overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

30.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом з вимогою про визнання виконавчого документу виконавчого напису Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] №2249 від 11.05.2015 року про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТ БАНК» боргу в розмірі 138659,09 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, представник відповідача 1 позов не визнав. Відповідача 2 та представник третьої особи в судове засідання не прибули без поважних причин. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого майнового права та інтересу і одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яке порушує право. Статтями 3 ч.1, 10 ч.3 ЦПК України громадянам гарантоване право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що відповідач 1, заперечуючи щодо задоволення позову та відповідач 2 (в порушення вимог ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року) не подали до суду належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність документів про безспірність заборгованості позивача [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПРИВАТ БАНК» в розмірі 138659,09 грн, а також докази про те, що з дня виникнення права вимоги банківської установи до громадянина минуло не більше трьох років, а тому встановлені обставини є підставами для задоволення позову. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідачів в дольовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

30.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, в якому просив суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій проти позову не заперечувала та просила розглядати справу за її відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності сторін відповідно до ст. 197 ЦПК України. Судом установлено, що сторони в справі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає позивачем, а відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Викладене підтверджується письмовими поясненнями позивачки та відсутністю заперечень на позов відповідача. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, а також те, що відповідач не платить аліменти на утримання інших дітей, у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

30.09.2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1997р., мають сина [PERSON], 08.03.1998р.н. Сімейне життя не склалося, фактичні шлюбні відносини припинено, тому позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідачки і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про одруження, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.09.1997р., актовий запис №111. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

30.09.2015 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив зобовязати відповідача знести самочинно збудоване підсобне приміщення по пров. Корбутівському, 2 у м. Житомирі. Відповідно до п.4 ч.1\~ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11.05.2017 року позов було задоволено, однак при його ухваленні суд не вирішив питання про\~стягнення судового збору. З огляду на те, що судом при ухваленні рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат, суд, враховуючи положення ст. 220 ЦПК України, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. Сторони у судове засідання не прибули, бул повідомлені про дату час та місце судового засідання. Відповідно до ч. 3\~ст. 220 ЦПК, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є\~\~обов'язковою. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві\~пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд, дослідивши рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11.05.2017 року по цивільній справі за позовом Житомирської міської ради до [PERSON], треті особи Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області та [PERSON] про знесення самочинного будівництва, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, стягнути з відповідача на користь позивача судовий судового збір у розмірі 1218 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 882 від 10.09.2015 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

30.09.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO] у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка до судового засідання не з*явилась, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила. Відповідач до судового засідання не з*явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки в судовому засіданні встановлено, що: Відповідач по справі є батьком своєх неповнолітніх дітей-[PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO] (а.с.7,8), які знаходяться на утриманні матері - позивача [PERSON] (а.с.12), відповідач допомоги на утримання своїх неповнолітніїх дітей не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь позивача у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця на утримання своїх неповнолітніх дітей . Неявку відповідача до судового засідання про яке він був повідомлений у передбаченому законом порядку, суд розцінює як небажання відповідача оспорювати пред'явлений до нього позов, оскільки він не надав суду відомостей про причину своєї неявки, та заперечень щодо позову, пред'явленого до нього. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

30.09.2015 року позивач звернулася до Деснянський районний суд м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя. Позивач у поданій до суду заяві просила розглядати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач у поданій до суду заяві просив розглядати справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.10.2013 року, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, через несумісність характерів, взаємне непорозуміння та відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю, спільного господарства з липня 2015 року не ведуть. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше збереження сім'ї за викладених обставин буде носити формальний характер та суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

30.09.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно та на своє утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною віку трьох років, оскільки відповідач добровільно достатньої матеріальної допомоги їй не надає. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не прибув без поважних причин. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час мешкають разом з позивачем (а.с.7, 9-10). Згідно до положень ст.ст.180, 181 ч.3, 84 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років Суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний здійснювати виплату позивачу аліментів тільки на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), оскільки він не має інших утриманців і має можливість виконувати такі зобовязання з огляду на його вік та стан здоровя. Оскільки сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували і не перебувають на даний час, згідно положень ст.21 ч.2 СК України у сторін не виникають права і обовязки подружжя, а тому у позивача відсутнє право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судові втирати по справі необхідно покласти нв відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

30.09.2015 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 16.01.2013 року померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,97 га , розташованої на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області. Вона є спадкоємцем за заповітом. У вересні 2015 року звернулась до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у оформленні права на спадщину у звязку з пропуском строку, встановленого законом ,для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що в період прийняття спадщини вона хворіла , позивачка просила суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та пояснила , що вона є інвалідом другої групи загального захворювання як онкохвора. У визначений законом строк для прийняття спадщини через загострення хвороби лікувалась у м. Первомайськ Миколаївської області. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши, що заперечень по справі не має. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити за слідуючими підставами. Відповідно до ч .3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 16.01.2013 року померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,97 га , розташованої на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про смерть ( а.с.- 5 ) та державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 092297 (а.с.- 8 ) Як видно з заповіту [PERSON], посвідченого Бобрицькою сільською радою Любашівського району Одеської області, спадкодавиця заповіла вказану земельну ділянку позивачці. ( а.с. -7 ) Як пояснила в судовому засіданні позивачка в якості свідка, вона є інвалідом другої групи загального захворювання як онкохвора. У визначений законом строк для прийняття спадщини через загострення хвороби лікувалась у м. Первомайськ Миколаївської області. Дане пояснення узгоджується з довідкою до акта огляду МСЕК серії МСЕ -06 №000531, з якої видно , що позивачці встановлена безстроково друга група інвалідності загального захворювання ( а.с.- 6 ) За таких обставин суд вважає, що причина пропущення зазначеного строку є істотною, тому належить визначити позивачці додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

30.09.2015 року позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 09.03.2013 року та мешкали однією родиною до вересня 2014 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Питання про стягнення аліментів не вирішено. Спірне майно відсутнє. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стало те, що відповідач неодноразово спричиняв фізичне та психологічне насильство по відношенню позивачки, зловживає спиртними напоями, втрачено почуття любові, поваги та взаєморозуміння, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, але просять суд розглянути справу без їх участі, на позові наполягають. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час слухання справи, що підтверджується розпискою про вручення йому судової повістки, заперечень проти позову не надав, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідача. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка втратила до відповідача почуття любові, поваги та взаєморозуміння, тривалий час не мешкають з відповідачем однією родиною, відповідач у судове засідання не з'явився, не заперечує проти розірвання шлюбу, не бажає зберегти родину, що робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

30.09.2015 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 27.04.2007 р. вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, у розмірі ? частини усіх його щомісячних прибутків, з дня подачі позову до повноліття сина, але не менше 30% прожиткового мінімум для дітей відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомо, був повідомлений належним чином про день та час слухання справи. Тому суд визнав можливим розгляд справи без участі відповідача на підставі наявних матеріалів згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, тобто заочно. Судом встановлено, що сторони з 27.04.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, зареєстрованим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №229 від 27.04.2007 р. Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 03.10.2011 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження дитини, виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №834, який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання позивачки. На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню у повному обсязі, починаючи з 30.09.2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

30.09.2015 р. позивач звернувся до суду з цим позовом. В позові зазначено, 09.09.2008 року між ВАТ «[PERSON] [PERSON]» правонаступником всіх прав та обовязків якого є АТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/4081/82/40475 за яким кредитор надав Позичальнику кредит в розмірі 10000,00 грн доларів США до 11.09.2018 р. під 14,35% річних. Кредитні кошти надано Позичальнику у відповідності до умов Кредитного договору, що підтверджується заяво на видачу готівки та випискою по рахунку. 12.09.2008 р. виконання боргових зобовязань за Кредитним договором забезпечено порукою Договір поруки № 014/4081/82/40475 укладений з [PERSON] за яким Поручитель зобовязався відповідати солідарно з Позичальником по його борговим зобовязанням, що виникатимуть з Кредитного договору. Відповідачі станом на 26.08.2015 року мають заборгованість по Кредитному договору становить 7 087,96 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 160 353,84 грн.. На даний час кредитна заборгованість відповідачами не погашена, тому просить стягнути з відповідачів таку. Представник позивача на розгляд справи не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги визнав повністю, та повідомив, що відповідачка [PERSON] померла 28.04.2010 р., про що предявив свідоцтво про смерть. Оцінивши вищевстановлене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що 09.09.2008 року між ВАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 014/4081/82/40475, за яким відповідачу надано кредит в розмірі 10000,00 доларів США до 11.09.2018 року під 14,35 % річних. Відповідно дост. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до довідки розрахунку заборгованості [PERSON] по кредитному договору № 014/4081/82/40475 заборгованість складає в сумі 7087,96 грн., що в еквіваленті до курсу НБУ становить 160353,84 грн.. Перевіривши, що визнання позову відповідачкою не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 526, 610, 612, 623, 625 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задоволення позову. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідачки на користь ПАТ «[PERSON] [PERSON]», відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved