Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

5 січня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24 жовтня 2014 року був укладений шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 86. Від шлюбу з відповідачем мають\~ доньку [PERSON], [INFO]. Сторони проживали разом до грудня 2016 року. Зараз проживають окремо. Сімейне життя не склалось із-за різних поглядів на сімейне життя. Відповідач не піклується про сімю повністю нехтує сімейними цінностями та материнськими обовязками. Такі відносини переросли в повну байдужість одне до одного. Подальше спільне життя і збереження сімї позивач вважає неможливим. Позивач [PERSON], у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує. Судове засідання у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, ведеться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню. [PERSON] надав суду: свідоцтво про шлюб серії І-КИ № 290378 від 24.09.2014 року, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Актовий запис № 86 (а.с. 5); копію свідоцтво про народження доньки [PERSON], [INFO], серії І-КИ № 518140 від 19 січня 2015 року виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 6). Враховуючи, що регулювання шлюбно сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, \~збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачкою неможливе, а шлюбні відносини припинені. Крім, того відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання\~\~шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач не заявив суду про намір змінити своє прізвище на попереднє, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з позивачем, суд приходить до висновку про залишення прізвище відповідачу «Тарасюк».\~\~

Outcome: approved