Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

30.01.18р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа Галицька районна адміністрація ЛМР про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO] та просила призначити її опікуном дитини. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що вона є бабцею [PERSON] та проживає разом з ним, своїм чоловіком і сином за адресою: м. Львів, вул. Староєврейська 26/8. Мати дитини, дочка позивачки, [PERSON] померла 17.07.12р., після чого вона повністю перейняла на себе обовязки по його вихованню. [PERSON] протягом тривалого часу проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Увесь цей час вона створила належні умови виховання онука, утримує його, купляє одяг та інші речі, необхідні для нормального розвитку дитини, забезпечує його навчанням. Батько дитини [PERSON] нехтує своїми обовязками щодо виховання сина, уже тривалий час не спілкується з ним, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі і взагалі не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина. Зазначені факти позивач розцінює, як ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків, тому просить позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина, а також призначити її опікуном дитини. Окрім того зазначає, що органом опіки та піклування Галицької Районної адміністрації надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій також вказав, що позов визнає та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON]. Представник 3-ї особи - Галицької районної адміністрації Львівської міської ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково в частині позбавлення відповідача батьківських прав. Просить при винесенні рішення врахувати висновок органу опіки та піклування від 31.03.14р. № 31-771 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Щодо вимоги про визнання позивача опікуном дитини, то таку представник вважає безпідставною. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає та зареєстрована разом із чоловіком [PERSON], сином [PERSON] та онуком [PERSON] за адресою м. Львів, вул. Староєврейська 26/8, що вбачається із довідки з місця проживання про склад сімї ЛКП «Старий Львів» від 17.01.18р. 16.02.2008 року був укладений шлюб між дочкою позивача [PERSON] та відповідачем [PERSON], що стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим міським відділом РАЦСу Львівського міського управління юстиції від 16 02.2008 року Серія 1- СГ № 064919. Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO], про що зазначено у свідоцтві про народження від 01.08.2008 року Серія 1-СГ №165038. Як вбачається зі свідоцтва про смерть від 17.08.2012 року Серія 1-СГ №290863, 17.07.2012 року померла мати дитини [PERSON]. Після її смерті вихованням малолітнього [PERSON] займається бабуся [PERSON], яка створила належні умови для його життя, нормального розвитку навчання та виховання. В ході розгляду справи зясовано, що відповідач [PERSON] не проживає з позивачем та дитиною тривалий час, не спілкується з сином, не цікавиться його розвитком, станом здоров'я. Даний факт не заперечувався відповідачем, який подав заяву про визнання позову. А згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно висновку Галицької районної адміністрації ЛМР від 31 квітня 2014 року № 31-771, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], 17.07.2008року народження, оскільки він не виконує обов'язків, покладених на нього чинним законодавством, як батька дитини. Згідно ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Відповідно до абзацу 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно характеристики, виданою Дошкільним навчальним закладом №45 м. Львова, [PERSON] відвідує даний заклад з двох років. Хлопчик швидко адаптувався до умов та режиму установи. Дитина психологічно та фізично розвинена, комунікабельна, активна, відповідно до свого віку. За час виховання дитини у даному дошкільному закладі, батько [PERSON] жодного разу не відвідував сина. Вихованням та навчанням останнього займається дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON]. Відповідно до довідки, виданою комунальною 1-ю міською поліклінікою м. Львова від 25.02.2014 року, малолітній [PERSON] спостерігається у 1-й міській поліклініці м. Львова з народження. За дитиною доглядає бабуся. Батько жодного разу не приходив у поліклініку. Таким чином, суд приходить до висновку, що у процесі розгляду справи судом здобуто достатньо доказів ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов'язків, що дає підстави до задоволення позову в частині вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно свого сина. Що стосується вимоги про призначення позивача [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON], суд вважає, що в задоволенні такої слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст. 63 Цивільного Кодексу України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Отже в даному випадку, після позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина, саме орган опіки та піклування повинен звертатися до суду з відповідним поданням про призначення опікуна малолітньої дитини. В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] судові витрати у розмірі 704 грн.

Outcome: partial