Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

7 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить визнати право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, що належала її чоловіку [PERSON]. Мотивує свої вимоги тим, що 28 червня 2013 року помер її чоловік [PERSON], який на момент смерті проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,1383 га., розташована на території [PERSON] сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю, оригінал якого відсутній. Заповіту за своє життя [PERSON] не склав. Після смерті чоловіка вона прийняла спадщину, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на деяке майно померлого. Крім неї, іншим спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом є їх син, [PERSON], який не претендує на отримання спадкового майна. Звернувшись до Липоводолинської районної держави нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на майно, що залишилося після смерті її чоловіка, і отримання свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва, оскільки відсутній оригінал документу, який би підтверджував право власності чоловіка на дану земельну ділянку. Уточнивши позов, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, що розташована на території [PERSON] сільської ради, право власності на яку посвідчено державним актом ІІ-СМ №045205 від 9 січня 2002 року, виданого на імя [PERSON]. Уповноважений представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася. В поданій письмовій заяві просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, судом отримано заяву про розгляд справу за відсутності відповідача, претензії щодо позитивного вирішення питання відсутні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. В поданій письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Треті особи подали заяви про розгляд справу без їх участі, заперечення проти задоволення позову відсутні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 3 листопада 1990 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], узявши прізвище чоловіка «Теслик» (а.с. 7). За життя [PERSON] отримав державний акт ІІ-СМ № 045205 на право приватної власності на землю площею 3,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 86-87). 30 березня 2003 року в сел. Недригайлів Сумської області помер [PERSON] (а.с. 85). 24 червня 2004 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори [PERSON], на земельну ділянку, яка за життя належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІ-СМ № 045205, виданого [PERSON] сільською радою Липоводолинського району Сумської області 9 січня 2002 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 38, та на право власності на майновий пай в пайовому фонді майна КСП «Червоний лан», с. Семенівка, що належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серія СУ-ІХ № 15600, виданого [PERSON] сільською радою 8 червня 2004 року (а.с. 84). 28 червня 2013 року в сел. Недригайлів Сумської області [PERSON] помер (а.с. 6). Відповідно до довідки № 915 від 21 квітня 2014 року виданої виконкомом Недригайлівської селищної ради Сумської області, [PERSON] до дня смерті проживав в [INFO] (а.с. 29). З наданих Липоводолинською райдержнотконторою за № 914/01-16 від 18 липня 2016 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], 28 червня 2013 року в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі не заведена, спадкоємці із заявами не зверталися. Відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіт від імені [PERSON] відповідно до Спадкового реєстру не посвідчувався. Додатково повідомлено, що після смерті 28 червня 2013 року [PERSON] заведена спадкова справа в приватного нотаріуса Недригайлівського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с. 47). 22 січня 2016 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON], на земельну ділянку площею 0,0657 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: сел. Недригайлів, пров. Ювілейний, 7/1, яка за життя належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого державним реєстратором реєстраційної служби Недригайлівського районного управління юстиції Сумської області [PERSON] травня 2013 року (а.с. 8, 9). Із копії звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 22 червня 2016 року вбачається, що вартість земельної ділянки площею 3,1383 га, належної [PERSON] становить 49580 грн. (а.с. 11). Відповідно до листа відділу держгеокадастру у Липоводолинському районі Сумської області від 1 вересня 2016 року №1617/06-09 перереєстрація земельних ділянок, що належали померлому [PERSON] на підставі державного акту ІІ-СМ №045205, не проводилась. За викладених обставин позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права у звязку з тим, що померлий [PERSON] успадкував земельну, отримавши свідоцтво про право на спадщину, але право власності не зареєстрував. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, інший з подружжя, який пережив спадкодавця. За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк, отримала свідоцтво про право на спадщину на деяке майно чоловіка. Чоловік за життя успадкував земельну ділянку, що належали його покійному батьку [PERSON], отримавши свідоцтво про право на спадщину. У звязку з тим, що покійний чоловік не зареєстрував право власності на успадковану земельну ділянку, у позивача відсутня можливість оформити цю спадщину після смерті чоловіка. За таких встановлених обставин суд вважає необхідним захистити права позивача шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування на успадковану чоловіком земельну ділянку.

Outcome: approved