Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

30 березня 2021 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст. ст. 19-21, 26 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», п.п.8,18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, ст. ст. 11, 16, 257, 264, 509, 526, 530, 610, 629, 642 ЦК України, просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 березня 2021 року в розмірі 38828 гривень 12 копійок та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 гривень. Позов обґрунтовано тим, що Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» з 01.11.2014 року відповідно до п. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV, в редакції від 10.04.2014 року, що діяла під час виникнення спірних правовідносин, як теплопостачальна організація, є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання. Постачання теплової енергії позивачем здійснюється на підставі ліцензії № 1515 (№ 500119), виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на підставі рішення від 18.10.2010 року та переоформленої рішенням від 03.11.2015 року за № 2700. Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання позивачем здійснюються на підставі договору, який був розроблений відповідно до підпункту 3 пункту 2 статті 21 Закону України № 1875-IV на основі типового договору на комунальні послуги. Позивач здійснює постійну діяльність з укладання договорів в письмовому вигляді на першу вимогу споживача. Відповідно до пункту 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір, зокрема, на послуги централізованого опалення і гарячого водопостачання з фізичними особами, які не є суб`єктами господарювання, є договором приєднання. Пропозиція про укладення договору спрямована всім споживачам у вигляді публічного розміщення тексту договору приєднання (оферта) на офіційному інтернет-ресурсі КП «УЖКГ». Квартира № 64 забезпечена технічною можливістю фактично отримувати/споживати комунальні послуги, оскільки будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення, такі послуги вказаній квартирі надаються постійно за тарифами, які встановлені уповноваженими органами. Відповідач від надання зазначених послуг не відмовлялася, будь-яких актів-претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання в періоди їх надання не надсилала. Таким чином, об`єкт забезпечується діями позивача відповідними послугами, а власники будинку є їх споживачами. Законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладення сторонами договору про надання житлово - комунальних послуг. Відсутність договору про надання житлово - комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. 03.10.2017 року між [PERSON] (споживачем, власником квартири) та позивачем ( виконавцем послуги) було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення № 88. За умовами цього договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором. Відповідно до п.9 Розділу «Оплата спожитих послуг» вказаного договору розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. За пунктом 1 Розділу «Споживач зобов`язаний» договору передбачено домовленість сторін оплачувати послуги в установлений договором строк. Згідно з підпунктом 5 пункту 3 статті 20 ЗУ № 1875-ІVспоживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-25 числа місяця, що настає за розрахунковим (п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630). Відповідач повинен виконувати обов`язок по оплаті наданих протягом кожного місяця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, про що зазначено у п. 18 Правил та п. 9 договору від 03.10.2017 року № 88. З аналізу платежів за надані за адресою: [ADDRESS] послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання вбачається, що до листопада 2014 року заборгованості не було. З листопада 2014 року у зв`язку з неповнотою і нерегулярністю виконання споживачем обов`язку по сплаті наданих послуг почала накопичуватися заборгованість, яка станом на 01.03.2021 року склала 38828 гривень 12 копійок. Дана обставина є свідченням неналежного виконання відповідачем прийнятого на себе зобов`язання. Загальний строк позовної давності встановлений ст. 257 ЦК України і становить три роки. Період від початку накопичення заборгованості до даного звернення до суду становить 6 років 4 місяці. Відповідно до вимог ст. 264 ЦК України перебіг строку позовної давності переривається вчиненням дій, які свідчать про визнання боргу. Такими діями є оплата суми більшої, ніж пред`явлена вимога в окремому розрахунковому періоді (місяці), а також оплата в періоди коли послуги не надавалися, нарахування не проводилося і поточні платіжні вимоги не пред`являлися. З аналізу платежів відповідача за період з листопада 2014 року по березень місяць 2021 року вбачається, що споживачем періодично робилися платежі, які або перевищували щомісячне нарахування вартості послуг або здійснювалися в періоди міжсезонної відсутності послуг. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004 року зі змінами та доповненнями в редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин, втратив чинність 01.05.2019 року в зв`язку з введенням в дію нового закону «Про житлово-комунальні послуги» № 2189 від 09.11.2017 року. Пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень зазначеного закону встановлено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Отже, між позивачем та відповідачем існує чинний договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води. Позивач виконує зобов`язання у повному обсязі та належним чином. Відповідачем зобов`язання порушуються, у зв`язку з чим у позивача виникло право вимоги на судовий захист у вигляді звернення до суду з позовною заявою про примусове стягнення з відповідача заборгованості по оплаті наданих позивачем послуг. Ухвалою судді від 22 квітня 2021 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, та призначено судове засідання на 20 травня 2021 року. 17 травня 2021 року відповідач [PERSON] через канцелярію суду подала відзив на позов, у якому зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, заборгованість виникла в зв`язку зі скрутним фінансовим становищем, на даний час вона частково сплатила заборгованість на суму 3500 гривень та 25000 гривень, а всього 28500 гривень та просила під час вирішення справи по суті врахувати факт часткової сплати нею заборгованості. 19 травня 2021 року через канцелярію суду надійшло клопотання директора Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» Позняка А.В. про долучення до матеріалів справи довідки №01.08/862 від 18.05.2021 року про фактичну заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання споживача за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] 20 травня 2021 року справу було знято з розгляду та призначено судове засідання на 02 червня 2021 року. Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надійшла заява від директора КП «УЖКГ» Позняка А.В. про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала та просила задовольнити з урахуванням частково сплаченої нею суми. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся відповідно до вимог ст. ст. 128-130 ЦПК України за місцем проживання, проте конверт із судовою повісткою повернуто до суду з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Письмові пояснення по суті позову до суду не направив. Клопотання про відкладення розгляду справи та заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до договору дарування від 22.02.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Право особистої власності [PERSON] на Ѕ частину квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації, про що вчинено реєстраційний напис на документі про право власності та 27 лютого 1996 року записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим № 18/64 (а.с.5-6). Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 250387304 від 30.03.2021 року, [PERSON] належить Ѕ частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 12). 03 жовтня 2017 року між Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» в особі директора Кучинського В.О., позивачем, та [PERSON] , відповідачем, було укладеного договір № 88 про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Пунктом 1 вказаного договору передбачено, що виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідно до п.9 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. У пункті 31 договору зазначено, що договір укладається на 1 рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або про необхідність перегляду (а. с. 7-8). Як вбачається з матеріалів справи, будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення. За положеннями статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином, [PERSON] як співвласник квартири за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання з особовим рахунком № [NUMBER] . Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону України № 1198-VII від 10.04.2014 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 1574-49-VІ від 03.10.2014 року, як теплопостачальна організація, з 01.11.2014 року є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання (а. с. 26-27). Згідно з п. 2.1 Статуту КП «УЖКГ» в редакції, затвердженій рішенням Славутицької міської ради 20.08.2020 року № 1942-71-VІІ, підприємство створене з метою надання послуг зі здійснення діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам та надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у порядку, встановленому законодавством (а.с. 18-25). Постачання теплової енергії позивачем здійснюється на підставі ліцензії серії АГ № 500119, виданої 01.12.2010 року Національною комісією регулювання електроенергетики України, яка відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.11.2015 року № 2700, переоформлена на безстрокову ( а. с. 15-17). Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875- ІV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ, в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин, який введений в дію з 01 травня 2019 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, та укладеним між сторонами договором № 88 від 03 жовтня 2017 року. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. (ч. 1). Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875- ІV, чинного на час виникнення спірних відносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Як зазначено у п. 7 статті 26 вказаного Закону, договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Типовий договір затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 ( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 року №933). Як вбачається з позовної заяви пропозиція щодо укладення договору спрямована всім споживачам у вигляді публічного розміщення тексту договору приєднання (оферта) на офіційному інтернет-ресурсі КП «УЖКГ» http://www.ugkh-slavutich.org.ua/index.php/golovna/dogovir-priednannya. Виходячи із змісту пункту 7 статті 26 Закону № 1875- ІV, вказаний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Шляхом фактичного споживання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води відповідач приєдналася до умов договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за яким КП «УЖКГ» зобов`язалося своєчасно надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого опалення та гарячої води, а відповідач зобов`язалася своєчасно сплачувати надані послуги з встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договорами, а з 03 жовтня 2017 року уклала з позивачем відповідний договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач від зазначених послуг не відмовлялася, будь-яких актів-претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання в періоди їх надання не надсилала. Відповідно до п. 3 розділу VІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону №2189-VІІІ, в редакції станом на час існування спірних правовідносин, договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Згідно з копією особового рахунку № [NUMBER] від 22 березня 2021 року, [PERSON] власник квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за період з 25.11.2014 року по 01.03.2021 року має заборгованість в сумі 38828 гривень 12 копійок, розмір якої відповідач визнала у повному обсязі, про що зазначила у відзиві на позов ( а.с.9-11, 64-65). Послуги із забезпечення тепловою енергією у вигляді централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою місця проживання відповідача надавалися КП «УЖКГ», позивачем у справі, згідно з Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та відповідно до умов укладеного договору № 88 від 03 жовтня 2017 року. Частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). За змістом статті 14 вказаного Закону, залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV на споживача покладено, зокрема, обов`язок оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок сплачувати надані житлово - комунальні послуги покладено на споживача і п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ. Абзацом 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630). Пунктом 9 договору №88 від 03 жовтня 2017 року передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до положень частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з цього, відповідач повинна була виконувати обов`язок по оплаті наданих протягом кожного місяця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, про що зазначено у п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, в період з листопада 2014 року по 02 жовтня 2017 року, тобто до укладення сторонами договору № 88 від 03.10. 2017 року. Після укладення вказаного договору відповідач повинна була виконувати обов`язок по оплаті наданих протягом кожного місяця послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води за умовами укладеного договору не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим, про що зазначено у п.9 цього договору. Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 березня 2021 року в розмірі 38828 гривень 12 копійок. На підтвердження часткової оплати заборгованості відповідач надала до суду копії квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» №0.0.2118604307.1 від 11.05.2021 року та № 0.0.2085045318.1 від 12.04.2021 року, з яких вбачається, що відповідач сплатила на рахунок позивача заборгованість за послуги теплопостачання на загальну суму 28500 гривень (а.с.66-68). Згідно з наданою позивачем довідкою від 18.05.2021 року № 01.08/862, яка долучена до матеріалів справи, заборгованість відповідача за даними бухгалтерії КП «УЖКГ» станом на 18 травня 2021 року за період з листопада 2014 року по 01 березня 2021 року становить 6828 гривень 12 копійок ( а. с. 75). Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, оскільки матеріалами справи підтверджується часткова сплата відповідачем на користь позивача заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 28500 гривень, яка виникла за період з 25.11.2014 року по 01.03.2021 року, та залишок несплаченої заборгованості згідно з вказаною довідкою позивача становить 6828 гривень 12 копійок. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 6828,12 гривень, що виникла за період з 25.11.2014 року по 01.03.2021 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до платіжного доручення від 17 березня 2021 року №453 позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 2270 гривень. Відповідач до початку розгляду справи по суті позовні вимоги визнала повністю, про що зазначила у відзиві на позов. Крім того, після пред`явлення позову задовольнила вимоги позивача частково шляхом сплати на рахунок Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» частини заборгованості в сумі 28500 гривень. За таких обставин, виходячи з того, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 1135 гривень, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial