Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

29 квітня 2021 до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст. ст. 104-105, 110, 112 СК України, просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 13 червня 2019 року у Славутицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 41, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати за надання професійної правничої допомоги у сумі 600 гривень та по оплаті судового збору в сумі 908 гривень. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач з відповідачем знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 13 червня 2019 року у Славутицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 41. За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач. Причиною звернення до суду з даною позовною заявою стало те, що сторони так і не знайшли повного взаєморозуміння, у них не склалися нормальні сімейні стосунки в силу психологічної несумісності їх характерів. Як виявилося з часом, в кожного з них різні погляди на сімейне життя, подружні права та обов`язки, виховання дитини. Це призвело до того, що позивач з відповідачем повністю припинили шлюбні відносини ще з березня 2020 року, стали проживати окремо, в кожного з них утворився окремий бюджет. Фактично сторони прожили разом приблизно вісім місяців. З того періоду часу ніхто з сторін не виявив бажання поновити сімейні стосунки. Позивач цілком свідомо прийшла до такого кроку, як офіційне розлучення з чоловіком та не бажає суто формально зберігати шлюб, який фактично вже не існує, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам їх спільної дитини. Ухвалою судді від 12 травня 2021 року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 31 травня 2021 року. В призначене судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, до канцелярії суду подала заяву, в якій просила розглядати цивільну справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до канцелярії суду подав заяву, в якій просила розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13 червня 2019 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, копія якого долучена до матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 13 червня 2019 року зареєстрували шлюб у Славутицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що 13 червня 2019 року складено відповідний актовий запис № 41. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON] . Під час шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач, мати - позивач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 січня 2020 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка долучена до матеріалів справи. Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи, виданих Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради, місце проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , позивача у справі, зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із змісту позовної заяви, причиною звернення до суду з даною позовною заявою стало те, що нормальні сімейні стосунки між сторонами не склалися. Сторони припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, в кожного з них утворився окремий бюджет. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається із змісту позовної заяви, малолітня дочка сторін [PERSON] залишається проживати разом з позивачем. Спірних питань стосовно поділу майна, набутого за час шлюбу, між сторонам немає. У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В заяві позивач зазначила, що після розірвання шлюбу вона бажає відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON] . Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом ч. 3 вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з п. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Судом встановлено, що адвокат Прокопенко О.П. надавав позивачу [PERSON] професійну правничу допомогу на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 23 квітня 2021 року. Як вбачається з п. 4.3 вказаного договору, довіритель зобов`язується провести оплату роботи виконавця згідно умов даного договору в загальній сумі 600 гривень: роз`яснення та надання консультацій з положень сімейного, цивільного та цивільно-процесуального законодавства - 1 година - вартість послуги 100 гривень; вивчення документів та підготовка позову до суду - 1 година - вартість послуги 500 гривень. Згідно з актом виконаних робіт за договором про надання професійної правничої допомоги від 23 квітня 2021, що складений 26 квітня 2021 року, адвокатом Прокопенком О.П. була надана правнича допомога за договором про надання правової допомоги від 23 квітня 2021 року по підготовці позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу до Славутицького міського суду Київської області. Відповідно до вказаного акту виконаних робіт правова допомога була надана в такому обсязі: роз`яснення та надання консультацій з положень сімейного та цивільно-процесуального законодавства, вивчення і проведення аналізу наданих довірителем документів, що стосується предмету спору, підготовка позовної заяви до суду - 2 години. Вартість послуг, наданих довірителю, що зазначені у даному акті, адвокатом Прокопенком О.П. та оплачених довірителем на час розгляду справи в суді, складає 600 гривен, яка за надану правову допомогу отримана згідно банківської квитанції від 26.04.2021 року. Виконавець надав послуги довірителю в повному обсязі, згідно умов укладеного між сторонами договору. Як зазначено у рахунку на оплату № 26 від 23 квітня 2021 року, вартість послуг, наданих довірителю, що зазначені у даному акті, адвокатом Прокопенком О.П. та оплачених [PERSON] складає 600 гривень, яка за надану правову допомогу оплачена згідно квитанції АТ «ОЩАДБАНК» № 63 від 26.04.2021 року. Враховуючи час, затрачений адвокатом Прокопенком О.П. на роз`яснення та надання консультацій з положень сімейного та цивільно-процесуального законодавства, вивчення і проведення аналізу наданих довірителем документів, що стосується предмету спору, підготовку позовної заяви до суду, суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката, в сумі 600 гривень є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 600 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач подав заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 424 гривні, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved