Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

31.03.2017року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до ТДВ «Страхова компанія «Київ-Ре» про відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров'я, в якому просить стягнути з відповідача на її користь суму страхового відшкодування у розмірі 6735,89злотих, що еквівалентно 44658,95гривень, суму витрат понесених придбанням медичних препаратів у загальній сумі 982,50гривень та судовий збір в розмірі 640гривень. В подальшому позивач, не змінюючи підстав та предмету позову, уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на її користь суму страхового відшкодування у розмірі 6735,89злотих, що еквівалентно, згідно довідки НБУ №61-0050/38303 від 29.05.2017року, 47497,88гривень, суму витрат понесених придбанням медичних препаратів у загальній сумі 982,50гривень та судовий збір в розмірі 640гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17.02.2016року позивачем [PERSON] із ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» укладений договір добровільного медичного страхування для виїжджаючих закордон №10038043 (договір подорожуючих за кордон), внаслідок чого видано страховий поліс. Перебуваючи на території Республіки Польщі в місті Свідніца 23.11.2016року стався страховий випадок - миючи вікна, позивач впала з 1,5м висоти та зламала дві руки. По даному випадку [PERSON] була доправлена каретою швидкої допомоги до лікарні Spital Latawiec, де було здійснено дві операції та накладено гіпс на обидві руки, що унеможливлювало будь-яке подальше самостійне самообслуговування. Після надання невідкладної допомоги та проведення двох операцій, позивач змушена була перебувати в лікарні в Республіці Польща до 29.11.2016року, після чого лікарнею було виставлено рахунок-фактуру за лікування у розмірі 6735,89 злотих. Позивачем в повному обсязі здійснено оплату вартості лікування двома платіжними документами (01.12.2016р. - 3000 злотих та 07.12.2016р. - 3735,89 злотих). Однак, продовжувалося амбулаторне лікування та нагляд лікаря в Республіці Польща. Після виписки з лікарні позивач, перебуваючи в тяжкому стані та приймаючи сильно обезболюючі препарати, із знерухомленими та загіпсованими двома руками 21.12.2016р, перетнула кордон та повернулася в Україну. 28.12.2016року позивач написала заяву-повідомлення (реєстраційний №192 від 28.12.2016р.) про настання події, що має ознаки страхового випадку за Договором добровільного медичного страхування для виїжджаючих закордон. В даній заяві [PERSON] зазначає, що з нею 23.11.2016 р. сталася подія, що носить характер страхового випадку, та просить в страхової компанії «Київ Ре» повернути кошти, які вона витратила за медичну допомогу та на придбання медичних препаратів. В листі від 12.01.2017 р. №28 відповідач відмовляє у здійснення страхових виплат посилаючись на п.п. 8.2; 8.3 Договору страхування від 17.02.2016 р. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, представник позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17.02.2016року [PERSON] уклала укладений договір добровільного медичного страхування для виїжджаючих закордон №10038043 (договір подорожуючих за кордон) з ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре», внаслідок чого видано страховий поліс. Перебуваючи на території Республіки Польщі в місті Свідніца 23.11.2016року стався страховий випадок - миючи вікна, позивач впала з 1,5м висоти та зламала дві руки. По даному випадку [PERSON] була доправлена каретою швидкої допомоги до лікарні Spital Latawiec, де було здійснено дві операції та накладено гіпс на обидві руки, що унеможливлювало будь-яке подальше самостійне самообслуговування. Після надання невідкладної допомоги та проведення двох операцій, позивач змушена була перебувати в лікарні в Республіці Польща до 29.11.2016року, після чого лікарнею було виставлено рахунок-фактуру за лікування у розмірі 6735,89 злотих. Позивачем в повному обсязі здійснено оплату вартості лікування двома платіжними документами (01.12.2016р.- 3000 злотих та 07.12.2016 р. - 3735,89 злотих). Однак, продовжувалося амбулаторне лікування та нагляд лікаря в Республіці Польща. Після виписки з лікарні позивач, перебуваючи в тяжкому стані та приймаючи сильно обезболюючі препарати, із знерухомленими та загіпсованими двома руками 21.12.2016р, перетнула кордон та повернулася в Україну. 28.12.2016року позивач написала заяву-повідомлення (реєстраційний № 192 від 28.12.2016р.) про настання події, що має ознаки страхового випадку за Договором добровільного медичного страхування для виїжджаючих закордон. В даній заяві [PERSON] зазначає, що з нею 23.11.2016 р. сталася подія, що носить характер страхового випадку, та просить в страхової компанії «Київ Ре» повернути кошти, які вона витратила за медичну допомогу та на придбання медичних препаратів. В листі від 12.01.2017 р. №28 відповідач відмовляє у здійснення страхових виплат посилаючись на п.п. 8.2; 8.3 Договору страхування від 17.02.2016 р. Зокрема п.8.2 Договору медичного страхування для виїжджаючих закордон застрахована особа або її довірена особа протягом 24 годин зобов'язана телефонувати на контактний номер Асистуючої компанії. П. 8.3 Договор страхування зазначено, що при виборі медичного закладу, якщо характер захворювання не потребує термінового лікарського втручання для рятування життя, застрахована особа повинна звернутись/зателефонувати до Асистуючої компанії і отримати консультацію щодо рекомендованих медичних лікувальних закладів та діяти у відповідності до рекомендацій Асистуючої компанії. В листі про відмову у страхових виплатах від 12.01.2017 р. відповідач безпідставно посилається на п.8.2 - 8.3 Договору страхування, оскільки перебуваючи закордоном [PERSON] не мала жодної фізичної змоги самостійно зателефонувати до Асистуючої компанії, через тяжкість отриманих травм внаслідок страхового випадку. Згідно медичного висновку від 29.11.2016р. [PERSON] отримала відкриті переломи двох рук. Також внаслідок такого роду травм з позивача був тяжкий психологічний стан, больовий шок та перенесених два оперативних втручання по складанню кісті двох рук. Окрім цього, після отриманих травм позивачку [PERSON] було госпіталізовано каретою швидкої допомоги та направлено в найближчу клініку для надання найшвидшої невідкладної медичної допомоги. Тому звернення для консультації до Асистуючої компанії протягом 24 годин не було можливим через важкість травм та загрозу життю і здоров'ю позивача. Повідомлення про настання страхового випадку було написано позивачем 28.12.2016р. через 7 днів після повернення на територію України, що спричинено тяжкістю фізичного та психологічного стану позивача та неможливість самостійно пересуватися. Однак, відповідачем відмовлено у здійснення страхових виплат, у зв'язку із не своєчасним повідомленням страхувальником протягом 5-ти календарних днів з моменту її повернення в Україну про настання страхового випадку. Відповідно до ст. 979 ЦК України та ст.16 Закону України «Про страхування» зазначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п.2 ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. В роз'ясненнях Верховного суду України «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування», зроблено висновок, що коли виникає страховий випадок, страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись окремо у кожному випадку. Сам лише факт порушення страхувальником визначеного договором повідомлення про настання страхового випадку за наявності повідомлення страховика про настання такого випадку, не може бути підставою для відмови у здійсненні страхової виплати. Окрім цього, ст. 991 Цивільного кодексу України та ст. 26 Закону України «Про страхування» однією із підстав для відмови страховика у здійсненні страхових виплат та відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення Страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Тяжкий фізичних та психологічний стан позивача, який позбавив на той час можливості самостійно пересуватися через повне обезрухомлення обидвох рук поважною причиною, що вплинуло на несвоєчасність повідомлення страховика про настання страхового випадку. До того ж, відповідачем не дотримано положень Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки згідно п.2 ч.1 ст.4 Закону споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування. Страховою компанією «Київ Ре» при огляді документів, що були надані [PERSON], які підтверджують факт настання страхового випадку, не було висловлено зауважень та сумнівів щодо невизнання даного випадку страховим. Також стразовою компанією «Київ Ре» не вказано, що порушення повідомлення про настання страхового випадку перешкодило страховиком перевірити факт настання такої події. Відповідач відмовив у виплаті страхової виплати, мотивуючи це тим, що позивач повідомила асистуючи компанію через 36 днів від моменту виникнення страхового випадку і через 7 днів по прибуттю в Україну. Тобто єдиною підставою для відмови у страховій виплаті є повідомлення про страховий випадок на 7 день, а не на 5-тий день після прибуття на територію України. Внаслідок настання страхового випадку позивачем було затрачено значну суму коштів необхідних для оплати невідкладної медичної допомоги та на купівлю медикаментів в Республіці Польща на суму 6735,89 злотих. На момент подання заяви позивачем визначена сума, що підлягає відшкодуванню страховою компанією «Київ Ре» згідно існуючих доказів оплати за лікування і становить 6735,89злотих, що еквівалентно, згідно довідки НБУ №61-0050/38303 від 29.05.2017року, 47497,88гривень. За таких обставин суд, проаналізувавши вищевказані норми та врахувавши обставини справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 6735,89злотих, що еквівалентно, згідно довідки НБУ №61-0050/38303 від 29.05.2017року, 47497,88гривень та судовий збір в розмірі 640,00гривень.

Outcome: partial