Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

29.10.2018 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд стягнути аліменти з [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] у розмірі половини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 17.07.1998 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем . В шлюбі народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. Сторони дійшли згоди, що діти будуть проживати з матір`ю. Для нормального виховання та утримання спільних дітей необхідні кошти у розмірі половини заробітку (доходу) відповідача. Домовленості та згоди щодо розміру та порядку оплати аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач не має на утриманні інших осіб. Фінансова можливість підтримувати та виховувати дітей у нього є. Позивач не має достатньо коштів для належного забезпечення та утримання дітей. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.11.2018 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначена до розгляду в судове засідання. 12.12.2018 відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому просить суд позов задовольнити в частині стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/6 заробітку (доходу) відповідача, посилаючись на те, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають з відповідачем. Відповідач є фізичною-особою підприємцем. Сплачує єдиний податок. Має нерегулярний мінливий дохід. У зв`язку із зміною місця проживання разом з дітьми, відповідач несе додаткові витрати на благоустрій житла. Відповідач вступив до вищого навчального закладу, що також вплинуло на його матеріальний стан. 12.12.2018 відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов про стягнення аліментів з [PERSON] на його користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . В обґрунтування зустрічного позову посилається на те, що від шлюбу подружжя мають трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] Взаємовідносини між подружжям зіпсувались, відсутні спільні інтереси, виникають роздратування та сварки, втрачені почуття любові та поваги, сім`я існує формально. Непорозуміння виникають з приводу способів навчання та виховання дітей, способу харчування, відношення до медичних закладів. [PERSON] здійснює психічний та фізичний тиск на дітей, агресивно налаштовує свого брата проти [PERSON] Дочка [PERSON] дійсно проживає з матір`ю, а [PERSON] та [PERSON] проживають з [PERSON] та саме він несе витрати по утриманню дітей. Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі зустрічного позову та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ухвалою суду від 12.12.2018 прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним і постановлено про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. 26.12.2018 позивачем за первісним позовом [PERSON] подано відповідь на відзив, в якій посилається на те, що всі діти проживали з матір`ю за зареєстрованою адресою: [ADDRESS] та утримувала їх вона. 11.12.2018 [PERSON] вивіз синів [PERSON] та [PERSON] без згоди матері в невідоме місце. Просила первісний позов задовольнити. В задоволенні зустрічного відмовити. 10.01.2019 відповідачем за первісним позовом [PERSON] подані заперечення, в яких зазначено, що з 10.12.2018 [PERSON] у зв`язку з неможливістю подальшого проживання однією сім`єю з позивачкою змінив місце проживання та проживає за адресою: [ADDRESS] . Діти [PERSON] та [PERSON] висловили бажання переїхати та проживати з батьком. Дочка [PERSON] залишись проживати з позивачкою. Надані позивачем довідки про реєстрацію міста проживання дітей та квитанції не є виключним підтвердженням факту утримання позивачем саме [PERSON] та [PERSON] , крім того квитанції датовані періодом, коли позивач та відповідач проживали разом, частина з яких містять відомості про придбання алкоголю, частина - про харчування в ресторанах, закусочних та містить інформації про придбання інгредієнтів для приготування страв. 04.02.2019 відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] поданий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що в провадженні Дарницького районного суду м.Києва знаходиться справа за її позовною заявою до [PERSON] про повернення двох синів - [PERSON] та [PERSON] . На теперішній час [PERSON] не працює, доходу не має. Надані [PERSON] чеки на підтвердження утримання дітей в більшості не відносяться на утримання дітей, відсутні продукти харчування для дітей. Просила відмовити в задоволенні зустрічного позову. Судом вирішені клопотання сторін про приєднання до матеріалів справи доказів. У судовому засіданні 24.07.2019 року представник позивача за первісним позовом відповідача за зустрічним позовом [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, посилаючись на викладені у позові обставини, у задоволенні зустрічного позову просила відмовити у повному обсязі. Відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник просили позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, посилаючись на викладені у заявах по суті справи обставини, позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом підтримали, просили їх задовольнити. Учасники справи в судовому засіданні визнали, що з 11.12.2018 сторони проживають окремо, [PERSON] та [PERSON] проживають з батьком [PERSON] , [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] . Заслухавши сторони, дослідивши докази, суд встановив такі обставини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.07.1998, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (т.1 а. с. 4). У шлюбі у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а. с. 5,6,7). Місце проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с. 12, 41, 3, 102-103). Відповідно до акта обстеження умов проживання від 16.11.2018 проведеного головним спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької РДА [PERSON], [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] на момент обстеження проживали за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновків у батьків є непорозуміння між собою, батьки в процесі розлучення, але живуть разом. (т. а.с.45-46) [PERSON] з 11.12.2018, проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором найму (оренди) нерухомого майна від 10.12.2018, актом обстеження умов проживання від 22.02.2019 проведеного головним спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької РДА., смс перепискою між сторонами. [PERSON] та [PERSON] проживають з батьком за зазначеною адресою. (т. 1 а.с.50-52, 122, 151). Розпорядженням Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації від 22.05.2019 року №384 визначена участь матері [PERSON] у вихованні дітей [PERSON] та [PERSON] за графіком. (т.2 а.с.158) Ухвалою судді Дарницького районного суду м.Києва від 21.01.2019 (справа№753/24522/18) відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей як представник Органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві, про визначення місця проживання дітей (т.2, а.с. 162-163). [PERSON] в період вересень -листопад 2018 отримала одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. щомісячно. З 19.03.2019 [PERSON] прийнята на посаду адміністратора в ТОВ «Приватний заклад освіти «Освіта плюс» (т.2 а.с.19, 20) Відповідно до інформації наданої Державною фіскальною службою України [PERSON] отримав дохід як додаткове благо від АТ «Універсал Банк» та АТ «Київстар» в 2018 році -763 грн., в 2019 -135 грн. Надані сторонами на підтвердження понесених витрат на утримання дітей копії квитанцій та чеків на продукти харчування, придбання одягу, іграшок підтверджують, що сторони несуть витрати на утримання дітей, проте копії квитанцій та чеків на паливо, відвідування закладів громадського харчування, послуг паркінгу, комп`ютерної техніки, та сплати комунальних послуг суд не приймає до уваги і не дає оцінку, як неналежним доказам, оскільки вони не містять інформації щодо предмету доказування у справі про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За приписами ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину (частина перша статті 181 СК України), передбачене законом право отримання аліментів на дитину одним із подружжя, не залежить від того перебувають батьки дитини у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дітей, про що свідчить поданий до суду позов, тому кошти на їх утримання (аліменти) присуджує суд. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Обов`язки по утриманню дитини в однаковій мірі мають нести як батько, так і матір дитини. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи, що сторони не досягли згоди щодо розміру коштів на утримання дітей, та лише [PERSON] проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON] . Виходячи з того, що сторони не досягли згоди щодо розміру коштів на утримання дітей, діти [PERSON] та [PERSON] проживають з батьком та перебувають на його утриманні суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дітей та розмір прожиткового мінімуму, встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. З позовної заяви [PERSON] та доданих доказів вбачається, що [PERSON] є працездатного особою, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має нестабільний та мінливий дохід. Доказів наявності у відповідача інших доходів, нерухомого і цінного рухомого майна та витрат, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, суду не надано. Зважаючи на те, що [PERSON] не подав доказів неспроможності сплачувати аліменти на дитину, суд вважає обґрунтованими вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] в розмірі необхідному та достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дитини , а саме 1/6 частки його доходу відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , суд враховує, що [PERSON] має постійний та стабільний дохід, на її утриманні знаходиться неповнолітня дочка. Зважаючи на те, що [PERSON] не надала доказів неспроможності сплачувати аліменти на дітей у заявленому [PERSON] розмірі, суд вважає цілком обґрунтованими вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки її доходу, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилання [PERSON] на наявність спору щодо місця проживання дитини, як на підставу для відмову у задоволенні зустрічного позову про стягнення аліментів з неї, суд не приймає до уваги, оскільки вони не гуртуються на вимогах закону. На підставі статті 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вбачає підстави для стягнення з відповідачів судового збору в дохід держави.

Outcome: partial