Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

29 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики від 23.09.2016 року з урахуванням індексу інфляції у сумі - 19663,20 грн., три проценти річних від простроченої суми у розмірі 377,00 грн. та судові витрати згідно квитанції. Свої вимоги мотивує тим, що 23 вересня 2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики про передачу відповідачу у борг грошової суми у розмірі 18000,00 грн. На підтвердження укладення цього договору відповідачем було складено розписку від 23.09.2016. У відповідності до Договору позики сторони визначили кінцевий строк повернення позики, 01.03.2017 року. Але до теперішнього часу відповідачем борг не повернутий. Оскільки дане питання не можливо вирішити поза судовим шляхом, тому вирішив з даного приводу звернутись до суду. У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач належним чином викликаний, про що свідчить виклик до суду в засобах масової інформації, а саме в газеті «Урядовий Кур'єр» №8 від 13.01.2018 року. Враховуючи позовні вимоги позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, беручи до уваги відсутність відповідача, який належним чином повідомлений про день та час розгляду справи і можливість розглянути справу без його участі, суд приходить до висновку про можливість заочно розглянути справу відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як встановлено судом,23 вересня 2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики про передачу відповідачу у борг грошової суми у розмірі 18000,00 грн. На підтвердження укладення цього договору відповідачем було складено розписку від 23.09.2016. У відповідності до Договору позики сторони визначили кінцевий строк повернення позики, 01.03.2017 року, але до теперішнього часу відповідачем борг не повернутий. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншими актами цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а ч.3 цієї ж статті передбачає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти. Договір позики укладається у письмовій формі. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно із ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей, таким чином, письмова розписка [PERSON], є підтвердженням договору позики, який був укладений між сторонами. Відповідно до п.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, а відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач в добровільному порядку не сплачує заборгованість за договором позики грошей. Враховуючи вищевказане, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню, бо заявлена сума стягнення саме така, а саме: 19663,20 грн. та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 377,00 грн. Оскільки позов задовольняється повністю на користь позивача, а позивач сплатив судовий збір при зверненні з позовом до суду у розмірі 640,00 грн., тому ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а також підлягають з відповідача стягненню витрати на користь позивача за дачу ним оголошення у пресу у розмірі 630 грн.. За таких обставин, відповідачу необхідно роз'яснити, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за його письмовою заявою. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Outcome: approved