Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

31.05.2021 року Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (далі заявник) звернулось до Московського районного суду м. Харкова із заявою про госпіталізацію [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. Обґрунтовуючи заявлені вимоги заявник вказує на те, що [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , була госпіталізована 28.05.2021 року о 11 год. 30 хв. до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3». Направлення на госпіталізацію було видане БШД № 204. Лікар-психіатр Родін, після особистого огляду [PERSON] , зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, яка обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих, суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізацію є відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від брата [PERSON] . На підставі цих відомостей [PERSON] була оглянута лікарем-психіатром [PERSON] , у прийомному відділені о 11 год. 30 хв. 28.05.2021 року, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. Крім того. [PERSON] була оглянута ЛКК № 256 від 29.05.2021 року о 09 год. 00 хв. заст. Ген. Директора В. Шиковою, лікарем відділення Г. Корчагіною, черговим лікарем В .Кривошапко та ЛКК № 257 від 30.05.2021 року о 09 год. 00 хв. черговим лікарем Г. Гайнутдіновою, черговим лікарем Г. Бережним. Також [PERSON] була оглянута 31.05.2021 року о 10 год. 00 хв. комісією лікарів-психіатрів КНП ХОР «ОКПЛ № 3» у складі: заст. Ген. Директора А. Черкасова, зав. Відділення Л. Логвиненко, лікар відділення О. Юрченко. Комісія прийшла до висновку, що [PERSON] страждає тяжким психічним розладом у формі шизофренії параноїдної. На теперішній час виявляє гостру галлюцінаторну-маячну симптоматику, поводиться невпорядковано, проявляє агресію до оточуючих, категорично відмовляється від прийому ліків, причується при огляді лікаря, відмовляється від прийому їжі, в результаті чого представляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 31.05.2021 відкрито провадження у справі № 643/9769/21, судове засідання призначено на 01.06.2021року, судове засідання вирішено здійснювати у дистанційному режимі відеоконференції між Московським районним судом м. Харкова, та Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3», доручено Харківському місцевому центру з надання безоплатної вторинної допомоги призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням хворій [PERSON] , та забезпечити прибуття захисника у судове засідання у приміщення Московського районного суду м. Харкова. У судовому засіданні 01.06.2021 року представник заявника лікар-психіатр Логвиненко Л.О. підтримала заяву про примусову госпіталізацію та викладені в ній доводи. Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву про госпіталізацію [PERSON] до лікарні в примусовому порядку. Заінтересована особа [PERSON] заяву лікаря Логвиненко Л.О. про примусову госпіталізацію [PERSON] підтримав. Захисник Какосян Т.М. проти задоволення поданої заяви заперечила. [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти поданої заяви, зазначила, що вважає себе здоровою людиною і може лікуватися самостійно. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 49 Конституції України передбачено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Відповідно до пункту 1 принципу 15 Принципів захисту психічно хворих осіб та покращення психіатричної допомоги (затверджених Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 17 грудня 1991 року № 46/119) коли особа потребує лікування в психіатричному закладі, необхідно докладати всіх зусиль, щоб уникнути примусової госпіталізації. Згідно з пунктом 1 принципу 16 «Примусова госпіталізація» Принципів захисту психічно хворих осіб та покращення психіатричної допомоги, будь-яка особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу як пацієнт в примусовому порядку або вже була госпіталізована як пацієнт у добровільному порядку можуть утримувати як пацієнта в психіатричному закладі в примусовому порядку, тоді і лише тоді, коли уповноважений для цієї мети відповідно до закону кваліфікований фахівець, що працює в області психіатрії, встановить відповідно до принципу 4 (діагноз про те, що особа страждає на психічне захворювання, встановлюється відповідно до міжнародних визнаних медичних стандартів), що дана особа страждає на психічне захворювання, і визначить: а) що внаслідок цього психічного захворювання існує серйозна загроза заподіяння безпосередньої або неминучої шкоди цій особі або іншим особам; або b) що в разі особа, чиє психічне захворювання є важким, а розумові здібності - ослабленими, відмова від госпіталізації або утримання даної особи в психіатричному закладі може привести до серйозного погіршення її здоров`я або унеможливить застосування належного лікування, яке може бути проведено за умови госпіталізації до психіатричного закладу у відповідності до принципу найменш обмежувальної альтернативи. У випадку, зазначеному в підпункті b), необхідно, по можливості, проконсультуватися з другим таким фахівцем, що працює в області психіатрії. У разі проведення такої консультації госпіталізація до психіатричного закладу або утримання в ньому у примусовому порядку можуть мати місце лише за згодою другого фахівця, який працює в області психіатрії. Відповідно до пункту 2 принципу 16 «Примусова госпіталізація» Принципів захисту психічно хворих осіб та покращення психіатричної допомоги госпіталізація до психіатричного закладу або утримання у ньому в примусовому порядку здійснюється спочатку протягом нетривалого періоду, визначеного внутрішньодержавним законодавством, з метою спостереження та проведення попереднього лікування до розгляду питання про госпіталізацію або тримання пацієнта в психіатричному закладі наглядовим органом. Причини госпіталізації або змісту має бути негайно поінформовано пацієнту; про факт госпіталізації або змісту і їх причини також невідкладно і в докладному вигляді повідомляється наглядовому органу, особистому представнику пацієнта, якщо такий є, а також, якщо пацієнт не заперечує, сім`ї пацієнта. Відповідно до частини шостої статті 284 Цивільного кодексу України надання фізичній особі психіатричної допомоги здійснюється відповідно до закону. Статтею 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг. Цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту, навчання осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійсненні соціального захисту та навчання осіб, які страждають на психічні розлади. Відповідно до частин 1, 2 статті 340 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до вимог статті 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування необхідності такої госпіталізації. Судом встановлено, що 28.05.2021 року [PERSON] звернувся до чергового лікаря комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» із заявою, відповідно до змісту якої, осатаній просить госпіталізувати його сестру у зв`язку із погіршенням здоров`я: безсоння, відмовляється їсти, галюцинації. Відповідно до супровідного листка № 1265/204, складеного лікарем Радін, за викликом № 3568, прийнятого 28.05.2021 р. о 11 год. 30 хв., [PERSON] встановлений попередній діагноз гострий психічний розлад та направлено до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3». Згідно з записом лікаря приймального відділення від 28.05.2021 року [PERSON] , у [PERSON] наявний наступний психічний стан: недоступна контакту через психічний стан. Мутична. Негативістична. На мову не реагує. Сидить у одноманітній позі. Очний аутизм. Мислення аморфне. Неможливо виключити галюцинаторну симптоматику. На обличчі міміка відсутня. Без критики до свого стану. Діагноз параноїдна шизофренія F20.0. Відповідно до висновку комісії лікарів, викладеному у Акті психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку, згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», № 31/2429 від 31.05.2021 року, [PERSON] страждає тяжким психічним розладом у формі шизофренії параноїдної. На теперішний час виявляє гостру галлюцінаторну-маяну симптоматику, поводиться невпорядковано, проявляє агресію до оточуючих, категорично відмовляється від прийому ліків, причається при огляді лікаря, відмовляється від прийому їжі, в результаті чого представляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». У суду відсутні підстави ставити під сумнів кваліфікацію та висновки лікарів-психіатрів щодо наявності у [PERSON] тяжкого психічного захворювання, внаслідок якого вона представляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. За наявності, зокрема, обґрунтованого висновку лікарської комісії від 31.05.2021 року про необхідність госпіталізації [PERSON] у психіатричний стаціонар, суд дійшов висновку про наявність станом на день звернення із заявою правових підстав для госпіталізації в примусовому порядку [PERSON] до психіатричного закладу без її згоди, оскільки остання страждає на психічні розлади, внаслідок чого вона вчиняє дії, що становлять явну небезпеку для неї особисто та оточуючих. Разом з тим, суд зазначає, що надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу розглядаються як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з гарантіями, що передбачені цією статтею. Проте згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання. Перед тим як визначати, чи було достовірно доведено, що особа страждає на психічний розлад, вид і ступені якого можуть бути підставою для примусового тримання цієї особи у психіатричній лікарні, суди повинні встановити, чи було таке тримання законним у розумінні підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, зокрема, чи була дотримана процедура, передбачена чинним законодавством України. Недотримання вимог матеріального чи процесуального права при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку призводить до порушення підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Відповідність такого позбавлення особи свободи національному законодавству є недостатньою умовою, оскільки воно також має бути необхідним за конкретних обставин, які повинен встановити суд, розглядаючи справу. Судом встановлено, що станом на день звернення Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» із відповідною заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] є підстави для такої госпіталізації, які встановлені лікарською комісією, госпіталізація особи до психіатричного закладу відповідає положенням Закону України «Про психіатричну допомогу» та вимогам процесуального законодавства та є необхідною у зв`язку із тим, що [PERSON] виявляє реальні наміри вчинити та вчиняє дії, що становлять небезпеку для неї та оточуючих, а її обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару, що підтверджено належними та допустимими доказами та не спростовано сторонами. Відтак, з урахуванням наявності обґрунтованих висновків лікарської комісії про необхідність госпіталізації [PERSON] у психіатричний заклад у примусовому порядку та інших даних, які досліджені судом, заява Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved