Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

29 червня 2016 року до Словянського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2001 року, що був зареєстрований Горлівським міським відділом державної реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1500. Зазначає, що від даного шлюбу мають малолітню дитину - сина: [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини у них не склалися, вони перестали розуміти один одного, виникли суттєві непорозуміння та різні погляди на життя, зникла любов та спільні інтереси. Вважає, що їх сім`я розпалась та шлюб між ними необхідно розірвати. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в яких позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду повідомлялася належним чином, проте надала суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити вимоги [PERSON] Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 10 листопада 2001 року, шлюб був зареєстрований Горлівським міським відділом державної реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1500 (а.с. 14). Від наведеного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину сина - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спору про розподіл майна - немає. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. При вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Сімейні відносини у них не склалися, вони постійно сваряться та принижують один одного. Сварки та скандали відбуваються у присутності дитини, що може суттєво вплинути на психіку та погляди на життя дитини. За таких обставин, примирення між сторонами неможливе. В звязку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. У відповідності із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача. У відповідності із ст.. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, враховуючи той факт, що відповідач просить залишити їй шлюбне прізвище, суд приходить до висновку, що слід його залишити. На підставі викладеного,

Outcome: approved