Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

31 березня 2017 року позивач ПрАТ СК «Уніка» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 13 000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що ПрАТ СК «Уніка», як страховик, 06 серпня 2016 року уклало зі [PERSON], як страхувальником, договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, а саме: «ЗАЗ 110557» державний номер ВМ 8901АС. 02 листопада 2016 року о 11-15 в м. Суми на перехресті вулиці Садова з вулицею Іллінська сталося ДТП за участю автомобіля «ЗАЗ 110557», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті якого було пошкоджено автомобіль Ford Focus, власником якого є [PERSON] Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 листопада 2016 року встановлено, що ДТП сталося з вини водія [PERSON], його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП. 08 листопада 2016 року потерпіла сторона завернулася до ПрАТ СК «Уніка» із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі ст. 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності» та відповідно до страхового акту позивачем було сплачено потерпілій стороні 13\~000,00 грн. страхового відшкодування. Оскільки водій [PERSON], який керував автомобілем «ЗАЗ 110557», був визнаний винним у вчиненні ДТП, та встановлено, що він скоїв ДТП у стані алкогольного спяніння, та не повідомив страховика про ДТП у строки визначено договором то на підставі п.п. 38.1(а) ст. 38, ст. 33 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 993 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування», позивач [PERSON] «СК«Уніка» просить стягнути в порядку регресу з [PERSON] на користь позивача 13\~000,00 грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення в засобах масової інформації, будь-яких заперечень проти позову, чи заяв про відкладення розгляду чи про розгляд справи без його участі від відповідача не надходило. На підставі ст. 224 ЦПК України, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06 серпня 2016 року між ПАТ «СК «Уніка», як страховиком, та [PERSON], як страхувальником, укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, що підтверджується Полісом АК/0112443 обов'язкового страхування наземного транспорту марки «ЗАЗ 110557», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ( а.с. 6). 02 листопада 2016 року в м. Суми на перехресті вулиць Іллінська та вулиця Садова трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]В та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до Довідки № 3016307708310423 УППу м. Суми від 07 листопада 2016 року, ДТП сталось внаслідок порушення водієм [PERSON] правил дорожнього руху, який знаходився у стані алкогольного спяніння від 1,5 до 2,5 проміле (а.с.7-8). Постановою Ковпаківского районного суду м. Суми року визнано [PERSON] винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 1 КпАП України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10\~200,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк рік (а.с.9). У ДТП автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримав технічні пошкодження (а.с.14). Власником автомобіля [NUMBER], відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є [PERSON] (а.с.11). 08 листопада 2016 року власник автомобіля, який отримав механічні пошкодження, [PERSON], звернулася до ПАТ «СК «Уніка» з вимогою про виплату матеріального збитку, оскільки є потерпілою стороною у ДТП, яке сталося з вини автомобіля, який забезпечений в ПрАТ «СК «Уніка» згідно полісу страхування № АК/0112443 від 04 серпня 2016 року (а.с.10). Відповідно до страхового акту № 00207276 року власнику пошкодженого транспортного засобу «Ford Focus» державний номер [NUMBER] [PERSON] підлягало до виплати страхове відшкодування у розмірі 13000,00 грн. (а.с.24), яку відповідно до наказу №00207276 ЕК від 08 листопада 2016 року (а.с.26) платіжним дорученням №039929 від 10 листопада 2016 року (а.с.25) сплачено власнику автомобіля, який зазнав механічних пошкоджень [PERSON] Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені, зокрема, судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини першої статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Частина 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст. 33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально, що в свою чергу відповідачем зроблено не було. Відповідно до абз. «ґ» п.п.38.1.1«а» п.38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У зв'язку з тим, що відповідач водій [PERSON] керував забезпеченим транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, вказана обставина встановлена постановою суду про притягнення хами ніч Р.В. до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то у позивача [PERSON] «СК «Уніка», після виплати страхового відшкодування потерпілій особі, виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди. Зважаючи на ту обставину, що позивач (ПрАТ «СК «Уніка»), виплативши страхове відшкодування потерпілій стороні, отримав від останнього права кредитора до особи, винної в ДТП та відповідальної за завдані збитки ([PERSON]В.), то спірні правовідносини між сторонами у справі, яка розглядається, регулюють саме положення статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Листом №111 УН/АГ від 14 грудня 2016 року ТОВ «A.S.A. GROUP», за дорученням позивача, повідомив [PERSON] про заборгованість в сумі 13\~000,00 грн. з проханням повідомити протягом одного тижня, з моменту отримання листа, про своє рішення щодо сплати боргу. Однак борг [PERSON] в добровільному порядку сплачений не був. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку обовязок відшкодування заподіяної шкоди лежить на відповідачеві [PERSON], і з відповідача на користь позивача в порядку регресу підлягає стягненню виплачене страхове відшкодування в сумі 13\~000,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений позивачем судовий збір в сумі 1600,00 грн., та витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 420 грн. На підставі ст.ст. 993, 1166, 1188, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» України, ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ,

Outcome: approved