. Враховуючи наявність збільшення процентної ставки за кредитним договором та збільшення обсягу відповідальності поручителя згідно договору поруки без її згоди, а також пропущення банком строку пред'явлення вимоги до неї вказаний договір поруки повинен бути визнаний судом припиненим(т.1 а.с. 167-171). Відповідачем [PERSON] до початку розгляду справи по суті було подано зустрічний позов до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим, в якому відповідач просить визнати поруку, яка виникла на підставі договору поруки № 30908Р96 від 3 липня 2008 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ним, такою, що припинена. Зустрічний позов [PERSON] обґрунтував тим, що згідно з розрахунком банку позичальник, починаючи з 31 березня 2014 року фактично перестав повертати кредит. Виходячи з положень ст. 559 ЦК України, п.24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, банк повинен був пред'явити вимогу до нього, як до поручителя, про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором не пізніше 1 жовтня 2014 року, тобто протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який виник з березня 2014 року, коли позичальник перестав повертати кредит. В той час як позовна заява банку до суду про стягнення суми заборгованості за кредитним договором була подана банком лише 22.12.2014 року, тобто банком пропущено шестимісячний строк пред'явлення вимоги до нього, як до поручителя. З розрахунку заборгованості, доданого до первісної позовної заяви, вбачається, що банк неодноразово змінював відсоткову ставку по кредитному договору і внаслідок такої зміни (збільшення відсоткової ставки до 28 % процентів річних) значно зріс обсяг його відповідальності як поручителя по відношенню до позичальника. Банком взагалі не було повідомлено його про підвищення відсоткової ставки, а тим паче не було отримано передбаченої ч.2 п. 2.1 договору поруки згоди поручителя. Враховуючи наявність збільшення процентної ставки за кредитним договором та збільшення обсягу відповідальності поручителя згідно договору поруки без його згоди, а також пропущення банком строку пред'явлення вимоги до нього вказаний договір поруки повинен бути визнаний судом припиненим (т.1 а.с. 187-191). Ухвалою Славутицького міського суду від 18 березня 2015 року вказані зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] прийняті до спільного розгляду з первісним позовом та об'єднані в одне провадження(т.1 а.с.213). Позивачем подано заперечення на вказані зустрічні позови [PERSON] та [PERSON], в яких позивач просить залишити без задоволення зустрічні позови, посилаючись на те, що відсоток змінювався згідно п.4.1 розділу 4 договору про надання споживчого кредиту № 11365020000, за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту(всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій. В довідці-розрахунку від 08.12.2014 року видно, що відсоток збільшується в подвійній ставці (28 %) в тому випадку, коли [PERSON] вносив сплату процентів не в строк згідно з п.1.3.4 розділу І кредитного договору, з даним порядком збільшення відсоткової ставки, передбаченого договором про надання споживчого кредиту, поручителі були ознайомлені. Відповідач [PERSON] не виконує умови укладеного кредитного договору з березня 2014 року, в зв'язку з чим банком відповідно до п.6.2 кредитного договору було пред'явлено вимоги до відповідачів про дострокове повернення кредиту, таким чином термін перебігу позовної давності слід розраховувати з нової дати встановлення зобов'язання відповідача [PERSON] щодо повного повернення кредиту та внесення плати за його користування (процентів) достроково. Оскільки банком 30 жовтня 2014 року було направлено вимоги про дострокове повернення кредиту відповідачам, то виходячи і з положень п.6.2 кредитного договору термін позовної давності по відповідачу [PERSON] щодо повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом почав перебіг 10 грудня 2014 року, а банк звернувся з позовною заявою до суду 22 грудня 2014 року, тому підстави для визнання зобов'язань за договорами поруки згідно вимог ч.4 ст. 559 ЦК України, припиненими відсутні(т.1 а.с.229-231, т.2 а.с. 111-114). Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги первісного позову та просили задовольнити, пославшись на зазначені в позовній заяві обставини. У задоволенні зустрічних позовів [PERSON], [PERSON], [PERSON] просили відмовити, посилаючись на обставини, зазначені в запереченнях. Додатково пояснили, що вимоги п.14.2 ст.14 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» не поширюються на відповідача, оскільки предметом іпотечного договору є житловий будинок, загальна площа якого перевищує показники, зазначені в ст. 265 Податкового кодексу України на час прийняття вказаного закону та ст. 266 Податкового кодексу України на час розгляду справи в суді. Письмові звернення відповідача [PERSON] щодо реструктуризації заборгованості за кредитним договором були розглянуті банком, але, банк, скориставшись своїм правом, відмовив йому в укладенні такого договору, оскільки ним не було сплачено поточної заборгованості за кредитним договором. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову, а зустрічні позови підтримали та просили задовольнити, пославшись на обставини, зазначені в них. В судовому засіданні пояснили, що відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] у березні 2014 року знялися з реєстрації в м.Славутичі та зареєструвалася за адресою: [ADDRESS] та проживали там. Відповідач [PERSON] в листопаді 2014 року повернувся до м.Славутича та став на облік як внутрішньо переміщена особа в м.Славаутичі, а з 27.02.2015 року тимчасово зареєструвалася в м.Славутичі і [PERSON], але на час розгляду справи в суді вона разом з дітьми проживає в АРК за вказаною адресою, а відповідач [PERSON] періодично приїжджає до них. Згідно п.14.2 ст.14 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» відповідач [PERSON] повинен бути звільнений від сплати основної суми кредиту та процентів, оскільки він є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, і будинок, який є предметом іпотеки, знаходиться на території, що після укладення такого іпотечного договору, була тимчасово окупована. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення первісного позову та просив задовольнити зустрічні позови, пославшись на обставини, зазначені в них. Суду пояснив, що в нього скрутне матеріальне становище, тому він немає змоги сплачувати солідарно з [PERSON] заборгованість за вказаним кредитним договором. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила проводити судові засідання за її відсутності та відмовити у задоволенні первісного позову і задовольнити зустрічні позови в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічних позовів необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», який змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (Банк) і [PERSON] (позичальник) уклали договір про надання споживчого кредиту (кредитний договір) № 11365020000 від 03 липня 2008 року з додатками до нього на наступних основних умовах ( т.1 а.с. 6 - 18, т.2 а.с. 92-101). Відповідно до п.1.1. кредитного договору Банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті, в сумі 169790 доларів США 00 центів, що дорівнює еквіваленту 823396 гривень 61 копійка за курсом НБУ на день укладання договору, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. Згідно п. 1.2.1. кредитного договору надання кредиту здійснюється у наступний термін: 03 липня 2008 року. Пунктом 1.2.2. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 30 червня 2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін. Відповідно до п. 1.3.1. кредитного договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 14 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. Як передбачено п. 1.3.2. кредитного договору, сторони домовились, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки. Згідно п.1.3.3 цього договору нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт /360» відповідно до вимог чинного законодавства України. Період нарахування процентів згідно умов цього договору починається з дня фактичного надання кредиту, якщо умовами пунктів 1.3.2, 5.2 договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. При цьому проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність Банку відповідно до умов договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем. Пунктом 1.3.4. кредитного договору передбачено, що строк сплати процентів встановлено з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти. При цьому остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту. Відповідно до п.1.4. кредитного договору кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме для купівлі будинку. Згідно п. 1.5. кредитного договору банк надається позичальнику кредит шляхом: зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № 26203184934401. Як зазначено у п. 2.1. кредитного договору з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника Банком приймається: · застава нерухомості(будівлі/соруди/приміщення), а саме: · житловий будинок, загальною площею 373,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та власністю [PERSON]; · квартира, що складається з двох кімнат, загальною площею 49,7 кв.м., що заходиться за адресою: [ADDRESS], та є власністю [PERSON]. · порука, а саме: · порука [PERSON], код за ДРФО [NUMBER]; · порука [PERSON], код за ДРФО [NUMBER]; Відповідно до п.3.3.1. кредитного договору Банк зобов'язується належним чином виконувати свої зобов'язання за цим договором. За змістом п.3.4.1. кредитного договору позичальник зобов'язується використовувати кредит на зазначені у цьому договорі цілі, а також повернути суму кредиту, і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунок Банку в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.3.4.2 протягом строку дії цього договору позичальник зобов'язується: · належним чином виконувати умови цього договору та вимоги Банку щодо реалізації останнім своїх прав; · письмово повідомити Банк про зміну будь-яких даних щодо особи позичальника, зазначених далі в цьому підпункті договору, а саме: паспортних даних, фактичної адреси проживання, адреси для листування, даних щодо прописки (реєстрації), номеру робочого, домашнього телефону, місця роботи; та повідомити Банк про виникнення будь-яких інших обставин, які можуть вплинути на виконання позичальником зобов'язань за цим договором, в триденний строк з моменту виникнення таких змін і в цей же строк надати Банку відповідні документи, що підтверджують такі зміни. За змістом п.3.4.3 кредитного договору позичальник зобов'язується достроково повернути Банку в повному розмірі всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі застосування Банком права вимоги дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 6 цього договору. Відповідно до п.4.1 кредитного договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту(всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку, а саме: · в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; · в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сумам якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті; · пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. При цьому Банк може використати таке право на застосуванні пені, починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання, передбаченого договором. Позичальник повинен сплатити пеню за цим договором за першою вимогою Банку. Пунктом 5.1. кредитного договору передбачено, що процентна ставка за цим договором може бути змінена в порядку і на умовах, визначених договором. Як зазначено у п.5.2 кредитного договору, відповідно до законодавства України, зокрема, статті 651 Цивільного кодексу України сторони погодили, що Банк згідно умов договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі, зокрема: а) порушення позичальником кредитної дисципліни(зокрема, неналежного виконання умов цього договору та/або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором); та/або б) погіршення фінансового стану позичальника, документально підтвердженого в результаті щорічного моніторингу, що проводиться Банком відповідно до внутрішніх нормативних документів на підставі довідки про доходи тощо, а також даних щодо отримання позичальником кредитної дисципліни(зокрема, своєчасного погашення заборгованості та/або виконання інших зобов'язань позичальника за цим договором). Відповідно до п.5.3 кредитного договору сторони погодили, що Банк має право, у випадках настання обставин, зокрема: · передбачених підпунктами «а» (за винятком випадку порушення позичальником умов договору щодо своєчасної сплати кредитних коштів), «б» пункту 5.2 договору - процентну ставку за користування кредитним коштами автоматично нараховувати в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно п.1.3.1. договору. Згідно п. 6.1.2. кредитного договору сторони,

Outcome: partial