overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

31 серпня 2020 року Рожнятівським районним судом розглянута цивільна справа за позовом позовом АТ «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Західна» до [PERSON] про стягнення боргу. При ухваленні даного рішення суд не вирішив питання про судові витрати та виніс його в окреме судове засідання. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник відповідача [PERSON] адвокат Долинка О.А. у визначений судом строк направив суду заяву, в якій просив стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати в сумі 10737 гривень 60 копійок, в тому числі 6537 гривень 60 копійок за проведення експертизи та 4200 гривень на правову допомогу. Представником позивача розрахунку судових витрат не подано. За таких обставин суд вважає за можливе питання про постановлення додаткового рішення про розподіл судових витрат розглянути увідсутності сторін. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку що по справі слід ухвалити додаткове рішення, яким розподілити між учасниками справи судові витрати, виходячи з наступного. Відповідно до змісту ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Рожнятівського районного суду від 31 серпня 2020 року у задоволенні позову АТ «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Західна» до [PERSON] про стягнення боргу відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача у разі відмови в позові. Відповідач поніс документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4200 гривень та на проведення електротехнічної експертизи в розмірі 6537 гривень 60 копійок, що підтверджується рахунком № 557 від 24 лютого 2020 року (а. с. 100) та квитанцією про оплату витрат на проведення експертизи (а. с. 169), договором № 26/09/19 від 26 вересня 2019 року про надання правової допомоги, актом №1 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) по договору №26/09/19 від 26 вересня 2019 року, квитанцією про оплату витрат на правову допомогу за договором №26/09/19 від 26 вересня 2019 року, актом №1 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) по договору №28/01/19 від 28 січня 2020 року, квитанцією про оплату витрат на правову допомогу за договором №28/01/19 від 28 січня 2020 року (а. с. 170-175). У зв`язку з відмовою в позові понесені відповідачем судові витрати в сумі 10737 гривень 60 копійок (6537 гривень 60 копійок витрат на проведення експертизи + 4200 витрат на правову допомогу) слід стягнути з позивача в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

31 серпня 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 08 грудня 2016 року у Нововолинському міському відділі Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №344. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 грудня 2016 року уклав шлюб з відповідачем [PERSON] . У шлюбі народилося дочка [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, між ними стали часто виникати конфлікти та суперечки і зникло взаєморозуміння та повага. Зазначає, що в них відсутнє почуття любові, взаєморозуміння і понад два місяці вони не ведуть спільного господарства, а тому подальше перебування в шлюбі суперечить його інтересам. Спору щодо поділу спільного сумісного майна між ними не виникає, а відтак, просить розірвати їх шлюб в судовому порядку. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримав, просив його задоволити (а.с. 16). У підготовче засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала, не заперечила щодо розірвання шлюбу з [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та наявність законних підстав, шлюб між позивачем та відповідачем суд розриває. Також, враховуючи вимоги ст.141, ст.142 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 50% сплаченого ним судового збору, що становить 454 грн. та підтверджується документально (а.с.3), а решту 50%, суд повертає позивачу з Державного бюджету України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

31 серпня 2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Поворської сільської ради Ковельського району,в якому позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 1.1. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина за заповітом до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] . Позивач, як єдиний спадкоємець, прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими спорудами їй відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку визнати її право власності на спадкове майно. 1.2. Письмового відзиву на позовну заяву відповідач суду не надав. 2. Рух справи у суді. Позовна заява надійшла до суду 31 серпня 2021 року. Ухвалою судді від 03 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду у порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 28 вересня 2021 року. Окрім цього, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. 03 вересня 2021 року ухвалою суду витребувано докази. 28 вересня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 26 жовтня 2021 року. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення. В судове засідання 26 жовтня 2021 учасники розгляду справи не з`явились. Позивач клопотала про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача Поворської сільської ради Ковельського району ради подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти задоволення позовних вимог. У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, враховуючи заяви учасників провадження,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

31\~серпня 2021\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 10 листопада 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №353. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 листопада 2009 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося через зловживання відповідачем алкогольними напоями. Заробітну плату [PERSON] витрачав на придбання алкоголю, що зрештою призвело до погіршення матеріального становища сім`ї. З [PERSON] неодноразово проводилися бесіди щодо припинення зловживання алкоголем та повернення до нормальних сімейних стосунків, однак жодних змін у його поведінці так і не відбулося. Зазначає, що з січня 2021 року між ними припинені відносини і з цього часу вони не ведуть спільного господарства, а тому подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам. Просить розірвати їх шлюб в судовому порядку та стягнути з відповідача в свою користь судові витрати у справі, а саме 908 грн. судового збору та 1500 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги адвокатом. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити (а.с.23). У підготовче засідання відповідач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, не заперечив щодо розірвання шлюбу (а.с. 22). Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та наявність законних підстав, шлюб між позивачем та відповідачем суд розриває. Також, враховуючи вимоги ст.141, ст.142 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 50% сплаченого нею судового збору, що становить 454 грн. та підтверджується документально (а.с.4), а решту 50%, суд повертає позивачу з Державного бюджету України. Разом з тим, суд стягує з [PERSON] в користь позивача [PERSON] 1500 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги адвокатом (а.с.11- 13).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

31 серпня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 21 серпня 2010 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказувала, що подружнє життя не склалось, різні по характеру люди, психологічна несумісність, часті сварки та конфлікти призвели до припинення спільного проживання з квітня 2018 року. Збереження шлюбу не можливе, оскільки стали чужими один одному людьми. Просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 14 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. 26 жовтня 2021 року подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 21 серпня 2010 року зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області, актовий запис №3 від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя та непорозуміння, сторони припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дитини, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

31 серпня 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 04 червня 2007 року виконкомом Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, згідно актового запису № 8 розірвати. В обґрунтування позову зазначив, що 04 червня 2007 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. Від шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2010 року. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, тому сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони 04 червня 2007 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 25 грудня 2012 року (арк.с.12). Від зазначеного шлюбу у них дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з 2010 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

31 серпня 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер вітчим позивача - [PERSON] , а [INFO] - матір позивача [PERSON] . Позивач вчасно не подавав заяви про прийняття спадщини після смерті свого вітчима, оскільки не знав про наявність заповіту, а нотаріус не закликали його до прийняття спадщини. З наведених підстав позивач просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті вітчима. Позивач у письмовій заяві просить суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач письмового відзиву не подав, в судове засідання свого представника не направив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який був вітчимом позивача. [INFO] померла [PERSON] - мати позивача (а.с.6-7). За життя спадкодавець [PERSON] склав заповіт, у якому розпорядився все належне йому рухоме та нерухоме майно де б воно не було і з чого б воно не складалося заповісти позивачу (а.с.12). З відповіді Першої Луцької державної нотаріальної контори слідує, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки він у встановленому порядку не прийняв спадщину в межах 6-місячного строку після смерті [PERSON] . Надаючи правову оцінку причинам пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В даному випадку шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] закінчився 02 жовтня 2021 року. Одночасно, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінюючи наведені позивачем підстави поважності пропуску строку для прийняття спадщини суд виходить з того, що позивач дійсно міг бути не обізнаний про факт складання стосовно нього заповіту померлим [PERSON] , який був лише його вітчимом. Доказів вчинення нотаріусом дій стосовно заклику спадкоємця за заповітом до прийняття спадщини, матеріали справи не містять. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, а тому, позовні вимоги слід задовольнити, визначивши йому додатковий строк у два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

31 серпня 2021 року позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування позову вказувала, що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вона вважає неможливим. Вказала, що спору щодо спільного майна не має. В судове засідання позивачка не з`явилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи судом повідомлений належним чином. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 12 лютого 2010 року Первомайською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області між сторонами укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що спору щодо розподілу сумісного майна подружжя сторони не мають. Дитина залишиться проживати з матір`ю. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ 31\~серпня 2021\~року позивач\~через свого\~представника,\~адвоката Гончара\~Дмитра Сергійовича\~звернувся до\~суду з\~позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 січня 1994 року Єлизаветівською сільською радою Лозівського району Харківської області, за актовим записом № 01, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів та різні погляди на сімейне життя, що згодом призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства повністю припинені. Сім`я розпалась остаточно, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя малолітніх або неповнолітніх дітей не має. Позивач у судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце проведення судового засідання її було повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 січня 1994 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, виданим Дергачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Серії [NUMBER] , актовий запис № 01. Від шлюбу подружжя малолітніх або неповнолітніх дітей не має. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved