Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

29 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], 3-тя особа Харківська міська рада, який в подальшому був уточнений, в якому просив суд визначити додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на все належне майно, в тому числі на частину квартири [ADDRESS]. 23 вересня 2005 року [PERSON] було складено заповіт за яким все належне спадкодавцю майно він заповів позивачу. [PERSON] зазначає, що про наявність заповіту він дізнався у лютому 2016 року від своєї тітки [PERSON] За таких обставин позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини. Позивач також вказує, що протягом 2006-2007 років він постійно знаходився у відрядженнях у різних регіонах країни та Росії, у зв'язку з чим на його думку строк пропущено з поважних причин. У зв'язку з викладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 23.02.2016 року в судовому засіданні заявлений позов підтримала, просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 12.06.1998 року. (а.с. 9) [PERSON] помер [INFO]. (а.с. 12) Після своєї смерті [PERSON] залишив заповіт за яким на випадок своєї смерті все своє майно де б таке не знаходилось та з чого б воно не складалось та взагалі все, що буде йому належати на день його смерті та на що він за законом матиме право, він заповів [PERSON], [INFO]. Даний заповіт був посвідчений державним нотаріусом П'ятої ХДНК Нестеренко В.І. 23.09.2005 року, реєстровий №3-919. (а.с. 14-15) Позивач в тексті позову вказує, що маючи намір прийняти спадщину він звернувся до П'ятої ХДНК з відповідною заявою, але у прийнятті заяви йому було відмовлено через пропуск встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] за час свого життя проживав разом з [PERSON] без реєстрації шлюбу, яка, у свою чергу, є рідною тіткою позивача. З письмових пояснень [PERSON] вбачається, що їй було відомо про наявність заповіту, але вона не мала наміру повідомляти про даний факт свого племінника [PERSON], та їй не було відомо місце проживання останнього. [PERSON] зазначає,, що після смерті [PERSON] стан її здоров'я значно погіршився і вона вирішила знайти свого племінника та повідомити його про наявність заповіту. Представник позивача в судовому засіданні пояснила суду, що на початку лютого 2016 року [PERSON] через повідомлення в газеті дізнався, що його розшукує тітка [PERSON], після чого між ними відбулась зустріч та позивач дізнався про існування заповіту на його ім'я. Зазначені пояснення також узгоджуються з матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Представник позивача в судовому засіданні вказувала, що встановлений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини позивачем було пропущено з поважних причин, оскільки він не знав про існування заповіту та про факт смерті [PERSON] Окрім того, зазначила, що якби позивач і знав про наявність заповіту він все одно пропустив би строк для подачі заяви про прийняття спадщини оскільки протягом 2006-2007 років позивач постійно знаходився у відрядженнях у різних регіонах країни та Росії. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Довідки ПАТ «Євроцемент-Україна» №81 від 14.03.2016 року [PERSON] в період часу з 01.10.2006 року по 01.05.2007 року перебував у службових відрядженнях: 1) з 13.10.2006 року по 10.11.2006 року на ЗАТ «Жигулівські будматеріали»; 2) з 13.11.2006 року по 24.02.2007 року на ЗАТ «Ульяновскцемент»; з 27.02.2007 року по 27.04.2007 року на ЗАТ «Липецькцемент». За таких обставин суд приходить до висновку, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини [PERSON] було пропущено з поважних причин, оскільки останній не знав та не міг знати про існування заповіту, що свідчить про наявність об'єктивних та непереборних труднощів для подачі відповідної заяви у встановлені законом строки. Отже, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та призначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після [PERSON], померлого [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved