Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

7 грудня 2015 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення щодо стягнення з [PERSON] на її користь аліментів для утримання їх спільної повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання після досягнення повноліття у розмірі у розмірі 1/4 частин всіх видів його заробітку щомісячно. Позивач посилається на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, яка навчається у Комунальному вищому навчальному закладі «Житомирський інститут медсестринства» на денному відділенні та потребує постійних матеріальних витрат. У судове засідання позивач не зявилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач до суду не з явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій він зазначив, що позовні вимоги не визнає. За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Із змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Встановлено, що повнолітня [PERSON] проживає разом із позивачем і навчається у Комунальному вищому навчальному закладі «Житомирський інститут медсестринства» на денному відділенні, а тому, [PERSON] має право на отримання аліментів для утримання дочки. Згідно з ч.1 ст.200 СК, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на користь позивача для утримання дитини, суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Тобто, однією з умов задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу. Отже, при ухвалені рішення суд враховує, що мати и батько зобов'язанні утримувати повнолітньою [PERSON] до досягнення нею 23 років, оскільки, вона продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, а також те, що відповідач не надав жодного доказу того, що він за станом здоровя або за іншими підставами не спроможний надавати матеріальної допомоги на утримання своєї повнолітньої дочки. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. З огляду на викладене, суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки у розмірі 1/6 частин всіх видів його заробітку щомісячно. Крім того, згідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial