Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

30.03.2017 року [PERSON], що діє в інтересах [PERSON], звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю. Мотивуючи заяву, [PERSON] зазначила, що [INFO] померла матір заявника - [PERSON], яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS], після смерті якої залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки, площею 1,9705 га, та земельної ділянки, яку остання успадкувала після смерті [INFO] своєї матері та баби заявника - [PERSON] Заявниця [PERSON] є спадкоємцем майна її померлої матері [PERSON] за законом. Інший спадкоємець за законом після смерті [PERSON] - [PERSON] від прийняття спадщини відмовився, про що подав відповідну заяву. Спадкове майно складається із земельної ділянки площею 1,9705 га, що належить [PERSON], та із земельної ділянки матері спадкодавця - [PERSON] [PERSON] та [PERSON] тривалий час проживали однією сім'єю в будинку [PERSON] в [ADDRESS], під час спільного проживання вони вели спільне домашнє господарство, обробляли земельні ділянки, мали взаємні права та обов'язки. Для оформлення своїх спадкових прав в листопаді 2016 року [PERSON] звернулася з заявою в Шаргородську державну нотаріальну контору, проте державним нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину на майно [PERSON] у зв'язку із тим, що не підтверджено факт проживання однією сім'єю спадкодавця [PERSON] та її матері - спадкодавця [PERSON] не менше п'яти років до дня смерті останньої. Встановлення цього факту має для заявниці [PERSON] юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на отримання спадщини. В судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася. Представник заявника - [PERSON], що діє на підставі довіреності від 02.12.2016 року (а.с.6), підтримала заяву, зсилаючись на ті самі доводи. Просила встановити юридичний факт проживання однією сім'єю матері заявниці - спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO] та спадкодавця [PERSON] - матері [PERSON] та баби заявниці не менш як п'ять років до відкриття спадщини після смерті останньої, що сталася [INFO]. Суду пояснила, що з вересня 2000 року спадкодавець [PERSON] та її діти - [PERSON] та заявниця [PERSON] проживали у будинку [PERSON], матері [PERSON], та баби заявниці - [PERSON], по [ADDRESS]. До цього [PERSON] з дітьми проживали у м. Вінниці, з батьком заявниці, якого у 2000 році засудили до покарання у виді позбавлення волі за вчинення злочину. При цьому, [PERSON] не була зареєстрована в с. Стрільники, а залишалася зареєстрованою в м. Вінниці на [ADDRESS]. Однією сім'єю [PERSON] та її матір [PERSON] проживали до смерті матері. [PERSON] померла [INFO]. Під час спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] були пов'язані спільним побутом, взаємними правами та обов'язками, вели спільне господарство, одержували спільні доходи від ведення господарства, спільно розподіляли їх на придбання необхідних продуктів, одягу, на інші потреби сім'ї. На день смерті [PERSON], тобто на момент відкриття спадщини, [PERSON] проживала з останньою однією сім'єю понад п'ять років, а саме з вересня 2000 року, тобто шість років. Спадкодавець [PERSON] мала у власності земельну ділянку, що підтверджується державним актом. Спадкодавець [PERSON], з якою [PERSON] проживала однією сім'єю понад п'ять років, також була власником земельної ділянки, що підтверджується державним актом. Спадщину на вказану земельну ділянку заявниця оформити не може, оскільки не довела, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю. Встановлення означеного факту має для заявниці юридичне значення, так як дозволяє реалізувати право на отримання спадщини. Представник заінтересованої особи Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання, призначене на 26.04.2017 року не з'явився. Сільський голова Бровченко В.С. подала заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечує (а.с.27). Вислухавши пояснення представника заявниці [PERSON], допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла матір заявниці [PERSON] - [PERSON] (а.с.7), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.11), а ще раніше - [INFO] померла баба заявниці та матір [PERSON] - [PERSON] (а.с.12, 13). Судом встановлено, що матір заявниці [PERSON] - спадкодавець [PERSON] постійно проживала із своєю матір'ю [PERSON] в будинку за [ADDRESS], починаючи з вересня 2000 року по день смерті останньої, що сталася [INFO], тобто на час відкриття спадщини. При цьому, судом встановлено, що під час спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON], як сім'я, здійснювали свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, оскільки були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, обробляли земельні ділянки, придбавали майно, мали спільні сімейні інтереси та взаємні права і обов'язки. Вказаний факт підтверджується, крім пояснень представника заявниці, показаннями свідків та дослідженими судом доказами, що містяться в матеріалах справи. Так, свідок [PERSON] суду показала, що її чоловік та матір заявниці [PERSON], яка померла [INFO], - двоюрідні брат та сестра, а тому вона добре знала обох покійних спадкодавців - [PERSON] та її матір [PERSON], які з вересня 2000 року проживали, як одна сім'я, діти - [PERSON] та [PERSON] навчалися у Стрільницькій школі, де вона працює вчителем. До вересня 2000 року [PERSON] з сім'єю проживала у м. Вінниця, а після засудження її чоловіка та батька заявниці до позбавлення волі, сім'я переїхала проживати в с. Стрільники до матері [PERSON] - [PERSON] [PERSON] померла [INFO] у лікарні в м. Шаргород, але похована в с. Стрільники, за місцем свого проживання. Свідок [PERSON] суду показав, що покійні [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю в [ADDRESS], тобто по сусідству із ним, з вересня 2000 року. Йому достовірно відомо, що вони, як сім'я, вели спільне господарство, спільно обробляли присадибну ділянку, придбавали необхідні речі, мали спільний побут, бюджет. Також, вказаний факт підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Стрільницької сільської ради від 04.10.2016 року за №929, з якої вбачається, що померла [INFO] [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. З вересня 2000 року та по день смерті [PERSON] з нею фактично проживали її дочка [PERSON] та внуки - [PERSON] та [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON], але оформити не встигла, так як померла [INFO] (а.с.14) та про те, що [PERSON] дійсно з вересня 2000 року по день смерті - [INFO] проживала в [ADDRESS] (а.с.15). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 2,4154 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Стрільницької сільської ради (а.с.17), спадщину після смерті якої прийняла дочка [PERSON], проте не оформила, оскільки померла. 17.11.2016 року завідуючою Шаргородською ДНК Вінницької області відмовлено заявниці [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно [PERSON], посилаючись на те, що їй необхідно звернутися до суду для встановлення юридичного факту, що померла [PERSON] проживала із померлою [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (а.с.20). У зв'язку із наведеним встановлення даного факту має для заявниці [PERSON] юридичне значення. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] та [PERSON] немає, так як спадкоємець після смерті останніх [PERSON] спадщини не прийняв та на неї не претендує, про що подав відповідні заяви до нотаріальної контори. (а.с.18-19). Таким чином, судом встановлено факт, що [PERSON], яка померла [INFO], починаючи з вересня 2000 року і по день смерті [PERSON] та відкриття спадщини після смерті останньої, що сталася [INFO], постійно проживала з [PERSON] в домогосподарстві, що знаходиться на [ADDRESS]. Згідно із ч.ч.2, 4 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки… Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім'єю є соціальна група, що складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв'язками з подружжям, кровних родичів, а також людей, що спільно проживають на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, яка здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо... Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦК, ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати своє право на отримання спадщини. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявницею надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви [PERSON] При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року, в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)».

Outcome: approved