Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

30.03.2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати спадковий договір від 12.02.2014 року, укладений між сторонами по справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно договору відповідач зобов'язалася виконувати особисті немайнові розпорядження позивача, а остання зобов'язалася передати відповідачу належну їй квартиру, що розташована в [ADDRESS] - після своєї смерті. Відповідач не повною мірою виконує передбачені договором обов'язки, оскільки сама має слабке здоров'я. Позивачу самій доводиться ходити на ринок та в аптеку і скуплятись за власні кошти. Відповідач не регулярно прибирає в квартирі позивача. Не виконуючи свої обов'язки, відповідач посилається на те, що зайнята і не збирається використовувати на позивача свій вільний час. Згідно пунктів 11, 12 спадкового договору, договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача, що також передбачено ст. 1308 ЦК України. Вважаючи, що відповідач порушує умови договору, позивач просить суд розірвати такий. В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі, з зазначених у позові підстав і просить суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Від відповідача надійшла заява, в якій вона просить суд розглядати справу без її участі і зазначає, що визнає позовні вимоги у повному обсязі і просить суд такі задовольнити. Заслухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно зі статтею 1304 ЦК - спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2014 року між [PERSON] (відчужувач) та [PERSON] (набувач) укладено спадковий договір за яким набувач зобов'язалася виконувати передбачені в ньому розпорядження відчужувача і в разі його смерті вона набуває право власності на належну відчужувану квартиру [ADDRESS]. Розпорядження відчужувача, що покладаються на набувача за життя [PERSON], перераховано в п. 4 договору. (а.с. 5) Згідно п. 10 договору, за згодою сторін допускається його розірвання. Пунктом 11 передбачено розірвання договору в судовому порядку, у разі невиконання набувачем розпоряджень відчужувача. Пунктом 12 також передбачено розірвання договору за рішенням суду, у випадку неможливості виконання умов договору набувачем - за позовом останнього. Згідно п. 13 договору, його зміна або розірвання вчиняється в тій самій формі, що і договір. (а.с. 5) Договір посвідчено приватним нотаріусом Шубою А.Ф. та зареєстровано за №254. (а.с. 5) Частиною 1 ст. 651 ЦК передбачено зміну або розірвання договору за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1308 ЦК України передбачено випадки розірвання спадкового договору судом, серед яких: на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень (ч. 1), на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача (ч. 2) Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК - договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. З наведеного вище вбачається, що сторони мали можливість розірвати договір за згодою, в позасудовому порядку, шляхом укладення такої угоди в письмовому вигляді і посвідчення її у нотаріуса. Проте позивач звернулася до суду обґрунтовуючи свої вимоги невиконанням умов договору відповідачем, зокрема ненаданням необхідної допомоги у виді забезпечення ліками, продуктами харчування, прибиранні, що було передбачено п. 4 договору. Таким чином, має місце розірвання договору в односторонньому порядку, на вимогу відчужувача, через суд. Позивач не надала жодних доказів на підтвердження зазначених нею обставин про порушення/невиконання умов договору відповідачем, проте відповідач визнає позов у повному обсязі, про що зазначила у своїй заяві. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 174 ЦПК України - позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 даної статті - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що визнання відповідачем позову не порушує права чи інтереси третіх осіб - договір є двостороннім і не створює прав чи обов'язків для когось, крім [PERSON] та [PERSON] Розірвання договору через суд, на вимогу відчужувача, є законним, що вбачається з наведених вище норм. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову і виносить рішення про задоволення позову, що відповідає положенням ст. 174 ЦПК України і узгоджується з роз'ясненнями п. 24 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009 року та п. 11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розірвати спадковий договір, що був укладений між [PERSON] та [PERSON] 12.02.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Шубою А.Ф., зареєстрований в реєстрі за №256.

Outcome: approved