Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

8 листопада 2019 року [PERSON] звернулась з цим позовом до суду, посилаючись на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 11 грудня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, після розірвання шлюбу діти залишились проживати з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач участі у вихованні та матеріальному утриманні дітей не приймає, ухиляється від сплати аліментів, має заборгованість по сплаті аліментів, з дітьми не спілкується. У зв`язку з вищевикладеним позивачка просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Позивачка у судове засідання не з`явилась, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка, яка належним чином сповіщена про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася та про причини своєї неявки суду не повідомила. Представник третьої особи у судове засідання також не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечуває проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.16 своєї постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7). З відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей стягнуто аліменти, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 13 травня 2013 року (а.с.13). Згідно розрахунку заборгованості, виданої Березівським міжрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області 17 жовтня 2019 року, [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 67661-25 грн. (а.с.14). Відповідно довідки про склад сім`ї №3343 від 21 жовтня 2019 року виданої виконавчим комітетом Березівської міської ради Одеської області, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , до складу її сім`ї входить чоловік [PERSON] , діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач дійсно не бажає виконувати своїх обов`язків по вихованню дітей, а тому вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved