Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

31.10.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності. Після уточнення позовних вимог просив визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 0,48 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] та призначена для обслуговування житлового будинку - 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,23 га, та на земельну ділянку загальною площею 0,50 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] та призначена для обслуговування житлового будинку - 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,25 га, в порядку набувальної давності, посилаючись на те, що він з 2002 року володіє та розпоряджається зазначеним майном. В даний час позивач бажає визнати за собою право власності на земельні ділянки, що розташовані за вищезазначеними адресами, та зареєструвати їх в органах реєстрації на себе, так як він безперервно володіє нерухомим майном протягом десяти років. Зареєструвати на себе вказані земельні ділянки позивач не має можливості так, як відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно, що і вимусило його звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05.11.2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву № 02-20/20 від 03.01.2019 року про розгляд справи у його відсутність. При вирішенні питання покладається на розсуд суду. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно довідки виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 71 від 20.03.2018 року житловому будинку та земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку присвоєно адресу: [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно довідки Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 68 від 23.01.2019 року [PERSON] дійсно володіє і користується житловим будинком та земельною ділянкою, що розташовані за адресою: [ADDRESS], на протязі останніх п'ятнадцяти років. З довідки Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 963 від 16.10.2018 року вбачається, що [PERSON] дійсно володіє і користується житловим будинком та земельною ділянкою, що розташовані за адресою: [ADDRESS], на протязі останніх шістнадцяти років (а.с. 7). На викопіровках з плану земель Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області зазначено чітке місце розташування земельних ділянок за вищезазначеними адресами (а.с. 9, 10). Той факт, що [PERSON] більше десяти років дійсно безперервно користується нерухомим майном, що розташоване за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] підтверджується письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13, 14). Суд не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи не має, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved