Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

29.12.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до кредитного договору № CNGLAK07414282 від 29.04.2008 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 142 962 грн. 54 коп. на термін до 28.04.2015 року. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому позивач просить стягнути з нього заборгованість по кредитному договору в сумі 106 000 грн. 00 коп. та судові витрати по сплаті судового збору. Сторони в судове засідання не викликалися. Розгляд справи здійснювався за наявними у справі матеріалами. В матеріалах справи міститься заява від представника ПАТ КБ «ПриватБанк» про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує (а.с.3). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством [PERSON] «ПриватБанк» та [PERSON] 29.04.2008 року був укладений Кредитний договір № CNGLAK07414282, згідно якого останній отримав кредит в сумі 142 962 грн. 54 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,56 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом за кінцевим терміном повернення 28.04.2015 року. (а.с.10-15). В силу статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2010 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинстка Дніпропетровської області було винесено рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] були задоволені частково та стягнуто з останнього заборгованість за кредитним договором в сумі 46874 грн. 41 коп. (а.с. 4-5) Проте, взяті на себе обовязки за кредитним договором від 29.04.2008 року по сплаті заборгованості за кредитом, по відсоткам та пені відповідач продовжує не виконувати, згідно наданого докладного розрахунку, загальна заборгованість [PERSON], станом на 16.11.2017 року, становить 156 946 грн. 53 коп. (з урахуванням суми, стягнутої згідно рішення вказаного суду), яка складається з: за кредитом 6 166 грн. 90 коп., за відсотками 1 грн. 63 коп., нарахована пеня 150 778 грн. 00 коп. (а.с.6-9). Проте, враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, позивач просить стягнути з відповідача частину суми заборгованості за кредитом, яка складається з пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором в розмірі 106 000 грн. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Так, частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та п. 4 ч. 4 ст. 12 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 03 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14). За таких обставин, враховуючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з відповідача пені в розмірі 15 000 грн. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 226 грн. 42 коп.

Outcome: partial