Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

30 липня 2019 року перший заступник керівника Знам`янської місцевої прокуратури Рубан В.В.\~\~звернувся до суду в інтересах Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області, третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Павлиська селищна рада Онуфріївського району Кіровоградської області до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, прохає суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] , заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища незаконним добуванням (виловом) риби в розмірі 1122 грн. 00 коп. на користь держави та стягнути судові витрати в розмірі 2102 грн. 00 коп.. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, 11.05.2019 року о 06 год. 30 хв., [PERSON] вчинив грубе порушення правил рибальства, а саме: здійснював вилов риби у Верхньому ставу між сел.. Павлиш та сел.. Онуфріївка із застосуванням забороненого знаряддя лову сітки ставної моно ниткової синього кольору, довжиною 75 метрів, висотою 1,2 метри, крок вічка 20х20 мм.. Вилов риби проводив в період нерестової заборони на вилов риби. Виловив рибу карась сріблястий 31 шт., окунь 7 шт., краснопірка 7 шт.. Своїми діями [PERSON] порушив ст..ст. 27, 34 Закону України «Про тваринний світ», п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства. Таким чином, своїми навмисними діями [PERSON] порушив п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства» та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1126 від 18.07.1998 року та наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року. Відповідно до «Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 року, незаконними діями [PERSON] рибному господарству України було заподіяно шкоду на загальну суму 1122 грн. 00 коп. Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.08.2019 року у справі № 399/274/19, провадження №3/401/601/19 [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 340 грн. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення. Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 року «Про порядок затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» розмір шкоди, завданої незаконними діями [PERSON] становить 1122 грн., яка до теперішнього часу добровільно відповідачем не сплачена, вимоги претензії про відшкодування шкоди Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області відповідачем проігноровано. Збитки, завдані внаслідок вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП, на території Верхнього ставу між сел. Павлиш та сел. Онуфріївка в адміністративних межах Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області, підлягають стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища Павлиської селищної ради на розподільчий рахунок зазначеної селищної ради. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 14.08.2020 року позовну заяву залишено без руху. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 14.09.2020 року відкладено судове засідання в зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача - Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області Чічкаленко Н.М. в судове засідання не з`явилась. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Завчасно направила на електронну пошту Онуфріївського районного суду Кіровоградської області заяву та прохала розглядати справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення е заперечує. Представник державної екологічної інспекції у Кіровоградській області в судове засідання не з`явився. Завчасно направив на адресу суду заяву та прохав розглянути справу без участі представника інспекції. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за останнім відомим місцем реєстрації, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Онуфріївського районного суду Кіровоградської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте [PERSON] не повідомив причини неявки, не звертався із заявою про відкладення розгляду справи до суду, не подав відзиву на позов. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 13 травня 2019 року Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області складено протокол № 190368 про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , за ч. 4 ст. 85 КУпАП. Відповідно до копії постанови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 серпня 2019 року, по справі № 399/274/19, провадження № 3/401/601/19, яка набрала законної сили 20.08.2019 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави у розмірі 340 грн. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до наданого розрахунку матеріальної шкоди складеного на підставі «Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 року, незаконними діями [PERSON] , рибному господарству України було заподіяно шкоду на суму 1122 грн. 00 коп. (карась сріблястий 31 шт. х 17.00 грн. = 527,00 грн.; окунь 7 шт. х 17.00 грн. = 119.00 грн.; краснопірка 7 шт. х 68.00 = 476,00 грн.). Судом встановлено, що Державною екологічною інспекцією в Кіровоградській області на адресу [PERSON] за вих.. № 09-10/1212 від 20.05.2019 року направлено претензію про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів на суму 1122,00 грн., яку згідно поштового повідомлення [PERSON] отримав особисто. Згідно ст. ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 13 Конституції України\~передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної і морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених дією\~Конституцією. Відповідно до вимог\~ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~до повноважень і компетенції місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища відноситься забезпечення реалізації екологічної політики України, здійснення контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно зі\~ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються фонди охорони навколишнього природного середовища. Ці фонди утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, у тому числі, грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Ці кошти направляються на охорону та відтворення об`єктів тваринного світу згідно з\~постановою Кабінету Міністрів України №1147 від 17.09.1996. Таким чином, суд вважає, що право власності на природні ресурси, в тому числі водні біоресурси, від імені Українського народу здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування на території яких вони знаходяться. В силу\~ст. 56 ЦПК України\~у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. Відповідно до статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству за затвердженими таксами і методиками. Відповідно до статті 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 27 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. Відповідно до п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 р. (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 року за №269/3562), забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих та інших матеріалів усіх видів і найменувань. Згідно п.2 Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №33 від 18 березня 1999 р., сітки відносяться до промислових знарядь лову. Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно до висновку щодо застосування норм права викладеного в постанові Верховного Суду у справі № 753/72/81/15 від 23.01.2018 року відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог\~статті 1166 ЦК України\~покладено на відповідача. Згідно ч.1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Згідно ч.2 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема, в перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог користування об`єктів тваринного світу. Відповідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Згідно ст. 68\~Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Крім того,\~ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Питання відшкодування майнової шкоди, яка була заподіяна внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів не вирішено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Якщо питання про відшкодування винним майнової шкоди, завданої в результаті вчинення адміністративного правопорушення не вирішено, відповідно до частини 1 або частини 2 статті 40 КУпАП, то згідно частини 3 статті 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Враховуючи, що вина [PERSON] у заподіянні шкоди державі внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 1122 грн. 00 коп. є доведеною, з врахуванням встановлених обставин та досліджених доказів, суд визнає позов обґрунтованим та приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] майнової шкоди підлягають задоволенню. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 гривень, сплачений при зверненні до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved