Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

29 березня 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківський прав. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що між нею та [PERSON] було укладено шлюб, в період якого у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, а саме з 02 листопада 2016 року, діти проживають разом із нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач аліменти на утримання дітей не сплачує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів станом на 18.12.2020 року в сумі 76 934,08 грн., дітьми не цікавиться, участі у їх вихованні та утриманні не приймає. Вказує, що відповідач уникає спілкування із дітьми, не відвідує їх, не приймає ніякої участі у їх вихованні, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує матеріально. Байдужа поведінка відповідача свідчить про його свідоме ухилення від виконання обов`язків по вихованню дітей, а тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 квітня 2021 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Представник позивача в судове засідання позовні вимоги підтримала, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Представника третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що з позивачем [PERSON] працювали разом в школі в якій навчаються діти, відповідача [PERSON] не бачила ні в школі так і в житті, своїх обов`язків останній у вихованні та у розвитку дітей не приймає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] будь - якої участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги не надає, зловживає алкогольними напоями та не вітає дітей зі святами. Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надавши належну правову оцінку доказам, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від 08 листопада 2012 року, який на підставі заочного рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 листопада 2016 року - розірвано. У сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] та [INFO] народилась дочка [PERSON] . Після розірвання шлюбу між сторонами доньки залишилися проживати із матір`ю та перебувають на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей ухиляється свідомо, без поважних на те причин. Так, судом встановлено, що [PERSON] з часу розірвання шлюбу із позивачкою не спілкується із дітьми, не відвідує їх, не цікавиться їх здоров`ям, не бере ніякої участі в їх матеріальному забезпеченні, вихованні та навчанні, не сплачує аліменти, присуджені до стягнення за рішенням суду, не виявляє щодо них батьківського піклування та турботи. Ці обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON] та [PERSON] , висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дітей [PERSON] та [PERSON] , довідками ЗОШ І-ІІІ ступенів №7 від 25.01.2021 року №9 та №8, згідно яких [PERSON] участі у виховані дітей не приймає, актом обстеження житлово-побутових умов від 21.01.2021 року, яким встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою [ADDRESS] , тобто разом з позивачем, розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу №2/683/718/2015 року від 29.09.2016 року, згідно якого заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання дітей станом на 18.12.2020 року становить 76 934 грн., заочним рішенням Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області від 02 листопада 2016 року шлюб між сторонами розірвано.. Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України, батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Поведінка відповідача, який тривалий час взагалі не спілкується із дітьми, не виховує їх, не утримує матеріально, що свідчить про його байдуже ставлення до дітей та про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно малолітніх дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей [PERSON] і [PERSON] та не бажає займатись їх вихованням і в майбутньому, а тому відповідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України його слід позбавити батьківських прав відносно цих дітей. При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст.141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивачки 908 грн., понесених нею судових витрат по сплаті судового збору. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved