Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

8 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому просить стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [INFO] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов [PERSON] обгрунтувала наступним. З відповідачем у справі позивачка уклала шлюб 12 серпня 2012 року у виконкомі Антонівської сільської ради Томашпільського району вінницької області, актовий запис № 4. Від спільного проживання у них 19 листопада 2013 року народилася дитина [PERSON], в свідоцтві про народження якої позивачка записана матірю, а відповідач батьком. Позивачка [PERSON] вказує, що в даний час дитина проживає біля неї та знаходиться на її утриманні Відповідач є працездатною, здоровою особою, офіційно не працює, проте матеріально забезпечений, має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак ніякої допомоги в добровільному порядку не бажає надавати, тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений паро слухання справи, в звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши заяву позивачки у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності прийшов до наступного висновку. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що у сторін є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Згідно довідки сільського голови Антонівської сільської ради [PERSON] № 306 від 12 червня 2015 року, [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні [PERSON], [INFO]. Таким чином [PERSON] зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Дитина сторін, зважаючи на вік, а саме те, що вона є неповнолітньою, відповідно має незадовільне матеріальне становище. Суд уважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, які підлягають задоволенню, а саме визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їхньої неповнолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову до суду. [PERSON] предявлено до суду позовну заяву особисто 8 червня 2015 року. Відповідно, починаючи з цієї дати, суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно ст. 13 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлена на 2015 рік мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня 1218 грн. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в доход держави судовий збір в розмірі 243,60 грн., тобто 0,2 розміру мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved