Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

30 вересня 2014 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] [PERSON], третя особа: Дніпропетровська міська Рада про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення в житлове приміщення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що вона з 10.01.2012 року зі згоди наймача житлового приміщення [PERSON] зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. 12.05.2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], який зі згоди наймача [ADDRESS] в якості члена сім’ї також вселився у вищевказану квартиру, де проживав на правах члена сім’ї наймача і також набув нарівні з відповідачкою право користування житловим приміщенням. Спільне життя з відповідачкою не склалося. На протязі 2012-2013 років [PERSON] виганяла позивачів з квартири, в результаті чого вони змушені були тимчасово орендувати житлові приміщення за різними адресами. 01.06.2013 року відповідач остаточно викинула речі позивачів з квартири та забрала ключі від квартири. 26.09.2014 року позивачі в присутності свідків намагалися вселитися в спірну квартиру, однак відповідач [PERSON] не стала розмовляти та зачинила перед ними вхідні двері. Після уточнень вимог позовної заяви позивачі просили суд ухвалити рішення яким усунути перешкоди в користуванні квартирою №106 в будинку №64 по вул. Немировича-Данченка в м. Дніпропетровську шляхом вселення їх у квартиру. Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити на підставі обставин викладених у позовній заяві. Позивач [PERSON] пояснила, що вона вселилася в спірну квартиру з дозволу квартиронаймача на правах члена сім’ї, до цього вона мешкала по вул. Космонавтів в м. Дніпропетровську. Вони разом із відповідачами вели спільне господарство, купували їжу, сплачували комунальні послуги, також за її кошти виконувалися ремонтні роботи. Позивач [PERSON] також вселився в квартиру із дозволу квартиронаймача [PERSON] Останній раз вона була в квартирі 13.01.2014 року на свята, але в квартиру вселитися не мала можливості оскільки на протязі останніх років відповідач виганяла її та її чоловіка з квартири, постійно змінювала замки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та пояснила, що позивачі коли розписалися проживали на вул. Електричній в орендованій квартирі. Вони вирішили краще проживати в неї та гроші за оренду давати їй. Відповідач погодилася і вони переїхали до неї. Вони почали зловживати алкоголем та забруднювати квартиру, знущатися з неї. В квартиру позивачі вселилися з її згоди, оскільки позивач є її дочкою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що після того як вони почали проживати з позивачами у спірній квартирі, ними велося спільне господарство, але потім продукти в холодильнику вони почали підписувати. Позивач [PERSON] згодом почав зловживати алкоголем та споювати [PERSON] Він неодноразово викликав міліцію щоб їх заспокоїти. Відповідач [PERSON] їх не виганяла, він особисто допомагав їм зносити речі в нову квартиру. Все майно позивачів знаходиться в помешканні по вул. Електричній. Замок змінювався один раз тому що він вийшов з ладу. Представник третьої особи Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з’явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. В силу ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Відповідно до положень ст.64 ЖК України до членів сім’ї наймача належать дружина наймача їх діти та батьки. Членами сім’ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є головним наймачем квартири [ADDRESS], окрім неї в квартирі зареєстровані її дочка [PERSON] та онук [PERSON], що підтверджується довідкою КП «ЖГ Самарського району» м. Дніпропетровська (а.с. 39). Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] змінила прізвище на «Набок» (а.с. 6). Аналізуючи спірні правовідносини та враховуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, суд доходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] а [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Так судом встановлено, що позивач [PERSON] з 10.01.2012 року зареєстрована у [INFO] та набула нарівні з головним квартиронаймачем [PERSON] право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою. 12.05.2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], який зі згоди відповідача [PERSON] вселився у вищевказану квартиру, де проживав на правах члена сім’ї наймача і також набув нарівні з ним право користування житловим приміщенням. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є сином [PERSON], йому відомо, що батько одружився, а потім він дізнався що вони проживають на дачі оскільки їх вигнали із квартири. Він був у квартирі по вул. Немировича-Данченка у батька на свята, йому відомо, що вони разом із [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, разом готували їжу. В нетверезому стані дружину батька він не бачив. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знайома з позивачами та відповідачами. Раніше вона неодноразово бувала у спірній квартирі, де вона бачила, що [PERSON] проживала там зі своїм чоловіком, вони всі разом вели спільне господарство. У нетверезому вигляді позивачів вона не бачила. Їй відомо що [PERSON] вигнала їх з квартири, неодноразово змінювала замки. На сьогодні доступ до житла позивачі не мають. Посилання відповідача [PERSON] на ті обставини, що житлова площа квартири значно менша ніж передбачено законодавством є безпідставними оскільки в даному випадку мова не йдеться про осіб, які перебувають на квартирному обліку і положення ст.48 ЖК України не можуть бути застосовані до правовідносин з приводу користування житловим приміщенням особами, які вселилися в дане житлове приміщення зі згоди наймача та членів його сім’ї. Крім того суд не вважає, що позивачі втратили право на користування квартирою відповідно до положень ст.71 ЖК України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] намагалися вселитися в спірну квартиру і через перешкоди, які їм при цьому чинили, вимушені були звернутися до суду із даним позовом. Враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачів та усунути їм перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення їх в квартиру. На підстави викладеного,

Outcome: approved