Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

30 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, в якій просить встановити факт належності трудової книжки колгоспника серії [NUMBER], виданої 29 січня 1985 року та архівних довідок виданих відділом «Об'єднаного трудового архіву територіальних громад Захарівського району» Захарівської районної ради Одеської області від 09.08.2017 року № 280, 281, 282, 283, 284, 285. В заяві посилається на те, що заявник розпочала свою трудову діяльність в 1975 році та має право виходу на пенсію в 58 років 6 місяців, так як згідно абз. 3 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до досягнення віку встановленого абзацами першими і другими цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року. В зв'язку з досягненням заявником перед пенсійного віку остання звернулась до Великомихайлівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Одеської області з пакетом документів для консультації щодо призначення пенсії, оглянувши надані документи представник пенсійного фонду повідомив, що в наявних документах містяться розбіжності в написанні прізвища заявника, а саме: в трудовій книжці колгоспника - «[PERSON] ([PERSON])», в архівних довідках від 09.08.2017 року № 280, 281, 282, 283, 284, 285 - «[PERSON] ([PERSON])», відповідно до свідоцтва про народження «[PERSON]», свідоцтва про шлюб «[PERSON]», паспорт громадянина України «[PERSON]». Таким чином, вказані розбіжності не дають можливості заявникові підтвердити її трудовий стаж, для нарахування пенсії. Заявник та представник заявника у судовому засіданні вимоги заяви підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Великомихайлівське об'єднане управління пенсійного фонду України Одеської області у судове засідання не з'явився, але попередньо надав до суду заяву, в якій вказав, що вимоги заяви визнає повністю, просить справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно ст. 256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що заявник розпочала свою трудову діяльність в 1975 році та має право виходу на пенсію. В зв'язку з досягненням заявником перед пенсійного віку остання звернулась до Великомихайлівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Одеської області з пакетом документів для консультації щодо призначення пенсії, однак в документах містяться розбіжності в написанні прізвища заявника, а саме: в трудовій книжці колгоспника серії [NUMBER], виданої 29 січня 1985 року - «[PERSON] ([PERSON])», в архівних довідках виданих відділом «Об'єднаного трудового архіву територіальних громад Захарівського району» Захарівської районної ради Одеської області від 09.08.2017 року № 280, 281, 282, 283, 284, 285 - «[PERSON] ([PERSON])», відповідно до свідоцтва про народження - «[PERSON]», свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 28 лютого 2017 року - «[PERSON]», паспорт громадянина України «[PERSON]». Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що заявник працювала разом з ними в колгоспі «Прогрес», прізвище її «[PERSON]» так як знають її тривалий проміжок часу по спільній роботі, а саме на молочно-товарній фермі колгоспу. Оскільки невідповідність в написанні в прізвищі заявниці в правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації її прав в оформленні пенсії, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved