Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

29.08.2017 заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], місце смерті м. Макіївка Донецької області, яка настала 05.07.2017. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 05.07.2017 у м. Макіївка Донецької області помер її чоловік [PERSON] від злоякісного новоутворення сечового міхура. При зверненні 08.08.2017 до Бердянського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті необхідно їй для державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва про смерть, отримання грошових коштів на поховання та недоотриманої пенсії. В судове засіданні сторони не з`явились надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: заявник підтримує вимоги заяви; представник заінтересованої особи проти вимог заяви не заперечує (а.с.14,15). Матеріалів справи достатньо для розгляду справи за відсутності сторін, тому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] уклали шлюб 04.11.1978 (а.с.3). Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 305 від 06.07.2017 [PERSON], [INFO] помер 05 липня 2017 року в м. Макіївка Донецької області, смерть настала вдома, причина смерті рак сечового міхура (а.с.10), що підтверджено довідкою про причину смерті (а.с.8). Згідно з довідкою від 01.03.2017 [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO] с. Красний Октябрь, 86189, Совєтський район, м. Макіївка Донецької області взята на облік як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання: вул. Слов`янська, б. 76, м. Приморськ, Приморський район, Запорізька область (а.с.9). 08.08.2017 [PERSON] Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області видано відмову у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], який помер 05.07.2017, у зв`язку з пред`явленням документу, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.6). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. ЗУ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України»від 04.02.2016, який набрав чинності з 24.02.2016, ЦПК України доповнено ст.257-1, згідно з якою заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч.1). Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Воно може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч.4). Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.95 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Пунктом 18 Постанови передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п. ґ ч. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Частиною 6 розділу 5 встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Оскільки [PERSON] помер на тимчасово окупованій території, його смерть не може бути зареєстрована в органах ДРАЦС на підставі лікарського свідоцтва про смерть, що видано органом, який знаходиться на тимчасово непідконтрольній території Україні. Таким чином, заява заявника про встановлення факту смерті [PERSON], який помер 05.07.2017 у м. Макіївка Донецької області, Україна, яка визначена Верховною Радою України як тимчасово окупована територія України. Факт смерті підтверджується дослідженими судом доказами. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно їй для держаної реєстрації смерті чоловіка. Тому вимоги заяви підлягають задоволенню.

Outcome: approved