Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

30 вересня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.06.2012 року в сумі 177726,75 грн та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідачка [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 27.06.2012 року. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Окрім того, відповідач дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Свої зобов`язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує, у зв`язку із чим виникла заборгованість по кредитному договору станом на 17.06.2020 року в сумі 266094,40 грн, яка складається з наступного: 177726,75 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т. ч. 000,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 177726,75 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 000,00 грн.- заборгованість за нарахованими відсотками; 000,00 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 40715,53 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 47652,12 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії. При цьому, позивач звертає увагу суду, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином заборгованість до стягнення становить 177726,75 грн., яка складається з 177726,75 грн. - заборгованість за кредитом. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів позивача та змусило його звернутись до суду. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2020 року відкрито провадження по даній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач про розгляд справи повідомлений належним чином. Від відповідача, [PERSON] , у запропонований їй ухвалою строк, відзиву на позов до суду не надходило. Про розгляд справи відповідачка повідомлялась належним чином, зокрема і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової Влади України. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, приймає рішення про розгляд справи на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дана норма також закріплена у ст. 12 ЦПК України. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 27.06.2012 року, встановлено, що між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» укладений Договір про надання банківських послуг, однак яких саме не встановлено, відсутня відповідна позначка. Відповідно до змісту анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 27.06.2012 року, [PERSON] погодилась, що Договір про надання банківських послуг складається із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Пам`ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів та засвідчила, що із переліченими документами її ознайомлено в письмовому вигляді (а.с. 33). Згідно 2.1.1.2.1 п. 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, для надання послуг Банк видає Клієнту Картку, її вид зазначений в Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві підписанням якої Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата отримання Клієнтом Картки вказана в Заяві (а.с. 50 зворот). Отже, АТ КБ «Приватбанк» на підтвердження факту укладення між ним та [PERSON] кредитного договору № б/н від 27.06.2012 року, зобов`язаний був надати Заяву, у якій міститься дата отримання [PERSON] картки та Пам`ятки клієнта або Довідку про умови кредитування. Однак, у наданій АТ КБ «Приватбанк» анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 27.06.2012 року відсутня дата отримання [PERSON] пенсійної, зарплатної картки чи інших карток, у тому числі кредитки «Універсальна» як і відповідна позначки у графі, де клієнт зазначає, яку із запропонованих карток він виявляє бажання отримати. Пам`ятки клієнта або Довідки про умови кредитування АТ КБ «Приватбанк» не надав. Натомість, відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки на [PERSON] старт карткового рахунку відбувся 06.08.2013 року, а не 27.06.2012 року, а відповідно до довідки про видачу кредитної картки відповідачу, остання була видана, ще 16.07.2008 року з наступним її перевипусканням. /а.с.31-32/ Довідки про рух коштів по картковому рахунку відповідачки, який міг би слугувати доказом активного користування останньою кредитними коштами позивач до позовної заяви не додав. Відповідно до розрахунку заборгованості проведеного АТ КБ «Приватбанк» за договором № б/н від 27.06.2012року станом на 17.06.2020 року відповідачка має заборгованість в сумі 266094,40 грн, яка складається з наступного: 177726,75 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т. ч. 000,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 177726,75 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 000,00 грн.- заборгованість за нарахованими відсотками; 000,00 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 40715,53 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 47652,12 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії. При цьому, позивач звертає увагу суду, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином заборгованість до стягнення становить 177726,75 грн., яка складається з 177726,75 грн. - заборгованість за кредитом. Надані позивачем розрахунки заборгованості не є первинними документами, які підтверджують укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві. Отже, із досліджених судом доказів, доданих до позивачем до позовної не можливо встановити ні дату ні сам факт укладення між сторонами кредитного договору. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з відповідача заборгованості, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. Згідно вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір позивачу не відшкодовується. Також, суд вважає за не обхідне зазначити, виходячи з принципу змагальності цивільного процесу, що сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції до суду першої інстанції, а не чекати, коли їм буде відмовлено в задоволенні позовних вимог за недоведеністю, та потім вишукувати нові й долучати їх до апеляційної скарги. Апеляційний суд не має права приймати нові докази, оскільки позивачу нічого не заважало подати їх до суду першої інстанції, що узгоджується з позицією Верховного Суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed