Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

30.01.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Красноармійський МВ ГУ ДМС України в Донецькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] вона отримала у спадок житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в якому зараз проживає з малолітнім сином [PERSON]. Під час оформлення спадщини виявилося, що в будинку прописаний [PERSON], який не проживає в будинку з листопада 2008 року. В утриманні будинку, його ремонті, оплаті послуг за електроенергію, воду, вивіз сміття відповідач участі не приймає. Факт не проживання відповідача у вказаному будинку підтверджується довідкою з місця проживання. Вона вважає, що по закону має право на оформлення субсидії, але не може скористатися цим правом у зв'язку з тим, що разом з нею прописаний відповідач. У вересні 2013 року вона вже зверталася до Красноармійського міськрайонного суду з позовом про зняття з реєстрації з приватного житлового будинку відповідача та судом було прийнято рішення на її користь, але через те, що вона не коректно склала позовні вимоги Красноармійський МВ ГУДМС України в Донецькій області відмовив їй в зняття з реєстраційного обліку [PERSON], тому вона вимушена повторно звернутися до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на позові наполягала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Красноармійського міського відділу ГУ ДМС України в Донецькій області до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, з прийнятим по справі рішенням згодні. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.5) є власником 1/2 частки будинку за адресою: [ADDRESS], в якому зареєстрована та проживає з малолітнім сином [PERSON] (а.с.7). Крім позивача та її малолітнього сина у вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], який не проживає в ньому більше п'яти років (а.с.7). Відповідно до ст. 71 ЖК України збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами зберігається протягом 6 місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Вимогами ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та підлягає зняттю з реєстрації. Крім того, з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі - 243,60грн., згідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved