Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

30 вересня 2020 року позивач через свого представника - адвоката Бзарова Руслана Валерійовича звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В позові посилається на те, що на підставі договору дарування від 19.12.2002 року є власником будинку [ADDRESS] . Вказує, що окрім нього в будинку з 09 вересня 2005 року зареєстрований його син [PERSON] , [INFO] , та проживав у ньому до 2018 року поки не поїхав на заробітки. На даний час в будинку [ADDRESS] проживають позивач, [PERSON] - уповноважений власник, донька - [PERSON] та онук [PERSON] . Зазначає, що відповідач за вказаною адресою тривалий час не проживає без поважної причини, добровільно знятися з реєстрації відмовляється. Поважні причини відсутності відповідача за вказаною адресою понад один рік йому не відомі. Посилається на те, що реєстрація відповідача у будинку позбавляє позивача в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому об?єктом нерухомості. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Бзаров Р.В. підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечували. Позивач додатково пояснив, що його син - відповідач по справі, поїхав на заробітки шість років тому та до теперішнього часу не повертався. Його реєстрація в будинку позбавляє можливості позивача оформити субсидію. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час і місце слухання справи повідомлені належним чином (а.с. 57), причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] на підставі договору дарування від 19.12.2002 року є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується доданою до позовної заяви копією договору дарування (а.с. 8) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.08.2013р. (а.с. 13). Згідно копії довідки про склад сім`ї виданої відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області № 6829 від 10.07.2020 року, вбачається, що відповідач - [PERSON] [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї: [PERSON] - уповноважений власник, донька - [PERSON] та онук [PERSON] (а.с.16). Свідок [PERSON] пояснив, що він є сусідом позивача, проживає в будинку [ADDRESS] . Зазначив, що в будинку [ADDRESS] проживає позивач, [PERSON] - уповноважений власник, донька - [PERSON] та онук [PERSON] , а [PERSON] не проживає приблизно 6 років за місцем реєстрації, він поїхав на заробітки, куди саме не знає. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивача, проживає зі [PERSON] в будинку [ADDRESS] на протязі 3 років. Зазначила, що в [ADDRESS] проживають позивач, [PERSON] - його дружина, донька - [PERSON] та онук [PERSON] , [PERSON] не проживає за місцем реєстрації приблизно 3 років, поїхав на заробітки. Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сім`ї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Оскільки житлові права членів сім`ї власника житла є похідними від прав власника цієї квартири, то припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів сім`ї на користування цією квартирою. Таким чином, лише члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником. Судом встановлено, що відповідач є сином власника житла - позивача по справі. Крім того, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази, суд вважає, що відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належним йому на праві власності майном, тому зазначені перешкоди необхідно усунути шляхом визнання відповідача такими, що втратив право користування будинком.

Outcome: approved