Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

30 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 22 серпня 2013 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Електродпостач» було укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 71689-20-13-2, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу відновлювальну кредитну лінію в гривнях в межах сумі 3\~800\~000 грн., а відповідач зобовязався щомісяця повертати наданий кредит та сплачувати проценти шляхом сплати платежів в розмірі із кінцевим терміном повернення 21 серпня 2016 року. За користування кредитним коштами відповідач зобовязався сплачувати проценти у розмірі 21 % річних, яка договором про внесення змін була змінена до 25% річних. В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника, 22 серпня 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки. Попри взяті на себе зобовязання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у звязку з чим станом на 13 травня 2015 року заборгованість відповідачів за кредитним договором становить 3\~649\~778,76 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Представник відповідача ТОВ «Електродпостач» у судове засідання не зявився. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений. Причини неявки суду не відомі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] надала заяву про відкладення розгляду справи у звязку зі складанням державних іспитів в університеті, проте вказані обставини не можуть бути прийняті судом, як поважні, оскільки відповідач був обізнаний про дату та час судового засідання, та не надав доказів неможливості участі у судовому засіданні безпосередньо відповідачем. Дослідивши та вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 22 серпня 2013 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Електродпостач» було укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 71689-20-13-2, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу відновлювальну кредитну лінію в гривнях в межах сумі 3\~800\~000 грн., а відповідач зобовязався щомісяця повертати наданий кредит та сплачувати проценти шляхом сплати платежів в розмірі із кінцевим терміном повернення 21 серпня 2016 року. За користування кредитним коштами відповідач зобовязався сплачувати проценти у розмірі 21 % річних, яка договором про внесення змін була змінена до 25% річних. В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника, 22 серпня 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки. Попри взяті на себе зобовязання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у звязку з чим станом на 13 травня 2015 року заборгованість відповідачів за кредитним договором становить 3\~649\~778,76 грн., з яких: -заборгованість за кредитом 3\~341\~250,00 грн.; -заборгованість за процентами 250\~078,99 грн.; -пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами 14\~623,66 грн.; -пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 11\~338,36 грн.; -3% річних - 7\~375,43 грн.; -інфляційні втрати - 19\~400,00 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2016 року закрито провадження в частині вимог публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електродпостач», оскільки вирішення вказаного питання відноситься до юрисдикції господарського суду. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3 ст. 510 Цивільного кодексу України). Позичальник зобов'язується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору. В статті 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В порушення зазначених норм закону та умов укладених кредитного договору № 71689-20-13-2 від 22 серпня 2013 року відповідачі свої зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконали, у звязку з чим утворилася заборгованість. Позивачем на адресу відповідачів була направлена вимога про дострокове погашення грошових зобовязань за кредитним договором однак в добровільному порядку заборгованість відповідачем не була погашена і позивач вимушений був звертатися з позовом до суду. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України і ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення суми кредиту. Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним способом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Цивільним кодексом передбачено можливість визначення зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 632 ЦК України, договір укладений сторонами, має умови, які повинні виконуватися. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити позовну заяву публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до [PERSON] про стягнення заборгованості, та стягнути [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» заборгованість за кредитним договором № 71689-20-13-2 від 22 серпня 2013 року в сумі 3\~649\~778,76 грн. На підставі постанови Правління НБУ від 19 березня 2015 року № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19 березня 2015 року № 61 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь», згідно з яким з 20 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Київська Русь». Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved