Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

5 березня 2020 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до Радехівської міської ради Львівської області (Пиратинський старостинський округ), про встановлення юридичного факту та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В позовній заяві зазначає, що [INFO] в с. Пиратин Радехівського району Львівської області помер свекор Позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 02 квітня 2007 року Пиратинською сільською радою Радехівського району Львівської області. Після смерті Спадкодавця - [PERSON] , окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Пиратинської сільської ради Радехівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №035956, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 28 грудня 1999 року за №3841. З Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №235956, вбачається, що [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,9403 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №035956, вбачається, що [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 1,4425 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 0,2590 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 0,2388 гектарів (кормові угіддя). Виходячи з вартості одиниці площі ріллі по області, загальна вартість земельних ділянок площею 1,9403 га, переданих Спадкодавцю [PERSON] згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 035956, становить - 41700,93 грн. Згідно Довідки №89 від 27.02.2020 року виданої в.о. старости Пиратинського старостинського округу Радехівської міської ради Львівської області вбачається наступне: « [PERSON] на день смерті [INFO] проживав в свого сина [PERSON] за адресою [ADDRESS] ». З Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.09.1951 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON] помер [INFO] . Згідно Довідки №82 від 24.02.2020 року виданої в.о. старости Пиратинського старостинського округу Радехівської міської ради Львівської області: «на день смерті в одному будинку з померлим [INFO] [PERSON] за адресою [ADDRESS] були зареєстровані наступні особи: [PERSON] - дружина, [INFO] ; [PERSON] - онука, [INFO] ; [PERSON] - правнук, [INFO] ; [PERSON] - правнук, [INFO] .». З Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 24.10.1971 року вбачається, що [PERSON] і [PERSON] 24.10.1971 року уклали шлюб. Після шлюбу дружина присвоїла собі прізвище [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] на день своєї смерті [INFO] проживав спільно з своїм сином - [PERSON] та його сім`єю в [ADDRESS] . Син померлого Спадкодавця [PERSON] , як спадкоємець за законом І-ї черги, який постійно проживав з Спадкодавцем до моменту його смерті, не заявляв відмови від спадщини після смерті свого батька, однак до моменту своєї смерті не зміг оформити своїх спадкових прав у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа - Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №035956, через його втрату. Спадкоємець за законом І-ї черги майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована спільно з ним на момент смерті, прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, що підтверджується Свідоцтвами про право на спадщину за законом, серії [NUMBER] від 12.12.2018 року та [NUMBER] від 30.01.2019 року, однак в оформленні спадкових прав на земельні ділянки належні Спадкодавцю [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №035956, приватним нотаріусом Юрченко О.В. було відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа. Відсутність правовстановлюючих документів, унеможливлює реалізацію майнових прав Позивача, як спадкоємця, у позасудовому порядку, а тому Позивач вимушений звернутися з позовом до суду. Просить ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини із Спадкодавцем - [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом від Спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] та яка прийняла спадщину, однак не встигла оформити своїх спадкових прав після смерті свого чоловіка [PERSON] , що помер [INFO] , який в свою чергу прийняв спадщину, але не встиг оформити своїх спадкових прав після смерті батька - [PERSON] , що помер [INFO] і, які належали [PERSON] на праві приватної власності відповідно до зареєстрованого Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ЛВ №035956 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3841 від 28.12.1999 року, а саме: земельну ділянку загальною площею 1,4425 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 0,2590 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 0,2388 гектарів (кормові угіддя)(а.с.4-8,52). Ухвалою судового засідання від 28 травня 2020 року, зупинено провадження у справі за позовом [PERSON] до Радехівської міської ради Львівської області (Пиратинський старостинський округ) про встановлення юридичного факту та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування до залучення у справі правонаступника [PERSON] (а.с.28-29). 21 січня 2021 року, поновлено провадження в справі №451/332/20 за позовом [PERSON] до Радехівської міської ради Львівської області (Пиратинський старостинський округ)(а.с.33). 15 лютого 2021 року ухвалою судового засідання замінено позивача [PERSON] на правонаступника [PERSON] (а.с.44). Представник позивача в підготовче судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився. Скерував суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають повністю (а.с.49). Співвідповідач в строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву до суду не подав, заявив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує у їх задоволенні(а.с.51). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представник відповідача. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права. Суд встановив, що [INFO] в с. Пиратин Радехівського району Львівської області помер свекор Позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 02 квітня 2007 року Пиратинською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.12). Після смерті Спадкодавця - [PERSON] , окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Пиратинської сільської ради Радехівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №035956, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 28 грудня 1999 року за №3841. З Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №235956, вбачається, що [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,9403 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №035956, вбачається, що [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 1,4425 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 0,2590 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 0,2388 гектарів (кормові угіддя) (а.с.13-13 зворот). Виходячи з вартості одиниці площі ріллі по області, загальна вартість земельних ділянок площею 1,9403 га, переданих спадкодавцю [PERSON] згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 035956, становить - 41700,93 грн(а.с.14). Із Довідки №89 від 27.02.2020 року виданої в.о. старости Пиратинського старостинського округу Радехівської міської ради Львівської області вбачається, що [PERSON] на день смерті [INFO] проживав в свого сина [PERSON] , за адресою [ADDRESS] (а.с.15). З Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 10.09.1951 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.16). Згідно з Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON] помер [INFO] (а.с.17). Відповідно до Довідки №82 від 24.02.2020 року виданої в.о. старости Пиратинського старостинського округу Радехівської міської ради Львівської області, на день смерті в одному будинку з померлим [INFO] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані наступні особи: [PERSON] - дружина, [INFO] ; [PERSON] - онука, [INFO] ; [PERSON] - правнук, [INFO] ; [PERSON] - правнук, [INFO] (а.с.18). З Свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] від 24.10.1971 року вбачається, що [PERSON] і [PERSON] 24.10.1971 року уклали шлюб. Після шлюбу дружина присвоїла собі прізвище [PERSON] (а.с.19). Син померлого Спадкодавця [PERSON] , як спадкоємець за законом І-ї черги, який постійно проживав з Спадкодавцем до моменту його смерті, не заявляв відмови від спадщини після смерті свого батька, однак до моменту своєї смерті не зміг оформити своїх спадкових прав у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа - Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №035956, через його втрату. Спадкоємець за законом І-ї черги майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована спільно з ним на момент смерті, прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, серії [NUMBER] від 12.12.2018 року та [NUMBER] від 30.01.2019 року (а.с.20-21). [INFO] помирає [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 06 квітня 2020(а.с.27). На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповідальне розпорядження, яким житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельну частку (пай), в розмірі 1,4116 га, заповіла своєму синові [PERSON] , який народився [INFO] . Все інше майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що, за законом матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON] , яка народилася [INFO] . Заповіт від 01 квітня 2020 року, реєстрований в реєстрі за №10 та посвідчений [PERSON] в.о. старости Пиратинського СО Радехівської міської ради (а.с.39-39 зворот). Родинні відносини спадкоємця [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим Синьківською сільською радою народних депутатів 22.11.1977 року(а.с.40). 15 листопада 1996 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим повторно 26.02.2020 року(а.с.41). Згідно листа Радехівської державної нотаріальної контори від 27 січня 2021 року № 28/02-14, виданого [PERSON] , стає відомим, що спадкоємцем за заповітом до майна [PERSON] є її дочка [PERSON] (а.с.43). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Факт, того що [PERSON] постійного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] не довіряти показам якої в суду немає підстав. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Приймаючи до уваги вищенаведене, визнання позову відповідачем, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved