Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

29 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. У судовому засіданні , заявник просив вимоги задовольнити. В обгрунтування вимог пояснив, що він народився 01 червня 1956 року в с.Великі Хутори Шевченківського району Харківської області. В 1972 році пішов працювати в колгосп «Червоний Партизан» Шевченківського району Харківської області, де працював на різних роботах. Йому була виписана та трудова книжка колгоспника . В 2016 році він подав документи на призначення пенсії. При наданні необхідних документів до пенсіного фонду зясувалося, що в наданих довідках №65 від 14 квітня 2016 року, №80 від 17 травня 2016 року, №81 від 17 травня 2016 року про облік виходів на роботу виданих сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Червоний Партизан», його прізвище записано як - [PERSON], тоді як в інших документах його прізвище значиться як [PERSON]. В звязку із допущенням помилки в написанні його прізвища у вищезазначених довідках, він немає змоги належно оформити пенсію. В адміністративному порядку виправити зазначену помилку не має можливості ,тому звернувся до суду та просить встановити той факт, що довідки №65 від 14 квітня 2016 року, №80 від 17 травня 2016 року, №81 від 17 травня 2016 року про облік виходів на роботу видані сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Червоний Партизан» на прізвище [PERSON], [INFO], належать йому та зроблені записи в них стосуються його. Заінтересована особа: представник Шевченківське відділення Купянського обєднаного управління пенсійного фонду України в судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якої прохає розглядати справу без своєї участі та проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Суд заслухавши пояснення заявника, свідків, перевіривши матеріали справи , вважає що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження (серія І-ВЛ № 447750 ,виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ Харківської області 22 квітня 2016 року) , заявник народився 01 червня 1956 році, в с.Великі Хутори Шевченківського району Хакрівської області, та його прізвище відповідно зазначене як - [PERSON]. Заявник 3 1972 року працював в колгоспі «Червоний Партизан», де йому була виписана трудова книжка колгоспника тракториста на прізвище [PERSON], виходячи з якої він з 1972 року розпочав свою трудову діяльність,та працював на різних роботах в колгоспі. Відповідно довідок наданих СТОВ «Червоний Партизан» Шевченківського району Харківської області, №65 від 14 квітня 2016 року, №80 від 17 травня 2016 року, №81 від 17 травня 2016 року про облік виходів на роботу вбачається, що заявника зазначено прізвище як - [PERSON]. 14 липня 1998 року заявник отримав паспорт громадянина України (серія МН 863313) де його призвіще зазначено як [PERSON]. Довідка №85414146 від 15 квітня 20016 року , видана військовим комісаром Шевченківського РВК зазначає, що [PERSON], [INFO],проходив військову службу а Збройних Силах з 23 листопада 1976 року по 21 листопада 1978 рік. Допитаний в судовому засіданні свідок: [PERSON] підтвердила, що знає [PERSON] з дитинства , знала ,що він працював у колгоспі «Червоний партизан» та що в його призвіще часто робили помилки ,засвідчила ,що [PERSON] та [PERSON] є одна і таж особа. Відповідно до ст.234 ЦПК України суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності і юридичних фактів , що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи з наданих суду доказів , пояснень заявника ,свідка суд дійшов до висновку , що [PERSON] та [PERSON] є одна і таж особа і документи відносно однією особи стосуються іншої. Таким чином встановлення факту належності правоустановчого документу має для заявника юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства заявник може мати право на оформлення пенсії, але відсутність підтвердження вказаних обставин може позбавити його вказаних прав. З таких обставин, з умов виваженості, розумності і справедливості , суд вважає заяву [PERSON] доведеною та такою що підлягають задоволенню.

Outcome: approved