Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

30.01.2015 року прокурор м. Луцька в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] національного університету імені [PERSON] про зобовязання проведення перерахунку стипендії та її виплати. Вказує, що до прокуратури м. Луцька надійшло звернення [PERSON] з приводу дотримання його прав при нарахуванні та виплаті стипендії. Так, [PERSON] навчається на 3-му курсі СНУ ім. Л. [PERSON] на факультеті хімії за відповідним напрямком підготовки на державній формі навчання з 01.09.2012 року по теперішній час. [PERSON] має право на отримання гарантованої виплати стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, оскільки його батько [PERSON] на момент його вступу до СНУ ім. Л. [PERSON] мав стаж роботи під землею тривалістю 22 роки. Відповідно до наказів ректора університету за період навчання з вересня 2012 року по грудень 2012 року та з липня 2014 року по грудень 2014 року [PERSON] виплачувалась академічна стипендія в розмірі мінімальної (звичайної) академічної стипендії. З січня 2013 року по червень 2014 року стипендія не призначалась, у звязку із низьким балом успішності останнього. В той же час, за періоди навчання з 01.09.2012 року по грудень 2012 року та з липня 2014 року по грудень 2014 року стипендія [PERSON] нараховувалася на загальних підставах та була значно нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб визначеного Законом України Про Державний бюджет за відповідні роки. За період з січня 2013 року по червень 2014 року стипендія [PERSON] не нараховувалася, у звязку із низьким балом успішності, хоча зі змісту Закону не вбачається, що виплата останньої ставиться в залежність від успішності студента. Просить стягнути з [PERSON] національного університету імені [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по виплаті стипендії у сумі 25522,17 грн. та судові витрати по справі. Прокурор Базярук І.М. та позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] національного університету імені [PERSON] [PERSON] щодо заявлених вимог заперечила, просила у задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, пояснення свідка, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані суду докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі наказу голови приймальної комісії Волинського національного університету імені [PERSON] № 157-С від 11.08.2012 року, зарахований до складу студентів за напрямком підготовки/спеціальність Хімія, із освітньо-кваліфікаційним рівнем Бакалавр, денною формою навчання, із державним видом фінансування та був зарахований поза конкурсом, що вбачається із копії витягу із вищевказаного наказу (а.с.22). На підставі наказу № 253-з від 04.09.2012 року Про затвердження рішення стипендіальної комісії університету [PERSON] було призначено академічну стипендію у мінімальному розмірі на період з 01 вересня 2012 року по 31 січня 2013 року (а.с.21). Із копії наказу № 218-з від 11.07.2014 року Про затвердження рішення стипендіальної комісії університету [PERSON] було призначено виплату академічної стипендії на період із 01 липня 2014 року по 31 січня 2015 року (а.с.20). В той же час, на момент вступу до університету батько позивача [PERSON] [PERSON] мав стаж роботи з повним робочим днем на підземних роботах 22 роки, що підтверджується копією трудової книжки останнього та копії довідки ДП Волиньвугілля від 19.06.2014 року № 1083/101/10-13 (а.с.10-13). 05.01.2015 року [PERSON] звернувся до прокуратури м. Луцька із заявою, в якій вказав, що навчається на 3-му курсу СНУ ім. Л.[PERSON] та був зарахований поза конкурсом на навчання відповідно до Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, за період навчання отримував академічну, а не передбачену вищевказаним законом стипендію, просив вжити заходів щодо виплати йому стипендії у визначеному розмірі (а.с.6). Відповідно п. 8 ч. 3 ст. 3 Закону України Про вищу освіту формування і реалізація державної політики у сфері вищої освіти забезпечуються шляхом надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах, пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Частиною 2 ст. 62 вищевказаного Закону передбачено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 5 Закону України Про підвищення престижності шахтарської пpаці дітям, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, дітям шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів - інвалідів 1-ої та 2-ої групи, гарантується виплата стипендії за рахунок коштів державного бюджету в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Згідно ч. 3 ст. 10 Про підвищення престижності шахтарської праці Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону. В той же час, чинним Порядком призначення і виплати стипендії Питання стипендіального забезпечення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 882 від 12.07.2004 року, окремо не передбачена виплата соціальних чи академічних стипендій особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, у тому числі і у підвищеному розмірі. До цього нормативного акту неодноразово вносились зміни та доповнення, однак у відповідність до Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці він не приведений. Однак, суд враховує, що у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу, що випливає із змісту положень Конституції України. Судом не приймаються до уваги твердження представника відповідача, що виплата стипендії не проводилась у звязку із відсутністю бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на [PERSON] національний університет імені [PERSON] зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі Кечко проти України від 08.11.2005 року, заява № 63134/00). Так, статтею 12 Закону України Про державний бюджет на 2012 рік передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 1 січня - 1073 гривні, з 1 квітня - 1094 гривні, з 1 липня -1102 гривні, з 1 жовтня - 1118 гривень, з 1 грудня -1134 гривні. Статтею 7 Закону України Про державний бюджет на 2013 рік передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 1 січня - 1147 гривень, з 1 грудня - 1218 гривень. Статтею 7 Закону України Про державний бюджет на 2014 рік із змінами та доповненнями передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2014 рік -1218 грн. Із довідки про доходи № 8655 від 13.01.2015 року вбачається, що за період із вересня 2012 року по грудень 2013 року [PERSON] було нараховано 2920 грн. стипендії, в т.ч. за період із січня 2013 року по 2013 року вона не призначалася, а за період із вересня 2012 року по січень 2013 року нараховувалася у розмірі 730 грн. (а.с.17). За період із січня 2014 року по грудень 2014 року [PERSON] було нараховано 4380 грн. стипендії, в т.ч. остання не призначалася із січня 2014 року по червень 2014 року, а з липня 2014 року по грудень 2014 року нараховувалась у щомісячному розмірі 730 грн. (а.с.16). Таким чином, суд дійшов висновку, що вказана стипендія нараховувалась та виплачувалась [PERSON] у значному меншому розмірі, ніж встановленому Законом та була нижчою за прожитковий мінімум для працездатних осіб. Водночас, нарахування та виплата стипендії, у розмірах передбачених ст. 5 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці не повязані із успішністю студента та відноситься до соціальних стипендій, а тому суд приходить до висновку, що невиплата [PERSON] стипендії у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб за період із січня 2013 року по червень 2014 року є неправомірною. Розрахунок суми не нарахованої та не виплаченої стипендії відповідно до ст. 5 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці складається з різниці прожиткового мінімуму для працездатних осіб та нарахованої [PERSON] стипендії, у випадку, коли стипендія не нараховувалась - в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний період. Враховуючи вищевикладене, заборгованість по виплаті стипендії [PERSON] у період із 01.09.2012 року по грудень 2014 року становить 25522,17 грн. (а.с.23), що свідчить про порушення прав [PERSON]Б на належне соціальне забезпечення, а тому суд вважає, що позовні вимоги є підставними, їх слід задовольнити та стягнути із відповідача СНУ ім. Л. [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по виплаті стипендії 25522,17 грн. Відповідно ст. 88 ЦПК України із відповідача в доход держави слід стягнути 255, 22 грн. судового збору.

Outcome: approved