Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

8 червня 2017 року позивач звернувся до суду з названим позовом до відповідачки з вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.02.1999 р. Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 15, в обґрунтування якого зазначив, що спільне проживання не склалося через різні характери та погляди на життя, що поступово призвело до взаємної відчуженості. Фактично шлюбні відносини між ними припинились 9 років тому назад. З того часу вони спільно не проживають. Матеріальну допомогу на утримання спільної дитини він буде надавати добровільно. На адресу зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання відповідачки була надіслана судова повістка, яка повернута до суду за закінченням терміну зберігання, що може свідчити про її відсутність за цим місцем проживання. У такому випадку згідно правил частини 5 статті 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручено належним чином. За наявності умов, передбачених статтею 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів. В судовому засіданні позивач позов підтримав і просив розірвати шлюб, пославшись на те, що вони з відповідачкою спільно не проживають 9 років і у кожного з них фактично утворилися нові сім'ї. З матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 1 листопада 2016 року, [PERSON], який народився [INFO] року в с. Красна Гута Ріпкинського району Чернігівської області, громадянство України і [PERSON], яка народилася [INFO] року в с. Юрківка Тульчинського району Вінницької області, громадянство України, зареєстрували шлюб 20 лютого 1999 року згідно актового запису № 15. Після державної реєстрації шлюбу дружина змінила своє прізвище на «[PERSON]». Місце державної реєстрації: Славутицький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 6). Подружжя має дитину, - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд бере до уваги, що повідомлені позивачем обставини свідчать про припинення між подружжям відносин, притаманних сімейним і неможливість збереження шлюбу. За таких обставин подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що мають істотне значення. Виходячи з цього, суд погоджується з необхідністю розірвання шлюбу. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати на суму 640 гривень, підтверджені відповідною квитанцією.

Outcome: approved