overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

29.12.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 08.06.2001 року міським відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 117. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дитину [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання з'явилась, надала суду пояснення по суті позову, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, однак про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~\~\~\~ Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 08.06.2001 р. відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 117, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 072807 від 08.06.2001 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дитини на виховання матері. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

29.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 26.06.2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітнього сина [PERSON] В`ячеслава, [INFO]. У травні 2016 року припинили сімейні відносини у зв`язку з постійними суперечками, які привели до розпаду сім`ї. Домовились, що відповідач буде добровільно надавати допомогу на утримання дитини. Спір про майно, житло між ними відсутній. Наполягає на стягненні з відповідача на свою користь судових витрат у вигляді судового збору 551 грн. 20 коп. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, наполягає на розірванні шлюбу, тому що позивачка не бажає поновлювати з ним сімейні відносини. Підтвердив відсутність спору про майно, житло, зобов`язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 26.06.2015 року. Шлюб перший. Зареєстрований у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 679. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] В`ячеслава Михайловича, [INFO], на утримання якого відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на користь позивачки. Попереджений судом про необхідність приймати участь у вихованні малолітнього сина і надавати матеріальну допомогу до повноліття. Сторони підтвердили в судовому засіданні, що з травня 2016 року не підтримують сімейні відносини. Суд надавав їм строк для примирення і ухвалою суду від 21.02.2017 року відклад судовий розгляд, але вони не помирились. Обоє наполягають на розірванні шлюбу. Спору про майно, житло між подружжям не має. Малолітня дитина проживаю з матір`ю, проти чого не заперечує відповідач, добровільно надаючи матеріальну допомогу на утримання сина. Згоден сплатити відповідачці понесені у справі судові витрати, судовий збір 551 грн. 20 коп. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

29.12.2016 року до Вінницького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказує, що сімейне життя у них не склалось, оскільки у них різні інтереси, уподобання, вони не розуміють один одного, однією сім'єю не проживають близько 1 року. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу - неможливе та суперечить їхнім інтересам, в зв'язку з чим вона звернулась із даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також до судового засідання не з'явився, надав суду про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.04.2007 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 653, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). В період шлюбу у сторін народилось двоє дітей, дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 6-7) Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

29.12.2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду із вказаною вище заявою про визнання фізичною особою безвісно відсутньою, вказуючи на те, що до 2008 року вона перебувала у шлюбних відносинах із [PERSON]. Від шлюбу вони мають спільну дитину дочку [PERSON], [INFO]. В 2013 році [PERSON] виїхав зі свого постійного місця проживання і з цього часу про його місцеперебування їй нічого не відомо. Визнання вищевказаної особи безвісно відсутніми їй потрібно для виїзду їхньої спільної дитини за межі державного кордону України.\~\~\~ \~Просить визнати [PERSON], [INFO] безвісно відсутніми. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересована особа до суду представника не направили, належним чином повідомлені про час і місце слухання справи. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили факт відсутності [PERSON] за останнім місцем реєстрації з 2008 року та неможливості встановлення його місця перебування. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, свідків, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 43 ЦК України\~фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року за місцем її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] за місцем його проживання підтверджується показами свідків, матеріалами справи. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, заявником у справі. Дані про зацікавленість свідків у результаті розгляду справи відсутні, їх покази об'єктивно підтверджуються письмовими доказами по справі і не суперечать іншим зібраним у справі документам. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі викладеного,\~ст. 43 ЦК України\~та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

29.12.2016 року заявники звернулися до суду із заявою в якій просять встановити факт належності [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням керівника відділу приватизації Виконкому Деснянської районної ради м. Чернігова від 22.12.2003 року № 1635 і записане в реєстровій книзі за № 185-р-15970. Заявники у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність та задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Виконавчий комітет Деснянської районної у м. Чернігові ради до суду надіслав заяву про розгляд справи без участі представника. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Суд, дослідивши матеріали заяви, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 23.12.2003 року Виконавчим комітетом Деснянської районної Ради м. Чернігова [PERSON], [PERSON] видано Свідоцтво про право власності на житло в рівних частинах (а.с.7). Проте, відповідно до паспорта серії [NUMBER], виданого Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області 11.09.2008 року прізвище заявника [PERSON]. Згідно паспорта серії [NUMBER], виданого Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області 10.07.2008 року прізвище заявника [PERSON] (а.с. 5). Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких обставинах, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

29.12.2016 року перший заступник керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання відумерлою спадщину земельну ділянку площею 4,31 гектари вартістю 99562,12 грн, що знаходиться на території Василівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області та залишилась після смерті [PERSON], а також передати у власність Василівської територіальної громади земельну ділянку 4,31 гектари вартістю 99562,12 грн., яка залишилась після смерті [PERSON] Вказана заява обґрунтована тим, що орган місцевого самоврядування, у даному випадку Василівська сільська рада Козельщинського району Полтавської області, з часу коли виникли підстави для визнання спадщини відумерлою після смерті [PERSON], а саме після 27.04.2010 року, після спливу одного року, не вжила жодних заходів для передачі даної спадщини у власність територіальної громади. У [PERSON] відсутні спадкоємці за законом на земельну частку (пай) площею 4,31 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Василівської сільської ради. Згідно актового запису про смерть відділу державної реєстрації актів цивільного стану Козельщинського районного управління юстиції Полтавської області №11 від 18.05.2010 року, [PERSON] помер 27.04.2010 року. Відповідно до довідки №345\\02-27 від 12.12.2016 року, виданою Василівською сільською радою, [PERSON] не має родичів, заповіт сільською радою не посвідчувався. Відповідно до витягів зі Спадкового реєстру від 06.05.2016 року державної нотаріальної контори, заяви про прийняття спадщини від спадкоємців померлого [PERSON], не надходили і спадкова справа не відкривалась. Згідно довідки від 06.05.2016 року, наданої відділом Держгеокадастру у Козельщинському районі Полтавської області, померлому [PERSON] був виданий державний акт на земельну ділянку №ПЛ027332, реєстраційний №127 від 08.04.2004 року, розташовану на території Василівської сільської ради Козельщинського району. Згідно вищевказаної довідки вартість земельної частки (паю) по Василівській сільській раді становить 99562,12 грн. ( з урахуванням коефіцієнтів індексації 4,796 і 1,756). Оскільки від дня смерті [PERSON] (27 квітня 2010 року) сплинуло більше одного року, враховуючи той факт, що у померлого [PERSON], який є власником державного акту на земельну ділянку за № ПЛ027332, реєстраційний №127, не виявилось спадкоємців, які б прийняли спадщину,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

29.12.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], яким просить розірвати шлюб укладений між ними 24.10.2003р. у Виконавчому комітеті Волицької сільської ради народних депутатів Жовківського району Львівської області, актовий запис №16. В обґрунтування своєї заяви зазначив про те, що від спільного шлюбу з відповідачкою у них є донька [PERSON], 11.03.2004р.н. та син [PERSON], 15 березня 2010р.н. Подружнє життя з відповідачкою у них не склалося, одружившись не змогли утворити міцної сімї, між ними постійно виникали сварки та скандали. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, вони проживають окремо, їхня сімя розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіслала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши взаємини подружжя, наявність малолітньої дитини, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.10.2003р. у Виконавчому комітеті Волицької сільської ради народних депутатів Жовківського району Львівської області, актовий запис №16. Від спільного шлюбу з відповідачкою у них є донька [PERSON], 11.03.2004р.н. та син [PERSON], 15 березня 2010р.н. (а.с.8,9). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

29.12.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачкою одружилися 18.02.2015 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину Марію, [INFO] Фактично сімейні правовідносини припинені. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просив його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Вiдповiдачка [PERSON] у судове засідання не зявилася. Повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, про причини неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.02.2015 року у Відділі державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 102, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 461351. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину Марію, [INFO] В процесі розгляду справи судом надавався сторонам строк для примирення, однак сторони примирення не досягли. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

29.12.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 15.02.1992 року вона уклала шлюб з відповідачем зареєстрований Новопокровською сільською радою Херсонської області, актовий запис № 3. Від спільного шлюбу двох повнолітніх дітей. Причиною розпаду сімї є те, що відповідач ображав її, зраджував та принижував, довгий час ніде не працював, сім»ю не намагався утримувати матеріально, зловживав спиртними напоями, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам сім»ї. З жовтня 2016 року вони припинили спільне життя, відповідач на даний час проживає з іншою жінкою. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечуює. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів, так як це не суперечить вимогам закону. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст. 174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. 09.02.2017 року ухвалою суду сторонам надано термін на примирення строком 2 місяці, примирення не відбулося. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сімю не має, примирення не відбулося, а відповідач не заперечує, тому за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе та є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

29.12.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить в порядку поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності визнати за позивачем право приватної власності на ? частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. При цьому позивач посилається на те, що сторони із 29.09.1984 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого ними було придбано квартиру, яка зареєстрована за відповідачем. До судового засідання позивач [PERSON] не зявилася, повідомлялася належним чином. Матеріали справи містять заяву представника позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином. До суду надано заяву представника відповідача [PERSON] про визнання позову та просить справу розглядати за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до розяснень абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, враховуючи визнання представником відповідача [PERSON] - [PERSON] позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, та приймаючи до уваги розяснення абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved