Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

30 вересня 2016 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 04 листопада 2005 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 846. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04 листопада 2005 року між сторонами був укладений шлюб Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №846. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] Донька проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. На початку сімейного життя, відносини між сторонами складалися добре, але останнім часом вони стали погіршуватись, що в кінцевому результаті призвело до їх фактичного припинення. Відповідач не приділяє уваги сім'ї, не поважає позивача як жінку, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в родині, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Вже більше року сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть. Можливості та бажання зберегти сім'ю немає. Шлюб розриваємо вперше. Майнових спорів між сторонами немає. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати із позивачем. Вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя із відповідачем, як подружжя, та збереження шлюбу, суперечитиме її інтересам. У судове засідання позивач не з'явилася. Від неї надійшла заява, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за своєї відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 04 листопада 2005 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №846, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з 2011 року, що підтверджується заявою позивача. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved