Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

30 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого з урахуванням уточнених позовних вимог посилався на те, що йому була надана в користування окрема двокімнатна квартира [ADDRESS] , в яку він та члени його сім`ї: дружина [PERSON] , 1979 р.н., син [PERSON] , 1998 р.н. і син [PERSON] , 2002 р.н. вселилися на підставі ордеру № 51, виданого 23 вересня 2008 року Гвардійською квартирно-експлуатаційною частиною району. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2015 року шлюб між ним та відповідачем був розірваний. Після розірвання шлюбу, відповідач [PERSON] забрала свої речі та стала мешкати з іншим чоловіком. Позивач зазначив, що на теперішній час у спірній квартирі зареєстровані: діти - [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з ним, а також колишня дружина [PERSON] , [INFO] , яка з 24 серпня 2015 року в квартирі не проживає, житловим приміщенням не користується, участі в утриманні житла не приймає, її особисті речі в спірній квартирі відсутні, місце проживання останньої - [ADDRESS] . В зв`язку з наведеним, посилаючись на вимоги ст.ст. 71,72 ЖК України, [PERSON] просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 02 квітня 2018 року відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 11 вересня2020 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, згідно заяви представника позивача, останній просив розглядати справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити заявлені вимоги, у разі повторної неявки відповідача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв та клопотань, зокрема відзиву на позовну заяву від останніх на адресу суду не надходило. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що відповідач та її представник були належним чином повідомлені про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явилися в судове засідання, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Будинкоуправління № 1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив розглядати справу за його відсутності. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] була надана в користування окрема двокімнатна квартира [ADDRESS] , в яку він та його члени сім`ї: дружина [PERSON] , 1979 р.н. і діти - [PERSON] , 1998 р.н. та [PERSON] , 2002 р.н. вселилися на підставі ордеру № 51, виданого 23 вересня 2008 року Гвардійською квартирно-експлуатаційною частиною району. У відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2015 року шлюб між позивачем [PERSON] і відповідачем [PERSON] був розірваний, рішення суду набрало законної сили 20 серпня 2015 року. Встановлено, що в зазначеній квартирі з 14 жовтня 2008 року зареєстрована відповідач [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року за вих. № 02-23/279, а також довідкою з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 19 квітня 2018 року за вих. № 1481/2. Згідно акту від 03 вересня 2018 року, складеного комісією Будинкоуправління № 1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району у складі: інженера Назаренко Є.В., техніка [PERSON] , бухгалтера [PERSON] в присутності сусідів - [PERSON] , [PERSON] , підписаного начальником БУ № 1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району Білогуським В.Й., встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] , діти - [PERSON] , 1998 р.н., [PERSON] , 2002 р.н. та колишня дружина основного квартиронаймача [PERSON] - [PERSON] , 1979 р.н., яка з 24 серпня 2015 року у квартирі не проживає, її місце проживання встановлено за адресою: [ADDRESS] . Зазначені обставини також підтверджуються актом від 11 вересня 2020 року, складеного комісією Будинкоуправління № 1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району у складі: головного інженера Ципалюк В.І., техніків [PERSON] і [PERSON] , бухгалтера [PERSON] в присутності сусідів - [PERSON] , [PERSON] , підписаного начальником БУ № 1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району Білогуським В.Й. Згідно ст. 163 Житлового Кодексу України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктом 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 Житлового Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що відповідач без поважних причин більше 6 місяців не проживає в квартирі [ADDRESS] . Відповідачем та її представником зазначені обставини під час розгляду справи не спростовані жодним доказом, зокрема останні не скористалися своїм правом надати суду відзив, прояснення та докази на заперечення позовних вимог. У зв`язку з наведеним, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладено та

Outcome: approved