overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

31 серпня 2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000,00 гривень вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 січня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 14549,66 грн., заборгованість за кредитом 1402,30 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 9178,33 грн, заборгованість за пенею та комісією 2800,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 669,03 грн., всього загальна сума заборгованості склала 14549,66 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 31 серпня 2012 року в розмірі 14549,66 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 31 серпня 2012 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000,00 гривень вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 січня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 14549,66 грн., заборгованість за кредитом 1402,30 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 9178,33 грн, заборгованість за пенею та комісією 2800,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 669,03 грн., всього загальна сума заборгованості склала 14549,66 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

31 серпня 2013 року сторони по справі зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізькій області за актовим записом № 284. У позивачки та відповідача шлюб перший, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося через постійне виникнення конфліктів, у зв'язку з тим, що відповідач не бажає приймати компромісних рішень з питань сімейного життя, що призвело до відчуження одне до одного. Фактично сім'я на теперішній час розпалась, збереження шлюбу та подальше спільне життя стало не можливим. Примирення сторони не бажають, тому [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, шлюбне прізвище змінити з «[PERSON]» на «[PERSON]». У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але до суду надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу без його участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: - сторони зареєстрували шлюб 31 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області за актовим записом № 284, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3); - мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4); - подальше спільне проживання позивачки з відповідачем неможливе; - примирення між сторонами виключається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

31 серпня 2015 КП «ЖЕК-10» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за оплату спожитих житлово-комунальних послуг, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач за період з 01.08.2012 по31.07.2015заборгував 2793 грн. 93 коп. В судове засідання представник позивача не зявилася, у поданій письмовій заяві дала згоду на заочний розгляд справи, просила задовольнити позов, а справу слухати за її відсутності. Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщений, причин неявки суду не повідомив, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, щовідповідачзареєстрований та проживає в [INFO], нерегулярно оплачує позивачеві житлово-комунальні послуги, внаслідок чого, за розрахунком позивача, за період з 01.08.2012 по 31.07.2015заборгував позивачеві 2793 грн. 93 коп. (а.с. 6). Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.08.2015 скасований судовий наказ від 24.04.2014 про стягнення з [PERSON] на користь КП «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг в сумі 2\~709,14 грн. за період з 01.05.2012 по 31.03.2015 (а.с. 9). Частиною 1 статті 68 ЖК УРСР перебачений обовязок наймача своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідачем порушені зобовязання щодо регулярної оплати житлово-комунальних послугв установлені строки, а тому борг у сумі 2\~793,93 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

31 серпня 2015р. [PERSON] звернувся до суду, за участю зацікавлених осіб [PERSON], служби у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації, із заявою про усиновлення ним [PERSON], [INFO]. За наслідком розгляду справи, 17 вересня 2015р. Генічеським районним судом Херсонської області ухвалено рішення, яким заяву [PERSON] про усиновлення задоволено; оголошено [PERSON], [INFO], уродженця с. Привільне Генічеського району, Херсонської області, проживаючого за адресою: [ADDRESS] - усиновлювачем [PERSON], [INFO]; вирішено записати [PERSON], [INFO], , уродженця с. Привільне Генічеського району, Херсонської області, проживаючого за адресою: [ADDRESS] у Книзі реєстрації народжень Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції батьком усиновленої [PERSON], [INFO]. 23 грудня 2016р. на адресу суду надійшла заява [PERSON], в якій останній просив ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про запис усиновленої дитини [PERSON] зі зміненим прізвищем та по батькові, а саме як [INFO]. У судове засідання заявник не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути заяву у його відсутність, вимоги заяви підтримав. Інші учасники у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином. Їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви по суті. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та доводи заяви, вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Так, Генічеський районний суд Херсонської області ухвалюючи рішення від 17 вересня 2015р. по справі №653/2513/15-ц, про усиновлення дитини [PERSON] - [PERSON], хоча і зазначив, що останнього записати батьком вказаної дитини, проте у відповідності до ст. 231 Сімейного кодексу України, не вирішив питання про зміну прізвища та по-батькові дитини. Оскільки при винесенні судового рішення суд не вирішив заявлені вимоги про внесення змін до актового запису про народження [PERSON], то є підстави для винесення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою, в якій зазначив, що 21 вересня 2004 року між ним та відповідачкою Жиричівською сільською радою Ратнівського району Волинської області зареєстровано шлюб, актовий запис №8. У даному шлюбі 27 серпня 2006 року народилася дочка [PERSON] та 27 липня 2013 року дочка [PERSON]. Стверджує, що збереження шлюбу неможливе через відсутність взаєморозуміння між ними та розбіжністю у поглядах на сімейні відносини. Просить шлюб, зареєстрований між ним і [PERSON], розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав із підстав, зазначених у заяві. Пояснив, що категорично не бажає проживати у шлюбі з відповідачкою через несумісність характерів, вважає примирення неможливим. Просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнала, пояснила, що розлучатися із позивачем не бажає, будь-які пояснення давати відмовилася. Просить у задоволенні позову відмовити. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про одруження, що між [PERSON] та Нефедюк (до шлюбу Петручик) О.В. 21 вересня 2004 року укладено шлюб, який зареєстрований Жиричівською сільською радою Ратнівського району Волинської області, актовий запис №8. У шлюбі в сторін 27 серпня 2006 року народилася дочка [PERSON] та 27 липня 2013 року дочка [PERSON], про що свідчать свідоцтва про їх народження І-ЕГ №034025 та І-ЕГ 182238. В силу ст. 24 ч. 1 та ст. 56 ч. 3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. Ухвалою суду від 21.10.15 сторонам надано одномісячний строк для примирення. Проте, як вбачається із пояснень сторін, примирення між ними не відбулося, вони припинили спільне проживання. За таких обставин, з огляду на категоричне небажання позивача продовжувати проживати в шлюбі та досягнути примирення суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між сторонами. За наполяганням позивача суд понесені останнім судові витрати із сплати судового збору з відповідача не стягує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки. В обґрунтування своїх вимог заявник [PERSON] посилався на те, що він є дядьком [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO] перебуває на обліку лікаря-психіатра, є інвалідом з дитинства, не здатен усвідомлювати свої дії, не може керувати ними, в звязку з чим, потребує постійного догляду та представництва для захисту прав та інтересів. Заявник зазначив, що батьки [PERSON], які здійснювали за ним догляд, померли, в звязку з чим, [PERSON] проживає в його сімї. В звязку з вищенаведеним, в заяві [PERSON] просив суд визнати [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] недієздатним, встановити над ним опіку, призначити його - [PERSON], [INFO] опікуном [PERSON], [INFO]. В судове засідання заявник [PERSON] не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, заяву підтримує. Представник Управління праці та соціального захисту населення міста Новомосковська Дніпропетровської області в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши надані заявником докази, приходить до висновку, що заява [PERSON] обґрунтована і підлягає задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився 05 жовтня 1989 року в м. Дніпропетровськ, є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України. У відповідності до Довідки МСЕК № 1 № 001314 від 30 травня 2015 року, [PERSON] встановлена 1 група А інвалідності з 30 березня 2015 року безстроково, причина інвалідності інвалід з дитинства, в звязку з захворюванням, нездатен до самообслуговуванню, повна залежність від інших осіб. Згідно висновку комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 219 від 27 жовтня 2015 року, що [PERSON], [INFO] страждає хронічним стійким психічним розладом у формі помірної розумової відсталості, за своїм психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій, керувати ними. Згідно до статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та(або) керувати ними. Приймаючи до уваги, що згідно висновку експертизи [PERSON] внаслідок стійкого психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він може бути визнаний недієздатним. На підставі ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно до подання, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Дніпропетровської області вважає за доцільне призначення заявника [PERSON] опікуном [PERSON]. Враховуючи наведене, суд вважає заяву обґрунтованою. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому державного акту на право приватної власності на землю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в державному акті його по-батькові помилково вказане Пантелейович, тоді як за паспортом він Пантелійович. Встановлення даного факту має для нього юридичне значення, оскільки вказана помилка перешкоджає зареєструвати право власності на земельну ділянку в реєстраційній службі. Посилаючись на викладені обставини, просив про задоволення заяви. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності у звязку з неможливістю явки за станом здоровя. Представник заінтересованої особи Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До судового засідання надійшов лист за підписом сільського голови [PERSON], в якому вона просить розглянути справу без участі представника сільської ради, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідка, суд дійшов наступного. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії IV-МК № 008813, виданого 14 жовтня 1998 року на підставі рішення 2-ї сесії 23 скликання Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області № 3 від 30 червня 1998 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 156 на імя [PERSON], останньому належить на праві приватної власності земельна ділянка, що розташована на території Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області площею 27,21 га з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно копії паспорту серії ЕО № 331845, [PERSON], народився 08 листопада 1951 року в смт. Арбузинка Миколаївської області. Відповідно до зазначеної копії паспорту, правильне по-батькові заявника Пантелійович. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт того, що заявнику належить на праві приватної власності земельна ділянка, яка розташована на території Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказані обставини свідчать про те, що державний акт на ім'я [PERSON] фактично належить [PERSON]. Встановлення факту належності зазначеного документа має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить йому провести державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення за договором позики на предмет іпотеки. Повторним заочним рішенням Володимир-Волинського міського суду від 24 травня 2018 року позов задоволено. В рахунок стягнення заборгованості за договором позики від 04 грудня 2012 року, а саме : 575 370 грн. основного боргу та 690 444 грн. належних до сплати відсотків, звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними спорудами під номером 6 по вулиці Богдана Лепкого у місті Володимирі-Волинському Волинської області, загальною площею 87,8 м.кв., житловою площею 57,9 м.кв., шляхом визнання права власності за [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], с.Федорівка, вул. Федорівська, 34б Володимир-Волинського району Волинської області. Стягнуто з [PERSON], [INFO], паспорт АС248227, виданий 19 квітня 1997 року Володимир-Волинським МВ УМВС, м.Володимир-Волинський, вул. Лепкого Богдана, 6 Волинської області в користь [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], с.Федорівка, вул. Федорівська, 34б Володимир-Волинського району Волинської області. витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн.00 коп. Після ухвалення рішення суду у даній справі виникла необхідність у вирішенні питання про решту судових витрат, понесених сторонами по справі. Для участі у вирішенні даного питання сторони та особи, які брали участь у справі, не зявились. У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позовної заяви, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3654 грн.00 коп. (т.1, а.с.1) Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №431 від 27.08.2015 року, позивачем за експертне дослідження спірного будинковолодіння сплачено 1000 грн.00 коп. (т.1, а.с.58), а відповідно до квитанції №1 від 28.08.2015 року представником позивача [PERSON] сплачено банку «Фінанси та Кредит» 50 грн.00 коп. за видачу довідки про курс валют (т.1, а.с.57, 59). Про інші понесені сторонами витрати, повязані з розглядом даної справи, в матеріалах справи відсутні відомості. Оскільки судом при ухваленні рішення вирішено питання про витрати, повязані зі сплатою судового збору, однак не вирішено питання про витрати, повязані з проведенням експертного дослідження та оплатою довідки про курс валют, то це питання слід вирішити шляхом ухвалення додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 07 жовтня 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем та знаходиться на його утриманні. Сімейне життя не склалося у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння. Спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо з грудня 2013 року. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавала, про причини неявки не повідомила, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивач і відповідач зареєстрували шлюб 07 жовтня 2011 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 428 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 6). 28 січня 2011 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 7), який проживає разом з позивачем і знаходиться на його утриманні. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння. З грудня 2013 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. В позовній заяві позивач наполягав на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved