overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

30.09.2015 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в остаточній редакції якого просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з моменту звернення з позовом до суду до досягнення повноліття дитиною. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що вони з відповідачем мають дочку [INFO] Подружні відносини між сторонами не склалися та спільне проживання припинено, малолітня дитина проживає разом із нею. Відповідач має постійний дохід, який витрачає у своїх цілях. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, доходу не має. Інших дітей, окрім спільної дитини з позивачем, відповідач не має. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити, надала пояснення аналогічні вищевикладеним. Представник відповідача не заперечувала проти стягнення аліментів саме у розмірі 1500 грн. Зазначила, що відповідачем сплачувалися аліменти після звернення до суду. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво серії 1-ВЛ № 243573, батьками якої у свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 3). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а у разі ухилення від цього обовязку, кошти на утримання дітей, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, стягуються з них в судовому порядку. Відповідач є батьком дитини, у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, у звязку із чим, з нього підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Суд вважає за необхідне задовольнити позов, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 грн. до досягнення нею повнолітнього віку. Покладаючи обовязок на відповідача по стягненню аліментів суд враховує, що після звернення до суду відповідач надавав матеріальну допомогу у жовтні 2015 р. 500 грн., листопаді та січні 2015 р. по 1500 грн. щомісяця. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

30.09.2015 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дочки-студентки, [PERSON], [INFO], до досягнення нею 23-х років на термін навчання до 30.06.2019 року у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно. При цьому посилається на те, що 07.11.2000 р. було розірвано між нею та відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. 14.08.2015 року дочці виповнилося 18 років, та вона продовжує навчання в Одеському державному аграрному університеті, факультет ветеринарної медицини, на денному платному відділенні і потребує коштів на утримання. Мати працює вчителем, але її заробітної плати недостатньо для здійснення оплати за навчання дочки. Батько працездатний та здоровий, працює та отримує заробітну плату, має власну квартиру. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про те, що позов визнає та просить розглянути справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Одеського державного аграрного університету№ 01/62 від 07.09.2015 р. [PERSON] є студенткою 1 курсу факультету ветеринарної медицини освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр Одеського державного аграрного університету IV рівня акредитації денного відділення, форма навчання на договірній основі за оплату. Термін навчання з 01.09.2015 р. по 30.06.2019 р. Як вбачається з квитанції від 11.08.2015 р. оплата за навчання на 1 курсу денної форми у Одеському державному аграрному університету складає 5400 гривень. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст.200 СК України врегульовано, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Суд вважає, що за вказаних обставин, з врахуванням матеріального стану сторін, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки-студентки, [PERSON], [INFO], до досягнення нею двадцяти трьох років на термін навчання до 30.06.2019 року у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дати подачі позову, а саме з 30.09.2015 р. і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2019 р. Суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

30.09.2016[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №9 в будинку №16 по вул. Карбишева в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують, що згідно ордеру №475 від 05.03.1975 року, позивачу [PERSON] була надана у користування квартира [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON], яка не мешкає у вищевказаній квартирі з листопада 2014 року, місце її знаходження позивачам не відомо. На підставі викладеного, позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] просять суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №9 в будинку №16 по вул. Карбишева в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В судове засідання позивачі не зявились, надали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно ордеру №475 від 05.03.1975 року [PERSON] була надана у користування квартира [ADDRESS], - а.с.3. У вищевказаній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON], яка, згідно акту від 26.09.2016 року, з листопада 2014 року за вказаною адресою не проживає, - а.с.4. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, суд вважає необхідним визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №9 в будинку №16 по вул. Карбишева в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. На підставі ст.ст.71, 72 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

30.09.2016 [PERSON] звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання повнолітньої дитини. Позивач звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що відповідач є його батьком. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до часу закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав . Суд дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є сином та батьком відповідно, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], виданого 27.02.1996 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис № 147 від 27.02.1996, батько - [PERSON]. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини в досудовому порядку сторони не дійшли. Відповідач пенсіонер, інших утриманців не має, стягнень за виконавчим документом з нього не здійснюється. Відповідно до довідки № 14/02-267 від 05.09.2016 Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» [PERSON] є студентом І курсу гірничого факультету, форма навчання - денна, за держбюджетом, строк навчання з 01.09.2016 по 30.06.2019. Згідно із ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 гривень (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

30.09.2016 [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але спільне життя не склалось, в сім'ї не було порозуміння та поваги один до одного. У 2015 році відповідач залишив сім'ю та з того часу вони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дітей доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення наявне в матеріалах справи. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

30.09.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем [PERSON] Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивач посилається на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини сторони не підтримують, тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] Суперечки про місце проживання дитини та поділ майна немає, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не з'явилася. Подала суду заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. З урахуванням положень ст. 169 ЦПК України, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.08.2007 сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 23.08.2007 зроблено відповідний актовий запис за номером 2358, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним центром розвитку сім'ї. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15.04.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві. Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки їх шлюб носить формальний характер. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, а тому вважає за необхідне позов задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні нею судові витрати на оплату судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

30.09.2016р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 15.09.2007 р. вони перебувають у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, оскільки спільне життя не склалося через непорозуміння, несумісність характерів, то шлюбні відносини з відповідачкою припинені. Позивач та відповідачка в судове засідання не з'явились, представник позивача надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за їх відсутності та позов підтримав. Відповідачка надала суду заяву з проханням розглядати справу без неї, позов визнала повністю, про що подані відповідні письмові заяви. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 15 вересня 2007 р. Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за актовим записом №309 (а.с.3). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.6), [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.4). Сімейне життя не склалось, наразі сторони мешкають окремо,спільного господарства не ведуть. Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Окрім того, згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

30.09.2016р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 18.09.2010 р. вони перебувають у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітнього сина, оскільки спільне життя не склалося через непорозуміння, несумісність характерів, то шлюбні відносини з відповідачем припинені. Позивачка в судове засідання не зявився, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлен належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 18.09.2010 р. Заводським районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за актовим записом № 229 (а.с.5). ). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-ЖС № 180760 (а.с.6). Сімейне життя не склалось, наразі сторони мешкають окремо,спільного господарства не ведуть. Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, відновляти їх позивач не має намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, сторони проживають окремо за різними адресами, підстав для збереження шлюбу між сторонами судом не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

30.09.2016 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх двох місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «Артеменко» (а.с.9). Відповідач в судове засідання не зявився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.10). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останніх двох місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останніх двох місяців, миритися не бажають, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved