Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

31.10.2016 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Із позову вбачається, що 14.02.2014 року позивач в особі ФОП [PERSON], який діяв на підставі довіреності, та відповідач [PERSON] уклали договір № 120888005 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання: Коптильня КП-Г-5 (з гідрозатворів). Згідно п.1.1 Договору клієнт [PERSON] бере участь в системі LeaseIT зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від Постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним клієнтом Пакетом фінансування LeaseIT, а оператор LeaseIT зобов'язується на підставі договору забезпечити передачу клієнту ІТ-обладнання (ІТ-обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів, тощо) обраним клієнтом Постачальником та надання клієнту послуг, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених Пакетом LeaseIT. Відповідно до п. 1.2 Договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається Правилами отримання обладнання інших товарів та послуг в системі LeaseIT, які є невід'ємною частиною цього договору. Правила затверджені та введені в дію наказом Генерального директора ЗАТ «Лізинг ІТ» від 01.02.2006 року. Правила офіційно опубліковані на сайті http://www.leaseit.ua/corp/activities/online-programs.html і є незмінним з 01.02.2006 року, застосовуються до всіх договорів про отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT. Правила є доступними для всіх клієнтів на вказаному сайті. Відповідно до п. 9.7 Договору відповідач [PERSON] підтвердив, що з Правилами ознайомлений, зміст правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. На підставі п.2.2. Договору, а також п. 4.9 Правил, позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання свідчить Акт приймання-передачі майна № 120888005 від 14.02.2014 року. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 2820 грн. Згідно п. 2.1 договору умови, за якими ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються клієнту, визначаються Пакетом LeaseIT. Відповідачем обрано Пакет LeaseIT Двадцятка. Умовами пакету LeaseIT є: платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів): 5%; вид договору - фінансовий лізинг; кількість місячних лізингових платежів (крім першого) - 19; розмір місячних платежів - щомісяця рівними частина; перехід права власності - виплата повної вартості обладнання. Також п. 6.2 Правил визначено, що строк, протягом якого клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LeaseIT строку. Відповідач зобов'язався сплачувати платежі у загальній сумі 2820 грн. в такому порядку: перший платіж у розмірі 5% від загальної суми платежів; 19 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця. Таким чином, у відповідача перед позивачем виникли зобов'язання щодо сплати орендних платежів. Отже, позивач у повному обсязі виконав свої договірні зобов'язання щодо надання обладнання відповідачу згідно договору у відповідні строки та належної комплектації, але відповідач не виконав своїх грошових зобов'язань за договором, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу. В результаті розрахунку заборгованість відповідача станом на день подання цієї заяви не погашена і становить 23907,77 грн., що складається з: 2679 грн. - компенсація вартості наданого обладнання; 19959,88 грн. - плата за прострочення щомісячних платежів, 1130,41 грн. - суми сукупного індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 138,48 грн. Добровільно сплачувати заборгованість в порушення договірних зобов'язань [PERSON] не погоджується. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за невиконання договірних зобов'язань у розмірі 23907,77 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, повістками. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.02.2014 року між ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» в особі ФОП [PERSON], який діяв на підставі довіреності №13061405 від 14.06.2013 року) та [PERSON] було укладено Договір № 120888005 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання: Коптильня КП-Г-5 (з гідрозатворів). Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 2820 грн. (а.с.18-19) Згідно п.1.1 Договору клієнт [PERSON] бере участь в системі LeaseIT зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від Постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним клієнтом Пакетом фінансування LeaseIT, а оператор LeaseIT зобов'язується на підставі договору забезпечити передачу клієнту ІТ-обладнання (ІТ-обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів, тощо) обраним клієнтом Постачальником та надання клієнту послуг, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених Пакетом LeaseIT. Згідно п. 2.1 договору умови, за якими ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються клієнту, визначаються Пакетом LeaseIT. Відповідачем обрано Пакет LeaseIT Двадцятка. Умовами пакету LeaseIT є: платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів): 5%; вид договору - фінансовий лізинг; кількість місячних лізингових платежів (крім першого) - 19; розмір місячних платежів - щомісяця рівними частина; перехід права власності - виплата повної вартості обладнання. Відповідно до п. 6.2 Правил визначено, що строк, протягом якого клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LeaseIT строку. Правила затверджені та введені в дію наказом Генерального директора ЗАТ «Лізинг ІТ» від 01.02.2006 року.(а.с.20-31,32). Як вбачається із копії витягу з Протоколу №65 від 16.12.2011 року Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» змінило найменування на Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій». (а.с.39) Відповідно до п.8.2 Договору у разі прострочення сплати платежів, клієнт сплачує плату за прострочення платежів в порядку та розмірах, визначених Правилами. Позивач свої зобов'язання виконав у повному обсязі, про що свідчить копія Акту приймання-передачі № 120888005 від 14.02.2014 року. (а.с.33) Відповідач свої зобов'язання за договором не виконав належним чином, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість в сумі 23907,77 грн., що складається з: 2679 грн. - компенсація вартості наданого обладнання; 19959,88 грн. - плата за прострочення щомісячних платежів, 1130,41 грн. - суми сукупного індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 138,48 грн. (а.с.4,5,34) Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. На основі викладеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 23907,77 грн. за невиконання договірних зобов'язань. Частиною 2 ст. 82 ЦПК України передбачено, що коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення судового рішення, витрати стягуються за судовим рішенням у справі. Частиною ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Частиною ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки при подачі позовної заяви позивачем не було сплачено судовий збір, ухвалою суду сплата судового збору відстрочена до ухвалення рішення, рішення ухвалено на користь позивача, тому суд вирішує питання про стягнення з відповідача на користь держави судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved