Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

7 вересня 2016 р. [PERSON]А звернулася в суд з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Яцкова», в якому просить стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Яцкова» на свою користь [PERSON] 351 058,90 грн. заборгованості, з яких 339 536,98 грн. відшкодування сплати інвестиційного внеску на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста та 11521,92грн. відшкодування сплаченого нею судового збору за розгляд справи про примусове стягнення з неї інноваційного внеску згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 травня 2016 року у справі №466/1790/16-ц. Судові витрати покласти на відповідача. В обгрунтування позову зазначає, що 25 грудня 2008 року між нею та Львівською міською радою було укладено договір про сплату інвестиційного внеску №192 з «Проектування та будівництва 9-ти поверхового житлового будинку на вул. М. Яцкова, 20-а зі знесенням існуючих будівель»., Розмір інвестиційного внеску становить 798 069,75 грн. 21 вересня 2012 року між нею та ЖБК «Яцкова» було укладено договір №21/09/2012. У відповідності до п.2.2.2 Договору вона передає відповідачі свої функції Сторони -1 в частині погодження проектної документації у встановленому порядку, отримання дозвільних документів на будівництво обєкта, прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта. Відповідач за власний рахунок зобовязується вчинити дії, спрямовані на виконання проектних та пошукових робіт, розроблення проектно-кошторисної та іншої технічної документації, погодження проектно-кошторисної документації, що визначає обсяг і зміст робіт, повязаних із спорудженням Обєкта будівництва , отримання технічних умов щодо інженерного забезпечення обєкта будівництва, прийняти від неї будівельний майданчик, здійснити будівництво Обєкта відповідно до проектно-кошторисної документації та чинних нормативно-правових актів, державних будівельних норм, правил, стандартів тощо у галузі будівництва і експлуатації обєктів житлового та нежитлового призначення; здійснювати постійне, безперебійне та повне фінансування будівництва обєкта та інших витрат, передбачених цим Договором, в тому числі сплатити (відшкодувати їй) інвестиційний внесок на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста; вжити необхідних заходів, спрямованих на прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом Обєкта. Пунктом 12.5 Договору зазначається, що обов'язок здійснення інвестиційного внеску на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста в повному обємі покладається на відповідача та здійснюється за його рахунок. Однак, всупереч п.п.2.2.2, 12.5 Договору, відповідач відмовлявся сплачувати вищевказані кошти, в звязку із цим рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 20 травня 2016 року у справі №466/1790/16-ц з позивача було стягнуто 768 069, 75 грн. заборгованості зі сплати інвестиційного внеску на створення і розвиток інженерно транспортної та соціальної інфраструктури м.Львова, згідно договору від 25.12.2008 року. Крім того з позивача було стягнуто судові витрати в сумі 11 521,92грн. В ході розгляду справи представник позивача в межах повноважень подав заяву про залишення позовних вимог [PERSON] до ЖБК «Яцкова» про стягнення 339 536,98 грн. на відшкодування сплати інвестиційного внеску без розгляду. Ухвалою суду від 05.05.2017р. заява задоволена, ці вимоги залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення судових витрат в сумі 11 521,92грн. підтримав і просив суд цю вимогу задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що згідно договору укладеного між позивачем та ДЕП Львівської міської ради, обовязок щодо сплати інвестиційного внеску на створення і розвиток інженерно транспортної та соціальної інфраструктури м.Львова лежить на позивачу, як стороні договору. ЖБК «Яцкова» зобовязалася лише відшкодувати позивачу сплачений нею інвестиційний внесок, а не виконати його замість позивачки. Невиконання позивачкою свого обовязку перед Львівською міською радою призвело до виникнення судового спору та покладення на неї судових витрат. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. За загальними положеннями ЦПК України обовязок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Судом встановлено, що 25.12.2008 року між позивачем [PERSON] та Департаментом економічної політики Львівської міської ради укладено Договір про сплату інвестиційного внеску №192 30.04.2013р. укладено додаткову угоду №144 про внесення змін до Договору про сплату інвестиційного внеску №192від 25.12.2008 року. За цим Договором на [PERSON], як на боржника, покладено обовязок сплатити кошти у бюджет м.Львова на розвиток інженерно-транспортної інфраструктури у визначеному договором і додатковою угодою до нього розмірі та у встановлений строк. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.520 ЦК України боржник у зобовязанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Згоди Департаменту економічної політики Львівської міської ради на переведення зобовязання [PERSON] щодо сплати інвестиційного внеску на ЖБК «Яцкова» не було. Тому, суд вважає безпідставними покликання позивачки на те, що на підставі Договору №21/09/2012 від 21 вересня 2012 року між нею та ЖБК «Яцкова», обовязок по сплаті інвестиційного внеску переведено на і саме ЖБК «Яцкова» повинно було сплатити інвестиційний внесок до бюджету м.Львова. Зі змісту договору ЖБК «Яцкова» зобовязалося відшкодувати [PERSON] сплачений неї інвестиційний внесок, а не виконати замість неї її обовязок перед ДЕП Львівської міської ради. Оскільки [PERSON] не виконувала своїх зобов'язань, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 20 травня 2016 року у справі №466/1790/16-ц з неї було стягнуто 768 069, 75 грн. заборгованості зі сплати пайового внеску на створення і розвиток інженерно транспортної та соціальної інфраструктури м.Львова, згідно договору від 25.12.2008 року. Крім того з неї було стягнуто судові витрати в сумі 11 521,92грн. Підстав для покладення на ЖБК «Яцкова» обовязку відшкодувати [PERSON] збитки, понесені нею у звязку з невиконанням її зобовязання, немає. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є безпідставним, таким, що не підлягає до задоволення.

Outcome: approved