Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

8 жовтня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно. В заяві зазначила, що [INFO] сталася смерть її доньки [PERSON] , якій належало право власності на земельну ділянку площею 0,0618 гектарів за адресою: [ADDRESS] . Після смерті доньки позивач вчинила дії з прийняття спадщини, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але постановою нотаріуса від 05.03.2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено через відсутність зареєстрованого місця проживання у спадкодавці, що унеможливлює встановлення місця відкриття спадщини. Інший спадкоємець за законом померлої - відповідач в справі, який доводився сином [PERSON] , - отримав право на Ѕ частину спадщини на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2020 року, яке набрало законної сили. У зв`язку з викладеним позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0618 гектарів за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 13 жовтня 2020 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Заходи забезпечення позову в справі не вживалися. Суддею витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу копію спадкової справи після смерті [PERSON] . На підставі ухвали суду від 25.01.2021 року закрито підготовче провадження в справі та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася. Її представник надала письмове звернення з проханням про задоволення позову, розгляд справи без її участі, яке містить згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. З аналогічною заявою, що містить визнання позову у повному обсязі, звернувся відповідач. За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 211, 223 ЦПК України знаходить за можливе вирішувати справу у відсутність учасників справи, на підставі наданих сторонами фактичних даних про їхні права та взаємовідносини. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивач є матір`ю і спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] , смерть якої сталася [INFO] (а. с. 7). За життя [PERSON] набула права власності на земельну ділянку площею 0,0618 гектарів за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9-15). Інший спадкоємець померлої [PERSON] - її син і відповідач в цій справі [PERSON] набув право власності на частку в праві спільної часткової власності на майно на підставі рішення суду, яке набуло законної сили. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Гармашова Г.М. від 05.03.2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено через відсутність зареєстрованого місця проживання у спадкодавці (а. с. 16). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, як випливає зі змісту ч. 1 ст. 1261 ЦК України. З огляду на викладене позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , частки яких в праві на спадщину є рівними. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Задовольняючи позов, суд зважає на ті обставини, що позивач, яка є спадкоємцем за законом [PERSON] , здійснила право на спадкування, вчасно звернувшись із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інший спадкоємець першої черги за законом померлої отримав право на частку в праві на спадщину на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.. За роз`ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця увінчалося винесенням постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Разом з тим відсутність у спадкодавця зареєстрованого місця проживання, яке зумовило винесення вказаної постанови, не повинно звужувати право учасника цивільних правовідносин, оскільки за правилами законодавства до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності спадкодавця на нерухоме майно підтверджують надані суду фактичні дані, які вже згадані судом. Наявність вказаної постанови приватного ноитаріуса Запорізького міського нотаріального округу про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] є підставою для звернення до суду, тому суд не вбачає перешкод для застосування захисту права позивача в обраний нею спосіб. Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави для ухвалення рішення на користь позивача.

Outcome: approved