Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

29 травня 2019 року до Печерського районного суду м. Києва, на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 27 березня 2019 року, надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі судді, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Ухвалою судді від 03 червня 2019 року позовну заяву залишено без руху, на виконання якої представником позивача 19 червня 2019 року засобами поштового зв`язку направлено примірник позовної заяви з копією для відповідача, а також засвідчені належним чином копії додатків до неї. 21 червня 2019 року на судовий запит, поданий у відповідності до частини шостої статті 187 ЦПК України, надійшла відповідь щодо відомостей про адресу зареєстрованого у передбаченому законом місця проживання відповідача. Ухвалою судді від 26 червня 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного порядку без виклику сторін у судове засідання за наявними у матеріалах справи доказами. Від відповідача, яка позовну заяву з додатками отримала засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а. с. 58/, заперечення проти обраного порядку розгляду, а також заяви по суті або з процесуальних питань до суду не надходили. Стороною позивача також не було подано заперечення проти спрощеного порядку розгляд без виклику сторін і заяви з процесуальних питань. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Між позивачем та відповідачем виникли договірні відносини на підставі договору № НЛ № 0806 від 07 червня 2017 року, за умовами якого позивач (продавець) зобов`язувалася надати відповідачу (покупцеві) комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а відповідач (покупець) зобов`язується прийняти цей комплекс згідно акту приймання-передачі та сплатити за нього визначену договором грошову суму (ціну). Відповідно до частини першої ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Як вбачається із специфікації товару від 07 червня 2017 року відповідачем обрано та замовлено комплекс по догляду, що підтверджується підписом останньої. Пунктами 2.1., 2.2. договору сторони погодили, що при передачі комплексу по догляду сторони складають та підписують акт приймання-передачі згідно переліку № 1 (специфікації). При цьому, п. 2.3. договору обумовлено, що зобов`язання продавця по передачі комплексу по догляду вважаються виконаними в момент передачі комплексу в розпорядження покупцеві згідно з актом приймання-передачі та підписанні даного договору. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі, що вбачається із акту приймання-передачі комплексу. Відповідач комплекс по догляду отримала, претензій щодо отриманого набору по догляду та щодо виконання продавцем своїх обов`язків за договором відповідач не мала, про що свідчить підпис останньої. За умовами пункту 5.1 договору загальна вартість комплексу по догляду складає 21 400, 00 грн. Відповідно до пункту 5.6. договору покупець розраховується за комплекс по догляду повністю не пізніше 07 квітня 2017 року, сплачуючи щомісячні обов`язкові платежі. Однак, відповідач припинила сплачувати щомісячні платежі, повністю покупець (відповідач) за комплекс по догляду повністю не розрахувалася, чим порушила умови договору, і станом на день звернення до суду заборгованість складає 7 576 грн. Відповідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 610 Цивільного кодексу України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Незважаючи на належне виконання позивачем своїх зобов`язань та лояльне відношення з боку останнього, відповідач не вчиняє жодних дій щодо повернення боргу, а тому така бездіяльність відповідача є протиправною та такою, що порушує законні права та інтереси позивача. Згідно з положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина перша ст. 612 Цивільного кодексу України встановлює, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відтак позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягненню також сума судового збору у розмірі 768, 40 грн.

Outcome: approved