Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

30 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 152591 грн. 71 коп. та судові витрати по справі у розмірі 2288 грн. 88 коп. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 26 грудня 2013 року між банком та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 233, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 144000 грн. зі сплатою 18 % відсотків річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 25 грудня 2023 року. Банк свої зобовязання по наданню кредиту виконав в повному обсязі. Однак, [PERSON] не виконав належним чином умови договору і станом на 26 грудня 2016 року має заборгованість у розмірі 152591 грн. 71 коп., з яких: - заборгованість за основним боргом 132795 грн. 82 коп., - заборгованість за нарахованими відсотками 4011 грн. 80 коп., - інфляційне збільшення заборгованості 13896 грн. 97 коп., - три проценти річних від суми заборгованості 1887 грн. 12 коп. Тому, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу за Кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua., причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до змісту ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Матеріалами справи встановлено, що 26 грудня 2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10004/0551 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит № 233 (арк.с.3-7). Відповідно до умов зазначеного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 144000 грн. на строк 120 місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 25 грудня 2023 року. Кредит було надано на споживчі цілі. За користування Кредитом Позичальник зобовязався сплачувати Банку відповідну плату у розмірі 18,0 % процентів річних. У п.3.3.3. договору зазначено, що позичальник зобовязується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1200 грн. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до останнього робочого дня місяця наступного за звітним, починаючи з 01 січня 2014 року, шляхом внесення коштів на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Укладення з Позичальником іпотечного договору, предметом іпотеки за яким є 3-х кімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобовязання. Однак відповідач порушив взяті на себе зобовязання та перестав належним чином сплачувати борг за договором, внаслідок чого станом на 26 грудня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 152591 грн. 71 коп., яка підтверджується розрахунком заборгованості (акр.с.13), з яких заборгованість за основним боргом становить 132795 грн. 82 коп., заборгованість за нарахованими відсотками становить 4011 грн. 80 коп., інфляційне збільшення заборгованості становить 13896 грн. 97 коп. та три проценти річних від суми заборгованості становлять 1887 грн. 12 коп. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач порушив зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту, тому позивач має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, відповідно до ст.629 ЦК України. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за договором у сумі 152591 грн. 71 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено судові витрати у розмірі 2288 грн. 88 коп., понесені позивачем при подачі позовної заяви і які підтверджуються платіжним дорученням (арк.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved