Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

30.04.2014 року до Веселівського районного суду Запорізької області звернулася позивач [PERSON] з позовом до ПАТ « Райффайзен Банк Аваль « про усунення перешкод у здійсненні права власності, в якому зазначила, що 16 липня 2007 року в с.м.т. Веселому між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] було укладено кредитний договір від 16.07.2007 року № 014/17-32/9320-83. Відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 40 000 грн. 00 коп. та взяла на себе обов'язок повернути його разом із відсотками до 16.07.2017 року. 17 липня 2007 року в с.м.т. Веселому між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] та нею було укладено договір іпотеки № 1650, який забезпечує вимоги відповідача, як іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору від 16.07.2007 року № 014/17-32/9320-83, укладеного між відповідачем та [PERSON]. [INFO] в с.м.т. Веселому, Веселівського району Запорізької області, померла [PERSON]. [PERSON] у встановлені терміни ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» вимоги до спадкоємця не пред'явив. 30.10.2013 року рішенням у цивільній справі № 313/853/13-ц Веселівський районний суд Запорізької області відмовив у задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до неї про стягнення заборгованості по кредиту. Рішення не оскаржувалося та набуло чинності. Основне зобов'язання, а саме кредитний договір від 16.07.2007 року № 014/17-32/9320-83 припинилося у зв'язку із смертю боржника та не пред'явленням кредитором вимог до спадкоємцем. Наявність заборони на відчуження квартири, яка належить їй, а також відповідні відомості внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек (записи № 67), внесені приватним нотаріусом Веселівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] обмежує право власності. Будь-які дії щодо зняття заборони на відчуження квартири [ADDRESS] відповідачем не проводилися. В зв'язку із цим, в березні 2014 року вона звернулася до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» із заявою від 11.03.2014 року № б/н в якій вимагала щоб відповідач подав до Реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області заяву та провести реєстрацію припинення обтяження. Листом від 21.03.2014 року № 97-2-7-00/2090 їй було відмовлено у вилученні заставного майна. Для досудового вирішення даного спірного питання вона зверталася до приватного нотаріуса Веселівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та Реєстраційної служби Веселівського районного юстиції Запорізької області, але їй в усному порядку в знятті заборони було відмовлено. Нерухоме майно щодо якого наявні перешкоди у здійснення права власності, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав повністю, просить також покласти на відповідача судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник відповідача ПАТ « Райффайзен Банк Аваль « у судове засідання не з'явився хоча був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, про що свідчить поштове повідомлення. Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, з'ясувавши обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені і судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 16 липня 2007 року в с.м.т. Веселому між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] було укладено кредитний договір від 16.07.2007 року № 014/17-32/9320-83. Відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 40 000 грн. 00 коп. та взяла на себе обов'язок повернути його разом із відсотками до 16.07.2017 року. 17 липня 2007 року в с.м.т. Веселому між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] та позивачем було укладено договір іпотеки № 1650, який забезпечує вимоги відповідача, як іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору від 16.07.2007 року № 014/17-32/9320-83, укладеного між відповідачем та [PERSON] Відповідно до ч. 5 ст. 3, ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. [INFO] в с.м.т. Веселому, Веселівського району Запорізької області, померла [PERSON]. Даний факт підтверджується Свідоцтвом серії [NUMBER] від 18.01.2008 року та записом № 27 в книзі реєстрації смертей. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням. Відповідно до частин 2, 4 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Як вже зазначалося вище, [PERSON] померла [INFO], будучи повідомлений, у встановлені терміни ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» вимоги до спадкоємця не пред'явив. Тому, враховуючи положення ч. 4 ст. 1281 ЦК України, кредитор втратив право вимоги. На підставі вищевказаної норми та не пред'явленням кредитором вимог 30.10.2013 року рішенням у цивільній справі № 313/853/13-ц Веселівський районний суд Запорізької області відмовив у задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до позивача про стягнення заборгованості по кредиту. Рішення сторонами не оскаржувалося та набуло чинності. Отже, основне зобов'язання, а саме кредитний договір від 16.07.2007 року № 014/17-32/9320-83 припинилося у зв'язку із смертю боржника та не пред'явленням кредитором вимог до спадкоємцем. В зв'язку із цим договір іпотеки від 17.07.2007 року № 1650, який має похідний характер від основного зобов'язання є також припиненим, що дає підстави для зняття заборони на відчуження нерухомості. Згідно ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наявність заборони на відчуження квартири, яка належить позивачу, а також відповідні відомості внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек (записи № 67), внесені приватним нотаріусом Веселівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] обмежує право власності. У зв'язку із внесенням змін в чинне законодавство повноваження щодо внесення записів до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек на сьогодні перейшли від нотаріусів до реєстраторів реєстраційних служб територіальних органів Міністерства юстиції України. Згідно до ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно. Будь-які дії щодо зняття заборони на відчуження квартири [ADDRESS] відповідачем не проводилися. В зв'язку із цим, в березні 2014 року позивач звернулася до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» із заявою від 11.03.2014 року № б/н в якій вимагала щоб відповідач подав до Реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області заяву та провести реєстрацію припинення обтяження. Листом від 21.03.2014 року № 97-2-7-00/2090 позивачу було відмовлено у вилученні заставного майна. Пунктом 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року за № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судовий захист права здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про виключення майна з опису. Відповідно до п. п. 33, 36 Постанови Пленуму ВСУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. За змістом статті 391 ЦК позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов'язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У зв'язку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом. Згідно Висновків Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за перше півріччя 2013 р, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. У порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15 травня 2013 р. у справі № 6-26цс13). Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що гуртуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Отже, належним відповідачем є особа, в інтересах якої накладено заборона на відчуження нерухомого майна - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Нерухоме майно щодо якого наявні перешкоди у здійснення права власності, розташоване за адресою: [ADDRESS], тому враховуючи положення ст. 114 ЦПК України дана цивільна справа підсудна Веселівському районному суду Запорізької області. Зазначені обставини підтверджуються доданими до позовної заяви документами. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved