overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

30.07.2019 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.08.2016 зареєструвала з відповідачем шлюб, однак сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 25.10.2019 відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання на 19.11.2019 та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 19.11.2019 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 10.12.2019. 10.12.2019 позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, просить розглядати справу без його участі. Частина 4\~ст.\~206\~ЦПК України\~визначає,\~що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. 16 серпня 2016 року сторони зареєстрували шлюб у Могилів-Подільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 33, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Неповнолітніх дітей від цього шлюбу у сторін немає, проте відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, а тому позивач звернулась із позовом до суду. Подружнє життя між сторонами не склалося у зв`язку з тим, що у них різні характери, погляди на життя та на вирішення сімейних проблем. На підставі цих обставин в сім`ї відбувались скандали та сварки, що призвело до неможливості жити разом. На даний час сторони проживають окремо. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для задоволення позову. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду із даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.1422922467.1 від 30.07.2019 (а.с. 1). Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, а також те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 384,20 грн., сплаченого нею при поданні позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

30.07.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 04.04.2014 та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 35. На обґрунтування позову послалася на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння та почуттів, шлюбні відносини припинено, у зв`язку з чим шлюб носить формальний характер, примирення не можливо. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, без фіксування судового процесу технічними засобами. На задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує, просив шлюб розірвати. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони перебувають у шлюбі з 04.04.2014, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №35 (а. с. 8). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області. (а. с. 9). Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони фактично не проживають разом, сімейно-шлюбні відносини припинені, сім`я існує формально, відповідач визнав позовні вимоги. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Спору щодо поділу спільного майна сторони на час розгляду справи не мають. Малолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , залишається проживати разом з матір`ю [PERSON] . Витрати по сплаті судового збору позивач взяла на свій рахунок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

30.07.2019 акціонерне товариство «Мегабанк» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) заборгованості за кредитним договором від 10.08.2018 в сумі 175296 грн 19 коп. і понесених судових витрат у сумі 2629 грн 44 коп. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Позивач надіслав заяву про розгляд справи за відсутності його представника, при цьому повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи в разі неявки відповідача; відповідач про причини неявки не повідомив. 15.10.2019 судом постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 10.08.2018 сторони кредитний договір № 161-308-850-2-18-Г відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 107758 грн 62 коп. на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів відповідачеві в касі банку, з щомісячною сплатою за користування грошовими коштами 15% річних, строком до 7.08.2020 (далі по тексту - Договір, а.с. 5, 6, 8). Пунктом 2.8 Договору передбачена щомісячна сплата відповідачем комісійної винагороди за обслуговування кредитної лінії в розмірі 2.5% від суми кредиту, а пунктом 6.3 - сплата штрафу в розмірі 45% від суми кредиту у разі порушення відповідачем строків платежів понад 90 днів. Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 25.03.2019 становить 175296 грн 19 коп., зокрема: заборгованість по сплаті тіла кредиту - 107758 грн 62 коп., заборгованість по сплаті відсотків - 5576 грн 34 коп., заборгованість по комісії - 13469 грн 85 коп., штраф - 48491 грн 38 коп., Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 7), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

30.07.2019 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 3). Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача, про що суду надала відповідну заяву (а.с. 11). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 17, 26), в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі та відзиву на позовну заяву суду не надав. Ухвалою суду від 02.09.2019 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.01.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 19 (а.с. 8). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з позивачкою (а.с. 9). Сім`я сторін розпалася у жовтні 2018 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не мешкають, втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору відносно виховання та місця мешкання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, сторони на примирення не згодні, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

30.07.2019 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей та вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

30.07.2019 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просила змінити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , які стягувалися щомісячно за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 26.06.2015 р. з [PERSON] на її користь в розмірі 550 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, і до повноліття сина, та щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до його повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов`язку надавати щомісячне утримання їх спільній неповнолітній дитині. Позивач в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі без її участі (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вимоги позову визнав частково, просив встановити розмір стягуваних аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, посилаючись на те, що він на даний час не працює і має мінливий дохід, крім того хворіє на цукровий діабет 1 типу, що суттєво знизило його працездатність (а.с.26). З урахуванням позицій сторін, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково з таких підстав. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 26.06.2015 р. щомісячно сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 550 грн., зазначений розмір в даний час не задовольняє потреб дитини. . Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, з відповідача за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 26.06.2015 р. на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 550 грн. щомісячно і до його повноліття, зазначений розмір в даний час не задовольняє потреб дитини, то розмір стягуваних аліментів необхідно змінити (збільшити) і щомісячно стягувати з нього кошти в розмірі 1200 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи після набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дитини,- в примусовому порядку. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: судові витрати на правничу допомогу в сумі 320 грн. (40% від суми задоволених позовних вимог), на користь держави - судові витрати у виді судового збору 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

30.07.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій посилається на те, що з 24.02.2006 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьківство щодо якого він визнав. Дитина проживає з матір`ю, він добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Просить суд розірвати шлюб, оскільки постійні сварки привели до розпаду сім`ї. Мають з відповідачкою різні погляди на життя , на виховання дитини. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору 768,40 грн., покласти на нього. Відповідачка позовні вимоги визнала, згодна на розірвання шлюбу, не бажає зберігати сім`ю з позивачем, не буде перешкоджати батькові спілкуватися з неповнолітнім сином. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 24 лютого2006 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №135. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьківство щодо якого позивач визнав. Дитина проживає з матір`ю, батько добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Подружжя припинили подружні відносини. Суд надавав їм строк для примирення і збереження сім`ї, але вони не бажають проживати однією сім`єю. Знайшли розуміння щодо участі у вихованні неповнолітнього сина. Спору про майно, житло між ними не має. Витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору 768,40 грн. позивач просить покласти на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

30.07.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу в якій посилається на те, що з травня 2007 року проживають окремо. Шлюбні відносини припинили. Мають повнолітню доньку. Розірвати шлюб через органи РАЦС відповідачка не захотіла, у зв`язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. В судовому засіданні представник позивача адвокат Кушнір В.В. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити , не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Витрати у вигляді судового збору 768,40 грн. просив покласти на позивача. Відповідачка [PERSON] з 30.07.2019 року по 12.03.2020 року до суду не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про місце, час та дату судового розгляду, про поважні причини неявки суду не повідомила. Відзив на позовну заяву не направила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд вважає за можливе згідно зі ст.280 ЦПК України розглянути позовні вимоги за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію представника позивача Кушнір В.В. , дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 06 березня 1999 року. Шлюб зареєстрований Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис №118. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З травня 2007 року не підтримують шлюбні відносини і проживають окремо. Суд надавав подружжю строк для примирення, але ніхто з подружжя не шукає шляхів для примирення і збереження сім`ї. Витрати у вигляді судового збору 768,40грн. представник позивача просить покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

30.07.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №749, мотивуючи тим, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені в зв`язку з тим, що вони мають різні погляди на сімейне життя. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає примирення неможливим. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 12.11.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №749. Судом встановлено, що з вересня 2018 року між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved