Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

8 серпня 2014 року (за поштовим штемпелем) представник позивача за довіреністю Василенко І.С. звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 19.01.2011 було укладено кредитний договір № 490089472 (далі - Договір), відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 76428,78 грн. При цьому зобов'язалася повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Однак [PERSON] умови Договору належним чином не виконала, в результаті чого станом на 17.07.2014 має прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 76428,78 грн, по відсотках - 47016,58 грн, по пені - 251964,17 грн. В забезпечення виконання зобов'язань між позивачем та [PERSON] 19.02.2008 було укладено договір поруки № 490057514-П. Відповідно до даного договору відповідач як поручитель поручився за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі основного Договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому, тому просить стягнути із відповідача на користь позивача борг розмірі 375409,53 грн та сплачений судовий збір. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 9 грудня 2014 року справа передана на розгляд Згурівського районного суду Київської області за підсудністю. В судове засідання особи, які беруть участь у справі, повторно не з'явилися, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку, уповноважений представник позивача направив суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, відповідач про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності суду не направив, копію позовної заяви з додатками отримав, своїх заперечень суду не надав. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що 19.01.2011 між банком та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін і доповнень № 1/490089472 (далі - Договір 2) до кредитного договору № 490057514 від 19.02.2008. Згідно з п. 2 Договору 2 банк збільшив розмір кредиту та додатково надав позичальнику, а позичальник прийняв у тимчасове користування на умовах, визначених Договором, кредитні кошти у сумі 76428,78 грн. Розмір процентів за користування сумою коштів, визначених в п. 2 Договору 2 становить 19 % річних, строком по 19.02.2018 включно для сплати платежів за Договором (п.п. 3, 4 Договору 2) (а.с. 4-6 - копія Договору 2). Відповідно до Графіку платежів (п.п. 11, 12 Договору 2) [PERSON] зобов'язувалася на визначену Графіком дату, здійснювати повернення кредиту та процентів за користування кредитом у розмірі 1642 грн щомісячно. 19.02.2008 між Закритим акціонерним товариством «Альфа Банк» (перейменованим на Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк») та [PERSON] укладено договір поруки за № 490057514-П, відповідно до умов якого останній зобов'язувався солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов'язань позичальника за Договором, а також усіх додаткових угод, які укладені або можуть бути укладені між банком та позичальником (а.с.9 - копія договору поруки). 19.01.2011 між сторонами у справі було укладено договір про внесення змін і доповнень № 1/490089472 до договору поруки № 490057514-П від 19.02.2008 у зв'язку зі зміною умов Основного Договору, укладеного між позивачем та [PERSON] (а.с.10 - копія договору). На виконання умов укладених договорів позичальнику та поручителю була направлена вимога про досудове врегулювання спору, яка не була виконана (а.с.16). Позивач підтвердив, що свої зобов'язання за Договором 2 виконав в повному обсязі, надавши позичальнику обумовлену сторонами грошову суму. Зазначена обставина відповідачем не спростована. Належних та достовірних доказів погашення заборгованості за договором про внесення змін і доповнень № 1/490089472 до договору поруки № 490057514-П від 19.02.2008 та його припинення відповідач суду не надав та не спростував доказів, наданих позивачем. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 17.07.2014 має прострочену заборгованість в розмірі 375409,53 грн, з яких за кредитом - 76428,78 грн, по відсотках - 47016,58 грн, по пені - 251964,17 грн (а.с.19 - розрахунок заборгованості). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора обов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частина 1 ст. 1050 ЦК України передбачає, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що має місце порушення відповідачем умов договору про внесення змін і доповнень № 1/490089472 до договору поруки № 490057514-П від 19.02.2008, що є підставою для стягнення із нього заборгованості у зазначеному позивачем розмірі. Із відповідача на користь позивача необхідно стягнути також сплачені судові витрати (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved