Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

30.06.2021 року [PERSON] звернувся до Новобузького районного суду з позовом, в якому просив визнати [PERSON] , [INFO] та її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві власності належить вищевказаний житловий будинок. З метою сприяння вирішення соціально-правових питань відповідача він дозволив останній зареєструватися у своєму будинку. При цьому, відповідач зі своїм малолітнім сином [PERSON] насправді жодного дня не проживала у даному будинку. Їхні речі у будинку відсутні, поштова кореспонденція на їх адресу не надходить. Після завершення своїх питань відповідач разом зі своїм сином виїхала на постійне місце проживання до м. Ялта АР Крим. Відповідач не заперечує проти необхідності знятися з реєстрації, але у зв`язку із запровадженням карантинних обмежень, пов`язаних із запобіганням поширення вірусної хвороби COVID-19, не має можливості приїхати до м. Нового [PERSON] . Перешкод у користуванні жилим приміщенням він відповідачу не чинив, остання добровільно визначила собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується вже понад шість місяців без поважних причин. Протягом відсутності відповідача без поважних причин, остання комунальні послуги не сплачувала, допомогу на утримання будинку не надавала, у зв`язку з чим не порушуються її праващодо житлового будинку. 02.07.2021 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій підтвердила обставини, викладені в позові, просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнала повністю. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Новобузької міської ради від 17.07.1992 року, на підставі рішення виконавчого комітету Новобузької міської ради № 96 від 16.07.1992 року, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого реєстраційною службою Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області № 13734597 від 30.11.2013 року, власником житлового будинку [ADDRESS] , є позивач [PERSON] (а.с.10, 11). Як вбачається з будинкової книги, у вищевказаному будинку зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.7-9). Проте, як слідує з комісійного акту обстеження домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , проведеного Новобузькою міською радою 29.06.2021 року, у вказаному житловому будинку відповідач [PERSON] , [INFO] , та її малолітній син - [PERSON] , [INFO] , з травня місяця 2020 року не проживають (а.с.12). Згідно положень ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин, житлове приміщення зберігається за ним протягом одного року, у зв`язку з чим, зважаючи на те що відповідачка [PERSON] не проживає у будинку позивача без поважних причин понад встановлені строки, останню слід визнати такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням в цьому будинку. Згідно вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України визнання відповідачем позову, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. На стягненні з відповідача судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи,останній не наполягаі, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved