Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

30.07.2019 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до довідки Могилів-Подільського житлово-будівельного кооперативу «Первомайський» № 39 від 03.11.1992 позивачу на праві особистої власності належить квартира [ADDRESS] . Крім позивача у будинку зареєстрована онука позивача [PERSON] . Однак за вказаною адресою відповідач [PERSON] з вересня 2004 року не проживає, участі у веденні спільного домашнього господарства не приймає, необхідні комунальні платежі не здійснює, фактичне місце проживання відповідача позивачу не відомо. В добровільному порядку відповідач знятися з реєстрації не бажає, що перешкоджає позивачу оформити субсидію та взагалі розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.Позивач вважає, що реєстрація відповідача у належній їй квартирі порушує її право власності, гарантоване їй ст. 41 Конституції України. За таких підстав, з урахуванням положень ст.ст. 319 ч. 1, 321 ч. 1, 391, 405 ЦК України, [PERSON] просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31.07.2019 позовна заява залишена без руху. Ухвалою суду від 27.08.2019 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено розгляд справи по суті. 18.10.2019 у судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві, просила позов задовольнити повністю. Відповідач, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У судове засідання відповідач не з`явилась без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась, що відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Суд встановив, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Вказане підтверджується копією довідки Могилів-Подільського житлово-будівельного кооперативу «Первомайський» № 39 від 03.11.1992 (а.с. 8). Відповідно до довідки управління містобудування та архітектури Могилів-Подільської міської ради Вінницької області № 07-04/133 від 16.08.2019 рішенням виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради від 25.12.1997 затверджено перелік змін назв вулиць та нумерації будинків, а тому [ADDRESS] . Згідно довідки відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради № 3603 від 25.07.2019 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10), яка є онукою позивача, про що зазначила [PERSON] у своїй заяві від 18.10.2019. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Отже, як вказує і позивач в позові, відповідач набула право користування належній позивачу квартирою як член її сім`ї. Підстави втрати права користування житлом членами сім`ї власника житла визначені ст. 405 ЦК України. Так, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з довідкою Житлово-будівельного кооперативу № 8 «Первомайський» №8 від 30.07.2019 [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але з вересня 2004 року не проживає (а.с. 9). Судом також не встановлена наявність іншої домовленості між сторонами щодо користування відповідачем житлом, що належить позивачу. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Зважаючи, на те, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , а відповідач [PERSON] , яка набула право користування вказаною квартирою як член сім`ї позивача, відсутня без поважних причин понад один рік, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Що стосується вимоги позивача про примусове зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] , суд зазначає наступне. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання такої особи відповідним органом у порядку, встановленому законом, а тому така позовна вимога позивача задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial