Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

31.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог просить стягнути з відповідача: заборгованість із заробітної плати у розмірі 14 401 грн.; середній заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку у сумі 10 682 грн. 28 коп., компенсацію за затримку виплати заробітної плати у сумі 2946 грн. 21 коп. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 1990 року вона працювала у ПАТ «АТ НДІРВ», з 16.07.2001 року призначена провідним бухгалтером, 21.02.2007 року переведена начальником бюро. 30.04.2015 року її було звільнено за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП. В порушення вимоги ст. 116 КЗпП України відповідач не виплатив їй в день звільнення всі належні кошти, тобто не здійснив остаточний розрахунок вважає відповідач на підставі ст. 117 КЗпП України повинен виплатити середній заробіток за весь час затримки. Також просить стягнути компенсацію за затримку виплати заробітної плати у сумі 2946 грн. 21 коп. В судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала, надала пояснення відповідно до викладених в позові вимог. Зазначила, що у неї завжди був 5-тиденний робочий тиждень, два дні на тиждень працювали інші працівники, вона до цього переліку не входила, що підтверджується розрахунковими листками. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, визнав в частині стягнення остаточного розрахунку при звільнені у розмірі 14 401 грн., щодо стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати у сумі 2946 грн. 21 коп. поклався на розсуд суду, вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки визнав частково у розмірі 4272 грн. 91 коп., виходячи з дводенного робочого дня. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до записів у трудовій книжці, позивачка з 1990 року працювала в ПАТ «Акціонерне товариство науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань», з 16.07.2001 року (Наказ №239к від 16.07.2001 року) призначена провідним бухгалтером, з 21.02.2007 року (Наказ №44к від 21.02.2007 року) переведена начальником бюро. На підставі Наказу №40-к від 29.04.2015 року, позивачка звільнена 30.04.2015 року з займаної посади за п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. Відповідно до довідки ПАТ «АТ НДІРВ» від 17.08.2015 року, прострочена заборгованість із виплати заробітної плати за період з серпня 2014 року по травень 2015 року позивачці станом на 12.08.2015 року становить 14 401 грн. 00 коп. Судом встановлено, що при звільненні позивачки з нею не були проведені остаточні розрахунки та виплати. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У звязку з цим, позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 14\~401 грн. 00 коп. підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як встановлено в судовому засіданні, при звільненні позивачки з нею не були проведені всі розрахунки. Згідно з Наказам директора ПАТ «АТ НДІРВ» від 27.10.2014 року №121, встановлено на період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року на підприємстві перелік робітників, працюючих в режимі 3-хденний, 4-хденний та 5-тиденний робочий тиждень, у звязку з чим складаються відповідні списки працівників, які працюють з повним чи неповним графіком. Посилання представника відповідача на те, що позивачка працювала 2-хденний робочий тиждень на увагу не заслуговують, оскільки не надано належних та допустимих доказів того, що позивачка була включена в список працівників, які працювали 2 дні на тиждень. Крім того, з розрахункових листків вбачається, що позивачка працювала у січні 2015 року - 14 днів, в лютому 20 днів, в березні 11 днів, в квітні 18 днів. Таким чином, позивачка працювала на підприємстві 5 днів на тиждень. Враховуючи, що позивачці в лютому 2015 року нараховано за 20 днів 3434 грн. 94 коп., в березні 2015 року за 11 днів 1821 грн. 58 коп., то середньоденна заробітна плата становить 169 грн. 56 коп. (3434,94 + 1821,58 = 5256,52; 20+11=31; 5256,52 / 31 = 169,56) Позивачка просить стягнути середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку за період з травня по липень 2015 року, тобто за 63 дні (19+21+23 = 63) У звязку з цим, стягненню з відповідача на користь позивача за період з травня по липень 2015 року підлягає середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку у розмірі 10\~682 грн. 28 коп. (169,56 х 63 = 10\~682,28). Судом враховано, що між сторонами відсутній спір про розміри належних звільненій позивачці суми згідно зі ст. 116 КЗпП України, та користь позивачки стягнуто суму остаточного розрахунку на день звільнення у розмірі 14401 грн. 00 коп. Тяжке фінансове положення підприємства, на що посилається представник відповідача, не може свідчити про відсутність вини роботодавця в невиплаті працівникові належних коштів і не є підставою для звільнення роботодавця від обовязку сплатити зазначені кошти позивачці. Положеннями статті 34 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до статті 1 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до статті 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (01 січня 2001 року). Згідно з п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року N 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Позивачу не було виплачено частково заробітну плату за період з серпня 2014 року по квітень 2015 року. Відповідно до довідки розрахунку, компенсація втрати частини грошових доходів (заробітної плати) у зв'язку з порушенням термінів їх виплати становить: за серпень 2014 року 295,90 грн., вересень 2014 року 346,29 грн., жовтень 2014 року 226,07 грн., листопад 2014 року 363 грн., грудень 2014 року 600,80 грн., січень 2015 року 328,32 грн., лютий 2015 року 511,27 грн., березень 2015 року 274,56 грн. Таким чином, загальна сума компенсації за затримку виплати заробітної плати становить 2946 грн. 21 коп. Вказаний розрахунок компенсації представником відповідача не оспорювався та не спростований в судовому засіданні. На підставі викладеного, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за заробітною платою у сумі 14401 грн. 00 коп., середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку в сумі 10682 грн. 28 коп., компенсацію за затримку виплати заробітної плати у сумі 2946 грн. 21 коп., з утриманням при їх виплаті передбачених законом податків та обов'язкових платежів, підлягають задоволенню. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір у розмірі 280 грн. 29 коп. (14\~401 + 10\~682,28 + 2946,21 = 28029,49; 28029,49 х 0,01 = 280,29) Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення на користь позивачки заробітну плату в межах суми платежу за один місяць у розмірі 1887 грн. 00 коп. (20 х 169,56 = 3391,20) Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved