Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

29.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила суд встановити факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] , померлим [INFO] , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Так, позивач вказує, що з [PERSON] вони проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , мали спільний сімейний бюджет, вели спільне господарство, піклувалися один про одного, а коли останній помер, позивач поховала його та оплатила усі ритуальні послуги. У встановлений законом строк, [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак постановою приватного нотаріуса Ріхтер Н.В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не представлено до нотаріальної контори документи, що дають можливість встановити факт родинних відносин між нею та спадкодавцем. Позивач вважає себе спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості оформити належним чином свої спадкові права, тому просить встановити факт проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року відкрите провадження у справі. В судове засідання позивач не з`явилася, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними в справі матеріалами. Третя особа - приватний нотаріус Ріхтер Н.В. в судове засідання не з`явився, на виконання ухвали від 05.11.2018 року, надала заяву копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. У відповідності до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦК України, у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. [PERSON] помер [INFO] в м. Павлоград Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконкомом Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Н.В. було заведено спадкову справу №128/2018, матеріали якої свідчать про те, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] являється позивач по справі - [PERSON] . Однак, 05 жовтня 2018 року цим же нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії якою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, належне [PERSON] , у зв`язку з тим, що нею не представлено до нотаріальної контори документи, що дають можливість встановити факт родинних відносин між нею та померлим [PERSON] (а.с.12). Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Суду подано акт, складений депутатом Піщанської ОТГ 15 лютого 2018 року, у відповідності до якого [PERSON] з 2009 року постійно проживала, та була зареєстрована 10.11.2014 року за адресою: [ADDRESS] . Факт проживання позивача за вказаною адресою також підтверджується відміткою у її паспорті (а.с.7). В матеріалах справи міститься копія довідки №498, виданої 05.03.2018 року виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради Павлоградського району (а.с.13), у відповідності до якої [PERSON] , 1969 року народження дійсно проводила похорони [PERSON] , який помер [INFO] . Сама по собі наявність у позивача оригіналів усіх зазначених документів, свідчать на її користь, тому у суду є всі підстави для встановлення юридичного факту, на якому наполягала Позняк Л.Й. Постанова Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», надає роз`яснення, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільними побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також, інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, та мали взаємні права та обов`язки. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що остання проживала однією сім`єю з [PERSON] не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, на виконання вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , а інших спадкоємців за законом судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved