Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

31 травня 2019 року заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Свою заяву мотивують тим, що між [PERSON] та [PERSON] 16 листопада 2007 року було укладено шлюб, зареєстрований Роганською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №59. Від шлюбу заявники мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини між заявниками припинені та спільне господарство вони не ведуть. Будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні. За таких обставин заявники вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Окрім того, заявники вказують, що між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо, участі у вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо, та розмірі аліментів на дитину. Ці всі обставини передбачені нотаріально посвідченими договорами від 27 травня 2019 року про сплату аліментів на дитину, про місце проживання дитини та участь у вихованні дитини того з батьків, хто проживатиме окремо В судове засідання заявники не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник заявників адвокат Хоссейн Е. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вона просила задовольнити спільну заяву подружжя про розірвання шлюбу. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку. Заявники [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] , виданим Роганською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №59 /а.с.9/. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с.10/. З договору про сплату аліментів на дитину, укладеного 27 травня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. вбачається, що [PERSON] зобов`язується сплачувати [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1100 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття /а.с.11/ З договору між батьками про утримання та виховання дитини, укладеного 27 травня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. вбачається, що сторони погодили місце проживання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] до досягнення дитиною 14 років, після чого дитина самостійно визначає місце свого проживання. Крім того, сторони погодили спільні умови утримання та виховання дитини /а.с.12/. Відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно з частинами 2 та 3 статті 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. Стаття 51\~Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що заявники [PERSON] та [PERSON] досягли згоди про те, з ким буде проживати їхній син [PERSON] , 2009 року народження, яку участь у забезпеченні умов його життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо. Також подружжя дійшли згоди стосовно розміру та періодичності сплати аліментів на утримання дитини, що закріплено в нотаріально посвідчених договорах від 27 травня 2019 року, копії яких додані до матеріалів справи. Як вбачається з матеріалів справи, заявники [PERSON] та [PERSON] усвідомили всі можливі наслідки розірвання шлюбу між ними та бажають розірвати шлюб, адже це не суперечить їх дійсній внутрішній волі, як сторонам у шлюбі, не буде порушувати їх особисті та майнові права, а також права їхньої дитини. Враховуючи вищевикладене, суд, з`ясувавши, що бажання сторін відповідають їх волі, дійсні причини подання заяви про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини, перевіривши умови письмових договорів, передбачених ч.ч.1, 2 ст.109 СК України, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб має бути розірваний. Відповідно до ч.4 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу Оскільки після подання заяви про розірвання шлюбу сплив строк, передбачений ч.4 ст.109 СК України, заяв про відкликання заяви про розірвання шлюбу не надійшло, суд вважає, що спільна заява подружжя [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст.ст.104, 109 СК України,

Outcome: approved