Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

29 травня 2017 року позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом, згідно якого просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення в повному обсязі. \~Згідно ст.105 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Ст.109 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч.1\~ст.110 Сімейного кодексу України,\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Як слідує з позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, з 08 серпня 2009 року позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзеського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №144. Після реєстрації шлюбу позивач змінив дошлюбне прізвище з «Міхно» на «Стадніков». Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Шлюб між позивачем та відповідачем виявився невдалим та нетривалим. За час сумісного проживання між подружжям не склалися гармонійні сімейні відносини, тому як по своїх характерах і світогляді ми протилежні люди, відсутнє взаєморозуміння в сімї. З кінця січня 2016 року відносини між позивачем та відповідачем остаточно припинились і з цього часу вони спільно не проживають. Відповідач, згідно поданої до суду письмової заяви, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом\~ст.55 СК України\~зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі\~ст.113 Сімейного кодексу України,\~особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведені обставини, а також відсутність заперечень відповідача щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved