Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

29 жовтня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів. \~У своєму позові позивач зазначив, що згідно виконавчого листа, виданого Глобинським районним судом 06 квітня 2016 року, у справі №527/58/20 з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.03.2016 року і до повноліття дітей. З того часу він відповідально ставився до виплати аліментів, надавав посильну допомогу, оскільки дбав про належне матеріальне забезпечення дітей, їх повноцінний розвиток. 02 червня 2018 року він уклав шлюб, від якого [INFO] народився син [PERSON] , який також потребує належного матеріального забезпечення. Його дружина є інвалідом ІІІ групи, не в змозі працювати, отримує пенсію по інвалідності і перебуває на утриманні разом із донькою від попереднього шлюбу. 20 серпня 2019 року він був звільнений з останнього місця роботи. Розмір стягуваних аліментів, який складає 50% його доходу, позбавляє його джерел для існування та виключає можливість доглядати дружину-інваліда. Посилаючись на викладене, позивач просив суд, зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , доньок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , згідно виконавчого листа Глобинського районного суду Полтавської області від 06 квітня 2016 року з 1/2 частини всіх видів доходу до 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судове засіданні позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Як зазначено в ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового розгляду. Відповідно до\~ п.1\~ч.\~3\~ст.\~223\~ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані\~ докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне. Згідно копії рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 10 березня 2016 року, шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 16). Відповідно до виконавчого листа, виданого Глобинським районним судом Полтавської області 13 травня 2016 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.03.2016 року, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.03.2016 року дати подачі позову і до повноліття дітей (а.с. 17-18). Як вбачається із копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Миргородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 02 червня 2018 року, [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , після чого остання змінила дошлюбне прізвище на « [PERSON] » (а.с. 10). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області 06 грудня 2018 року (а.с. 12). Згідно довідки, виданої Ромоданівською селищною радою Миргородського району Полтавської області 19 березня 2020 року, [PERSON] , [INFO] проживає в [ADDRESS] , без реєстрації в такому складі сім`ї: дружина [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , дочка дружини [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Як вбачається із копії Пенсійного посвідчення № [NUMBER] виданого 15 лютого 2011 року, [PERSON] , [INFO] є інвалідом 3 групи загального захворювання, довічно (а.с. 11). Відповідно до копії Трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] звільнений 20 серпня 2019 року, відомості про подальшу роботу відсутні (а.с. 09). Згідно довідки Глобинської районної філії Полтавського ОЦЗ від 02 грудня 2020 року №1603756, [PERSON] з 01 жовтня 2020 року перебуває на обліку в Глобинській філії Полтавського ОЦЗ як безробітний (а.с. 31). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст.\~180\~Сімейного\~кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначено в ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів суд має враховувати обставини, зазначені у ст. 182 СК України, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що з позивача згідно виконавчого листа стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, на його утриманні перебуває малолітній син від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Приймаючи до уваги наявність на утриманні позивача ще однієї дитини сина [PERSON] , а також те, що дружина позивача є інвалідом, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] з 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду є розумним, не суперечить нормам матеріального права, буде справедливим балансом між захистом неповнолітніх дітей, а також забезпечить рівні умови утримання кожної дитини позивача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково. \~

Outcome: partial