Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-30 00:00:00

31.10.2014 року прокурор Пологівського району Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Запорізької обласної державної адміністрації пред»явив позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON], виконавчого комітету Григорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області про визнання незаконним та скасування рішення в частині, державного акту на право приватної власності на землю недійсним та витребування земельних ділянок. В судовому засіданні прокурор, частково змінивши позовні вимоги, просить: визнати недійсним державний акт серії ІІІ-ЗП №016754, виданий 30.03.2001 [PERSON] на право приватної власності на землю площею 6,17 га в частині права власності на земельну ділянку, на якій розміщений курган №4 загальною площею 0,1253га, курган №2 загальною площею 0,1960 га та частина кургану №5 площею 0,0090 га з загальної площі 0,0311 га. (охоронний №2403); визнати недійсним державний акт серії ІІІ-ЗП №016755, виданий 30.03.2001 [PERSON] на право приватної власності на землю площею 5,87 га в частині права власності на земельну ділянку, на якій розміщений курган №6 загальною площею 0,0311 га та частина кургану №5 площею 0,0090 га з загальної площі 0,0311 га. (охоронний №2403); визнати недійсним державний акт серії ІІІ-ЗП №016760, виданий 30.03.2001 [PERSON] на право приватної власності на землю площею 6,08 га в частині права власності на земельну ділянку, на якій розміщений курган №3 загальною площею 0,1253 га, курган №1 загальною площею 0,2824 га, курган №7 площею 0,0090 га з загальної площі 0,0311 га. (охоронний №2403) та витребувати і зобов»язати їхповернути земельні ділянки на яких розміщені кургани. Позивач Запорізька обласна державна адміністрація направила до суду заяву в якій позов підтримує і просить справу розглянути за відсутності представника. Відповідачі [PERSON], який в суді представляв свої інтереси та інтереси відповідача [PERSON], представник відповідача [PERSON] - [PERSON] та представник виконавчого комітету Григорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області Банько П.Т. позов визнали, мотиви пред»явлення позову не оспорюють та просять вимоги позивача задовольнити. Представник третьої особи - комунального закладу «Запорізький обласний центр охорони культурної спадщини» Запорізької обласної ради в судове засіданння не з»явився. Про день, час та місце розгляду справи третя особа належним чином повідомлялася судом. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони та давши оцінку зібраним доказам суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Прокуратурою Пологівського району Запорізької області проведено перевірку щодо законності передачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у власність земельні ділянки загальною площею 6,17 га, 5,87 га та 6,08 га, відповідно, на яких розміщений курганний могильник №2403, який є об'єктом культурної спадщини. Прокурорською перевіркою встановлено, що на території Григорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області за 2,3 км на південний захід від західної околиці села Григорівка розташований об'єкт культурної спадщини - курганний могильник, охоронний №2403. Курганний могильник взято під охорону відповідно до рішення виконкому Запорізької обласної ради народних депутатів №434 від 26.11.1985 року. Встановлено, що рішенням виконкому Григорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області №14 від 22.03.2001 у порушення вимог ст.ст.4,33,53-54 Земельного кодексу України (в ред..1990 року) та ст..17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» надано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку [NUMBER] для сільськогосподарського використання загальною площею 6.17 га, на якій розташований курган №4 загальною площею 0,1253 га, курган №2 загальною площею 0,1960 га та частина кургану №5 площею 0,0090 га із загальної площі 0,0311 га; [PERSON], земельну ділянку [NUMBER] для сільськогосподарського використання загальною площею 5,87 га, на якій розташований курган №6 загальною площею 0,0311 га та частина кургану №5 площею 0,0221 га із загальної площі 0,0311 га; [PERSON], земельну ділянку [NUMBER] для сільськогосподарського використання загальною площею 6,08 га, на якій розташований курган №1 загальною площею 0,2824 га, курган №3 площею 0,1253 га та курган №7 загальною площею 0,0311 га. У подальшому на підставі вказаного рішення 30.03.2001 році [PERSON] видано державний акт серії ІІІ-ЗП №016754 на право приватної власності на землю, акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2142; [PERSON] видано державний акт серії ІІІ-ЗП №016755 на право приватної власності на землю, акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №2144; [PERSON] видано державний акт серії ІІІ-ЗП №016760 на право приватної власності на землю, акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2346. Водночас, на зазначених земельних ділянках знаходиться курганний могильник, який є об'єктом культурної спадщини, археологічною пам'яткою місцевого значення, охоронний №2403. Відповідно до ст.4 Земельного кодексу України в редакції від 18.12.1990 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, землі історико-культурного призначення не можуть передаватися у приватну власність. Також, відповідно до ст.33 Земельного кодексу України (в ред.1990 року), вилучення земель поховань і археологічних пам'яток не допускається. Згідно зі ст.75 Земельного кодексу України (в ред.1990 року), до земель історико-культурного призначення належать землі історико-культурних заповідників меморіальних парків, поховань, археологічних і архітектурних пам'яток та архітектурно-ландшафтних комплексів. На землях історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, що суперечить їх цільовому призначенню. Статтею 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» встановлено, що пам'ятка, крім пам'ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Усі пам'ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов'язані з ними рухомі предмети, є державною власністю. До археологічних об'єктів культурної спадщини, згідно зі ст..2 вказаного Закону, відносяться рештки життєдіяльності людини (нерухомі об'єкти культурної спадщини: городища, кургани, залишки стародавніх поселень, стоянок тощо, що містяться під земною поверхнею та під водою і є невідтворним джерелом інформації про зародження і розвиток цивілізації). Проте, у державних актах на право приватної власності на землю, виданих [PERSON], [PERSON], [PERSON] вказані кургани не зазначені. Згідно з паспортом об'єкта культурної спадщини площа курганного могильника №2403 становить: курган №1 - 0,2824 га, курган №2 - 0,1960 га, курган №3 - 0,1253 га, курган №4 - 0,1253 га, курган №5 - 0,0311 га, курган №6 - 0,0311 га, курган №7 - 0,0311 га. Відповідно до звіту про незалежну грошову оцінку пам'ятки археології - курганного могильника (кургани №№1,2,3,4,5,6,7) - охоронний №2403, складеного судовим експертом, оцінювачем [PERSON], станом на 23.10.2014 року ринкова вартість пам'ятки археології - курганного могильника, охоронний номер 2403 складає 5244384,92 грн. Відповідно до рішення Григорівської сільської ради Пологівського району Запорізької обл. від 13 травня 2011 року №3 були внесені зміни в рішення виконкому Григорівської сільської ради Пологівського району від 22.03.2001 року яким вилучалися у відповідачів земельні ділянки на яких розташовані кургани. На вимогу прокуратури області Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства при використанні земель історико-культурного призначення. Відповідно до акту перевірки, складеного головним спеціалістом управління контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області Бірч Р.М. від 25.03.2014 року, перевірка показала, що земельні ділянки які були передані у власність громадянам разом із об'єктом культурної спадщини (курганним могильником, до якого входять кургани №№1,2,3,4,5,6,7) до теперішнього часу відповідачами не повернуто. Запорізькою регіональною філією ДП «Центр Державного земельного кадастру» проведено геодезичну зйомку, за результатами якої складено ситуаційну схему, відповідно до якої площа земельних ділянок, на яких розташовано курганний могильник (охоронний номер 2403) складає 0,8223 га. Також, за результатами обстеження курганного могильника (охоронний номер 2403) Комунальним закладом «Запорізький обласний центр охорони культурної спадщини» Запорізької обласної ради 24.03.2014 року складено акт технічного обстеження сучасного стану пам'ятки археології. Відповідно до вказаного акту курганний могильник складається з 7 курганів: курган №1 - діаметром 60 м, охоронна зона - 10 м; курган №2 - діаметром 50 м, охоронна зона - 5 м; курган №3 - діаметром 40 м, охоронна зона - 5 м; курган №4 - діаметром 40 м, охоронна зона - 5 м; курган №5 - діаметром 20 м, охоронна зона - 5 м; курган №6 - діаметром 20 м, охоронна зона - 5 м; курган №7 - діаметром 20 м, охоронна зона - 5 м. Насипи задерновані, розорюються. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі п.7 ч.1 ст.13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля. Пунктами 3, 4 частини 1 статті 16 вказаного Закону передбачено, що місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель; охороною пам'яток історії та культури. Відповідно до ч.2 ст.84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Частиною 5 ст.122 Земельного кодексу України визначено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених законом, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. Таким чином, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є Запорізька обласна державна адміністрація. Також підлягає визнанню недійсним в частині права власності на земельні ділянки, на яких розміщені кургани №№1,2,3,4,5,6,7 курганного могильника (охоронний номер 2403) загальною площею 0,8223 га, державні акти на право приватної власності на землю які є правовстановлюючими документами та видані на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування. Частиною 1 статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Вимога про визнання недійсним державних актів на право приватної власності на земельні ділянки є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого видано оспорюванні державні акти. Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки видані відповідачам суперечать діючому законодавству. Згідно зі ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути це майно. Особа зобов'язана повернути майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави ЦК застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Зважаючи на викладене, земельні ділянки, на яких розташований курганний могильник (охоронний номер №2403) підлягає витребуванню у [PERSON], [PERSON], [PERSON] та поверненню їх власнику - державні в особі Запорізької обласної державної адміністрації. На підставі викладеного, ст.121 Конституції України, ст.ст.15,16,1212 ЦК України, ст..ст.4,33, 75 Земельного кодексу України (1990 року), ст..ст.2,17 Закону України «Про охорону культурної спадщини»,

Outcome: approved