Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

30.09.2014 р. до суду заявлено цей позов, в якому позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO]., в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду. 6.11.2014 р. позивачка вимоги позову змінила в частині розміру аліментів, просила стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка змінені вимоги позову підтримала, з огляду на невиконання відповідачем добровільно свого обов'язку по утриманню малолітньої доньки з 8.10.2014 р. по теперішній час, просила суд щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно, оскільки відповідач має мінливий дохід від підприємницької діяльності; також просила суд стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Відповідач в судовому засіданні та в поданих до суду запереченнях вимоги позову визнав частково, просив суд щомісячно стягувати з нього аліменти на утримання доньки [PERSON] в сумі 500 грн., оскільки вид його підприємницької діяльності - роздрібна торгівля спортивними та риболовними товарами - носить сезонний характер, його дохід від зайняття підприємницькою діяльністю становить 1525,90 грн. щомісячно. З урахуванням позицій сторін, матеріалів справи, суд вважає за необхідне змінені позовні вимоги задовольнити частково з таких законних підстав. Доведено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], проте добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню малолітньої дитини, має нестабільний, мінливий дохід від зайняття підприємницькою діяльністю, інших утриманців не має, в період з 1.09.2013 р. по 1.01.2014 р. сума його доходу становить 22621,00 коп. Зазначені правовідносини регулюються: - ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини; - ст. 180, ч. 3 ст. 181 ст. 182, ст. 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню їх спільної з позивачкою дитини [PERSON], [INFO]., чим порушує її права на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, то з метою їх захисту, з відповідача необхідно стягувати аліменти на користь позивачки в розмірі 750 грн. щомісячно до повноліття дитини; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів не суперечить чинному законодавству, відповідає, насамперед, інтересам неповнолітньої дитини, а також позивачки та відповідача. Також на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки потрібно стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог: витрати на правову допомогу в сумі 637 грн. 50 коп.; судовий збір відповідачем сплачено згідно квитанції від 3.11.2014 р. в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial