Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

30 червня 2020 року, позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради Одеської області, про позбавлення батьківських прав, просить суд: позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Мати дітей [PERSON] померла [INFO] . Після смерті матері батько дітей [PERSON] , ніяким чином про неповнолітніх дітей не піклується, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавився станом здоров`я та не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їх навчання. Такою поведінкою відповідач керується й керувався до смерті [PERSON] , зокрема він і досі не дбає про матеріальне забезпечення дітей, не надає кошти на одяг, харчові продукти, товари першої необхідності, не сприяє загальновизнаних норм моралі, не надає доступ до культурних та інших духовних цінностей, як встановлено ст 12 ЗУ «Про охорону дитинства». Вона є бабусею неповнолітніх дітей, яка увесь час сама створює дітям належні умови для виховання, проживання, утримує їх, купує одяг, взуття та інші речі, необхідні для нормального розвитку дитини, забезпечує дітей навчанням та всебічним розвитком. На підставі усього вищевикладеного, вважає, що існують усі правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 03 липня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та вона призначена до підготовчого судового розгляду. 03 серпня 2020 року Ухвалою Білгород - дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши заяву від 03.08.2020 року, згідно якої позовні вимоги підтримує, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, просить розглядати справу у його відсутність. Представник третьої особи в судове засідання надав заяву про розгляд справи без присутності представника. Суд розглядає справу за відсутність сторін, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку. При розгляді справи суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено, що дійсно відповідач є батьком неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , та серії [NUMBER] . /л.с. 8-9/ Як вбачається з матеріалів справи мати дітей - [PERSON] померла [INFO] . /л.с. 10/ Діти наразі проживають з їх бабусею - позивачем по справі. У відповідності до довідок Сергіївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №8 від 11.06.2020 року № 24 та № 25, [PERSON] , 2008 року народження дійсно навчається в 5-Б класі, а [PERSON] , 2003 року народження в 10-А класі Сергіївської ЗОШ І-ІІІ ст. № 8 м. Білгород-Дністровський Одеської області. Згідно характеристики, складеної Сергіївською ЗОШ І-ІІІ ст. №8 на [PERSON] , батько не цікавиться навчанням доньки. На батьківських зборах за останні роки була присутня лише бабуся. Тато не був у школі жодного разу. Вихованням [PERSON] займається [PERSON] , яка бере активну участь і у її навчанні, відвідує батьківські збори, і надає допомогу класному керівнику у навчанні та вихованні онуки. Згідно характеристики, складеної Сергіївською ЗОШ І-ІІІ ст. №8 на [PERSON] , батько не цікавиться навчанням сина. На жодних батьківських зборах за останні 5 років його не було. Був лише раз на свято Першого дзвоника у 8 класі. Вихованням [PERSON] займається бабуся [PERSON] , яка бере активну участь і у його навчанні. [PERSON] відвідує і батьківські збори, і надає допомогу класному керівникові у навчанні та вихованні онука. У відповідності до ч.4,5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. 5. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, судом було витребувано Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 29/1897 від 31.07.2020 року, згідно якого доцільно та в інтересах дітей позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Окрім того, як зазначається у Висновку, та приєднаній заяві [PERSON] від 17.07.2020 року, написаної в присутності відповідальних осіб служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради, останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Матеріалами справи підтверджено свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками у відношенні до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач не бажає піклуватись про своїх дітей, свідомо нехтує своїми батьківським обов`язками, ухиляється від їх виконання, не здійснив жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток сина та доньки, фактично самоусунувся від виконання покладених на нього законом обов`язків по вихованню та догляду за дітьми, прийнявши до уваги і саму заяву відповідача про відсутність заперечень проти позову та погодження з позбавленням його батьківських прав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved