Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

31 серпня 215 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про припинення права особи на частку у спільному майні та визнання права власності. Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після померлого спадкоємцями є позивач - син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] та дружина [PERSON], [INFO]. [PERSON] відмовилась на користь [PERSON] від спадщини, тому спадщину прийняв [PERSON] в розмірі 2/3 та [PERSON] в розмірі 1/3 відповідно. Зокрема прийняли у спадщину легковий автомобіль Волга М21, 1962 року випуску, кузов (коляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Тобто автомобіль належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] по 2/3 та 1/3 частки відповідно. Після оформлення спадщини пропонував виплатити належну частину автомобіля відповідачу грошовими коштами у розмірі 10000 гривень, виходив з того, що спірний автомобіль є річчю неподільною, частка відповідача є незначною і не може бути виділена в натурі. Відповідач чинить опір у доступі до автомобіля , не надає можливості керувати ним та не бажає домовлятися про його спільне володіння, користуватись й розпоряджатись, що фактично робить спільне володіння й користування автомобілем неможливим. Відповідач немає посвідчення водія, керувати автомобілем не вміє, тому вважає, що припинення права власності відповідача на 1/3 частки автомобіля не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача. Позивач зазначає, що автомобіль для нього має нематеріальну цінність як пам'ять про батька, тому просить припинити право власності відповідача на автомобіль, та відповідно визнати за ним це право та зобов'язати [PERSON] передати йому спірний автомобіль, номерні знаки, технічний паспорт, інші наявні документи на автомобіль, ключі від усіх замків. У подальшому уточнив позовні вимоги та просив ще стягнути з нього 10000 грн. на користь відповідача вартість 1/3 частки автомобіля. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, погодилась на грошову компенсацію за спірний втомобіль у розмірі 10000 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини являється день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАН 100434 виданого 09.07.2015 року Державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецькою Н.Г., спадкоємцями після смерті [PERSON], померлого [INFO], майна у вигляді легковогоавтомобіля марки М21, 1962 року випуску, двигун [NUMBER], шасі (рама) [NUMBER]; кузов (коляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] на 1/3 частки у майні та [PERSON] на 2/3 частки у майні, з урахуванням відмови доньки спадкодавця [PERSON]. Таким чином право на 1/3 частку вказаного автомобіля має відповідач [PERSON] в порядку спадкування після чоловіка [PERSON]. Частка відповідача у майні, не підлягає виділенню в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування сторонами є неможливим, що не заперечувалось сторонами. Автомобіль знаходиться у володінні відповідача. Позивач за життя батька користувався ним, здійснював поточний ремонт. Відповідач автомобілем не користувалась та не користується. Відповідно до положень ч.1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Із змісту зазначеної норми закону вбачається, що припинення права особи на частку у спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України лише в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Таким чином, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відповідач не заперечувала проти задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що ґрунтуються на вимогах закону, не призведуть до порушення прав відповідача та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 300 грн.

Outcome: approved