Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

29.07.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з означеним вище позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 28.12.2010 року є власником будинку з будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстровані відповідачі, його колишня дружина та син, однак не проживають у вказаному будинку з грудня 2016 року, на його прохання знятися з реєстрації не реагують. В утриманні житла участі не беруть, особистих речей в будинку не мають та взагалі їм не цікавляться. Просить визнати [PERSON] , [PERSON] , такими, що втратили право користування будинком за адресою [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні з підстав викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце слухання справи повідомлялися на сайті Судова влада. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що дійсно з 2016 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживають. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 28.12.2010 року та копії витягу про державну реєстрацію прав [PERSON] є власником будинку з будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] (а.с.7,8). Згідно домової книги про приписку громадян, в будинку за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 21.02.2011 року. Відповідно до вимог ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї. Згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено та документально підтверджується копією витягу з Державного реєстру правочинів від 28.12.2010 року, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2010 року, належить на праві приватної власності будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, викладених у позовній заяві, та враховуючи що відповідачі не проживають за зареєстрованим місцем проживання з грудня 2016 року, необхідно визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню документально підтвердженні судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved