Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

31.03.2015 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №R53700346243В від 21.11.2012 року в розмірі 55 608 грн. 23 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 21 листопада 2012 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53700346243В відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) у сумі 57 100 (пятдесят сім тисяч сто) гривень 00 копійок на строк до 21.11.2016 року із процентною ставкою за користування грошовими коштами у розмірі 33 % річних, а відповідач в свою чергу, отримав кредит на споживчі потреби та зобовязався повернути позивачу кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки встановлені цим кредитним договором. Відповідно до п.3.9 договору кредит було надано шляхом безготівкового перерахування коштів на картковий рахунок позичальника №26250001197989. Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором. Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером № 16982 від 21.11.2012 року. Пунктом 5.3.1. кредитного договору на позичальника покладено обовязок сплатити комісійну винагороду, повернути отриманий кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобовязання в порядку та в строки, встановлені кредитним договором. Пунктами 4.1., 4.2. кредитного договору передбачено, що за користування кредитом відповідач сплачує позивачу проценти у розмірі, зазначеному в п. 3.3. та п. 5.2.7. кредитного договору. Згідно п. 7.1. кредитного договору у разі прострочення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами кредитного договору відповідач зобовязаний сплатити на користь позивача пеню за кожний день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобовязань за кожен день порушення виконання зобовязань, включаючи день погашення. Відповідач взяти на себе зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, у звязку з чим у [PERSON] виникла заборгованість перед банком станом на 15.01.2015 року на загальну суму 55 608 грн. 23 коп. Відповідно до п. 5.2.2. кредитного договору позивач має право вимагати від позивача здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати відправлення відповідачу відповідного повідомлення позивача з вимогою дострокового повернення кредиту. Банком 10.02.2015 року направлено позичальнику вимогу щодо погашення суми заборгованості за кредитним договором. Однак, незважаючи на вимогу відповідач до сьогоднішнього часу так і не виконав дій спрямованих на виконання зобовязань щодо погашення прострочених платежів за кредитним договором. На підставі викладеного просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не зявився, направивши письмову заяву у якій просить розглянути справу за їх відсутність, а у разі неявки в судове засідання відповідача надає згоду на розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлено належним чином /а.с.36,37,39,43/, причину неявки суду не повідомила, письмових пояснень або заперечень суду не направи-ла, за таких обставин суд, зі згоди позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, що відповідає положенням ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Судом установлено, що 21.112012 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № R53700346243В відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) у сумі 57 100 (пятдесят сім тисяч сто) гривень 00 копійок на строк до 21.11.2016 року із процентною ставкою за користування грошовими коштами у розмірі 33 % річних, а відповідач в свою чергу, отримала кредит на споживчі потреби та зобовязалася повернути позивачу кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки встановлені цим кредитним договором /а.с.9-12/. Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №16982 від 21.11.2012 року про перерахування кредитних коштів на картковий рахунок позичальника №26250001197989 /а.с.14,15/. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконувала у звязку з чим, в неї вникла заборго-ваність за кредитним договором, яка станом на 26.01.2015 року згідно розрахунку позивача складає загальну суму 55\~608, 23 гривень, яка складається з: суми заборгованості з повернення кредиту в розмірі 43 028,43 грн.; суми заборгованості за простроченим кредитом в розмірі 2 048,64 грн.; суми заборгованості за відсотками в розмірі 7039,00 грн.; суми простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 1 279,97 грн.; суми штрафних санкцій в розмірі 1 485,83 грн.; суми 3% річних на прострочені платежі з повернення кредиту та зі сплати відсотків за його користування в розмірі 52,91 грн.; суми інфляційних нарахувань за несвоєчасне повернення кредиту та не своєчасну сплату відсотків за його користування в розмірі 675,45 грн. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або вико-нання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовя-зання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.1049,1050 ЦК позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оцінюючі надані позивачем докази в обґрунтування своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та умовах кредитного договору і підлягають задоволенню. Відповідач не надала суду жодних доказів, які спростовують доводи викладені позивачем у позовній заяві. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно наданих позивачем документів вбачається, що позивач сплатив судові витрати у розмірі 556.08 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.525,526,530,610,611,612,1048-1050,1054 ЦК України і

Outcome: approved