Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

3 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 28 липня 2007 року позичила відповідачу кошти в сумі 12 000 доларів США для придбання автомобіля. 1 квітня 2014 року позивачка звернулася із вимогою до [PERSON] щодо повернення коштів, але в добровільному порядку він їх не повернув, з огляду на що просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повному обсязі, крім цього [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що у зв'язку із втратою оригіналу розписки, розписку подану до суду оформила в квітні 2014 року, про що не зазначила в позові. Відповідач та його представник в судовому засіданні не заперечили, щодо задоволення позову. Представник третьої особи проти позову заперечив, зазначив, що у зв'язку розглядом судом цивільної справи про поділ майна між колишнім подружжям [PERSON] виник цей спір, насправді коштів у 2007 році для придбання автомобіля від [PERSON] ніхто не отримував. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 28 липня 2007 року позичив у [PERSON] кошти в сумі 12 000 доларів США, що підтверджується відповідною розпискою, датованою 28 липня 2007 року та показаннями свідка [PERSON] Позику на вимогу [PERSON] [PERSON] не повернув, що в судовому засіданні визнали сторони. За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Відповідно до ст.1046 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору може бути представлена розписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. ч.1 ст1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом враховується та обставина, що розписка від 28 липня 2007 року, якою було засвідчено факт передачі коштів в цей день, була написана [PERSON] в квітні 2014 року, про що вона зазначила в судовому засіданні та що, в судовому засіданні не заперечив і відповідач [PERSON], факт передачі коштів 28 липня 2007 року сторони також визнали, таким чином, суд вважає, що договір позики був укладений, а зобов'язання до цього часу відповідачем виконані не були, тому суму позики в розмірі 12 000 доларів США, слід стягнути з [PERSON] Судові витрати по справі складаються із судового збору та становлять 1432 грн., які відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved