Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

29 березня 2018 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить визнати відповідача [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування [ADDRESS] та стягнути на її користь судові витрати. Свої вимоги аргументує тим, що 30 червня 1984 року вона уклала з відповідачем [PERSON] шлюб, зареєстрований у Олександрійській сільській раді Корюківського району Чернігівської області. Від спільного подружнього життя у них є діти, які вже досягли повноліття. Після реєстрації шлюбу відповідач вселився до неї в житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] і був зареєстрований в ньому. Їхнє сімейне життя не склалось, 29 листопада 2000 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства, 29 листопада 2000 року відповідач забрав свої речі і перейшов проживати до своєї матері, за адресою: [ADDRESS]. Поживши у матері декілька місяців, відповідач за чутками поїхав на заробітки до м. Києва, позивачу не відомо де він зараз проживає, але він продовжує бути зареєстрованим в її житловому будинку. Відповідач проживає в іншому місці близько 18 років, не знімається з реєстрації в належному їй житловому будинку, хоча така необхідність є, бо вона оплачує комунальні послуги в житловому будинку, відповідач участі в оплаті комунальних послуг не приймає, із-за реєстрації відповідача в будинку вона не може отримати субсидію. Тому вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком. У судовому засіданні представник позивача позов просить задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. У судове засідання представник третьої особи не прибув, надано письмову заяву про розгляд справи без їхньої участі, щодо вирішення питання покладаються на думку суду. У судове засіданні відповідач не прибув, належним чином повідомлений через сайт суду, заперечень та відзиву до суду не подав. Враховуючи позовні вимоги позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, беручи до уваги відсутність відповідача, який належним чином повідомлений про день та час розгляду справи і можливість розглянути справу без його участі, суд приходить до висновку про можливість заочно розглянути справу відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як встановлено судом, 30 червня 1984 року вона уклала з відповідачем [PERSON] шлюб, зареєстрований у Олександрійській сільській раді Корюківського району Чернігівської області. Від спільного подружнього життя у них є діти, які вже досягли повноліття. Після реєстрації шлюбу відповідач вселився до неї в житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] і був зареєстрований в ньому. Їхнє сімейне життя не склалось, 29 листопада 2000 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства, 29 листопада 2000 року відповідач забрав свої речі і перейшов проживати до своєї матері, за адресою: [ADDRESS]. Поживши у матері декілька місяців, відповідач за чутками поїхав на заробітки до м. Києва, позивачу не відомо де він зараз проживає, але він продовжує бути зареєстрованим в її житловому будинку. Відповідач проживає в іншому місці близько 18 років, не знімається з реєстрації в належному їй житловому будинку, хоча така необхідність є, бо вона оплачує комунальні послуги в житловому будинку, відповідач участі в оплаті комунальних послуг не приймає, із-за реєстрації відповідача в будинку вона не може отримати субсидію. Відповідач кожен рік приїздить в село на «діди», для вирішення питання зняття з реєстрації в її будинку вона неодноразово зверталась до відповідача особисто, просила відповідача знятись з реєстрації в її житловому будинку і зареєструватись по своєму місцю проживання, відповідач наче погоджується, але не знімається з реєстрації в належному їй житловому будинку. Орган місцевого самоврядування - Олександрівська сільська рада Корюківського району Чернігівської області відмовляється зняти відповідача з реєстрації без його згоди, вимагає рішення суду. Отже, з 29 листопада 2000 року відповідач [PERSON] не проживає в житловому будинку позивача, хоча є в ньому зареєстрованим, проживає він не відомо де і не бажає добровільно знятись з реєстрації, тому вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком. Вибуття відповідача [PERSON] з житлового будинку 29 листопада 2000 року та не проживання відповідача з позивачем з цього часу, підтверджується довідкою Олексанрівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області №332 від 26.03.2018 року та складеним актом про не проживання відповідача. Факт відсутності відповідача у житловому будинку зі вказаного періоду підтвердити свідки. В результаті такої поведінки відповідача порушуються її права, як власника жилого приміщення, бо відповідач в житловому будинку не проживає, але залишається в ньому зареєстрованим, відмовляється знятись з реєстрації, а позивач сплачує за нього комунальні послуги, не має можливості оформити житлову субсидію, бо відповідач вважається членом її сім'ї, хоча вони давно з ним припинили сімейні стосунки, Згідно із ч.1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст. 72 цього Кодексу, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а згідно із ст. 319 цього Кодексу, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, відповідач втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], внаслідок вибуття з нього на постійне місце проживання в інше жиле приміщення та внаслідок відсутності в житловому будинку по місцю реєстрації більше року. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється на користь позивача, тому з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. За таких обставин, відповідачу необхідно роз'яснити, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за його письмовою заявою. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Outcome: approved