overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

31.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту від 11.03.2011 в сумі 22111 грн 78 коп., а також понесених судових витрат у сумі 1378 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи у разі відсутності відповідачів. Відповідач про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 11.03.2011 року сторони уклали договір кредиту відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 2000 грн, зі сплатою за користування кредитними коштами 30% річних (далі по тексту - Договір). Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 30.09.2016 року становить 22111 грн 78 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту - 1348 грн 98 коп., заборгованість по сплаті відсотків - 16099 грн 40 коп., комісія - 3134 грн 27 коп., штраф 1529 грн 13 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача, правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

31.10.2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач\~у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 07 липня 2007 року. З січня 2013 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

31.10.2016 року позивач звернувся з позовом в якому просив визнати за ним право власності на присадибну земельну ділянку розташовану по вул. Знамянська, 71-а в м. Первомайськ Миколаївської області, площею 0,0402 га в межах згідно з планом, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю виданого 19.02.1993 року на підставі рішення Первомайської міської ради від 14.02.1993 року №42. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.02.2005 року на підставі договору купівлі-продажу він купив у [PERSON] житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами по вул. Знамянська, 71-а в м. Первомайськ Миколаївської області, а присадибна земельна ділянка площею 0,0402 га в межах згідно з планом, належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю виданого 19.02.1993 року на підставі рішення Первомайської міської ради від 14.02.1993 року №42. В звязку з тим, що є необхідність розпорядитись житловим будинком, але він цього зробити не може, то змушений звернутись до суду з даним позовом, так як до нього як до власника житлового будинку має перейти у власність і присадибна земельна ділянка. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, підтримує позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, а позов визнає і проти його задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 02.02.2005 року видно, що [PERSON], якому відчужуваний житловий будинок належить на підставі договору дарування від 17.04.2001 року, продав, а позивач купив житловий будинок по вул. Знамянська, 71-а в м. Первомайськ Миколаївської області розташований на земельній ділянці фонду міської ради ( а.с.4). Із копії державного акту на право приватної власності на землю виданого 19.02.1993 року на підставі рішення Первомайської міської ради від 14.02.1993 року №42 видно, що земельна ділянка площею 0,0402 га по вул. Знамянська, 71-а в м. Первомайськ Миколаївської області належить [PERSON] для обслуговування житлового будинку ( а.с.8), а згідно висновку про грошову оцінку земельної ділянки ринкова вартість її на 27.10.2016 року складає 13400 грн. ( а.с.9). Ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України передбачають, що до особи, яка придбала житловий будинок переходить право власності і на земельну ділянку, на якій він розміщений, без зміни її цільового призначення на ту частину, яка зайнята житловим будинком та яка є необхідною для його обслуговування. Враховуючи викладене та те, що відповідач не надав заперечень проти позовних вимог, то на підставі викладеного суд знаходить що згідно ст. 60 ч.1 ЦК України позовні вимоги доведені і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

31.10.2016 року позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 11867,00 грн. за кредитним договором №б/н від 05.12.2012 року та судові витрати у розмірі 1378, 00 грн.. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримав кредит у розмірі 2900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з цим має заборгованість до стягнення в розмірі 11867,00 грн.. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 05.12.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 30.09.2016 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 11867,00 грн. (а.с.3-4). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обовязки виникають на підставі договору або правочину. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. Таких доказів відповідачем суду не надано, вимоги позивача не спростовано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1378,00 грн., які у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

31.10.2016 року позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 13382,91 грн. за кредитним договором №б/н від 29.09.2011 року та судові витрати у розмірі 1378, 00 грн.. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з цим має заборгованість до стягнення в розмірі 13382,91 грн.. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причини неявки суду не повідомив . Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 29.09.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 30.09.2016 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 13382,91 грн..(а.с.3-4). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обовязки виникають на підставі договору або правочину. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. Таких доказів суду не надано, вимоги позивача не спростовано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1378,00 грн., які у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

31.10.2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дочкою повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 2013 року спільно проживала з відповідачем. Від спільного проживання сторони мають дитину дочку [PERSON], [INFO], яка знаходяться на її утриманні,\~ всупереч вимогам статті 180 Сімейного кодексу України відповідач в добровільному порядку не надає кошти на утримання неповнолітньої дитини, хоча має таку можливість, оскільки має постійне місце роботи та стабільну заробітну плату. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. Відповідач до суду подав заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить розглядати справу за його відсутності. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє\~ позов в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

31.10.2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (або інших доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і продовжувати стягнення до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона перебувала в цивільному шлюбі з відповідачем по справі [PERSON]. Під час спільного життя у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. З відповідачем по справі подружніх відносин не підтримують. Відповідач дитину не утримує. Дитина знаходиться на її повному утримуванні та вихованні. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження батьком [PERSON], 31.01.2014 року є відповідач (а.с.3). Дитина перебуває на утриманні матері та проживає разом з нею, що підтверджується довідкою (а.с.22). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, відповідач, який проживає окремо від дитини, зобовязаний її утримувати, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимоги ст.182 СК України, суд вважає розмір аліментів, заявлений позивачкою обґрунтованим, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно. Враховуючи те, що позивачка відповідно до вимог п.3 ч.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів, суд відповідно до ст.88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 180, 182,183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

31.10.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Шлюб розірвано. Від шлюбу має сина - [PERSON], [INFO]. За рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23.12.2015 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно до повноліття. На даний час цих коштів недостатньо на утримання дитини, їй відомо, що відповідач має стабільний заробіток, просить позов задовольнити і змінити розмір стягуваних аліментів на 1/4 частку усіх видів заробітку. За заявами сторін справа розглянута без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. У судовому засіданні встановлено, що з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 500 гривень щомісячно до його повноліття. Відповідач здоровий, працює, у зв'язку з чим суд вважає, що розмір стягнення аліментів з відповідача може бути змінений на 1/4 частину з усіх видів заробітку, щомісячно до повноліття дитини на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

31.10.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], 2013 року народження, в розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення сімейних відносин з відповідачем та на ненадання ним матеріальної допомоги на утримання сина. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні; відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони раніше проживали однією сім'єю і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як випливає з пояснень позивача, сторони припинили сімейні відносини і проживають окремо. Дитина залишилася проживати з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач, як батько дитини, матеріальної допомоги на утримання сина позивачу не надає. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, пред'явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

31.10.2016 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2010р., мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через конфлікти, різні погляди на життя, фактичні шлюбні відносини припинено з вересня 2015 року, тому позивачка просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, що зазначені в позові, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.06.2010р., актовий запис №06. Сторони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, не проживають разом з вересня 2015 року, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved