Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

29.11.2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 28.04.2012 року який зареєстрований виконавчим комітетом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №3. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач зазначила, що спільним подружнім життям з відповідачем проживали до травня 2018 року. На даний час сімя розпалась. Відповідач взагалі не цікавиться дітьми та взагалі рідко спілкується з ними. За час проживання відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на виховання дітей, хоча є працездатним і може надавати таку допомогу. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач до початку судового засідання надала суду заяву, в якій змінила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а також просить розглядати справу без її участі, змінені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач до початку судового засідання надав заяву, якою просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнає повністю. Згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі не явки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи без фіксації судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3\~ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року №789ХІІ (78912) яка набула чинності для України 27.09.1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. \~Судом встановлено,\~що сторони\~[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбних відносинах, що підтверджується свідоцтвом Серії І-КИ №218870 про укладення шлюбу 28 квітня 2012 року виданого 28.04.2012 року виконавчим комітетом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №3. Відповідно до Свідоцтва про народження, Серії 1-КИ №410406 від 23.10.2012 року виданого Виконавчим комітетом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис №23, підтверджено, що батьками [PERSON], [INFO], є сторони у справі (а.с.8). Відповідно до Свідоцтва про народження, Серії 1-КИ №631147 від 14 березня 2017 року виданого Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №83, підтверджено, що батьками [PERSON], [INFO], є сторони у справі (а.с.9). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів враховується відсутність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів та ін., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1. ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців немає, тому спроможній платити аліменти на утримання дітей. Сторонам розяснити, що за положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved