Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

4 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, посилаючись на те, що на підставі виконавчого листа виданого Хмельницьким міськрайонним судом від 27 квітня 2006 року з відповідача стягувалися аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 15 березня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, внаслідок чого його заборгованість по аліментам становить 94 394 грн 38 коп. станом на 1 квітня 2019 року. У позивача відповідно до ч.1 ст.196 СК України виникло право на нарахування пені, розмір якої вона визначила в сумі 94 394 грн 38 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні в задоволенні позову просили відмовити. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні у ній докази, вважає, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні на підставі виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду від 27 квітня 2016 року №2-2849 з [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 березня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості із сплати аліментів від 16 липня 2020 року №63476 по виконавчому провадженню ВП №6199915 за період з 16 березня 2006 року по 18 квітня 2019 року заборгованість із сплати аліментів [PERSON] становила 94 394 грн 38 коп. Як вбачається із розписки від 21 липня 2020 року, та що в судовому засіданні учасниками справи не заперечувалося, [PERSON] отримала 58 395 грн готівкою та зарахувала кошти, які були переслані [PERSON] сину [PERSON] в сумі 35 700 грн, у зв`язку із чим позивачкою у розписці було підтверджено відсутність заборгованості по виконавчому провадженню №6199915 станом на 18 квітня 2019 року. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно частини 2 цієї статті розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідач має на утриманні ще двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] офіційно не працює, що підтверджується відомостями про доходи останнього від 1 липня 2021 року за період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2020 року, наданими Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області. [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] , розмір частки становить Ѕ, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17 лютого 2021 року. Крім цього рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14 грудня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на період його навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу. Зазначені обставини в судовому засіданні також підтвердив і [PERSON] , який був допитаний як свідок. Суд, частково погоджується із доводами сторін, оскільки дійсно станом на 18 квітня 2020 року мала місце заборгованість із сплати аліментів, однак зважаючи на ту обставину, що заборгованість повністю була погашена, у зв`язку із чим стягувачем було написано розписку, позивач дійсно має право на стягнення неустойки за весь час прострочення сплати аліментів до дня їх фактичної сплати, при цьому згідно наданої виписки по рахунку [PERSON] було сплачено кошти на ім`я [PERSON] 25 вересня 2016 року - 200 грн, 26 вересня 2016 року - 200 грн, 19 листопада 2016 року - 100 грн, 14 січня 2017 року - 100 грн, 31 січня 2017 року - 100 грн, 04 лютого 2017 року - 100 грн, 26 лютого 2017 року - 200 грн, 18 березня 2017 року - 100 грн та 150 грн, 13 травня 2017 року - 200 грн, 11 жовтня 2017 року 4040 грн, на ім`я [PERSON] було сплачено 17 квітня 2018 року - 400 грн, 14 травня 2018 року - 200 грн, 23 травня 2018 року - 200 грн, 16 жовтня 2018 року - 3000 грн, 2 січня 2019 року - 3000 грн, 11 лютого 2019 року - 3 000 грн, 20 червня 2019 року - 3 000 грн. Всього по наданій виписці по рахунку було сплачено 14 650 грн. Доказів часу сплату іншої частини від суми 35 700 грн суду надано не було, однак враховуючи визнання здійсненої оплати сторонами, оскільки у розрахунку заборгованості не вказано сплачені суми, суд позбавлений можливості здійснити розрахунок пені із заборгованості із сплати аліментів в частині вищезазначеної суми. Що стосується іншої частини заборгованості із сплати аліментів суми 58 395 грн, враховуючи період виникнення заборгованості, розмір пені, що не може перевищувати загальний розмір заборгованості 58 395 грн, а також майновий та сімейний стан платника аліментів, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 7 000 грн відповідно до ч.2 ст.196 СК України, яку слі стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] . Судові витрати по справі становлять 840 грн 80 коп. які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави пропорційно до задоволених вимог. Оскільки позов задоволено частково на суму 7 000 грн, що становить 7,42% від ціни позову, розмір судового збору що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить 62 грн 39 коп. = 840 грн 80 коп. х 7,42%/100%.

Outcome: approved