Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

29 липня 2021 року [PERSON] (далі Позивач 1) та [PERSON] (далі Позивач 2) звернулись до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , який проживав з дружиною [PERSON] .За життя [PERSON] заповіту не залишив. Спадкова справа після його смерті не заводилась, фактично спадщину прийняла мати позивачів [PERSON] . До спадкового майна, що залишилось після померлого, [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , який був збудований ним та дружиною померлого, яка є матір`ю позивачів [PERSON] , за час їх шлюбу. [INFO] померла мати позивачів [PERSON] . За життя померлі [PERSON] та [PERSON] не оформили відповідних правовстановлюючих документів на домоволодіння, що стало причиною відмови позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане домоволодіння. Просять суд визнати за ними по Ѕ частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] кожному в порядку спадкування після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] . Позовна заява надійшла до суду 29.07.2021 року. Ухвалою суду від 02 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 30 серпня 2021 року. 30.08.2021 та 20.09.2021 в підготовчому засіданні оголошувалась перерва у зв`язку з витребуванням нових доказів на підставі ч. 7 ст. 81 ЦПК України. Строк підготовчого провадження за ініціативою суду було продовжено на 30 днів. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В позовній заяві просила справу розглядати за її відсутності. Позивач [PERSON] надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив на позовну заяву, в якому вказує про повне визнання позову, просить справу розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради. Третя особа, приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Пономаренко Є.П. надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви по суті справи, письмові докази надані сторонами, матеріали спадкової справи № 191/2017 до майна померлої [INFO] [PERSON] , які надав приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Пономаренко Є.П. та матеріали спадкової справи №37/2009 до майна померлого [INFO] [PERSON] , які надав Державний нотаріальних архів Чернігівської області, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 11 липня 1963 року (а.с.14) Позивачі є дітьми [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про їх народження (а.с. 9, 10) та свідоцтвом про укладення шлюбу Позивача 2 (а.с.11). Під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] побудували житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . Згідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами до складу вказаного домоволодіння входять житловий будинок (А-1, А1-1, а-1), сараї (Б-1, Г-1), гараж (В-1) (а.с. 25-27). Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. [PERSON] та [PERSON] не ввели вказаний вище будинок в експлуатацію та не оформили правовстановлюючі документи на нього. Згідно довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» від 25.05.2021 року № 109 станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 22). Відповідно до витягів з погосподарських книг Авдіївської сільської ради за 2001-2020 роки, [PERSON] був головою домогосподарства [ADDRESS] , та проживав в ньому разом зі своєю дружиною [PERSON] , яка після його смерті була головою вище вказаного домогосподарства (а.с. 17-20). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 12). Згідно довідки Куликівської селищної ради № 105 від 28.05.2021 року, [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] , разом зі своєю дружиною [PERSON] (а.с. 15). За життя [PERSON] заповіту не склав (а.с.72). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину вищевказаного домоволодіння, що належала [PERSON] на праві спільної власності. [PERSON] спадщину після [PERSON] прийняла, подавши відповідну заяву до Куликівської районної державної нотаріальної контори, але не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину житлового будинку за адресою [ADDRESS] (а.с.91). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 13). При житті [PERSON] заповіту не склала (а.с.49) Згідно довідки Куликівської селищної ради № 370 від 28.12.2020 року на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] одна (а.с. 16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на домоволодіння [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом після померлої [PERSON] є позивачі - [PERSON] та [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. Позивачі прийняли спадщину після померлої матері, подавши відповідну заяву до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є.П., на підставі якої було заведено спадкову справу (а.с. 47). Постановою від 27.07.2021 року нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю належним чином оформленого документа, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 21). Як вбачається з матеріалів спадкової справи, позивачі 03.10.2017 року отримали свідоцтва про право на спадщину за законом кожний на 1/2 частину земельних ділянок кадастрові номери 7422780200:01:001:0132, 7422780200:01:001:0181, 7422780200:03:001:0152, 7422780200:03:001:0132, 7422780200:04:001:0183, 7422780200:04:001:0130, які належали [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с. 55 - 61). Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України, визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 6 вищевказаної Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Відповідно до ст.ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України № 19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно та у зв`язку із відсутністю у позивача документів, які підтверджують право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.. За таких умов, враховуючи, що будинок за адресою: [ADDRESS] було побудовано померлими [PERSON] ат [PERSON] до 05.08.1992 року, проте спадкодавці не отримали правовстановлюючі документи на домоволодіння, на момент смерті [PERSON] вказане домоволодіння належало на праві власності останній, позивачі прийняли у встановленому порядку спадщину після смерті матері [PERSON] , суд вважає позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved