Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

29.08.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області про визнання за ним права на земельну частку (пай), площею 9,91 га умовних кадастрових гектарів в межах території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що з лютого 1977 року він працював у колгоспі «Росія» с. Веселий Поділ Новобузького району Миколаївської області та був його членом. В подальшому колгосп «Росія» реорганізовано у лютому 1990 року у колгосп ім. Щербакова, а останній у лютому 1994 року реорганізовано в КДСП «Подільське». 17.11.1995 року КДСП «Подільське» одержало державний акт на право колективної власності, однак через існуючий на той час конфлікт з головою вказаного підприємства, вважає що його навмисно не було внесено до списку пайовиків, які мають право на земельну частку (пай) цього господарства. Посилаючись на те, що на період паювання землі в КДСП «Подільське» він являвся членом даного господарства, але всупереч положенням п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720/95 від 08.08.1995 року, відповідач відмовляє йому виділити право на земельну частку (пай) з земель запасу, що змусило його звернутися до суду з вказаним позовом. 03.09.2019 року позовна заява була залишена без руху. 12.09.2019 року у зв`язку з усуненням недоліків позову провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у загальному позовному провадженні. За клопотанням представника позивача [PERSON] витребувано від архівного сектору Новобузької РДА 16.12.2019 року та від Державного архіву Миколаївської області 16.01.2020 року відомості про роботу та членство [PERSON] у КДСП «Подільське». У судовому засіданні представник позивача [PERSON] , посилаючись на обставини викладені у позові, заявлені вимоги позивача [PERSON] підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач, Кам`янська сільська рада Новобузького району Миколаївської області, в судове засідання явку свого представника не забезпечила, направила на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за відсутності представника сільської ради. Позовні вимоги [PERSON] визнала і не заперечувала проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» право на земельний пай одержали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких було внесено до списку, що долучається до державного акта на право колективної власності на землю, зокрема постійні працівники - члени КСП та пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві й була його членом. Виходячи зі змісту статей 22, 23 ЗК України (в редакції Закону 1990 року) та Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП; включення до списку осіб, долученого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акту. Як свідчить досліджена в судовому засіданні копія трудової книжки [PERSON] , останній 20.02.1977 року був прийнятий у члени колгоспу «Росія» Новобузького району, в якості водія. Згідно записів у ній, даний працівник на підставі особових рахунків колгоспу працював у даному господарстві з 1977 року по 1990 рік. 20.02.1990 року у зв`язку з реорганізацією колгоспу «Росія» [PERSON] переведено у новостворений колгосп ім. Щербакова (а.с.7). Відповідно до даних архівної довідки архівного сектору Новобузької РДА від 13.12.2019 року колгосп ім. Щербакова за рішенням загальних зборів від 12.02.1994 року реорганізувався КДСП «Подільске» (а.с.42). Згідно довідки Відділу у Новобузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 01.02.2018 року, КДСП «Подільське» одержало Державний акт на право колективної власності на землю 17.11.1995 року. Розмір земельної частки (паю) складає 9,91 умовних кадастрових гектарів, вартістю 31\~399,89 грн. [PERSON] не був включений до списку осіб, які мали право на земельну частку (пай) (а.с.10). За змістом положень вимог ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 76-80 ЦПК України\~засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Між тим,\~позивач та\~його представник\~не надали\~суду належних\~доказів,\~які свідчать\~про те,\~що на\~час розпаювання\~земель КДСП\~«Подільске» [PERSON] \~являвся членом\~цього підприємства. Так, досліджені під час судового розгляду справи (згадана трудова книжка), архівні довідки архівного сектору Новобузької РДА від 13.12.2019 року та Державного архіву Миколаївської області від 09.01.2020 року, не містять взагалі відомостей про роботу позивача у КДСП «Подільське» та зокрема членство [PERSON] у вказаному сільськогосподарському підприємстві на час його розпаювання, що мало місце станом на листопад 1995 року (а.с.8, 9, 40-41, 42, 43, 53, 65). Таким чином, суд не\~вбачає у\~позивача права\~на отримання\~земельної частки\~(паю) в\~процесі паювання\~у 1995\~роціКДСП «Подільське», тому у задоволенні його позовних вимог належить відмовити. В силу вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд лише за наявності для цього законних підстав приймає рішення про задоволення позову у разі визнання відповідачем позову. Між тим, незважаючи на визнання позову відповідачем Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, пред`явленні до неї позовні вимоги не знайшли свого законного підтвердження під час судового розгляду справи. В силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, які позивач поніс на оплату судового збору, у зв`язку з відмовою у задоволені його позову у повному обсязі, суд відносить на його рахунок.

Outcome: dismissed