Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

29 січня 2020 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою, яка в подальшому була уточнена, в якій просить встановити факт належності свідоцтва про право на спадщину по закону від 08.04.1977 року, виданого державним нотаріусом П`ятої ХДНК [PERSON] ., [PERSON] , померлій [INFO] , що помилково зазначено в свідоцтві про право на спадщину по закону як [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що\~його мати [PERSON] , померла [INFO] . 21.02.2007 року вона заповіла заявнику [PERSON] , все своє майно. Заповіт було посвідчено державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Карташовою С.І. та зареєстровано в реєстрі за № 3-355. Після смерті матері, у встановлений законом строк заявник звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Шеметової О.В. з відповідною заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус роз`яснила мені, що видача свідоцтва про право на спадщину не можлива, так як у свідоцтві про право на спадщину по закону від 08.04.1977 року, виданому державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Прохоровою К.Г. по-батькові його матері було помилково вказано як « [PERSON] » замість « [PERSON] », що ставить під сумнів належність вказаного свідоцтва його матері. Таким чином заявник не може оформити свої спадкові права після смерті матері, [PERSON] , на Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, за адресою: [ADDRESS] без встановлення факту належності останній свідоцтва про право на спадщину по закону від 08.04.1977 року, виданого державним нотаріусом п`ятої Харківської державної нотаріальної контори Прохоровою К.Г. Внесення виправлення до вказаного вище свідоцтва про право на спадщину є неможливим. Зазначена помилка виникла в зв`язку з перекладом документів з російської на українську мову. На підставі викладеного заявник і був вимушений звернутися до суду з даною заявою. Заявник та його представник, в судове засідання не з`явилися, остання надала суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просила провести без їх участі. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, на адресу суду надійшла заява про розгляді справи без участі заінтересованої особи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.07.1950 року.(а.с.25) 24.08.1952 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що зроблено відповідний запис за № 152, в наслідок чого прізвище [PERSON] було змінено на [PERSON] . (а.с. 25) Згідно свідоцтва про спадщину від 08.04.1977 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Прохоровою К.Г., зареєстровано в реєстрі під №882, [PERSON] отримала у спадщину половину будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] . (а.с.6) 21.02.2007 року [PERSON] було складено заповіт, який посвідчений державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Карташовою С.І., зареєстровано в реєстрі за №3-355, де вона все своє майно, де б таке не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати на день її смерті та на що вона за коном буде мати право заповіла своєму синові [PERSON] , [INFO] . (а.с.7) [INFO] [PERSON] померла. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.01.2015 року, по батькові померлої вказано, як [PERSON] . (а.с.5) Отже, судом встановлено, що у свідоцтві про право на спадщину по закону від 08.04.1977 помилково було зазначено по батькові спадкоємицю [PERSON] , як « [PERSON] », дана помилка виникла внаслідок невірного перекладу з російського мови на українську. В відповіді приватного нотаріуса Шеметовою О.В. зазначено, що 05 липня 2015 року нею була заведена спадкова справа за № 8/2015 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , за зверненням [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, та в поданих документах було виявлено розбіжність в написанні українською мовою по батькові власника майна (заповідача), а саме в заповіті, так само як і в свідоцтві про смерть « [PERSON] », а в правовстановлюючому документі « [PERSON] », без додаткових уточнюючих персональних даних даної особи. У зв`язку з чим, було рекомендовано звернутися до суду за встановленням факту, що має юридичне значення належності правовстановлюючого документу померлій особі. (а.с. 14) Відповідно до ч.1ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п.6 ч.1ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту\~належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~вказано, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У відповідності до ст. ст.13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Факт належності свідоцтва про право на спадщину за заповітом підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Аналізуючи вищенаведені письмові докази, суд приходить до висновку про доведеність заявником того факту, що [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , належить свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченого 08.02.1977 року державним нотаріусом державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Прохоровою К.Г., зареєстрованого в реєстрі за №3-882. На підставі викладеного і

Outcome: approved