Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

30.05.2019 року позивач звернувся до суду з позовом. Вимоги мотивував тим, що позивач є єдиним сином спадкодавця, та єдиним спадкоємцем першої черги після його батька [PERSON] , померлого [INFO] . Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.04.2018 року встановлено факти, що мають юридичне значення, а саме: факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] є батьком та сином та факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті батька [PERSON] . Однак, після звернення з заявою про прийняття спадщини отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з видачею спадщини відповідачці [PERSON] . Позивач вважав видачу спадщини [PERSON] безпідставною. Посилаючись на викладене, просив: визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину на земельну частку пай, видане 21.01.2019 року на ім`я [PERSON] ; визнати право на земельну частку пай в порядку спадкування за [PERSON] після смерті [PERSON] . В судове засідання позивач та його представник, будучи належним чином сповіщеними про час та місце судового розгляду справи, не прибули, представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав.\\а.с. 60 \\ Відповідачка, будучи належним чином сповіщеною про час та місце судового розгляду справи, до суду не прибула, подала заяву, в якій повідомила, що не має змоги з`явитись до суду за станом здоров`я та похилим віком, просила провести розгляд справи без її участі, у вирішенні позовних вимог покладалась на розсуд суду. \\а.с.54-58\\ Приватний нотаріус ЗІНЬКОВСЬКИЙ І.М. до суду не прибув, будучи сповіщеним належним чином про дату, час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши докази у справі, виходив з наступного: Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В силу приписів ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. . Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до рішення Охтирського районного суду від 03.04.1986 року по справі № 2-38 [PERSON] належала частина будинку, розташованого по [ADDRESS] . \\а.с. 8-9\\ Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 01.05.1998 року. \\а.с.10\\ Згідно матеріалів спадкової справи № 1/2019, заведеної після [PERSON] , який помер [INFO] , до приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу ЗІНЬКОВСЬКОГО І.М. 21.01.2019 року звернулась [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до довідки секретаря Чернеччинської сільської ради від 07.12.2018 року № 526 на момент смерті [PERSON] разом з ним з 1991 року зареєстрована [PERSON] [PERSON] за життя на підставі рішення Охтирської райдержадміністрації від 19.03.1996 року №105 виданий сертифікат від 27.03.1996 року на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САТЗТ «СВІТАНОК» розміром 2,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Оціночна ринкова вартість земельної частки складає 41354,00 грн., що підтверджується звітом про оцінку майнових прав ТОВ «Оціночна компанія аргумент» від 19.12.2018 року. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 54804126 від 21.01.2019 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , не заводилась і не видавалась. 21.01.2019 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з земельної частки (пай), розміром 2,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності САТЗТ «СВІТАНОК», що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. 24.05.2019 року [PERSON] відмовлено приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу ЗІНЬКОВСЬКИМ І.М. у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з оформленням спадщини на ім`я [PERSON] \\а.с. 4\\ Відповідно до п. 1, 5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України в редакції Закону від 16.01.2003 року 435-IV, який набрав чинності з 01.01.2004 року, цей Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно ст. 524 ЦК України спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Стаття 525 ЦК України визначає часом відкриття спадщини день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. За приписами ст.. 526 ЦК України місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, яке визначається ст. 17 цього Кодексу як місце, де громадянин постійно або переважно проживає, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Статтею 527 ЦК України передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його життя і народження після його смерті. Згідно ст.. 548 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Наведені вище положення Цивільного Кодексу 1963 року кореспондуються з приписами Цивільного кодексу 2003 року, зокрема: Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.04.2018 року встановлений факт, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того, встановлений факт прийняття спадщини [PERSON] , [INFO] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . \\а.с.5-7\\ Правовідносини з приводу спадщини регулюються відповідними нормами ЦК України. Положеннями ст.ст.1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). В силу перелічених правових норм, позивач, як син померлого, є спадкоємцем за законом першої черги, який скористався своїм правом прийняття та оформлення спадщини, що відкрилася після смерті його батька. Доказів про ступінь родинних зв`язків між відповідачкою та померлим [PERSON] не встановлено. Суд дійшов висновку, що право позивача на спадщину порушено, він позбавлений можливості в позасудовому порядку його реалізувати у повному обсязі, хоча володіє всіма необхідними законними підставами для цього, оскільки свідоцтво про право на спадщину після смерті батька позивача отримала [PERSON] , з якою у померлого був відсутній ступінь споріднення та родинний зв`язок. Разом з тим, суд вважає передчасними позовні вимоги про визнання права на земельну частку пай в порядку спадкування за [PERSON] після смерті [PERSON] , оскільки недійсним свідоцтво про право на спадщину на земельну частку пай, видане 21.01.2019 року на ім`я [PERSON] , є підставою для звернення позивача до відповідних органів за визнанням права на земельну частку пай в порядку спадкування. Доказів та доводів, які б спростовували встановлені у справі фактичні обставини та висновки, суду надано не було. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягають частковому стягненню з відповідачки підтверджені матеріалами справи судові витрати у вигляді судового збору в сумі 768,40 грн. Крім того, підлягають частковому стягненню з відповідачки судові витрати позивача на правничу допомогу, оскільки вони підтверджуються договором про надання правничої допомоги № 5 від 15.02.2018 року, укладеним між ним та його представником, який є професійним адвокатом, розрахунковою квитанцією серії АААБ № б/н від 30.05.2019 року про сплату коштів, детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги та попереднє визначення суми судових витрат в порядку ст.134 ЦПК України. \\а.с.12-15\\. На підставі викладеного,

Outcome: partial