Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

31.01.2019 року до суду звернулася [PERSON] з даним позовом в якому просить суд визнати за нею після смерті батька [PERSON] , в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) загальною площею 6,16 в умовних кадастрових гектарах відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] . Свої вимоги позивач мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке в тому числі складається і з права на земельну частку (пай), що належало [PERSON] на підставі сертифіката про право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] , який зареєстровано 25.07.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів за [NUMBER] та видано на ім`я [PERSON] . Однак сертифікат було втрачено, про що позивач надав відповідне оголошення до місцевої газети. На час відкриття спадщини зі спадкодавцем ніхто не був зареєстрований та не проживав, позивачка по справі - дочка спадкодавця, в шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому вважається такою, що спадщину прийняла. Інші спадкоємці першої черги відсутні, з дружиною спадкодавець розлучився ще в 1988 році. Звернувшись у липні 2017 року до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та про оформлення спадкових прав, постановою державного нотаріуса останній було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з мотивів відсутності оригіналу правовстановлюючого документа. В даний час позивач змушена звернутися до суду, оскільки її право не визнається і вона не може розпорядитися своєю власністю. Позивачка та її представник адвокат Смаль В.В. в судове засідання не з`явилися надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник відповідача - Золочівської селищної ради Харківської області, в судове засідання не з`явився, також завчасно надавши через канцелярію суду заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував, справу просив розглядати за відсутності представника. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року в родині [PERSON] та [PERSON] народилася [PERSON] , що вбачається із наданого суду свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого повторно Землянківською сільською радою Глобинського району Полтавської області 02.04.2001 року. 12.12.1988 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу Глобинським районним відділом РАЦС Полтавської області зроблено актовий запис №137, та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . 07.06.1997 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №2. Після реєстрації шлюбу дружина обрала прізвище чоловіка- [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про одруження серія [NUMBER] виданого Землчнківською сільською радою Глобинського району Полтавської області 07.06.1997 року. [INFO] у віці 46 років в с. Писарівка Золочівського району Харківської області помер [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №2, та повторно видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] Виконавчим комітетом Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області 30.03.2016 року. Згідно довідки Виконавчого комітету Золочівської селищної ради №230 від 28.03.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день своєї смерті мешкав та був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] . На виконання ухвали суду від 13.03.2019 року про витребування доказів до суду надійшла копія матеріалів спадкової справи №152/2001 , заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з якої вбачається, що 03.04.2001 року із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася донька спадкодавця [PERSON] , яка зареєстрована в с. Землянки Полтавської області. Інших заяв про прийняття або про відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило, інші свідоцтва про право на спадщину ні за законом ні за заповітом нікому не видавалося, що також вбачається і з інформаційних довідок зі спадкового реєстру №55360432, №55360494 від 05.03.2019 року. Постановою державного нотаріуса Дергачівської ДНК Харківської області, в порядку виконання обов`язків державного нотаріуса Золочівської ДНК Борисенко К.В. від 18.07.2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Фрунзе», розміром 6,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), після померлого [INFO] [PERSON] , з мотивів відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно. Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серія [NUMBER] колективному сільськогосподарському підприємству ім. Фрунзе передано у колективну власність 3752,8 гектарів землі в межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Золочівської районної Ради народних депутатів від 29.03.1995 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №2. [PERSON] включений до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Фрунзе, що мають право на земельну частку (пай). Згідно повідомлення Відділу у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №6/142-19 від 14.02.2019 року та належним чином завіреної копії Книги реєстрації сертифікатів, вбачається, що сетрифікат на право на земельну частку (пай) розміром 6,88 в умовних кадастрових гектарах, із земель колективної власності СВК «ім. Фрунзе» серія [NUMBER] , який зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів за [NUMBER] від 25.07.1997 року, був виданий на ім`я [PERSON] . Відповідно до Книг реєстрації державних актів на право власності на землю, державних актів на право постійного користування землею та договорів оренди землі станом на 01.01.2013 року на ім`я [PERSON] , державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не видавався. Згідно оголошення в районній газеті «Зоря» вбачається, що загублений сертифікат на земельну частку (пай) КСП «ім. Фрунзе» серія [NUMBER] на ім`я [PERSON] вважати недійсним. У ч.1 ст. 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до пункту 4 перехідних положень ЦК України (що набрав чинності 01.01.2004 року) цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до відносин, що виникли необхідно застосовувати положення цивільного законодавства, що діяло на момент смерті [PERSON] . Згідно із положеннями ст.ст. 524, 525, 526 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Згідно із положеннями ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 548 ЦК УРСР (1963 р.) передбачає, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У п. 1 ч. 1 ст. 549 ч.1 ЦК УРСР закріплено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] була його донька [PERSON] , яка в шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тобто вважаються такою, що прийняла спадщину. Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Пунктом 4.15 Глави 10, Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мін`юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За таких обставин, суд доходить висновку, що до позивачки перейшло право на земельну частку (пай), що належало [PERSON] на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] , який зареєстровано 25.07.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів за [NUMBER]. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved