Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

31.05.2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з останнього аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від 01.12.2017 року і до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позову, покликається на те, що батьком [PERSON], 29.01.[INFO], є відповідач по справі [PERSON] Зазначає, що відповідач останнім часом зовсім не приймає участі в утриманні доньки, матеріально не допомагає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. В листопаді 2017 року вона хотіла звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів, однак відповідач відмовив її, запевнивши, що він щомісячно буде надавати їй кошти в розмірі 930 грн. на утримання доньки, однак з того часу вона жодної допомоги від останнього не отримувала. Така обставина змусила її звернутись до суду з даним позовом, у звязку з чим просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити з підстав, які викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні щодо заявлених позивачкою позовних вимог не заперечив. Одночасно, додав до матеріалів справи клопотання відповідача [PERSON], в якій останній вказує, що просить суд розгляд даної справи проводити за його відсутності, заявлені позивачкою позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Встановлено, що 29.01.2012 року народилась [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-БВ № 171805 від 24.02.2012 року, яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 89, батьками якої є позивач та відповідач по справі, та яка знаходиться на повному утриманні позивачки [PERSON] Обовязок утримувати дитину\~це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Частинами 7, 8\~ст. 7 СК України\~передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка надає матеріальну допомогу доньці, однак самостійно не може повноцінно її утримувати, оскільки несе інші витрати повязані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, і відповідача - платника аліментів, який є працездатною особою, працездатного віку, рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в розмірі 930 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від 01.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дитини, враховуючи вік та матеріальні потреби, можливості відповідача, а також те, що доходи з відрахуванням вищезгаданих витрат (аліментів на утримання дитини) повинні забезпечити їй прожитковий мінімум, визначений державою. Разом з цим, суд вважає за необхідне розяснити, що ч. 1\~ст. 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. За замістом\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема у разі у разі задоволення позову\~на відповідача, тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved