Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

30.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі ВАТ НАСК «Оранта»), який уточнив під час розгляду справи, про стягнення страхового відшкодування у сумі 43460,98 гривень, штрафних санкцій за затримку страхової виплати у сумі 6529,13 гривень та судового збору у сумі 243,60 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 08 лютого 2013 року, було пошкоджено належний йому транспортний засіб автомобіль «Mercedes», реєстраційний номер [NUMBER]. Винним у вчинені даної ДТП визнаний [PERSON], якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля, яким керував [PERSON] була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта». Згідно з страховим актом від 23.04.2013 року сума страхового відшкодування складає 43460,98 гривень, проте до теперішнього часу вона не виплачена, в зв'язку з чим просить стягнути на свою користь зазначену суму та штрафні санкції за період з 06.07.2013р. по 28.07.2014р. у сумі 6529,13 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача ВАТ НАСК «Оранта» позовні вимоги визнала частково, а саме визнала суму страхового відшкодування, але заперечувала проти штрафних санкцій, оскільки виплата не проведена, у зв'язку з відсутністю повного пакету документів, необхідних для здійснення виплати. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Під час розгляду справи позивач залишив без розгляду позовні вимоги до [PERSON], в зв'язку з чим його процесуальний статус відповідача було змінено на третю особу. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]власником автомобіля «Mercedes-Benz», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON]. Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 19 лютого 2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. Постановою встановлено, що 08 лютого 2013 року о 16:10 годині [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ, реєстраційний номер 78727ЕК, рухався по проспекту Леніна в місті Маріуполі, та на перехресті з вулицею Зелінського, повертаючи ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю «Mercedes», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку і допустив з ним зіткнення, чим порушив п.16.6 ПДР України, в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно із Страховим актом №ОЦВ-13-2135/1 від 23.04.2013 року, на підставі договору страхування №АВ7524019 від 19.04.2012 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта». 08.02.2013 року стався страховий випадок - дорожньо-транспортна пригода під час якої було пошкоджено автомобіль «Mercedes», реєстраційний номер [NUMBER]. Сума страхового відшкодування складає 43460,98 гривень, одержувач якої є власник зазначеного автомобіля [PERSON] Останній документ отримано 04.04.2013 року. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. При настанні страхового випадку страховки відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. Вирішуючи справу суд враховує, що ВАТ НАСК «Оранта» має зобов'язання щодо виплати позивачу суми страхового відшкодування у розмірі 43460,98 гривень, яка розрахована відповідачем та з якою погодився [PERSON] Термін виплати зазначеної суми сплив 03 липня 2013 року (04.04.2013 року + 90 днів). Судом встановлено, що на час вирішення справи виплата страхового відшкодування не здійсненна. Оскільки відповідачем допущено прострочення виплати страхового відшкодування, враховуючи положення ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України, згідно з якими позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу), а також заяву відповідача про застосування позовної давності, суд стягує пеню за період з 30.07.2013 року по 28.07.2014 року у сумі 6487 гривень, з урахуванням розміру подвійної облікової ставки НБУ: за період прострочення з 30.07.2013 року по 12.08.2013 року - 14 (кількість прострочених днів) х 0,038 % (розмір подвійної ставки НБУ) = 233,38 грн.; за період прострочення з 13.08.2013 року по 14.04.2014 року - 245 (кількість прострочених днів) х 0,036 % (розмір подвійної ставки НБУ) = 3792,42 грн.; за період прострочення з 15.04.2014 року по 16.07.2014 року - 93 (кількість прострочених днів) х 0,052 % (розмір подвійної ставки НБУ) = 2103,99 грн.; за період прострочення з 17.07.2014 року по 28.07.2014 року - 12 (кількість прострочених днів) х 0,068 % (розмір подвійної ставки НБУ) = 357,21 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору на користь позивача у розмірі 243,60 грн. та у дохід держави 255,88 грн. На підставі Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial