overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

30 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 12 серпня 1995 року він перебуває з відповідачкою по справі у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому за актовим записом № 380. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалося, почуття любові і поваги один до одного зникли, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки припинені. Позивач вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. В судовому засіданні позивач на розірванні шлюбу наполягав, зазначив, що втратив почуття до відповідачки, вони не живуть разом з травня 2014 року, поновлювати стосунки він не бажає. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, просить шлюб не розривати, оскільки бажає зберегти сім'ю, підтвердила, що з травня 2014 року вони не живуть разом. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного: Із свідоцтва про шлюб (а.с.4), вбачається, що 12 серпня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому за актовим записом № 380, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Сторони мають повнолітню доньку. (а.с.6) Згідно ухвали суду від 01.09.2014 року сторонам надавався строк на примирення - 3 місяці. В судовому засіданні встановлено, що надання судом строку на примирення бажаних результатів не принесло, позивач наполягає на розірванні шлюбу та не бажає підтримувати відносини з відповідачкою. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки він не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачкою, та суперечитиме принципу добровільності шлюбу і визначеному ч. 3 ст. 56 СК України праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

30 липня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з останнього на свою користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з»явилась, натомість подала письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в частині стягнення ? частини його заробітку, оскільки він є військовим пенсіонером і отримує пенсію, тобто має постійний дохід. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні матері, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом лише у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] є пенсіонером та з 2008 року отримує пенсію за вислугу років в сумі 1939 грн. 82 коп., що підтверджується довідкою про доходи пенсіонера від 15 жовтня 2014 року. А тому, розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], суд визначає у частці від доходу відповідача, оскільки він має постійний дохід. При визначенні розміру аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач отримує пенсію в сумі 1939 грн. 82 коп. щомісячно, інших неповнолітніх та непрацездатних дітей та членів сім»ї на утриманні не має, а також стан здоров»я та матеріальне становище дитини, а тому визначає аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

30 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 жовтня 2002 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з жовтня 2013 року. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу за її позовом розглядати без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу за позовом [PERSON] до нього розглядати без його участі, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 жовтня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 06 грудня 2013 року, видане повторно Виконавчим комітетом Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, актовий запис №4. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. На даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

30 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, вказуючи, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка після смерті залишила спадщину, яку вона має намір успадкувати. Проте, через розбіжності у написанні імені матері у свідоцтві про її народження, де вказано ([PERSON] замість [PERSON]), не може реалізувати своє право на спадщину. Заявниця в судове засідання не зявилася, проте телефонограмою повідомила суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності та не заперечував проти задоволення заявлених вимог. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] дійсно є рідною дочкою [PERSON], яка померла [INFO], зазначений факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

30 липня 2014 року [PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ніяких коштів на утримання дітей не надає. Просить позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 ч. 3, 182, 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманнюдітей, чим порушує права позивачки і її неповнолітніх дітей, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

30 липня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 05 червня 1993 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась виконкомом Веселівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 6. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені більше року тому, спільне життя з відповідачем не склалося з причин несумісності характерів та особистих якостей. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач проти позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 05 червня 1993 року. Реєстрація шлюбу проводилась виконкомом Веселівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 6. (а.с.5). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. (а.с.5, 6, 7). Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається обставин справи, сторони шлюбні відносини не підтримують більше року, тому збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивачки та інтересам їхніх дітей, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

30 липня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій просила встановити факт, що [PERSON], [INFO] помер [INFO] року в смт Кам'яний Брід Баранівського району Житомирської області. Обґрунтовуючи заяву [PERSON] зазначила, що [INFO] року помер її син [PERSON], [INFO], який хворів хворобами кровообігу. Поховання сина вона провела за свої кошти. Оскільки у неї відсутні документи про причину смерті сина, вона не може отримати свідоцтво про смерть. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, представник заявника [PERSON] подала до суду заяву від 14.08.2014 року, якою підтримала вимоги, просила розглянути справу без участі заявника. Представник заінтересованої особи Кам'янобрідської селищної ради Баранівського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, подав до суду лист від 12.08.2014 року про розгляд справи без участі представника селищної ради, не заперечував проти задоволення заяви. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Факт смерті [PERSON], [INFO] підтверджується даними повідомлення про відмову у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.06.2014 року, даними довідки Кам'янобрідської селищної ради Баранівського району Житомирської області від 14.07.2014 року, згідно якої [PERSON], 1961 року народження помер [INFO] року та похований на кладовищі в с. Жовте Баранівського району, даними висновку про результати розгляду звернення громадянина від 05.06.2014 року. Реєстрація смерті [PERSON] по відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Баранівського районного управління юстиції не проводилась згідно повідомлення від 10.07.2014 року. Встановлення факту смерті [PERSON] має юридичне значення для заявника - для отримання державної допомоги на поховання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

30 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини із всіх видів його прибутку щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачкою подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з’явився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів – в порядку заочного розгляду. Судом об’єктивно встановлено, що у період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Ці обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки, свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про шлюб. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дитини, а тому на підставі ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні цього розміру суд враховує матеріальне становище дитини і платника аліментів, який інших утриманців не має. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

30 липня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.5-6). Свій позов позивач аргументує тим, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 20 грудня 2012 року. В шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як у сторін різні погляди на сімейне життя, подружні відносини, виховання дітей. На теперішній час сторони проживають окремо. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення стало неможливим. Просить шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області від 20 грудня 2012 року під актовим записом №618 між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи була сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.17). Відповідач в судове засідання не явився про слухання справи сповіщений належним чином, про причини неявки не сповістив (а.с.11,13). Так як відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи та від нього не надійшло заперечень проти позову, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області від 20 грудня 2012 року під актовим записом №618 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

30 липня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору (а.с.2-3). Свій позов аргументує тим, що між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] було укладено договір №OD01R402462116 від 10.07.2012 року за яким відповідач отримав кредит у розмірі 7001,89 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Станом на 19.05.2014 року відповідач має заборгованість - 12047,40 грн., яка складається з наступного: - 5803,29 грн. - заборгованість за кредитом; - 3,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 840,24 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; - 4350,65 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 549,88 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов підтримав, у разі не явки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.31). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причину неявки не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. (а.с. 29,30,33). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 10.07.2012 року між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] укладений кредитний договір за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 7001,89 грн. під 0,12% річних (а.с.5-15). Згідно розрахунку заборгованості, за відповідачем є заборгованість у розмірі 12047,40 грн. (а.с.4). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення боргу та і в частині судових витрат - 243,60 (а.с.22).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

30 липня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору (а.с.2-3). Свій позов аргументує тим, що між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] було укладено договір №ODXRRX05330038 від 27.01.2007 року за яким відповідач отримав кредит у розмірі 2146,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Станом на 02.07.2014 року відповідач має заборгованість - 40778,35 грн., яка складається з наступного: - 1713,76 грн. - заборгованість за кредитом; - 9345,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1488,84 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; - 28230,23 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; Згідно судового наказу від 21.04.2008 року, стягнуто було 3345,93 грн., то різниця становить 37432,42 грн. - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1871,62 грн. - штраф (процентна складова). Отже заборгованість становить - 39804,04 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов підтримав, у разі не явки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.25). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причину неявки не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. (а.с. 21,23,24,27). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 27.01.2011 року між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] укладений кредитний договір за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 2146,80 грн. під 12,00% річних (а.с.7-11). Згідно розрахунку заборгованості, за відповідачем є заборгованість у розмірі 40778,35 грн. (а.с.5-6). Відповідно до судового наказу від 21 квітня 2008 року з відповідача стягнуто 3345,93 грн. (а.с.4). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення боргу та і в частині судових витрат - 398,04 (а.с.17).

Outcome: approved