Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

31 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , уточненому в заяві від 01.06.2017 р. (а.с.53), в якому просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 72203 грн. 57 коп. та пені по сплаті аліментів у розмірі 21856 грн. 29 коп., посилаючись на таке: 12 квітня 1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , від якого має двох доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2002 року шлюб з відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з нею. На даний час за відповідачем виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 72203,57 грн. У відповідності до ч.1 ст.196 СК України вона має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення, в сумі, яка за наведеним розрахунком складає 21856,29 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позов, зменшивши розмір заявленої до стягнення суми заборгованості по аліментах за квітень-травень 2010 року на 778,59 грн., погодившись з розрахунком, наданим відповідачем (заява позивачки від 08.09.2017 р. на а.с.87). Представник відповідача за договором адвокат Шамардін В.М. позов в об`ємі уточнених позовних вимог за заявою позивачки від 08.09.2017 р. визнав, пояснивши, що при розрахунку суми заборгованості його довірителя по аліментах не врахований розмір заробітної плати відповідача у в/ч 112в за квітень-травень 2010 року в загальному розмірі 939,60 грн., з якої мали бути нараховані аліменти (33%) в розмірі 310,07 грн., тоді як фактично нараховане 1088,66 грн. (544,33 грн. * 2 м-ці). З`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дістає такого висновку: Постановою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2002 року з [PERSON] , 1977 року народження, уродженця м. Костянтинівки Донецької області, на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від його заробітку щомісяця, починаючи з 22 березня 2002 року і до повноліття дітей. На час розгляду справи [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , досягли віку повноліття. Постановою державного виконавця Костянтинівського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області від 18.11.2016 р. виконавче провадження з примусового виконання судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , закінчено (а.с.89). Згідно з Розрахунком головного державного виконавця Костянтинівського міськрайонного ВДВС (а.с.54-56) за [PERSON] рахується заборгованість по аліментам за виконавчим листом № 2-1189 від 27.03.2002 р., починаючи з 27.03.2002 р., розмір якої станом на 24.10.2016 р. складає 72203,57 грн. Зокрема зазначено, що в травні 2010 року відповідачу до сплати було нараховане 544,33 грн., сплачено 280 грн. Проте, суд вважає, що розмір заборгованості в цей період визначений державним виконавцем невірно: Так, відповідно до ст.195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом. Стороною відповідача доведено, що з 12.04.2010 р. по 01.06.2010 р. відповідач перебував на військовій службі у військовій частині [NUMBER] ЗСУ та за травень 2010 року йому була нарахована заробітна плата в сумі 964,68 грн. (а.с.78-85). Тож заборгованість за травень 2010 року мала бути нарахована державним виконавцем в розмірі 38,44 грн. = 318,44 грн. (964,68 грн. * 33%) 280,00 грн. (сплачена сума). Виходячи з наведеного, загальний розмір аліментної заборгованості визначений судом у розмірі 71977,68 грн.: 264,33 грн. (заборгованість за розрахунком державного виконавця за травень 2010 року: 544,33 грн. 280,00 грн.) 38,44 грн. = 225,89 грн.; 72203,57 грн. (загальна заборгованість за розрахунком державного виконавця) 225,89 грн. = 71977,68 грн. Позивачкою з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 08.09.2017 р. заявлено до стягнення 71424,98 грн. З урахуванням наведеного, суд вважає, що, оскільки існує заборгованість із стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а виконавче провадження зі стягнення аліментів закінчено, позов в частині вимог стягнення заборгованості підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Щодо вимог стягнення пені: Згідно із частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. З урахуванням правової природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Зазначений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 02 листопада 2016 року в справі № 6-1554цс16, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів. Порядок наведеного позивачем розрахунку пені (а.с.57-61) загалом відповідає вимогам діючого законодавства. Проте, пеня за 05.2010 р. визначена позивачем в розмірі 203,23 грн. (121,29 грн. + 81,94 грн.), виходячи з розміру заборгованості по аліментах в травні 2010 року 264,33 грн. (544,33 грн. - 280,00 грн.), що не відповідає встановленому судом розміру заборгованості в цей період. Таким чином, пеня за 05.2010 р. складає: 38,44 грн. * 1% * 31 день = 11,92 грн., тоді як за розрахунком позивачки ця сума склала 81,94 грн., різниця 70,02 грн. (81,94 грн. 11,92 грн.). Оскільки в цілому розрахунок пені визнаний судом таким, що дотримує вимог діючого законодавства, суд вважає за можливе визначити загальний розмір пені із заборгованості по аліментах за вирахуванням зазначеної вище різниці. Тож, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню пеня у розмірі 21786,27 грн. = 21856,29 грн. 70,02 грн.\~ За наведених підстав позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial