Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

29 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати останнього батьком їх малолітніх дітей. На підтвердження своїх позовних вимог позивач [PERSON] послалася на те, що вона та відповідач [PERSON] мали намір одружитися, проте з вересня 2006 року до 2014 року проживали спільно у цивільному шлюбі, від якого у них народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач, не дивлячись на визнавання себе батьком останніх, відмовився подати заяву до органу ДРАЦСу щодо визнання батьківства. На даний час фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені. Діти залишилися проживати з нею та повністю перебувають на її утриманні. Ухвалою суду від 29 травня 2018 року розгляд справи за позовом [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито з призначенням її до розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні о 15 год. 00 хв. 18 червня 2018 року / а. с. 13 /. У підготовче судове засідання учасники справи не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за їх відсутності / а. с. 17-19 /. При цьому, позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі. Представник органу опіки та піклування Шишацької райдержадміністрації Полтавської області Стеценко М.О. при винесенні рішення покладалася на розсуд суду. Між тим, відповідач не скористався правом подати відзив на позов, а третя особа - орган опіки та піклування Шишацької райдержадміністрації Полтавської області не надала пояснення щодо позову. За правилами ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зважаючи на те, що таке клопотання заявили всі учасники справи, суд приходить до висновку про проведення судового розгляду на підставі наявних у суду матеріалів. Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній, доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, суд з урахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову та ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. Так, [INFO] в с. Мала Бузова Шишацького району Полтавської області народилася [PERSON], про що Великобузівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 30 жовтня 2007 року у Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 7 та видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER], де батьком за вказівкою матері вказано [PERSON], а матір'ю - [PERSON] / а. с. 6 /. Окрім цього, [INFO] в с. Мала Бузова Шишацького району Полтавської області народилася [PERSON], про що виконавчим комітетом Великобузівської сільської ради Шишацького району Полтавської області 05 червня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 6 та видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER], де батьком за вказівкою матері вказано [PERSON], а матір'ю - [PERSON] / а. с. 7 /. Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно з ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. За правилами ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері / ч. 1 ст. 135 СК України/. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства /материнства/ має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Зважаючи на те, що відповідач беззаперечно визнав, пред'явлений до нього, позов, прізвища дітей у Свідоцтвах про їх народження вказано за прізвищем матері « [PERSON] », а ім'я та по-батькові зазначено як «[PERSON]», що збігається із іменем та по-батькові відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved