Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

31 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача, в порядку регресу завдану майнову шкоду в розмірі 10523,51 грн. та судовий збір в сумі 1378 грн. В позовній заяві зазначав, що 16 червня 2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 16 березня 2016 року в м. Бровари Київської області по вул. Кірова, [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], скоїв зіткнення з транспортним засобом марки RENAULT Logan реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] На підставі заяви власника автомобіля марки RENAULT Logan -[PERSON] про виплату страхового відшкодування від 06 квітня 2016 року, позивачем було виплачено їй вказане страхове відшкодування в сумаі 10523 грн. 51 коп. В звязку з тим, що ні водій транспортного засобу-Брідан Д.Є., ні страхувальник-Джигринюк Ю.А. не повідомив позивача у строки і за умов, визначених у ст.33 Закону Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про настання дорожньо-транспортної пригоди, позивач має право подати регресний позов щодо виплати страхового відшкодування в солідарному порядку з відповідачів, оскільки предмет зобов'язання є неподільним. В судове засідання представник позивача не з'явився, у надісланій суду заяві просив розглядати справу без його участі та позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату та час слухання справи повідомлені належним чином, у звязку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Справа розглядається за поданими позивачем доказами, будь-яких заяв від відповідачів не надходило, доказів, що спростовують позовні вимоги, не надано. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до умов полісу № АЕ/ № 4598471 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільну-правову відповідальність власника транспортного засобу „VOLKSWAGEN Caddy державний номерний знак [NUMBER] застрахована Приватним акціонерним товариством Страхова компанія Уніка, строк дії договору до 16.06.2016р. Страхувальником є [PERSON] (а.с. 7). Власником вказаного транспортного засобу відповідно до довідки № 87656294 про дорожньо-транспортну пригоду, є [PERSON] (а.с.5). З постанови Жовтневого районного суду Миколаївської заний бласті від 23 травня 2016 року, встановлено, що 16 березня 2016 року, відповідач [PERSON] керуючи транспортним засобом „VOLKSWAGEN Caddy державний номерний знак [NUMBER], порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки RENAULT Logan реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП та був підданий адміністративному стягненню, у вигляді штрафу в сумі 340 грн., вказана постанова суду набрала законної сили 03 червня 2016 року (а.с.6). В травні 2016 року позивачем був складений страховий акт № 00189065 та перераховано на користь [PERSON] страхове відшкодування в сумі 10523 грн. 51 коп. (а.с. 24-25). Згідно пп. ґ, пункту 38.1.1. ст.38 Закону Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» статтю 33 Закону № 1961-IV було викладено в новій редакції, зокрема, розширено перелік обовязків учасників ДТП, у звязку із чим обовязок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 цієї статті. Проте вказані зміни щодо нумерації зазначеного підпункту до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону № 1961-IV, у якому міститься відсилання на відповідні пункти та підпункти статті 33 цього Закону щодо строків та умов обовязкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону № 1961-IV (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України; далі МТСБУ), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально. Отже, з огляду на зміст наведених правових норм можна зробити висновок, що в разі, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову. Зазначена позиція міститься у Правовому висновку, викладеному у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, у справі 6-1253цс16 від 22 червня 2016 року. Відповідно до положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналізуючи надані суду докази, судом встановлено, що протиправні дії відповідача [PERSON] призвели до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16 березня 2016 року та внаслідок чого автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження. Страхове відшкодування у сумі 10523 грн. 51 коп. було відшкодоване [PERSON] позивачем. Водій транспортного засобу-Брідан Д.Є. не повідомив позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди у строки, визначені підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 ст.33 Закону Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, а відтак вимоги позивача про відшкодування заподіяної шкоди у порядку регресу підлягають частковому задоволенню -в частині стягнення майнової шкоди з [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378 грн.

Outcome: partial