Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

29 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Територіальної громади міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа - Восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті його бабусі - [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]. [PERSON] залишила на його ім'я заповіт, посвідчений Восьмою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 24.02.2007 року за реєстровим №3-672, яким все своє майно заповіла йому. 03.02.2016 року він звернувся до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і про видачу свідоцтва про право на спадщину. За його заявою про прийняття спадщини і про видачу свідоцтва про право на спадщину 03.02.2016 року була заведена спадкова справа №58527548. Восьмою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою йому була видана постанова від 05.02.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Причиною відмови вказано пропуск строку у 6 місяців з дня відкриття спадщини для подання заяви про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] ніхто, окрім нього, заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавав. В січні 2016 року в документах, які залишилися після смерті [PERSON], випадково був знайдений заповіт від 24.02.2007 року на його ім'я, він випадково дізнався про існування заповіту, складеного на його ім'я, після чого подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини і видачу свідоцтва про право на спадщину. Раніше, з поважної причини він не міг подати заяву про прийняття спадщини за заповітом, оскільки не знав про існування заповіту на його ім'я. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та пояснили, що у встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки йму було не відомо про існування заповіту на його ім'я, про існування якого він випадково дізнався у січні 2016 року. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та пояснила, що позивачем не наведено жодної поважної причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, а ті причини пропуску, що зазначені у позовній заяві не можуть бути поважними. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, але надавав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позовних вимог не має. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Згідно ст.ст. 1268, 1269 ЦК України прийняття спадщини здійснюється шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у шестимісячний термін, а також у випадку постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк встановлений для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] - бабуся позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Факт наявності родинних стосунків між позивачем та померлою підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], яка є матір'ю позивача (а.с. 9). [PERSON] - мати позивача померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 13.01.2006 року серії [NUMBER] (а.с. 10). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що позивач є його сином, а померла [PERSON] була бабусею позивача. [PERSON] померла [INFO]. Наприкінці 2015 - початку 2016 року вони з позивачем наводили порядок в будинку померлої [PERSON] та випадково серед речей померлої знайшли її заповіт на ім'я [PERSON] про існування якого вони не знали. Після чого його син звернувся до нотаріальної контори. Позивач звернувся із завою про прийняття спадщини лише 03.02.2016 року, тобто з порушенням встановленого законом шестимісячного строку, у зв'язку з чим постановою нотаріуса від 05.02.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини (а.с. 6, 39). Із наданої Восьмою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою копії спадкової справи №39/2016, відкритої після смерті [PERSON], із з заявою про прийняття спадщини, крім позивача, ніхто не звертався (а.с.34-39). Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд знаходить прийнятими доводи позивача про поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, та вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини у два місяці з дня набрання цим рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved