Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

31 липня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з вересня 2015 року по червень 2019 року вона проживала однією сім`єю з відповідачем без реєстрації шлюбу, від цих відносин вони мають дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає, згоди щодо розміру такої допомоги з останнім не досягнуто, він працездатний, інших дітей на утриманні не має, а тому має можливість надавати їй таку допомогу. У зв`язку з наведеним, [PERSON] , посилаючись на вимоги ст.ст.\~75,\~84 СК України, просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця. Ухвалою суду від 06 серпня 2019 року було відкрите провадження у справі (а.с.\~12-13). Ухвалою суду від 04 грудня 2019 року справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 38). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 157 від 15 березня 2017\~року, складений Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 6). Частиною 2 статті 91\~СК України визначено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідності до частини 2-4 статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу Згідно до ч. 2\~ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України\~право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом установлено, що дитина проживає разом з матір`ю (а.с. 8). Крім того, суд вважає за можливе застосувати аналогію закону в зазначених правовідносинах, а саме, у відповідності до\~ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. На підставі\~ст. 77 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя за рішенням суду, як правило у грошовій формі. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, ним не надано суду доказів наявності на утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, наявності інших обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з покладенням на відповідача обов`язку сплачувати аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 частки заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: approved