Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

30.01.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа, - відділ державної реєстрації Кагарлицької РДА, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, в якій позивачка просила суд винести рішення, яким: - визнати за [PERSON] в порядку спадкування після [PERSON] право власності на житловий будинок (загальна площа приміщенб 40,8 кв.м., загальна площе 40,8 кв.м., житлова площа 5,7 кв.м., допоміжна площа 35,1 кв.м.) з надвірними спорудами та будівлями (колодязь питний під літ. L), ща знаходяться за адресою [ADDRESS] 30.01.2017 року автоматизованою системою документообігу суду для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 07.02.2017 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 20.02.2017 року. В судовому засіданні, яке відбулося 20.02.2017 року, позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви. В судове засідання, яке відбулося 20.02.2017 року представник відповідача, - Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява від відповідача, в якій він зазначає, що позов визнає в повному обсязі, просить суд слухати справу без участі представника. В судове засідання, яке відбулося 20.02.2017 року, представник третьої особи, - відділ державної реєстрації Кагарлицької РДА, не з»явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Суд, вислухавши позивачку [PERSON] дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. Підсудність. У відповідності до ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Так, предметом спору є нерухоме майно, - житловий будинок, який розміщено за адресою: [ADDRESS], відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду першої інстанції загальної юрисдикції. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. Спадкодавцем по даній справі є [PERSON], яка померла [INFO]. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], яке видане [INFO] виконавчим комітетом Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, копія якого міститься в матеріалах справи. У вищевказаному свідоцтві зазначено, що [PERSON] померла [INFO], про що 01.06.2016 року складено відповідний актовий запис за № 5. Місце смерті, - село Панікарча Кагарлицького району Київської області. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавцю, - [PERSON] належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS], що підтверджується випискою з по господарських книг Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району на гр.. [PERSON], вих.. № 56 від 15.02.2017 року. Ще за життя, а саме, - 12.09.1992 року спадкодавець по даній справі, -[PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла своїй дочці, - [PERSON], яка є позивачкою по даній справі. Даний факт підтверджується заповітом, складеним 12.09.1992 року в с. Панікарча Кагарлицького району Київської області, в якому зазначено, що спадкодавець по даній справі, - [PERSON], яка на той час мешкала в с. Панчкарча Кагарлицького району Київської області, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, - все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає [PERSON]. Вищевкзаний заповіт був посвідчений секретарем виконавчого комітету Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 63. Отже, як вказано судом вище, спадкодавець, - [PERSON] померла. Так, згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Місцем відкриття спадщини є с. Панікарча Кагарлицького району Київської області. До спадкової маси після смерті [PERSON], зокрема, входить житловий будинок, який розміщений за адресою: 09233, [ADDRESS]. Інших спадкоємці ні за заповітом ні за законом на спадщину нема, так як позивачка [PERSON] була єдиною дитиною в сім»ї, а чоловік спадкодавця, та, відповідно, батько позивачки [PERSON], - [PERSON] помер ще в 1979 році. Враховуючи вищевикладене, позивачка [PERSON] успадковує всю спадщину, в тому числі і вищевказаний житловий будинок. Після смерті спадкодавця, - [PERSON], позивачка [PERSON] в установлений законом строк звернулась до Ржищівської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом із спадкового реєстру. У нотаріальній конторі за заявою позивачки [PERSON] було відкрито спадкову справу № 175/2016 від 29.10.2016 року після смерті спадкодавця [PERSON]. Нотаріус, розглянувши документи, лситом від 29.10.2016 року за № 275/01-16 відмовив позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері на житловий будинок, який знаходиться за адресою: 09233, [ADDRESS], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на це майно. Позивачка [PERSON] звернулася до для виготовлення технічного паспорту на житловий будинок та з'ясування питання, чи було зареєстровано [PERSON] за її життя право власності на житловий будинок в органах БТІ. На звернення Позивачки [PERSON] ФОП [PERSON] 02.12.2016 року було виготовлено технічний паспорт, інвентаризаційна справа № 1137, та встановлено, що [PERSON] за життя будинок в установленому законом порядку в органах БТІ зареєстрований не був. В зв'язку з вищевикладеним, нотаріусом було рекомендовано Позивачці [PERSON] звернутись до суду щодо визнання за ним в порядку спадкування права власності на житловий будинок за адресою: 09233, [ADDRESS], який за життя належав спадкодавцю, - [PERSON]. Отже, за умов відсутності правовстановлюючого документа та реєстрації права власності на житловий будинок за [PERSON], Позивачка [PERSON] не може у встановленому порядку оформити через нотаріальну контору та прийняти у спадщину житловий будинок. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов»язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме, - право власності на нерухоме майно. Згідно ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», ( в редакції Закону № 5037 - VІ від 04.07.2012 року), державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Таким чином, станом на даний час зареєструвати в установленому Законом порядку право власності покійної [PERSON] на будинок неможливо, в зв»язку з смертю особи, якій фактично належало нерухоме майно, так як згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент смерті, тому спадкодавець [PERSON], відповідно, не може самостійно зареєструвати своє право власності на нерухоме майно чи уповноважити другу особу здійснити вказану вище дію. Згідно п. 4.15. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», який затверджено наказом Міністерства Юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правоустановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті фізичної особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008року відповідачамиу такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved