Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-05 00:00:00

29.10.2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом в якому просить визнати [PERSON] , таким, що втратив право на проживання та користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що [PERSON] та її син - [PERSON] і внук - [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № [NUMBER] від 23 січня 1997 року, а також зареєстровані у ній, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки №3376 від 10.11.2016 року. Син позивача та внук, хоча і зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , фактично уже багато років не проживають у ній, не беруть жодної участі в її утриманні та не надають кошти на сплату житлово-комунальних послуг. Вказане підтверджуються зокрема і Актами ЛКП «Варшавське-407» №5 від 22.01.2020 р., №34 від 25.05.2020 р. та №58 від 03.08.2020 р. За наведених обставин, сама по собі реєстрація місця проживання відповідачів у квартирі [ADDRESS] створює для гр. [PERSON] перешкоди у користуванні належним їй майном, адже вона несе додаткове фінансове навантаження, що пов`язане із необхідністю позивача сплачувати житлово-комунальні послуги за себе та за Відповідачів та неможливістю оформити субсидію. Водночас, 29.09.2020 року відповідачами зроблено нотаріально посвідчену заяву про те, що вони надають дозвіл на їх зняття з реєстраційного обліку (виписку) за адресою: [ADDRESS] з тієї причини, що вони постійно проживають в Іспанії у м. Аліканте. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Відповідачі та треті особи в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у її відсутності, суд у відповідності до вимог ст.ст.223, 280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та її син - [PERSON] і внук - [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № [NUMBER] від 23 січня 1997 року, а також зареєстровані у ній, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки №3376 від 10.11.2016 року. З актів ЛКП «Варшавське-407» №5 від 22.01.2020 р., №34 від 25.05.2020 р. та №58 від 03.08.2020 р. вбачається, що син позивача та внук, хоча і зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , фактично уже багато років не проживають у ній. За наведених обставин, сама по собі реєстрація місця проживання відповідачів у квартирі [ADDRESS] створює для гр. [PERSON] перешкоди у користуванні належним їй майном, адже вона несе додаткове фінансове навантаження, що пов`язане із необхідністю позивача сплачувати житлово-комунальні послуги за себе та за Відповідачів та неможливістю оформити субсидію. З нотаріально посвідченої заяви від 29.09.2020р. вбачається те, що відповідачі надають дозвіл на їх зняття з реєстраційного обліку (виписку) за адресою: [ADDRESS] з тієї причини, що вони постійно проживають в Іспанії у м. Аліканте. Ст. 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Водночас, відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: - заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; - судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; - свідоцтва про смерть; - паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; - інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. З роз`яснень, які містяться у п.11 Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» вбачається, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved