Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

30 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнення з них аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що виконавчим комітетом Липецької сільської ради Харківського району Харківської області, як органом опіки та піклування, було встановлено факти ухилення від виконання батьківських обов'язків з боку [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], 2012 року народження, батьки якої не мають постійного місця проживання, неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, зловживають алкогольними напоями, ведуть асоціальний спосіб життя, дитина залишена без догляду дорослих, занедбана, брудна, батьки не піклуються про неї, своїх батьківських обов'язків, зокрема, обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття не виконують, дівчинка також вживає алкогольні напої, курить та жебракує, психологічно та соціально занедбана, перебуває на обліку дітей, які потрапили в складні життєві обставини служби у справах дітей Харківської районної адміністрації. [PERSON] та [PERSON] в 2010 році були позбавлені батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Визначення соціального-правового статусу і призначення законного представника дитини сприятиме захисту їх прав та законних інтересів, надасть можливість користуватися пільгами, передбаченими законодавством України, у зв'язку з чим прийнято рішення про звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2018 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, призначено проведення судового засідання на 15 січня 2019 року об 11 год. 30 хв. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 квітня 2019 року підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду на 15 квітня 2019 року о 12 год. 20 хв. Представником позивача Вахулою В.І. подано до суду заяву про слухання справи за відсутності представника ради, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином, відзиву на позов не подавали, тож справа розглядається за її відсутності. Представником третьої особи Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області - Чопорової В.В. подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 03 квітня 2019 року. Інших заяв та клопотань від учасників судового розгляду до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. [INFO] народилася [PERSON], її батьками зазначені - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується актовим записом про народження від 27 лютого 2012 року. [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та знята з реєстрації 21 лютого 2012 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 04.05.2018. Відповідно до повідомлення Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Комісією у складі уповноваженого з прав дитини Липецької сільської ради, члена громадської комісії та депутата, 18.05.2018 було обстежено житлові умови [PERSON] за адресою: [ADDRESS], про що складено акт обстеження сім'ї, яким встановлено, що за вказаною адресою мешкають [PERSON], її донька [PERSON] та співмешканець [PERSON], це двокімнатний будинок з пічним опаленням, без водопостачання, електропостачання припинено в 2017 році у зв'язку з наявністю заборгованості, житлове приміщення обставлено старими меблями та залізним ліжком, в окремій кімнаті знаходяться мати та дитина, кімната та вікна брудні, є неприємний запах, друга кімната захаращена речами, брудним та випраним одягом, санітарний стан приміщення незадовільний. [PERSON] має схильність до вживання алкогольних напоїв та табакопаління, дитина знаходиться без контролю, з грудня 2017 року сім'я знаходиться під соціальним супроводом Харківського районного центру соціальних служб для сім'ї. Комісією у складі уповноваженого з прав дитини Липецької сільської ради, соціального фахівця, спеціаліста ССД ХРДА та інспектора ЮП Липецького ВП, 25.07.2018 було обстежено житлові умови [PERSON] за адресою: [ADDRESS], про що складено акт обстеження сім'ї, яким встановлено, що за вказаною адресою мешкають [PERSON], її донька [PERSON] та співмешканець [PERSON], його мати - власник будинку [PERSON]. Дитина та мати займають окрему кімнату, в якій розміщено ліжко для бабусі, дитина та мати сплять на матраці на підлозі без постільної білизни, кімната, підлога, стіл, посуд брудні, речі розкидані, сморід, рештки їжі усюди, умови проживання незадовільні. Комісією у складі заступника голови Липецької сільської ради, секретаря та члена громадської комісії, 21.08.2018 було обстежено житлові умови [PERSON] за адресою: [ADDRESS], про що складено акт обстеження сім'ї, яким встановлено, що за вказаною адресою мешкають [PERSON], її донька [PERSON] та співмешканець [PERSON], його мати - власник будинку [PERSON]. Дитина та мати займають окрему кімнату, в якій розміщено ліжко для бабусі, дитина та мати сплять на матраці на підлозі без постільної білизни, кімната, підлога, стіл, посуд брудні, речі розкидані, сморід, рештки їжі усюди, водопостачання відсутнє, умови проживання незадовільні. На підставі наказу служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 22.11.2017 № 82-СЖО [PERSON], [INFO] перебуває на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27.09.2010 [PERSON] та [PERSON] були позбавлені батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Згідно інформації Липецької сільської ради Харківського району Харківської області від 28.08.2018 [PERSON] фактично мешкає за адресою: [ADDRESS], розлучена, не працює, має доньку [PERSON], 2012 року народження, неодноразово заслуховувалась на засідання громадської комісії у справах дітей Липецької сільської ради щодо неналежного виконання батьківських обов'язків, з боку сусідів надходили скарги щодо асоціального способу життя та бездоглядності дитини, зловживає спиртними напоями, недотримується санітарних та гігієнічних норм в догляді за дитиною, дитина схильна до бродяжництва та жебракування. [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS], розлучений, на засіданнях адмінкомісії не розглядався, зауважень з боку сусідів та депутата сільської ради немає, заяв і скарг не надходило, взаємовідносин з [PERSON] немає. Відповідно до витягу з протоколу засідання громадської комісії № 09 від 17.08.2018 Липецької сільської ради Харківського району Харківської області [PERSON] не доглядає за дитиною, малолітню [PERSON] знайшли на вулиці Вищневій без догляду дорослих, занедбану та брудну, не дотримується санітарних та гігієнічних норм, вживає спиртні напої, умови проживання [PERSON] незадовільні, дитина фізично не розвинена, [PERSON] відмовилась від влаштування дитини до Зеленогайського ДНВК, [PERSON] зобов'язано зробити у помешканні генеральне прибирання, створити місце для сну, ігор своєї доньки до 21.08.2018. 30 серпня 2018 року Липецькою сільською радою Харківського району Харківської області прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що спосіб життя матері призводить до бездоглядності та порушення прав доньки. Встановлено факти ухилення від виконання батьківських обов'язків з боку [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], 2012 року народження, батьки якої не мають постійного місця проживання, неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, зловживають алкогольними напоями, ведуть асоціальний спосіб життя, дитина залишена без догляду дорослих, занедбана, брудна, батьки не піклуються про неї, своїх батьківських обов'язків, зокрема, обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття не виконують, дівчинка також вживає алкогольні напої, курить та жебракує, психологічно та соціально занедбана, перебуває на обліку дітей, які потрапили в складні життєві обставини служби у справах дітей Харківської районної адміністрації. Актом депутата Липецької сільської ради Харківського району Харківської області Рєзнік Т.В. від 12.04.2019 обстежено житло за адресою: [ADDRESS], та встановлено, що приміщення згідно по господарської книги № 1 зареєстроване за [PERSON], який там і зареєстрований, [PERSON] проживала без реєстрації, приміщення знаходяться у занедбаному стані, у зв'язку з тим, що вони тривалий час не використовувались. Висновком Харківської районної державної адміністрації Харківської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 03 квітня 2019 року № 01-22/795 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 31.10.1997 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18.04.2013. [PERSON] знята з реєстрації місця проживання та періодично змінює фактичне місце мешкання, в липні-серпні проживала за адресою: [ADDRESS], [PERSON] з нею відносин не підтримує приблизно 16 років. Досліджено було характеризуючи матеріали на [PERSON] та обстеження її житлових умов, та встановлено, що умови проживання не відповідають санітарним та гігієнічним нормам, вона характеризується негативним ставленням до дитини, зловживає спиртними напоями, вихованням доньки [PERSON] не займається, не цікавиться її станом здоров'я та розвитком, не опікується дитиною, не створює для неї необхідні умови для проживання, фізичного та психологічного розвитку, дитина залишена без догляду дорослих, занедбана, брудна, батьки не піклуються про неї, своїх батьківських обов'язків, зокрема, обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття не виконують, дівчинка також вживає алкогольні напої, курить та жебракує, психологічно та соціально занедбана, перебуває на обліку дітей, які потрапили в складні життєві обставини служби у справах дітей Харківської районної адміністрації. Батько дитини також не цікавиться життям та здоров'ям доньки, матеріальної допомоги на її утримання не надає, дитину не відвідує та не спілкується з нею. Отже вирішено, що доцільно буде позбавити батьківських прав. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом ст.ст. 9, 18, 27 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, як принциповим положенням визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8, ст. 11, ст. 12, ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Отже, одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. В пункті 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно роз'яснень, які містяться в абз. 2 п. 18 приведеної вище постанови Пленуму, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов'язків. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, у п. 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» (від 07.12.2006 року), суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йохансен проти Норвегії» від 07 серпня 1996 року, п. 78.) Практика Європейського суду з прав людини встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об'єднання сім'ї. (рішення у справах «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року та «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року). Підсумовуючи викладене вище, суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно зі ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст. ст. 76, 77, 78-79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення по справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Таку поведінку відповідачів, які ухиляються від виконання своїх обов'язків, а саме: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються в достатньому обсязі з дитиною, не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, не забезпечують доньку матеріально, що достовірно підтверджено зібраними у справі доказами, суд розцінює, як винне ухилення від виховання дитини, свідоме нехтування ними своїми обов'язками, тож суд дійшов висновку, що необхідно позбавити [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та стягнути з них аліменти на утримання дитини у розмірі по 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, відповідно з кожного, починаючи стягувати від дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved