Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

29.07.2019 року позивач - [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача - [PERSON] , в якому просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнати дійсним заповіт, визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна та визнати за нею право власності не нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , який на випадок своєї смерті у лікарні просив засвідчити лікаря, що усе належне йому майно він заповідає позивачу. [PERSON] проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . 09.07.2020 року за клопотанням позивача до участі у справі в якості співвідповідача була залучена [PERSON] , яка в подальшому була замінена на належного відповідача - Миколаївську міську раду. Представник позивача [PERSON] до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, судом про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача Миколаївської міської ради у судове засідання не з`явився, був повідомлений про розгляд справи належним чином,надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Представник третьої особи Біржі нерухомості «Едвайс-Консульт» у судове засідання не з`явився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Спадкове майно належить спадкодавцеві [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28.11.2001 року Біржею нерухомості «Едвайс-Консульт» та зареєстрованого в журналі реєстрації за реєстровим № 1491. Позивач [PERSON] постійно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини періодично по [ADDRESS] , а також по [ADDRESS] по день смерті спадкодавця. Відповідно до довідки Жовтневої Центральної районної лікарні від 30.07.2013 року за № 2709, [PERSON] 29.09.2010 року звертався за допомогою у швидку медичну допомогу та просив лікаря засвідчити, що у разі його смерті він заповідає все належне йому майно позивачу [PERSON] , про що є запис у супроводжувальному листі швидкої медичної допомоги від 29.09.2010 року за № 1. Згідно листа Корабельного районного у місті Миколаєві відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області від 06.11.2019 року за № 631/15.3-4.9, актового запису про шлюб, складеного на гр. [PERSON] , [INFO] , не міститься. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. 2ст. 1236 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1252 ЦК України, заповіт особи, яка перебуває на лікуванні у лікарні, госпіталі, іншому стаціонарному закладі охорони здоров`я, а також особи, яка проживає в будинку для осіб похилого віку та інвалідів, може бути посвідчений головним лікарем, його заступником з медичної частини або черговим лікарем цієї лікарні, госпіталю, іншого стаціонарного закладу охорони здоров`я, а також начальником госпіталю, директором або головним лікарем будинку для осіб похилого віку та інвалідів. Відповідно до ч. 2 ст. 219 ЦК України у разі недодержання вимоги про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину, суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка незалежала від її волі. Оскільки нотаріальному посвідченню перешкоджало те, що спадкодавець [PERSON] помер раптово у лікарні, а тому не мав можливості для нотаріального посвідчення заповіту, суд вважає за можливе визнати заповіт, залишений померлим [PERSON] , дійсним. Судом встановлено, що 28.11.2001 року [PERSON] , померлий [INFO] , з однієї сторони, та [PERSON] , з другої сторони, уклали договір купівлі - продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . Вказаний договір купівлі-продажу був посвідчений 28.11.2001 року Біржою нерухомості «Едвайс-Консульт» та зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 1491. Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УРСР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною. Дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд знаходить позовні вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму ВСУ « про розгляд спадкових справ…» передбачено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини». За умовами частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Факт постійного проживання позивача [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується наявним в матеріалах справи документами, а тому суд вважає позовну вимогу такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі в:го порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України дає перелік способів захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, одним із них є визнання права власності. Згідно ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, упереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту у суді, шляхом визнання за позивачем права власності на нерухомість в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved