Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

4 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до Миронівського районного суду Київської області із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що рішенням Миронівського районного суду Київської області від 25.07.2016 року у цивільній справі №371/521/15-ц було частково задоволено позов [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Київ-Атлантик Україна» про стягнення ненарахованих та невиплачених коштів посадового окладу та премій, середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку по заробітній платі, компенсації втрати частини доходу та моральної шкоди. Ухвалено, зокрема: стягнути з приватного акціонерного товариства «Київ-Атлантик Україна», ідентифікаційний код 22929481, на користь [PERSON] ідентифікаційний номер [NUMBER], середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку по заробітній платі при звільненні з посади начальника відділу кадрів приватного акціонерного товариства «Київ-Атлантик Україна» згідно наказу від 28 листопада 2014 року № 216-к. Проте суд у резолютивній частині свого рішення не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню з відповідача. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду повідомлені належним чином, позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи чи слухання справи у його відсутності до суду не надіслав. Згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Згідно ч.2 ст. 220 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Судом встановлено, що рішенням Миронівського районного суду Київської області від 25 липня 2016 року у цивільній справі №371/521/15-ц частково задоволено позов [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Київ-Атлантик Україна» про стягнення ненарахованих та невиплачених коштів посадового окладу та премій, середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку по заробітній платі, компенсації втрати частини доходу та моральної шкоди. Ухвалено, зокрема: стягнути з приватного акціонерного товариства «Київ-Атлантик Україна», ідентифікаційний код 22929481, на користь [PERSON] ідентифікаційний номер [NUMBER], середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку по заробітній платі при звільненні з посади начальника відділу кадрів приватного акціонерного товариства «Київ-Атлантик Україна» згідно наказу від 28 листопада 2014 року № 216-к. Як вбачається із позовної заяви, позивач, зокрема, просила стягнути із ПрАТ «Київ-Атлантик Україна» на її користь 11 277 грн. 45 коп. середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку по заробітній платі при звільненні. Вказана позовна вимога була задоволена частково з наступних мотивів: «- В позовній заяві позивач (а.с. 2 том 1) обґрунтовувала свою вимогу про стягнення з відповідача 11 277 гривень 45 копійок середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку по заробітній платі при звільненні (45 календарних днів) тим, що відповідно до довідки ПрАТ «Київ-Атлантик Україна» від 20 лютого 2015 року № 2/17 (а.с. 21-23 том 1) заробітна плата за період з листопад 2013 по жовтня 2014 року сумарно становить 69 851 гривню 69 копійок, недоплата до посадового окладу становить 21 621 гривню 05 копійок, тому сума належної до виплати заробітної плати за період листопад 2013 року\~жовтень 2014 року становить 91 472 гривні 74 копійки, які позивач поділила на 365 днів та дійшла висновку, що розмір її середньоденної заробітної плати становить 250 гривень 61 копійку. Зазначений розрахунок позивача зроблений з урахуванням виплат компенсації за невикористану відпустку та вихідної матеріальної допомоги, зазначених у довідці ПрАТ «Київ-Атлантик Україна» від 20 лютого 2015 року № 2/17 (а.с. 21-23 том 1). Згідно з п 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Підпунктом б пункту 4 розділу 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо). За таких обставин, суд не може погодитися із розрахунком позивача про розмір її середньоденного заробітку, оскільки він здійснений із врахуванням одноразових виплат (компенсації за невикористану відпустку, вихідної матеріальної допомоги), що не відповідає вимогам п. 4 розділу 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки позивач має право на виплату їй відповідачем середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але звернулася до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за 45 календарних днів, то суд, з огляду на принцип диспозитивності, передбачений\~ст. 11 ЦПК України, вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню лише частково. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про стягнення з ПрАТ «Київ-Атлантик Україна» середнього заробітку за час затримки у виплаті позивачу всіх сум, що належать їй відповідно до трудового договору, за період часу з 28 листопада 2014 року по 12 січня 2015 року (45 календарних днів), виплату якої здійснити за розрахунком, зробленим з урахуванням всіх вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100». Проте суд у мотивувальній частині рішення та резолютивній частині рішення не провів розрахунку та не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню з відповідача. Згідно довідки ПрАТ «Київ-Атлантик Україна» від 20 лютого 2015 року №2/17 (а.с. 21-23 том 1) при звільненні позивачу сплачено компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 2 951, 55 грн. та вихідну матеріальну допомогу в розмірі 4 900,50 грн., а разом 7 852,05 грн. Розрахунок середнього заробітку за вирахуванням вказаної компенсації та матеріальної допомоги: (91472,74 грн. 7852,05 грн.)/366 = 229,10 грн. Відтак, із урахуванням вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1955 №100, середньоденний заробіток позивача становить 229,10 грн., а не 250,61 грн., як розраховував позивач. Кількість днів затримки остаточного розрахунку по заробітній платі при звільненні позивача: 45 календарних днів - 229,10 грн. * 45 календарних днів = 10 309, 50 грн. Враховуючи викладене, із відповідача на корить позивача підлягає стягненню сума 10 309, 50 грн. у вигляді середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку по заробітній платі при звільненні. Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про зазначення точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню з відповідача за вказаною позовною вимогою. На підставі викладеного,

Outcome: approved