Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

30 березня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Микитівського відділу ДВС у м. Горлівка Східного МУНЮ(м. Харків) про зняття арешту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказує на те, що до складу майна входить частина квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності: ј частина - на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого виконкомом Горлівської міської ради Донецької області, 03 червня 1998 року, реєстрація в БТІ від 05 червня 1998 року, реєстровій Книзі № 175П за р№48658; 1/8 частина - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої Горлівської державної нотаріальної контори 21 січня 2011 року за № 120. Зазначає, що власниками квартири є також [PERSON] - її рідний брат та [PERSON] - племінниця. Вказує на те, що при зверненні до нотаріуса їй було повідомлено, що існує арешт на вищевказану квартиру, застосований на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА404814 від 11 жовтня 2010 року, видавник Микитівський відділ ДВС Горлівського міського управління юстиції. У зв`язку із чим нотаріусом затримується видача свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку із вищевикладеним, просила суд ухвалити рішення, яким зняти арешт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 10416400, який було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА404814, від 11 жовтня 2010 року, видавник Микитівський відділ державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції. В судове засідання позивачка не з`явилася, в своїх позовних вимогах просила суд розглядати справу без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Микитівського ВДВС у м. Горлівка Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Харків) в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву в якій просив розгляд справи проводити без участі представника. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 06 квітня 2020 року у справі відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 січня 2011 року, [PERSON] належала ј частини жилої квартири [ADDRESS] . Свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину вищевказаної квартири було видано [PERSON] .. [INFO] у м. Горлівка, Донецької області помер [PERSON] , [INFO] . [INFO] у м. Горлівка, Донецької област, померла [PERSON] , [INFO] . Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу № 34/01-16/02-14 від 22 січня 2020 року, вбачається, що в провадженні нотаріуса є спадкова справа № 9/2018 після померлої [INFO] [PERSON] , яка на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . 22 січня 2020 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою № 9 з проханням надання їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом. До складу спадкового майна за заповітом входить: частка квартири [ADDRESS] , яка належить спадкодавцю [PERSON] та частка квартири [ADDRESS] , яка належить сину [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була [PERSON] - мати, яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину але не оформила своїх спадкових справ. Нотаріусом було здійснено перевірку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та встановлено, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №АА404814 від 11 жовтня 2010 року Микитівського відділу ДВС Горлівського міського управління юстиції накладено арешт на ј частину квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно із листом Микитівського відділу ДВС у м. Горлівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Харків) №175-12185/201 від 06 травня 2020 року, перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження(АСВП) встановлено: що станом на 06 травня 2020 року виконавчий лист на підставі якого було накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] , АА404814 від 11 жовтня 2010 року на виконанні у відділі не перебуває. За змістом ст. ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Таким чином, позивачка набула право звернення до суду з вказаним позовом, як спадкоємець померлого власника арештованого майна. Частина 1 ст. 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно із ст. 22, 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Згідно із ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із роз`яснень, викладених у п. 33 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно спадкодавця, позивачка в даний час позбавлена у встановленому законом порядку в повній мірі розпоряджатися своїм нерухомим майном через наявність арешту з забороною відчуження, та враховуючи відсутність підстав для збереження обтяження накладеного ВДВС, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для подальшого обтяження зазначеного нерухомого майна, та про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] про зняття арешту з вказаної квартири. На підставі наведеного,

Outcome: approved