Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

30.11.2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], який зареєстрований 18.11.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1390. Свої вимоги мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалось із - за відсутності взаєморозуміння між ними. Шлюбно-сімейні відношення між ними були припинені з 2016 року. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Збереження шлюбу вважає неможливим та наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна подружжя та стосовно місця мешкання дитини немає. У судове засідання позивач не з'явилась, повідомлялась своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити. Зазначила, що шлюбно-сімейні відношення з відповідачем припинені з 01.07.2015 року, мешкають окремо з 09.07.2015 року, спільне господарство не ведуть. Строк для примирення не потрібен, збереження шлюбу неможливе. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина буде мешкати з нею. На стягненні судового збору з відповідача не претендує. ЇЇ прізвище залишити без змін. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином та своєчасно, про що свідчить зворотне повідомлення, яке знаходиться в матеріалах справи, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить в разі його неявки в судове засідання, розгляд справи проводити у його відсутність, зазначивши, що з позовними вимогами [PERSON] до нього про розірвання шлюбу і з причинами розпаду їх родини, викладеними в позовній заяві, він згоден. Просить розірвати шлюб. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.11.2014 року, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1390. Від шлюбних стосунків сторони мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, на примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає. Питання щодо місця мешкання неповнолітньої дитини добровільно вирішено сторонами, питання про її утримання на цей час не виникає . Відповідно до вимог ст.113 СК України позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved