Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

29.08.2017 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути із [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 гривень щомісячно на кожну дитину з урахуванням індексації, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, з моменту звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є опікуном малолітніх дітей, які проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач являється особою працездатного віку, тому має можливість сплачувати аліменти. Відповідач матеріальної допомоги не надає, що і стало підставою звернення до суду. Сторонив судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення судового засідання суду не подавали. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечує щодо заочного розгляду справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл.11 розділу ІІІ ЦПК України на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON]є матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП № 120364, виданим 06.05.2003 виконкомом Іршанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, свідоцтвом про народження серії І-ТП № 024228, виданим 24.03.2006 виконкомом Іршанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області (а.с.3,4). Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 31.03.2017 [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Малолітні діти проживають разом зі своєю тіткою [PERSON], яка є їх опікуном, що підтверджується розпорядженням голови Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області № 378 від 06.06.2017 (а.с. 7-8). Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того, ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи викладене, суд, при вирішенні позовних вимог по суті і визначенні розміру аліментів з врахуванням вищенаведених обставин, враховуючи\~стан здоров'я дітей, їх вік, здатність матері до праці, відсутність даних про наявність у неї інших дійсних аліментних зобов'язань, з урахуванням матеріального стану сторін по справі, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. на кожну дитину, оскільки саме такий розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного обов'язку батьків утримувати дітей зможе забезпечити належні умови утримання та проживання дітей та не буде порушувати права відповідача. Одночасно, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них; а також положення\~ст. 185 СК України\~щодо обов'язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 29.08.2017 року. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved