Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

9 березня 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. щомісячно від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований такими обставинами. Рішенням суду від 7 листопада 2016 р. шлюб сторін розірвано. У колишнього подружжя є дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю і повністю перебуває на її утриманні, а батько не бере участі у її матеріальному забезпеченні. Між колишнім подружжям не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дочки. Від зайняття підприємницькою діяльністю відповідач має достатній прибуток, іншої родини, дітей непрацездатних батьків чи інших осіб, яких повинен утримувати, він не має, а тому у змозі сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Під час розгляду справи позивач зменшила позовні вимоги: просила стягнути аліменти у заявленому розмірі починаючи з 1 червня 2017 р. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали. Представник позивача пояснив, що запропонований відповідачем розмір аліментів вочевидь недостатній для забезпечення дитини, а його матеріальне становище дозволяє йому сплачувати аліменти у більшому розмірі. Позивач пояснила, що зараз дочка проживає і в подальшому буде проживати з нею, а відтак батько повинен сплачувати аліменти на її утримання. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково пославшись на такі обставини. Дитина зареєстрована у квартирі, що належить матері відповідача, і після розірвання шлюбу сторін проживала з батьком, з яким і проводила більшість свого часу (80%), а відтак в цей період батько займався вихованням дочки та утримував її. До досягнення дитиною 7 років мати взагалі не брала участі у житті дитини і не утримувала її, а останній навчальний рік мати спілкувалася з дитиною виключно у вихідні дні. В літній період дитина проживає у батьків позивача, але на початок навчального року повинна повернутися до батька. Водночас відповідач визнає свій обов'язок сплачувати аліменти та не має наміру ухилятися від нього. Проте сплата аліментів у заявленому розмірі не відповідає його матеріальному становищу і вимогам сімейного законодавства. Єдиним доходом відповідача є дохід від зайняття підприємницькою діяльністю у сфері роздрібної торгівлі продуктами, напоями та тютюновими виробами, розмір якого становить від 6 до 12 тис. грн. в місяць. Окрім того відповідач має проблеми зі здоров'ям, що потребує нагального лікування, вимагатиме значних грошових витрат і позбавить можливості ефективно працювати та отримувати доходи. З урахуванням наведеного просив присудити до стягнення з відповідача аліменти в розмірі 1 500 грн. Заслухавши позивача, представників сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2007 р. (а.с. 7). [INFO] у подружжя народилася дочка [PERSON] (а.с. 9). Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 7 листопада 2016 р. шлюб сторін розірвано (а.с. 8). В судовому засіданні сторони визнали, що після розірвання шлюбу сторін дочка залишилась з батьком, який, здебільшого, і утримував її, а з матір'ю дитина спілкувалась лише на вихідні. Після закінчення навчального року, з 1 червня 2017 р., мати забрала дочку від батька і цього часу дитина перебуває на її утриманні. Ст. 180 Сімейного кодексу України покладає на батьків обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч. 1 ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Оскільки сторони не домовились про добровільну участь батька в утриманні дочки, спір про стягнення аліментів підлягає вирішенню судом. За приписом ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець, офіційно він ніде не працює і стабільного заробітку не має. Наведена обставина свідчить про нерегулярний і мінливий дохід відповідача, що відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України є підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За інформацією ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві фізична особа-підприємець [PERSON] перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, і за даними поданої ним декларації платника єдиного податку обсяг виручки за період з 01.08. по 31.12.2016 склав 50 246 грн. (а.с. 30). Відтак середньомісячний дохід відповідача становить 10 049,20 грн. З медичної документації відповідача вбачається, що він має певні проблеми з хребтом ще з 2013 р. (а.с. 57-62). Оскільки вказані проблеми зі здоров'ям не перешкодили зайняттю відповідачем підприємницькою діяльністю і отримання ним вищенаведеного доходу, суд не розцінює вказану обставину як таку, що повинна враховуватися при визначенні розміру аліментів. За таких обставин суд ураховує відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, яких він повинен утримувати, і вважає обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 3 000 грн., що становить приблизно третину його офіційно підтвердженого доходу та четверть статистично визначеної середньої заробітної плати по м. Києву за липень 2017 р. (11 412 грн.). На думку суду такий розмір аліментів забезпечить належне утримання дитини обома батьками і не поставить платника аліментів у занадто скрутне матеріальне становище. На підставі статті 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову, проте з урахуванням заявлених вимог суд вбачає підстави для присудження аліментів з 1 червня 2017 р. Оскільки позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до положень частини 3 статті 88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial