Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

29 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16 червня 2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Привітненською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 6. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. На даний час шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а формальна його реєстрація супуречить її інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 16 червня 2006 року Привітненською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 6. Позивач у судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У письмовій заяві від 28 серпня 2018 року [PERSON] просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти постановлення заочного рішення у справі. Відповідач 17 жовтня 2018 року через канцелярію суду також подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 червня 2006 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Привітненською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 6, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16 червня 2006 року (а.с.5). Від шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 6,7). Із довідки Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області № 1069 від 10.08.2018 року вбачається, що неповнолітні діти проживають разом з матір'ю [PERSON] (а.с.8). Подружнє життя сторін не склалося, позивач стверджує, що збереження сім'ї є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач позов визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу, що стверджується його письмовою заявою від 17 жовтня 2018 року (а.с. 21). Отже, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved