Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

9.11.2015 р. позивач [PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору, стягнення сплаченої суми та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він 26.05.2014р. уклав із адвокатом [PERSON] договір про надання йому правової допомоги, згідно до умов якого виконавець зобовязаний був надати йому юридичну допомогу по складанню до суду документів, представити його інтереси в суді з питання стягнення компенсації моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків з ДП «Артемвугілля». При підписанні вказаного договору він сплатив [PERSON] на його вимогу 500 грн. гонорару, але [PERSON] до теперішнього часу взяті на себе зобовязання не виконав, не надав йому ніякої правової допомоги, що він розцінює як невиконання укладеного договору про надання правової допомоги. Вважає, що вказаний договір потрібно розірвати та стягнути з відповідача на його користь сплачені ним гроші в сумі 500,00 грн. та 1000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням його прав споживача за нормами Закону України «Про захист прав споживачів», так, як він відчував душевні страждання, здійснював додаткові зусилля для організації свого життя. Зазначає, що у справах про захист прав споживачів обовязок доказування відсутності своєї провини покладений цілком на відповідача, тому у разі неявки відповідача до суду та неподання ним без поважних причин в суд доказів можливо постановлення заочного рішення. Просить суд визнати розірвати договір від 26 травня 2014 року про надання правової допомоги, укладений між ним та відповідачем, стягнути з відповідача на власну користь сплачену ним відповідачу по вказаному договору суму 500,00 грн. та 1000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволені позовних вимог, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, заяв про відкладення або перенесення судового розгляду справи від нього не надходило, тому суд, за згодою позивача, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. [PERSON] також до суду не зявився, жодних документів на підтвердження своїх повноважень на представництво в суді інтересів позивача [PERSON] не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав: 26.05.2014р. адвокат [PERSON] та [PERSON] уклали договір про надання правової допомоги. У тексті договору відсутні будь-які конкретні зазначення за яким судочинством буде надаватися правова допомога та які саме конкретні дії повинен вчинити повірений, перелічені тільки загальні права та обовязки сторін договору. Договір укладений на строк до 31.12.2017р. та набирає чинності з моменту його підписання, а в кримінальній справі до закінчення кримінального переслідування «Замовника». Договір може бути розірваний кожною із сторін достроково, з попередженням другої сторони за один місяць, а по кримінальній справі, якщо сторони не виконують умови цього договору, з моменту прийняття рішення відповідно до КПК України, та по іншим підставам, передбаченим ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та «Правилами адвокатської етики». У тексті договору відсутні будь-які зазначення розміру грошової винагороди адвоката, тільки зазначений обовязок замовника оплачувати витрати адвоката (підтвердженні відповідними документами) та виплатити винагороду адвокату у розмірі, передбаченому в додатковому договорі (а.с. 6-7). Більше позивачем до суду ніяких доказів, в тому числі додаткового договору, платіжних документів тощо надано не було. Розглядаючи справу суд виходить з наступного законодавства України: Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець)зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання. Згідно до ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобовязаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобовязаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 906 ЦК України Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням договору про безоплатне надання послуг, підлягають відшкодуванню виконавцем у розмірі, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо інший розмір відповідальності виконавця не встановлений договором. Згідно до ст. 905 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. З наданих позивачем суду письмових доказів (Договор щодо надання правової допомоги від 26.05.2014р.) слідує, що адвокат [PERSON] зобовязується надати замовнику [PERSON] невизначений обсяг правової допомоги в строк до 31.12.2017р.; у тексті договору зазначено про те, що замовник [PERSON] оплачує адвокату [PERSON] адвокатську винагороду, але не зазначено ані розмір цієї винагороди, ані строк та вид її виплати (авансова або за фактом виконання робіт). Позивачем суду не доведено факту невиконання умов договору з боку адвоката [PERSON], так, як за умовами договору адвокат [PERSON] зобовязується надати замовнику [PERSON] невизначений обсяг правової допомоги в строк до 31.12.2017р., зазначена дата ані на час звернення позивача до суду (09.11.2015р.), ані на час розгляду справи в суді не настала. Договором від 26.05.2014р. передбачений порядок його розірвання договір може бути розірваний кожною із сторін достроково, з попередженням другої сторони за один місяць, а по кримінальній справі, якщо сторони не виконують умови цього договору, з моменту прийняття рішення відповідно до КПК України, та по іншим підставам, передбаченим ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та «Правилами адвокатської етики», тобто умови договору передбачають можливість розірвання договору за ініціативою позивача [PERSON] за умови виконання певних дій, які прямо зазначені у договорі. Позивачем у позові не зазначено чому саме він не здійснив дії по розірванню договору, які прямо зазначені у договорі, більш того, із зазначених у тексті позову адрес як позивача, так і відповідача, слідує, що вони обидва мешкають в одному і тому самому місці м. Горлівка Донецької області, інформація про відсутність будь-кого з них за місцем мешкання відсутня, тому суд приходить до висновку про те, що позивач за власної ініціативи не скористався порядком дострокового розірвання договору, який передбачений у самому договорі. За таких умов, з урахуванням усього викладеного, підстави для розірвання судом договору про надання послуг адвоката від 26.05.2014р. відсутні. Позивачем також не надано жодного доказу на підтвердження виплати ним грошей у сумі 500,00 грн. відповідачу на виконання договору, тому зазначені вимоги є недоведеними. Вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від інших позовних вимог, тому, окрім того, що також є недоведеними, задоволенню не підлягають. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору, стягнення сплаченої суми та відшкодування моральної шкоди є безпідставними та недоведеними, такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed