Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

29 квітня 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа - Третя Львівська державна нотаріальна контора, в якому просить ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання до Третьої Львівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька - [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування позову вказав на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Батьки позивача розлучилися і після розлучення батько проживав з своєю матір'ю, бабцею позивача - [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Розлучення батьків позивача було конфліктним, бабця вважала винною в розлученні матір позивача, а оскільки позивач проживав після розірвання шлюбу з своєю матір'ю, то [PERSON] неприязно ставилась до свого внука [PERSON] З огляду на ті обставини, позивач не часто бачився з своїм батьком, а спілкувалися вони між собою переважно по домашньому телефону, вітаючи один одного зі святами та днем народження, оскільки мобільного телефону у батька не було. 25 вересня 2012року позивач разом з своєю бабцею по матері - [PERSON] зателефонували до батька, щоб привітати його з днем народження, однак слухавку підняла бабця [PERSON] та повідомила, що батько у відрядженні, незважаючи на те, що батько на той час був вже мертвий. Після цього позивач неодноразова телефонував до батька, однак слухавки ніхто не піднімав. 17.04.2013 року позивач пішов до батька на роботу, щоб зустрітися з ним, однак від його співробітника - [PERSON] дізнався, що батько давно помер. Знаючи, що після смерті батька залишилось спадкове майно, зокрема 1|2 частина квартири [ADDRESS], позивач дізнався, що спадщину після смерті батька прийняла відповідачка [PERSON] Відтак вважає, що з вини відповідача, а отже з поважних причин пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] За таких обставин, вимушений звернутись до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили суд задовольнити позовні вимоги та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Вказала, що немає підстав для продовження позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, у зв'язку з тим, що позивач не є рідним сином померлого [PERSON], оскільки останній не міг мати дітей, однак за життя не оспорював свого батьківства, оскільки був порядною людиною. Крім того зазначила, що позивач не підтримував жодних родинних стосунків з своїм батьком [PERSON] та бабцею [PERSON], а тому відповідачка з заяві про прийняття спадщини зазначила, що інших спадкоємців за законом крім неї немає. Просила у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи - Третьої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника третьої особи на підставі наявних в ній доказів. Заслухавши пояснення сторін, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно - 1|2 частини в квартирі [ADDRESS]. З заявою про прийняття спадщини відповідач по справі - мати померлого звернулася у встановлений законом шестимісячний термін, та в заяві про прийняття спадщини вказала, що крім неї інших спадкоємців, передбачених чинним законодавством України немає. В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що оскільки відповідач [PERSON] не вважає позивача своїм внуком, вона не вказувала про нього при подачі заяви про прийняття спадщини по смерті сина [PERSON] На підставі даної заяви 12 квітня 2013 року державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] на 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Суд надає віри поясненням позивача та його представника про те, що з заявою про прийняття спадщини позивач по справі не звертався у встановлений законом термін, оскільки 25 вересня 2012 року під час розмови позивача з відповідачем, остання повідомила, що батько перебуває у відрядженні, незважаючи на те, що батько на той час був вже мертвий. Однак лише 17.04.2013 року позивач дізнався про смерть батька від свідка [PERSON], який в судовому засіданні підтвердив цей факт. Такі пояснення позивача щодо телефонної розмови з відповідчем 25 вересня 2012 року стверджуються долученими до справи копіями роздруківок телефонних дзвінків телефонного номера 238-13-83, що належить [PERSON] Крім того в судовому засідання свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] вказували, що позивач зі своїм покійним батьком підтримували родинні відносини між собою, та [PERSON] вважав позивача своїм сином. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] вказували, що покійний [PERSON] не міг мати дітей, а тому позивач не являється його сином. Крім того зазначили, що [PERSON] не підтримував родинних відносин з батьком, а тому не може претендувати на його спадкове майно. Таким твердженням свідків зі сторони відповідача суд не надає віри, оскільки копією свідоцтва про народження підтверджується, що батьками позивача являється [PERSON] та [PERSON]. Окрім цього за життя [PERSON] не оспорював факту свого батьківства відносно сина [PERSON] - позивача по справі. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач відноситься до першої черги спадкоємців за законом, оскільки є сином померлого [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1269 передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У встановлений вищевказаною статтею строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті свого батька - [PERSON] з поважної причини. За наведених обставин суд вважає вимоги позивача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved