Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

30 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 23 серпня 2014 року. Від подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час сім`я фактично розпалася через відсутність порозуміння. Спільне життя та збереження шлюбу неможливе, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Також просила залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив. Судова повістка, направлена йому за зареєстрованим місцем проживання, повернулася до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній. Отже, відповідно до вимог ст. 130 ЦПК України, відповідач вважається належним чином сповіщений про день, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою позивачки та за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 23 серпня 2014 року зареєстрували шлюб у Виконкомі Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за №19 (а. с. 6). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а. с. 7). Як вбачається із заяви позивачки, основою розпаду сім`ї послугувало наявність різних поглядів на життя та відсутність взаєморозуміння. Відповідач своєї позиції з приводу причин розпаду сім`ї суду не висловив. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд зазначає, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода будь-кого із сторін продовжувати сімейні відносини є підставою для визнання права такої особи вимагати розірвання шлюбую Саме така правова позиція зазначена у постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року у справі №569/458/18 від 08.11.2018, від 26 листопада 2018 року у справі №761/33261/16-ц. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що її добровільна згода на продовження шлюбних відносин відсутня і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне залишити позивачці прізвище [PERSON] , оскільки вона про це просить. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved