Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

31.05.2017 р. позивач звернулася у суд з позовом до відповідачів, у якому просить: 1) визнати недійсними прилюдні торги, що проведені 16.08.2013 р. Львівською філією ПП «СП «Юстиція» з реалізації її квартири, що за адресою м. Червоноград, вул. Набережна, 15/80, і оформлені протоколом № 03/247/13/а-1; 2) застосувати наслідки недійсності правочину; 3) визнати недійсним та скасувати протокол № 03/247/13/а-1 від 26.08.2013 р.; 4) визнати недійсним та скасувати акт державного виконавця про проведені торги від 20.08.2013 р. з реалізації такої квартири; 5) визнати недійсним та скасувати свідоцтво від 22.08.2013 р. № 1586, що видане приватним нотаріусом [PERSON]; 6) виключити запис про державну реєстрацію права власності на вище вказану квартиру за відповідачкою [PERSON], що здійснений на підставі зазначеного свідоцтва нотаріуса; 7) внести запис про державну реєстрацію за нею права власності на спірну квартиру. В обґрунтування позовних вимог стверджує, що реалізація її квартири здійснена на підставі недійсної оцінки майна, що проведена неналежним чином та з порушенням встановленого порядку, оскільки державний виконавець всупереч приписам Закону України «Про виконавче провадження» не надіслав їй оцінки арештованої квартири, що позбавило її права на висловлення незгоди з нею та оскарження в судовому порядку. 30.07.2018 р. відповідач [PERSON] подала відзив, у якому просить відмовити у позові. В обґрунтування своєї позиції зазначила, що у попередніх двох справах, де позивачка намагалася оскаржити реалізацію її квартири, суди відмовили їй у таких позовах, тому дану справу вважає зловживанням правом. Також вказала, що у попередніх судових рішеннях не було встановлено факту порушення правил прилюдних торгів. Покликаючись на правову позицію ВСУ від 24.10.12 р. № 6-116цс12 вказала, що оскарження дій державного виконавця щодо оцінки арештованої квартири повинно здійснюватися в порядку, визначеному Закону України «Про виконавче провадження», тому дії останнього, котрі не стосуються правил проведення прилюдних торгів, не можуть бути підставою для визнання таких торгів недійсними. 15.08.2018 р. сторони у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Позивач про причини неявки не повідомила, заяв чи клопотань не подавала. Представник позивачки адвокат [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник позивачки адвокат [PERSON] про причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань не подавав. Представник Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідачки адвокат [PERSON] подав заяву про розгляд справи у відсутності його та відповідачки. У задоволенні позову просить відмовити. Приватний нотаріус Червоноградського міського нотаріального округу [PERSON] про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань не подавав. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України здійснив судовий розгляд справи на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. 25.03.2013 р. Червоноградським міським судом Львівської області було видано виконавчий лист № 1327/1751/2012 про стягнення з позивачки у користь [PERSON] 186377,41 грн. боргу, 19770,22 грн. компенсації за невиконані зобовязання та 2061,51 грн. судових витрат. 05.04.2013 р. державним виконавцем Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вище вказаного виконавчого листа. 16.08.2013 р. відбулися прилюдні торги, які проводила Львівська філія ПП «СП «Юстиція», з реалізації квартири позивачки, що за адресою м. Червоноград, вул. Набережна, 15/80, за результатами яких складено протокол № 03/247/13/а-1, згідно якого переможцем торгів стала відповідачка, котра запропонувала за майно 213400,00 грн. 20.08.2013 р. в.о. начальник відділу ДВС Червоноградського МУЮ склав акт про проведені торги. 22.08.2013 р. приватний нотаріус Червоноградського міського нотаріального округу [PERSON] видав відповідачці свідоцтво про придбання квартири позивачки з прилюдних торгів. 27.02.2014 р. виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням коштів від реалізації квартири позивачки сума заборгованості склала 43893,78 грн. 03.07.2014 року позивачка звернулась до Червоноградського міського суду Львівської області із позовом до ПП «СП «Юстиція», відділу ДВС Червоноградського МУЮ, [PERSON] про визнання вище вказаних прилюдних торгів недійсними з підстав порушення правил їх проведення, а саме: неналежного повідомлення боржника про час та місце прилюдних торгів. 30.12.2014 р. рішенням суду першої інстанції у задоволенні позову було відмовлено, натомість 13.04.2016 р. постановою Верховного Суду України, з поміж іншого, вище вказане рішення Червоноградського міського суду Львівської області залишено без змін. 28.08.2015 р. позивач звернулася до Червоноградського міського суду Львівської області із позовом до [PERSON], Реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області, Відділу ДВС Червоноградського МУЮ, з участю третьої особи: приватного нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання недійсним та скасування протоколу проведення прилюдних торгів, акта державного виконавця про проведені прилюдні торги, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та виключення запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. 28.12.2015 р. рішенням суду першої інстанції позов задоволено, проте 29.11.2016 р. ухвалою Апеляційного суду Львівської області таке рішення було скасовано, а у позові відмовлено. 18.01.2017 р. відповідачка [PERSON] звернулася до цього ж суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання останніх такими, що втратили право користування вище зазначеною квартирою, зняття їх з реєстрації та виселення з неї без надання іншого житла. 31.05.2017 р., як зазначено вище, позивач звернулася у суд з даним позовом. 07.09.2017 р. експерт ТОВ «Судово-експертне бюро України» [PERSON] за заявою [PERSON] склала висновок № 29 оціночно-будівельного експертного дослідження, згідно якого ринкова вартість спірної квартири станом на 13.04.2013 р. становила 405631,00 грн. 17.05.2018 р. відповідач [PERSON] подала через канцелярію суду заяву про застосування позовної давності, мотивуючи тим, що спірні прилюдні торги відбулися, відповідна документація оформлена у 2013 р., а позов подано у 2017 р., відтак сплив трирічний термін. 19.02.2018 р. матеріали вище вказаного виконавчого провадження знищено у звязку зі спливом трирічного терміну його зберігання, про що свідчить лист Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ від 14.08.2018 р., копія акту № 1 від 19.02.2018 р. Фактичні обставини справи свідчать про існування тривалих спірних відносин у сторін з приводу законності переходу права власності на квартиру, що була реалізована у виконавчому провадженні шляхом продажу на прилюдних торгах. Попередні спроби позивачки оскаржити такі торги були безрезультатними для неї. На сьогодні жодним судовим рішенням не встановлено порушень правил прилюдних торгів, котрі б могли вплинути на їх результат, і не визнано порушень прав та інтересів позивачки як боржника. Даний позов поданий з підстав недійсності оцінки квартири та неповідомлення державним виконавцем боржника про таку оцінку. Оцінюючи наявні факти, докази й позиції сторін, суд звертає увагу на таке. Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів це оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Тому відчуження майна з прилюдних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу й така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. Порушення, що допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999 р., до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85 Закону). Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Подібний висновок зроблено також Верховним Судом України у постанові від 24.10.2012 р. (справа № 6-116цс12). Даний позов обґрунтований порушенням державним виконавцем порядку проведення оцінки майна боржника. Оскільки такі дії державного виконавця у виконавчому провадженні не стосувалися правил проведення прилюдних торгів, то не можуть бути підставою для визнання цих торгів недійсними. Тому за наведених фактів і міркувань суд вважає позов безпідставним. Відносно заяви відповідачки про застосування позовної давності, суд вважає її безпідставною, оскільки попередні позови позивачки неодноразово переривали позовну давність, тому відсутні підстави для застосування наслідків її спливу.

Outcome: dismissed