Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

30.12.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду, уточнивши 21.03.2016 року позовні вимоги до [PERSON], в якому просив виділити йому 0,07 га земельної ділянки із земельної ділянки площею 0,35 га, яка належить на праві особистої власності [PERSON], цільове призначення якої для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, с. Зачепилівка, вул. Берегова, земельна ділянка 45. Визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,07 га, цільове призначення якої для ведення особистого підсобного господарства у звязку з відмовою від 0,07 га [PERSON] на його користь. Припинити та скасувати частково державну реєстрацію в частині земельної ділянки в розмірі 0,07 га. Відшкодувати позивачу витрати, повязані з розглядом справи в суді. Позов обґрунтовував тим, що 23.12.2013 року він надав у позику [PERSON] гроші в сумі 10\~000 грн. в оплату за земельну ділянку площею 0,07 га, на яку відповідач зобовязувався оформити договір купівлі продажу на позивача до 23.12.2014 року. У випадку не оформлення земельної ділянки з його вини, зобовязувався повернути позивачу гроші в сумі 10\~000 грн. до 23.01.2015 року. Однак у зазначений у розписці термін не переоформив земельну ділянку на позивача, не повернув гроші та ухиляється від виконання свого зобовязання. Вказує, що за домовленістю відповідач у рахунок боргу віддає позивачу 0,07 га земельної ділянки із 0,35 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою : с. Зачепилівка, вул. Берегова,45 Новосанжарського району Полтавської області. Ухвалою суду від 27 травня 2016 року позовні вимоги [PERSON] в частині припинення та скасування державної реєстрації в частині земельної ділянки в розмірі 0,07 га для ведення особистого підсобного господарства залишено без розгляду. Позивач в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду заяву, в якій прохає справу розглянути у його відсутність і задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Прохає стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Відповідач судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи його повідомлено належним чином. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та прийняти заочне рішення, відповідно до ст.ст.224-226 ЦПК України. Відповідно до ч. 2ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу звязку. Як вбачається з розписки від 23.12.2013 року з участю свідка [PERSON], [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 10\~000 (десять тисяч) грн. в оплату за земельну ділянку площею 0,07 га, на яку зобовязався оформити продаж [PERSON] до 23.12.2014 року. У випадку не оформлення продажу ділянки з його вини, зобовязався повернути гроші в сумі 10\~000 (десять тисяч) грн. [PERSON] до 23.01.2015 року (а.с.6). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником земельної ділянки площею 0,35 га, цільове призначення якої для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер 5323481201:01:001:0414, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, с. Зачепилівка, вул. Берегова, земельна ділянка 45, є [PERSON] (а.с.32). В силу ст.526 ЦК України, відповідач зобов'язаний виконувати зобов'язання належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова відповідача від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. А в ч.2 цієї ж статті зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позичену суму відповідач зобов'язувався повернути до 23 січня 2015 року. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Проте, на даний час відповідач борг не повернув, на прохання позивача не реагує. Таким чином в рахунок боргу відповідач має передати позивачу 0,07 га земельної ділянки. Що стосується вимог про припинення та скасування частково державної реєстрації землі, то ухвалою суду вони залишені без розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягають стягненню витрати в сумі 700 грн., повязані з юридичною допомогою на користь позивача та витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 551,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved