Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

4 серпня 2015 года [PERSON] звернулась в суд з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON], третя особа Макіївський міський центр зайнятості населення, про розірвання трудового договору. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що з 25 січня 2005 року перебувала у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем [PERSON], що підтверджується трудовим договором, зареєстрованим 27 січня 2005 року у Макіївському міському центрі зайнятості населення. З 7 липня 2006 року по 1 вересня 2006 року та з 23 листопада 2006 року по 30 березня 2007 року вона знаходилась на лікарняному у звязку з вагітністю та пологами. 25 січня 2007 року вона народила дочку, [PERSON]. Після народження дитини вона звернулась до відповідача з вимогою надати їй копію наказу про надання відпустки по догляду за дитиною до 3-х років, однак він у усній формі відмовив у прийомі цієї заяви, а також повідомив, що звільнив її, та відмовив у видачі трудової книжки, у звязку з чим вона вимушена була її поновити. 22 травня 2008 року вона була прийнята за конкурсом на посаду державного податкового інспектора Совєтського відділення Макіївської ОДПІ, а 12 червня 2015 року звільнена з посади старшого державного ревізора-інспектора відділу доходів і зборів з фізичних осіб Центрально-Міського відділення Макіївської ОДПІ відповідно до п.1ст.36 КЗпП України за угодою сторін . Наприкінці липня 2015 року вона звернулась в Центр зайнятості населення м.Курахове для постановки на облік непрацездатності та отримання відомостей про наявність місць працевлаштування, де їй повідомили про наявність трудового договору із відповідачем, який до теперішнього часу не розірваний. У звязку з викладеними обставинами просила розірвати безстроковий трудовий договір, укладений 25 січня 2005 року між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - Макіївського міського центру зайнятості населення, в судове засідання не явився, про причини неявки суд не повідомив, що не є перешкодою для розгляду справи за його відсутності. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 25 січня 2005 року перебувала у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем [PERSON], працюючи в якості продавця, що підтверджується трудовим договором, зареєстрованим 27 січня 2005 року у Макіївському міському центрі зайнятості населення (а.с.11). Відповідно до вимог ч.3ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Макіївка Донецької області від 11 грудня 2007 року встановлено і не потребує доказуванню, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем [PERSON] з 25 січня 2005 року по 29 березня 2007 року. За цей час утворилась заборгованість по заробітній платі за період з 25 січня 2005 року по 6 липня 2006 року в розмірі 6089грн.99коп., що підтверджено індивідуальною відомістю про застраховану особу, надану управлінням Пенсійного фонду України в Червоногвардійському районі м.Макіївки, і ця заборгованість була стягнута з відповідача на користь [PERSON] Крім того, з відповідача на користь позивачки [PERSON] була стягнута допомога з тимчасової непрацездатності в загальній сумі 2184грн.84коп. за період знаходження на лікарняному у звязку з до пологовою та після пологовою відпусткою з 7 липня 2006 року по 1 вересня 2006 року та з 23 листопада 2006 року по 28 березня 2007 року (а.с.9-10). У відповідності до вимог частини першої статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Пунктом 2.26. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 з подальшими змінами (в подальшому Інструкція) передбачено, що днем звільнення вважається останній день роботи. Суд вважає, що днем звільнення [PERSON] є останній день її роботи, яким є перший день після закінчення лікарняного, тобто 29 березня 2007 року. Тому, відповідач був зобовязаний в день звільнення, тобто 29 березня 2007 року, як це передбачено статтею 47 КЗпП України, видати позивачу належно оформлену трудову книжку и провести з ним розрахунок (ст.116 КЗпП України). Відповідач всупереч вказаним вимогам закону не звільнив позивача з роботи відповідно до поданої заяви про звільнення за власним бажанням, належно оформлену трудову книжку [PERSON] не видав, у звязку з чим слід розірвати на підставі ч.1ст.38 КЗпП України за власним бажанням з 29 березня 2007 року безстроковий трудовий договір, укладений 25 січня 2005 року між позивачкою та відповідачем, зареєстрований 27 січня 2005 року за №9434 в Макіївському міському центрі зайнятості населення. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає за необхідне згідно з вимогами ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 487грн.20коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved