Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

30 жовтня 2013 року Комунальний заклад охорони здоров`я «Обласний спеціалізований будинок дитини» м. Макіївка в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернувся до Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], третя особа Ясинуватська міська рада про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи позовні вимоги тим, що в обласному спеціалізованому будинку дитини м. Макіївки з 02.04.2013 року по теперішній час на повному державному забезпеченні перебуває малолітня [PERSON], [INFO]. Дівчинка була влаштована до КЗОЗ «ОСБД» за заявою матері. За період перебування дівчинки в закладі мати не відвідувала доньку. Мати, [PERSON], була попереджена, що треба забрати дитину в вересні 2013 року, але в установлений строк доньку не забрала. У зв'язку з закінченням строку перебування дівчинки в будинку дитини адміністрацією закладу було складено акт про дитину, яку не забрали із закладу охорони здоров'я. Просили суд позбавити [PERSON] батьківських прав та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні представник позивача участі не приймали, надали суду заяву про уточнення до позовної заяви та просили справу розглядати без їх участі, просили позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] за викликом до суду не з'явилася будучи вчасно і належним чином повідомлена про місце й час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин в порядку передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивачів суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідачки, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. В судовому засіданні представник третьої особи підтримала заявлені позовні вимоги, в обґрунтування яких, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, пояснила, що малолітня дитина [PERSON] знаходиться в обласному спеціалізованому будинку дитини м. Макіївки з 02.04.2013 року. Відповідачка [PERSON] не цікавиться життям та інтересам своєї дитини, не надає дитині моральної підтримки та матеріальної допомоги. Заслухавши пояснення представника третьої особи, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження, виданому 20 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XII) дитина, з огляду на його фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. В статті 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Як передбачено пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини у грошовій чи будь якій формі не надає, з донькою у будь який спосіб не спілкується, не виявляє турботи про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не піклується про ії матеріальне забезпечення. Згідно положень Закону та роз'яснень, даних у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб і родину» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що порушують батьківські обов'язки, тому питання про застосування такої міри може бути вирішено тільки після повного, всебічного й об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру відносин батьків до дітей. Батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки по підставах, зазначених у законі, у випадку доведеності їхньої винної поведінки. Відповідно положень Закону та роз'яснень, даних у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, тощо. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч.2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини (ч.2 ст. 166 СК України). У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно інформації, відповідачка здорова, не працює. З представлених у матеріалах справи документів убачається, що [PERSON] в м. Ясинувата має постійне місце проживання, на обліку в центрі зайнятості, як безробітна, не перебуває. Проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до переконання, що [PERSON], маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, протягом тривалого часу ухиляється від їх виконання у відношенні своєї дитини. Тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивача про позбавлення відповідачки батьківських прав у відношенні неповнолітньої [PERSON] та стягнення аліментів на ії утримання, звідси позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, - таким, що підлягає задоволенню. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов до висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з ії утримання, чим порушує права дитини на достатній рівень життя, тому позовні вимоги про стягнення аліментів суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, сімейне та майнове положення відповідачки суд встановлює аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 усіх видів доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог статей 81, 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 229,40 гривня. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved