overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

30 березня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, та після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Свої вимоги вона мотивує тим, що шлюбні відносини вони не підтримують, шлюб між ними є формальним, з липня 2015 року мешкають окремо. В шлюбі мають одну малолітню дитину. Позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. 17 квітня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 5). Як видно з копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області 11 липня 2014 року, сторони є батьками [PERSON], який народився [INFO] (а.с. 6). Шлюбні відносини сторони не підтримують з липня 2015 року, за цей час примирення не досягли, наполягають на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням бажання позивачки суд вважає необхідним відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

30 березня 2016 року позивачка звернулася до суд уз вказаною заявою посилаючись на те, що вона є власником [ADDRESS]. За вказаною адресою після продажу будинку залишився зареєстрованим колишній власник відповідач [PERSON]. У 2014 році відповідач залишив займану житлову площу та виїхав на постійне місце проживання за іншою адресою. Позивачка зазначає, що реєстрація відповідача чинить їй перешкоди належним чином розпоряджатися та користуватися її власністю. У зв'язку з цим позивачка просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - [ADDRESS]. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлена в порядку ст. ст. 74,76 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення в пресі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З договору купівлі-продажу будинку від 07.05.2014 року вбачається, що [PERSON] придбала [ADDRESS]. З довідки № 842 від 18.02.2016 року виданої виконавчим комітетом Комишанської селищної ради м. Херсона вбачається, що у домоволодінні [ADDRESS] зареєстрований також [PERSON]. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] з 2014 року не проживає в будинку. Ввідповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

30 березня 2016 року позивачка пред`явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 13 верестя 1997 року Шевченківським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Львова, актовий запис № 444. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільного шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом тривалого часу вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. В зв'язку з цим вона звернулася до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву в якій позов підтримує, справу просить слухати без її участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи у суді, що підтверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду та долученою до матеріалів справи газетою «Високий Замок» від 14 червня 2016 року №67 (5467) в якій міститься оголошення про виклик відповідача в судове засідання на вказану дату, причин неявки в судове засідання суду повідомлено не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

30 березня 2016 року ТОВ фірма «ТехНова» звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 10 368,42 грн. за період 01.04.2012 по 01.02.2016. Протокольною ухвалою суду від 22.04.2016 до участі у справі в якості співвідповідача залучений [PERSON] Ухвалою суду від 23.05.2016 позов ТОВ фірми «ТехНова» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання залишений без розгляду. У судове засідання представник позивача не з'явилась, але подала письмову заяву, в якій дала згоду на заочний розгляд справи, просила задовольнити позов, а справу слухати за її відсутності. Відповідач до суду також не з'явилася, про час і місце розгляду справи оповіщена, про причини неявки суду не повідомила. За згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає приписам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до особового рахунку [NUMBER] по квартирі [ADDRESS] власником цієї квартири є [PERSON] (а.с. 5). Згідно з положеннями ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов'язує, власник зобов'язаний утримувати своє майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. ст. 67, 68 ЖК України та п. 10 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, плата за теплопостачання вноситься щомісячно за встановленими нормами і тарифами. Рішеннями Чернігівської міської ради від 20.12.2010 № 301, від 14.04.2014 № 112 було встановлено тарифи на житлово-комунальні послуги КЕП «ЧнТЕЦ» ТОВ фірми «ТехНова». Відповідач за надані послуги не розраховується, внаслідок чого за період з 01.04.2012 по 01.02.2016 виникла заборгованість, яка складає 10 368 грн. 42 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 5). Отже, відповідачем порушено зобов'язання щодо регулярної оплати в установлені строки наданих послуг з теплопостачання, а відтак заборгованість в розмірі 10 368 грн. 42 коп. підлягає стягненню з неї на користь позивача. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп. та витрати на оплату оголошення у пресі про виклик відповідача у сумі 357 грн., а всього 1 735 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

30 березня 2016 року ТОВ фірма «ТехНова» звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 1 604 грн. 71 коп. за період 01.02.2014 по 01.03.2016. У судове засідання представник позивача не з'явилась, але подала письмову заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, зменшила позовні вимоги до 153,84 грн. Відповідач у подані письмовій заяві визнала позов у розмірі 153,84 грн., просила справу слухати за її відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до особового рахунку [NUMBER] по квартирі [ADDRESS] власником цієї квартири є [PERSON] (а.с. 6). Згідно з положеннями ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов'язує, власник зобов'язаний утримувати своє майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. ст. 67, 68 ЖК України та п. 10 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, плата за теплопостачання вноситься щомісячно за встановленими нормами і тарифами. Рішеннями Чернігівської міської ради від 20.12.2010 № 301, від 14.04.2014 № 112 було встановлено тарифи на житлово-комунальні послуги КЕП «ЧнТЕЦ» ТОВ фірми «ТехНова». Відповідач за надані послуги не розраховується, внаслідок чого за період з 01.02.2014 по 01.03.2016 виникла заборгованість, яка складає 1 604 грн. 71 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 5). Після оплати відповідачем 1 610 грн. за послуги, надані позивачем, сума заборгованості складає 153,84 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON] Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

30 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом. Вказував, що 25 грудня 1999 року він уклав шлюб із відповідачем [PERSON], який зареєстрований Капустинським сільвиконкомом Липоводолинського району Сумської області. Від шлюбу дітей та спільного майна не мають. Зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів та сімейні відносини. Відповідач зловживала спиртними напоями і вже через чотири роки вони не жили однією сімєю, відповідач залишила його. Тому він вважає, що їхній шлюб необхідно розірвати. В даний час він з відповідачем подружніх стосунків не підтримує. Позивач у поданій письмовій заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 25 грудня 1999 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано Капустинським сільвиконкомом Липоводолинського району Сумської області, запис № 4 (а.с. 5). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

30 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 06 грудня 2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 629. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з січня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 06 грудня 2014 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 629. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з січня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

30 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 17 липня 1993 року, актовий запис № 296. Свої вимоги мотивує тим, що 17 липня 1993 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей повнолітнього сина [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. В сімї часто виникають суперечки та сварки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинили своє існування з жовтня 2015 року, спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважає подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливі. Ухвалою суду від 23 червня 2017 року сторонам було надано строк в три місяці для примирення. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17 липня 1993 року, про що було зроблено актовий запис № 296 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. (а.с. 4). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. Також суд враховує положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

30 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить суд визнати недієздатним його брата - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що останній через свій стан здоровя не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім того, заявник просить призначити його опікуном над недієздатним братом. Заявник у судовому засіданні подану заяву підтримав та просив суд її задовольнити. Представник органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки і піклування та дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 506 від 27 липня 2017 року, [PERSON] страждає на важкий (хронічний та стійкий) психічний розлад, у звязку з чим він позбавлений здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними (а/с 63-65). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Також, судом встановлено, що 21 серпня 2017 року [PERSON] подав до органу опіки і піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради заяву щодо вирішення питання про призначення його опікуном над недієздатним братом - [PERSON] (а/с 72). 01 вересня 2017 року до суду надійшло подання органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради про призначення [PERSON] опікуном над недієздатним братом - [PERSON]. З поданих документів вбачається, що [PERSON] характеризується позитивно, не працює, але отримує пенсію в розмірі 3015 грн. 24 коп., за станом здоровя може виконувати обовязки опікуна (а/с 76, 77). Згідно ч. 1 ст. 58 Цивільного кодексу України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. А тому, суд вважає за можливе призначити [PERSON] опікуном над недієздатним братом - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

30 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, якою просить встановити факт, що він є сином померлої 10 вересня 2016 року [PERSON]. Свої вимоги тим, що померла є його матірю, після смерті якої відкрилась спадщина, але в документах є розбіжності в написанні прізвища матері та прізвища заявника, в звязку з чим встановити факт родинних відносин іншим шляхом неможливо і це позбавляє заявника можливості отримати спадщину. В судове засідання заявник надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання заявлених вимог. Заінтересована особа Чернігівська районна державна нотаріальна контора не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши надані докази по справі судом встановлено наступне. 10 лютого 1948 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, про що Шестовицькою сільською радою зроблений актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-АБ № 048711, складеного російською мовою. Після реєстрації шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище «Побежко» (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про народження заявника [PERSON] серії ЯГ № 803507, складеного російською мовою, батьком останнього є [PERSON], матірю [PERSON] (а.с. 10). Паспорт громадянина України серії НК № 371796, виданий Новозаводським ВМ УМВС України в Чернігівській області 26 липня 1997 року на імя [PERSON] (а.с. 4). Паспорт громадянина України серії НК № 698197, виданий Чернігівським РВ УМВС України в Чернігівській області 24 вересня 1999 року на імя [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] померла 10 вересня 2016 року, про що Виконкомом Шестовицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області зроблений актовий запис за номером 11, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). За життя [PERSON] склала заповіт, який є чинним, ніким не змінювався та не скасовувався, і заповідала все своє майно синові [PERSON] (а.с. 7). Згідно довідки виконкому Шестовицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 111 від 10.03.2017, [PERSON] на день смерті (10.09.2016 року) була зареєстрована за адресою: [INFO], разом з нею зареєстрований син [PERSON] (а.с. 12). За повідомленням нотаріальної контори заведена спадкова справа після померлої 10 вересня 2016 року [PERSON] та з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. Надані докази та досліджені в судовому засіданні обставини обєктивно узгоджуються між собою і дають суду підстави вважати доведеним факт родинних відносин померлої [PERSON] та [PERSON], який є сином померлої, так як суд вважає, що неточність у написанні прізвища є наслідком невірного перекладу з російської мови на українську мову. Встановлено також, що інших можливостей його підтвердити заявник не має, а встановлення даного факту пов'язано з правом спадкування.

Outcome: approved