Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

30 вересня 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулись до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Виконавчого комітету Добропільської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись в позовній заяві на те, що [INFO] помер батько позивачів - [PERSON]. Після смерті батька залишилось спадкове майно - житловий будинок, розташований за адресою в [ADDRESS]. При зверненні до нотаріуса, позивачам було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів житловий будинок, запропоновано звернутися до суду. Після смерті позивачі фактично прийняли спадщину, проживають у вказаному будинку, утримують та користуються всіма речами, які в ньому залишились, але позбавлені можливості розпоряджатися вказаним житловим будинком. Позивачі просять визнати за ними право власності в рівних долях на житловий будинок, розташований за адресою в [ADDRESS]. Позивачі, відповідач в судове засідання не з'явились, позивачі надали заяви про слухання справи в їх відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягають, представник Виконкому Добропільської міської ради надали листа з проханням розглянути справу в їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність позивачів, представника відповідача. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позиція суду підтверджується наступним. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено: Згідно до ст. 114 ЦПК України, виключної підсудністю є позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. У судовому засіданні встановлено: [INFO] помер батько позивачів - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09 березня 2010 року, яке видано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області (арк.справи 10). Після смерті батька залишилось спадкове майно - житловий будинок, розташований за адресою в [ADDRESS], відповідно до довідки ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації» від 15 вересня 2014 року, власником житлового будинку за адресою в [ADDRESS], є [PERSON]. (арк.справи9). Відповідно до свідоцтв про народження, свідоцтва про укладення шлюбу, вбачається, що позивачі [PERSON], [PERSON] є рідними братом та сестрою, та є дітьми померлого [PERSON] (арк.справи4,5,8) Згідно ст.321 ЦК України і ст. 41 Конституції України право власності є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійснення. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1216 ЦК України, обумовлюється, що спадкування є перехід прав і обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1268 ч. 5 ЦК України, незалежно від прийняття спадщини, вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини, а згідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 328 ч. 2 ЦК України, право власності вважається таким, що набуте правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Враховуючи, що позивач не моє можливості реалізувати своє право через нотаріальну контору, вказаний факт в судовому засіданні не спростований та зважаючи на той факт, що визнання позовних вимог Відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з огляду на обґрунтованість позову суд приходить висновку про задоволення позову в повному обсязі. У зв'язку з викладеними обставинами, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, знайшли своє обґрунтування та підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved