Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

31 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду с зазначеним вище позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що в з 1993 року по 2000 рік працювала і перебувала у членах колгоспу «Червоний жовтень», реорганізованому в КСП «Червоний Жовтень», що підтверджується записами трудової книжки. В період розпаювання земель господарства відповідно до Указу Президента України №720 від 8 серпня 1995 року, позивач помилково не була включена до списку додатку до державного акту КСП Червоний Жовтень. На підставі розпорядження Краснокутської районної ради народних депутатів від 17.03.1999 КСП «Червоний Жовтень» був виданий державний акт на право колективної власності на землю. Вважає, що має право на земельну частку (пай), але не числиться в списку додатку до вищевказаного державного акта, про що свідчить довідка відділу Держземагенства у Краснокутському районі від 30.04.2015 року за № 31-04-1013/2-15. Через відсутність в списку своєчасно не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). В звязку з цим, позивач [PERSON] просить поновити строк для звернення до суду за захистом права та визнати за нею право на земельну частку (пай), розташованої на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області. В відкрите судове засідання позивач не прибула, проте через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Краснокутської районної державної адміністрації в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача, проти заявлених позовних вимог не заперечував, при вирішенні спору по суті поклалась на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до п.2 Указу Президента України №720 від 08.08.1995 року Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам право на земельну частку /пай/ мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, а також пенсіонери з їх числа які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. . Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на час розпаювання земель КСП Червоний Жовтень являлась членом КСП, але з невідомих причин не була включена до списку-додатка до Державного акта КСП Червоний Жовтень серії ХР №18-00-000703, що підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Краснокутському районі від 30.04.2015 року за № 31-04-1013/2-15. Факт перебування позивача в колгоспі та КСП підтверджується наданою суду трудовою книжкою колгоспника, копія якої міститься в матеріалах справи, серія РОС № 1015931. Як передбачено Указом Президента України „ Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям №720 від 08.08.1995 року, право на отримання земельної частки (паю) мають члени КСП, кооперативів, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай), але сертифікат про право на земельну частку (пай) вона не отримувала. Щодо вимоги позивача стосовно передання їй земельної ділянки, то суд вважає цю вимогу передчасною в зв`язку з тим, що не надано доказів звернення до органу державної влади для розв`язання цього питання. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Отже, на підставі вищевикладеного, повно та всебічно зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки [PERSON] надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, [PERSON] пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Вислухавши пояснення позивача і перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. На підставі вищевказаного та

Outcome: partial