Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

30 липня 2021 року до суду надійшла позовна заява від АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`зку з чим підписав Заяву № б/н від 18.07.2013 року та отримав у АТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, ліміт якого в подальшому було збільшено до 5000,00 грн. Станом на 22 червня 2021 рік за відповідачем по укладеному договору рахується заборгованість на загальну суму 14 310,31 грн., яка складається з: 10 454,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3 856,26 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. У позовній заяві позивач зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 10 454,00 грн., яка складається з 10 454,00 грн. - заборгованість за кредитом. Тому АТ КБ «ПриватБанк» прохає стягнути із [PERSON] заборгованість у сумі 10 454,00 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 05 серпня 2021 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 16 листопада 2021 року постановлено ухвалити заочне рішення. Представник позивача, АТ КБ «ПриватБанк», будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, однак при подачі позовної заяви, позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення. Ухвалами суду від 06 та 27 жовтня 2021 року відповідача [PERSON] викликано до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 18.07.2013 року, уклав договір про надання банківських послуг та отримав в АТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.26-27). У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 5000,00 грн. (а.с.24). Крім того, за даним рахунком проводилась оплата покупки від 01.12.2018 року за сервісом «Оплата частинами» (а.с.19). Відповідач за кредитним договором свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість перед Банком не погашає, а тому станом на 22 червня 2021 рік за відповідачем по укладеному договору згідно доданого розрахунку (а.с.13-18) рахується заборгованість на загальну суму 14 310,31 грн., яка складається із: 10 454,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3 856,26 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Разом з тим, у позовній заяві представник позивача зазначив, що оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, тому заборгованість, яка належить до стягнення з відповідача, становить 10 454,00 грн., яка складається з 10 454,00 грн. - заборгованість за кредитом (а.с.18). Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті 612 ЦК України вказано, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Враховуючи вищевикладене, оскільки [PERSON] не виконує належним чином зобов`язання за договором № б/н від 18.07.2013 року, а позивач АТ КБ «ПриватБанк» прохає стягнути заборгованість по кредиту за даним договором у розмірі 10 454,00 грн., то позов слід задовольнити повністю та з відповідача слід стягнути заборгованість по кредиту в сумі 10 454,00 грн. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved