Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

30 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивований тим, що з 01 жовтня 2010 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний і від якого вони мають одну дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Вказуючи, що домовленості з відповідачем щодо розміру та добровільної сплати аліментів досягнути не вдалося, позивач просила ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1032 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи належним чином була повідомлена, подала до суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, зменшує розмір позовних вимог і просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, подав до суду заяву, в якій вказав, що з урахуванням зменшеного позивачем розміру вимог позов визнає повністю та згідний і має можливість сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення. Обов'язок батьків щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям та способи й порядок його виконання врегульовано у главі 15 Сімейного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на дитину відповідно до вимог ст. 184 СК України можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони від спільного шлюбу мають одну малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, батьком в якому записаний відповідач [PERSON] (а.с. 3). Дитина проживає з позивачем. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження наявності між сторонами домовленості про розмір і порядок сплати аліментів в матеріалах справи немає. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог ст.ст. 180, 182 СК України бере до уваги те, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, відповідач є здоровою працездатною особою молодого віку, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому, виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для задоволення позову і вважає за доцільне та достатнім стягувати із відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст.ст. 184, 191 СК України. Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Враховуючи, що позивач при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог зазначеного Закону, п. 3 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України та

Outcome: approved