overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

30 червня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з відповідачкою 18 серпня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просив позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] 18 серпня 2007 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 540. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від сумісного проживання сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, актовий запис № 501. Ухвалою суду від 19 серпня 2020 року [PERSON] та [PERSON] був наданий строк для примирення один місяць. Сторони не примирилися. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

30 червня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 30 квітня 2008 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 561. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 30 квітня 2008 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 561. Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаємопорозуміння та бажання підтримувати шлюб. 03 липня2020 року судом сформовано запит з метою отримання відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 24 липня 2020 року отримано відповідь на вказаний запит. Ухвалою від 18 серпня 2020 року у справі про розірвання шлюбу відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 12 січня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив, в якому він не заперечує проти розірвання шлюбу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

30 червня 2020 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 30 травня 2017 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка в позові просила провести розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 30 травня 2017 року Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 255. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

30 червня 2020 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 14 жовтня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14 жовтня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 14 жовтня 2014 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 503. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від сумісного проживання сторони мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

30 червня 2020 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до територіальної громади в особі Верхньоторецької селищної ради Ясинуватського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 12 травня 2011 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповіт, відповідно до якого заповіла [PERSON] належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 4,53 га, яка розташована на території Верхньоторецької селищної ради Ясинуватського району Донецької області. У травні 2020 року [PERSON] стало відомо про існування заповіту, складеного на його ім`я [PERSON] , а також про те, що [PERSON] померла. У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки не перебував у родинних зв`язках з померлою, тому не мав можливості своєчасно отримати інформацію щодо смерті заповідача. Позивач просить визначити йому додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивач та його представник не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1272 ЦК України встановлює наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Відповідно до цієї статті якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд встановив, що відповідно до заповіту від 12 травня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори Садановим О.В., зареєстрованого у реєстрі за №2-1120, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 4,53 га (кадастровий номер 1425555200050000671), яка розташована на території Верхньоторецької селищної ради Ясинуватського району Донецької області колишнього КСП «Росія» (а.с. 6). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). Відповідно до інформації державного нотаріусу Дружківської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] заяви про прийняття або відмову від спадщини не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Заповіт, складений 12 травня 2011 року, є чинним. Суд вважає, що причини, зазначені позивачем [PERSON] , є поважними, у зв`язку з чим вважає за можливе визначити позивачу додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини строком з дати набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

30 червня 2020 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до територіальної громади в особі Верхньоторецької селищної ради Ясинуватського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 17 травня 2011 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповіт, відповідно до якого заповіла [PERSON] належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 4,56 га, яка розташована на території Верхньоторецької селищної ради Ясинуватського району Донецької області. У травні 2020 року [PERSON] стало відомо про існування заповіту, складеного на його ім`я [PERSON] , а також про те, що [PERSON] померла. У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки не перебував у родинних зв`язках з померлою, тому не мав можливості своєчасно отримати інформацію щодо смерті заповідача. Позивач просить визначити йому додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивач та його представник не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1272 ЦК України встановлює наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Відповідно до цієї статті якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд встановив, що відповідно до заповіту від 17 травня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Ясинуватського міського нотаріального округу Дорменок Ю.М., зареєстрованого у реєстрі за №2389, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 4,56 га (кадастровий номер 1425555200050000714), яка розташована на території Верхньоторецької селищної ради Ясинуватського району Донецької області колишнього КСП «Росія» (а.с. 5). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 4). Відповідно до інформації державного нотаріусу Дружківської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] заяви про прийняття або відмову від спадщини не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Заповіт, складений 17 травня 2011 року, є чинним. Суд вважає, що причини, зазначені позивачем [PERSON] , є поважними, у зв`язку з чим вважає за можливе визначити позивачу додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини строком з дати набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

30 червня 2020 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до територіальної громади в особі Верхньоторецької селищної ради Ясинуватського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 18 листопада 2011 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповіт, відповідно до якого заповів [PERSON] належні йому на праві приватної власності земельні ділянки площею 8,94 га та 5,47 га, які розташовані на території Верхньоторецької селищної ради Ясинуватського району Донецької області. У червні 2020 року [PERSON] стало відомо про існування заповіту, складеного на його ім`я [PERSON] , а також про те, що [PERSON] помер. У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки не перебував у родинних зв`язках з померлим, тому не мав можливості своєчасно отримати інформацію щодо смерті заповідача. Позивач просить визначити йому додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивач та його представник не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1272 ЦК України встановлює наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Відповідно до цієї статті якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд встановив, що відповідно до заповіту від 18 листопада 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Ясинуватського міського нотаріального округу Дорменок Ю.М., зареєстрованого у реєстрі за №5415, [PERSON] на випадок своєї смерті заповів [PERSON] земельні ділянки площею 8,94 га та 5,47 га (кадастрові номери 1425555200:05:000:0786, 1425555200:05:000:0785), які розташовані на території Верхньоторецької селищної ради Ясинуватського району Донецької області (а.с. 6). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7). Відповідно до інформації державного нотаріусу Дружківської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] заяви про прийняття або відмову від спадщини не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Заповіт, складений 18 листопада 2011 року, є чинним. Суд вважає, що причини, зазначені позивачем [PERSON] , є поважними, у зв`язку з чим вважає за можливе визначити позивачу додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини строком з дати набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

30 червня 2020 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до територіальної громади в особі Верхньоторецької селищної ради Ясинуватського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 20 травня 2011 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповіт, відповідно до якого заповіла [PERSON] належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 4,34 га, яка розташована на території Верхньоторецької селищної ради Ясинуватського району Донецької області. У червні 2020 року [PERSON] стало відомо про існування заповіту, складеного на його ім`я [PERSON] , а також про те, що [PERSON] померла. У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки не перебував у родинних зв`язках з померлою, тому не мав можливості своєчасно отримати інформацію щодо смерті заповідача. Позивач просить визначити йому додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивач та його представник не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1272 ЦК України встановлює наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Відповідно до цієї статті якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд встановив, що відповідно до заповіту від 20 травня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори Садановим О.В., зареєстрованого у реєстрі за №2-1250, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 4,34 га (кадастровий номер 1425555200050000746), яка розташована на території Верхньоторецької селищної ради Ясинуватського району Донецької області колишнього КСП «Росія» (а.с. 7). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 6). Відповідно до інформації державного нотаріусу Дружківської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] заяви про прийняття або відмову від спадщини не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Заповіт, складений 20 травня 2011 року, є чинним. Суд вважає, що причини, зазначені позивачем [PERSON] , є поважними, у зв`язку з чим вважає за можливе визначити позивачу додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини строком з дати набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

30 червня 2020 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до територіальної громади в особі Олександропільської сільської ради Ясинуватського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що [INFO] [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповіт, відповідно до якого заповіла [PERSON] належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 4,630 га, яка розташована на території Олександропільської сільської ради Ясинуватського району Донецької області. У червні 2020 року [PERSON] стало відомо про існування заповіту, складеного на його ім`я [PERSON] , а також про те, що [PERSON] померла. У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки не перебував у родинних зв`язках з померлою, тому не мав можливості своєчасно отримати інформацію щодо смерті заповідача. Позивач просить визначити йому додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1272 ЦК України встановлює наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Відповідно до цієї статті якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд встановив, що відповідно до заповіту від 08 травня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Ясинуватського районного нотаріального округу Дорменок Ю.М., зареєстрованого у реєстрі за №1547, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 4,630 га (кадастровий номер 1425586500-04-000-0302, 1425586500-04-000-0303), яка розташована на території Розівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області (а.с. 7). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 6). Відповідно до інформації державного нотаріусу Дружківської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] заяви про прийняття або відмову від спадщини не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Заповіт, складений 08 травня 2012 року, є чинним. Суд вважає, що причини, зазначені позивачем [PERSON] , є поважними, у зв`язку з чим вважає за можливе визначити позивачу додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини строком з дати набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved