Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

31.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 46 011,20 грн. і судові витрати, понесені ним при подачі позову. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що всупереч умов укладеного 16.09.2008 року кредитного договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» (далі - первинний кредитор), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», та відповідачем, останній своїх договірних зобов'язань належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача надіслав письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки до суду він не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 статті 626 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16.09.2008 року первинний кредитор, з однієї сторони, та відповідач [PERSON], з другої, уклали кредитний договір № 01014603226, за умовами якого останньому було надано грошові кошти в сумі 55 680,00 грн. для придбання транспортного засобу марки Шевроле Авео, реєстраційний номер [NUMBER], зі сплатою 13,99 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 10.09.2015 року. Відповідач зобов'язався повернути суму кредиту; сплатити проценти за користування кредитом та комісію за обслуговування кредиту в розмірі 0,2 % від початкової суми кредиту шляхом здійснення єдиних щомісячних платежів відповідно до графіку платежів, який є Додатком № 1 до договору; а у разі порушення кредитної дисципліни - сплатити неустойку (штраф) в розмірі 20 % від повної суми щомісячного платежу (п. 7.2. Договору). Перед укладенням договору відповідач був вільним в погодженні всіх умов кредитування, з умовами та правилами надання кредитних послуг, тарифами, порядком погашення по кредиту він був ознайомлений та погодився з ними, про що свідчать його підписи. Незважаючи на вимогу позивача від 14.08.2015 року про дострокове повернення кредиту, відповідач суму заборгованості не погасив. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. На підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 року, укладеного між первинним кредитором та позивачем, останній отримав право грошової вимоги за кредитним договором до боржника [PERSON], відповідача по справі. Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Ч. 1 ст. 516 ЦК України передбачає здійснення заміни кредитора без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 9.4 договору первинний кредитор має право відступати, передавати свої права за договором. Належним чином не виконуючи умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, на день звернення позивача до суду з даним позовом загальна заборгованість відповідача за договором станом на 10.07.2015 року склала 46 011,20 грн., яка включає в себе: заборгованість за тілом кредиту - 41 746,83 грн., відсотки за користування кредитом - 3 707,57 грн. та комісію - 556,80 грн. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, факт невиконання взятих на себе зобов'язань по договору перед позивачем відповідачем спростований не був, вінне виконує умови договору, припинив погашення кредиту і відсотків, та на день подачі позовної заяви до суду заборгував позивачу грошові кошти. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору і вимог закону та припиняється з моменту його належного виконання, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування ним не заявлено, як і не було надано власного розрахунку, що свідчить про погодження з вказаною в позовній заяві сумою. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved