overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

30 квітня 2015 року позивач звернулася до Володарського районного суду Київської області з названим позовом в якому вказала, що з 17 грудня 2008 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у її вихованні. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], щомісяця, в розмірі 500 гривень, з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся двічі належним чином. Заперечень щодо позову до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. По справі встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Позивач зазначила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у її вихованні, чим [PERSON] ухиляється від своїх обов'язків по утриманню та вихованню доньки [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від цього обов'язку кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Ст. 183 Сімейного Кодексу України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

30 квітня 2015 року позивач звернулася до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 05 червня 2015 року ухвалою судді сторонам було надано строк для примирення шість місяців. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 16 березня 2013 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися через несхожість характерів та різні погляди на життя. Між ними було втрачено взаєморозуміння, стали виникати непорозуміння і сварки. З лютого 2015 року вони проживають окремо. З цього періоду сімейні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть. Примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.1-2). Позивач в судовому засіданні просила суд задовольнити позов і розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд задовольнити позов. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши доводи, викладені позивачем, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 16 березня 2013 року позивач [PERSON] (до шлюбу Данілова) та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу від 16 березня 2013 року, актовий запис 64 (а.с.7). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

30 квітня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем з 2007 року перебували у цивільному шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. На даний момент шлюбні відносини з відповідачем припинені, дитина проживає разом з нею, знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати їй допомогу на утримання дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Позивачка, вважає, що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення донькою повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву в якій просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку до досягнення донькою повноліття. Також просила суд слухати справу за її відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку до досягнення донькою повноліття, визнав повністю, заперечень не мав. Просив суд слухати справу за його відсутності. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого повторно Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON], народилась [INFO], актовий запис № 640. В графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON], та мати - [PERSON]. Як вбачається з довідки з місця проживання № 243 виданої КСН «Дружба» від 21 квітня 2015 року, [PERSON], проживає за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Зокрема, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок, що відповідає вимогам ст. 88 ч. 3 ЦПК України. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

30 квітня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що з 11 жовтня 2008 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу [INFO] у позивачки з відповідачем народився син [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач добровільно надавати допомогу на утримання синів відмовляється. Коштів позивачки на належне утримання дітей не вистачає. [PERSON] має задовільний стан здоров'я, на його утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків немає, працює неофіційно, від чого має дохід в розмірі 3-4 тис. грн. на місяць, тобто він має можливість забезпечувати дітей. Тому, посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач до суду повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 11 жовтня 2008 року був зареєстрований шлюб (а.с. 3) Від шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON], а [INFO] народився син [PERSON]. Відповідач є батьком дітей, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а. с. 4, 5). Шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Діти проживають разом з позивачкою (а.с. 6) та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач на даний час офіційно не працює, але він має задовільний стан здоров'я, інших дітей чи непрацездатних батьків на його утриманні немає. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-182, 184 Сімейного Кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач ніяким чином не заперечив проти задоволення позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

30 квітня 2015 року позивачка звернулася до суду до відповідача [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 18 квітня 2008 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської областіза актовим записом № 58. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сімї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Спору про місце проживання дитини та майнового спору між ними немає. Позивач в судове засідання не зявився по заяві про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідачка в судове засідання також не зявилася по заяві про розгляд справи в її відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягаєзадоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 квітня 2008 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської областіза актовим записом № 58 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сімя фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спору про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, в звязку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

30 квітня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26.09.2003 року, від якого вони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач допомоги на утримання доньки не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісяця та до її повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітків (доходу) відповідача щомісяця. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

30 квітня 2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому збільшивши позовні вимоги, просив стягнути за борговою розпискою від 16.08.2012 грошові кошти у сумі 16000 грн. основного боргу та проценти у сумі 5 373,47 грн., а всього 21 373 грн. 47 коп. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, у поданій письмовій заявіостанній дав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності. Відповідач до суду також не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим за згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16 серпня 2012року [PERSON]взяв у [PERSON].в борг16 000 грн. терміном на 2 місяці, про що склав письмову розписку. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав (а.с. 9). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України,позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідача, враховуючи також і те, що останній не надав будь-яких доказів на його спростування. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягають стягненнюсума боргу у розмірі 16 000 грн., проценти в сумі 5 373,47 грн., а всього 21 373 грн. 47 коп. Також, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн. та витрати в сумі 278,40 грн.,пов'язані з публікацією оголошення у пресі. К еруючись ст.ст. 10,11,60, 88, 209, 212 - 215, 224 - 226, 228, 292, 294ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

30 квітня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 03 серпня 2017 року у виконавчому комітеті Чорнотисівської сільської ради Виноградівського районного Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем - [PERSON] , про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №6. Від даного шлюбу народилась одна дитина: дочка [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак надали письмову заяву, якій позовні вимоги підтримали, обставини справи підтвердили. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечували. В судове засідання відповідач не з`явився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав. Справу просив розглядати за його відсутності. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 03 серпня 2017 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане у виконавчому комітеті Чорнотисівської сільської ради Виноградівського районного Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №6 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишається з матір`ю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

30 квітня 2020 року позивач [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , про розірвання шлюбу. Мотивує свої вимоги тим, що вони з відповідачем 31 серпня 2019 року зареєстрували шлюб, актовий запис за № 124. Фактично шлюбні відносини припинено з лютого 2020 року і одночасно припинено сумісне ведення господарства. Родина розпалася через відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судове засіданні позивачка [PERSON] не з`явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, на позовних вимогах наполягає з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. З огляду на таке, суд, вважає за можливе відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін, без фіксації судового процесу, на підставі наявних у суду доказів. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved