Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

31 травня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 19 листопада 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Суперечок про місце проживання сина між ними немає. За власним бажанням дитина може проживати з батьком або з мамою. Спору про майно , нажите в період сумісного проживання також немає. Причиною розпаду сімї вважає те, що у них з відповідачем різні погляди на сімейне подружнє життя. У них часто виникали безпідставні сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного. Все це привело до того, що вони вже протягом майже року проживають окремо. Вважає, що їх сімя фактично давно розпалася, строк на примирення просить не призначати. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. З позовними вимогами згоден, на задоволенні позову наполягає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 19 листопада 2005 року сторони зареєстрували шлюб. Реєстрація шлюбу проводилася Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 977. Свідоцтво про шлюб серії І-КИ №024889. (а.с.4) Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-КИ №052493 від 29 березня 2006 року, про що в книзі обліку реєстрації зроблено відповідний запис за №294. (а.с.5) Судом встановлено, що суперечок про місце проживання сина між ними немає. За власним бажанням дитина може проживати з батьком або з матірю. Спору про майно, нажите в період сумісного проживання також немає. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, судові витрати вважати такими, що сплачені.

Outcome: approved