Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

6 грудня 2013 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що їй виповнилося 75 років, вона не працює та отримує пенсію за віком в розмірі 1146 грн. Вона має двох повнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], інваліда війни 3 групи, який надає їй допомогу, та дочку [PERSON], [INFO], яка з вересня 2011 року до неї не приїздить та добровільно не надає їй матеріальної допомоги. З 22.11.2013 року вона лікувалася в Яготинській ЦРЛ з приводу перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків та на лікування вона витратила приблизно 6000 грн. Згідно з довідкою Згурівської ЛКК вона потребує стороннього догляду. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 202, ст. 205 СК України просить щомісячно утримувати із відповідачки на її утримання кошти у твердій валюті в розмірі 400 грн. на покриття лікування та догляду за нею з 11.11.2013 року до покращення стану її здоров»я, кошти в розмірі 2000 грн. на покриття витрат при лікуванні та придбання ліків в період з 22.10.2013 року по 18.11.2013 року. Під час розгляду справи позивачка зменшила розмір позовних вимог та просить щомісячно утримувати із відповідачки на її користь кошти у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. на покриття піклування та догляду за нею з 01.11.2013 року по 01.06.2014 року та стягнути кошти в розмірі 1000 грн. на покриття додаткових витрат на лікування та придбання ліків в період з 22.10.2013 року по 18.11.2013 року. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 22 січня 2014 року до участі у справі залучено [PERSON] як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, роз'яснено йому та повідомлено позивачці, що за даних умов [PERSON] не може представляти інтереси позивачки. В судовому засіданні [PERSON] як представник позивачки позов підтримував повністю, представник відповідачки позов визнав частково. В судовому засіданні [PERSON] як представник позивачки та третя особа у справі пояснив, що відповідачка у 2003 році перенесла тяжку операцію, за нею доглядала її мати - позивачка у справі. У жовтні 2013 року позивачка поламала стегнову кістку, перенесла операцію, у зв'язку з чим потребує постійного догляду та сторонньої допомоги. Він як син та його дружина надавали необхідну допомогу матері як у грошовому виразі, так і шляхом догляду. Натомість, відповідачка ніякої допомоги позивачці не надає. Приїжджаючи в село, з жовтня 2011 року не відвідує матір, не цікавиться станом її здоров»я. Крім того, відповідачка несе тягар утримання житла, яке є її спільною з відповідачкою власністю. [PERSON] має також дохід від земельного паю. Він позичив матері 15 тис. грн. на операцію та лікування, письмових доказів тому не має. Позивачка за допомогою до дочки не зверталась. Доказів ухилення останньої від надання допомоги не має. [PERSON] також пояснив, що він є інвалідом війни та отримує пенсію в розмірі 2600 грн., має у власності 1/3 частини квартири в м. Яготині та житловий будинок в селі, працює, отримує заробітну плату в розмірі 1140 грн. В судовому засіданні уповноважений представник відповідачки, заперечуючи проти відшкодування додаткових витрат, позов визнав частково у частині виплати аліментів у розмірі 150 грн. та пояснив, що відповідачка не працює, так як є інвалідом 3 групи довічно, отримує невисоку пенсію, має незадовільний стан здоров»я, у зв'язку з чим звертається до лікарів та несе значні витрати на придбання ліків. Від надання допомоги матері вона не відмовляється, однак не має достатніх коштів, щоб надавати допомогу у грошовому виразі. Відповідачка після смерті батька, який повісився у зв'язку із судовими тяжбами між членами родини, до матері не приїздила із етичних міркувань, так як її брат [PERSON] має до неї неприязнь, однак від надання допомоги не відмовлялась. Їй ніхто не повідомив про хворобу матері. Розмір заявлених позивачкою аліментів є неспівмірним з доходами відповідачки. Власного житла остання не має. У зв'язку із численними судовими процесами між сторонами у сім»ї відповідачки склались напружені стосунки з чоловіком, які можуть привести шлюб останніх до розпаду. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є матір»ю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], стосовно яких не позбавлена батьківських прав (а.с.7, 8, 23, 59, 60 - копії довідок виконкому, свідоцтв про народження та про одруження). Позивачка є пенсіонеркою, отримує пенсію в розмірі 1140,97 грн. щомісячно (а.с.31 - копія довідки), має незадовільний стан здоров»я, в період з 22.10.2013 року по 18.11.2013 року перебувала на стаціонарному лікуванні у Яготинській ЦРЛ, їй було проведено відповідну операцію, внаслідок чого вона потребує стороннього догляду з 06.11.2013 по 06.02.1014 року (а.с.6, 6а, 22 - медична довідка, копія акту обстеження). З початку лікування на придбання ліків та продуктів харчування позивачка витратила відповідно до наданих чеків 3165,29 грн. (а.с.75-77 - чеки). Відповідачка має незадовільний стан здоров»я, не працює, є інвалідом 3 групи від загального захворювання з 2003 року, отримує пенсію в розмірі 1049 грн. щомісячно (а.с.37-41, 45, 46 - копії медичної карки, довідки та індивідуальної програми інваліда), інших утриманців не має, власного житла немає, що сторонами визнається та не оспорюється. [PERSON] є інвалідом 3 групи та має право на пільги, встановлені для інвалідів війни, отримує пенсію в розмірі 2600 грн., працює у ТзОВ «Укрпромфінанс-Безпека» на посаді чергового, отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої за останні 6 місяців складає 1354,81 грн. (а.с.9, 72, 73 - копії посвідчення та ощадної книжки, довідка про доходи). Також він має у власності 1/3 частини квартири в м. Яготині та житловий будинок в селі Нова Олександрівка, що сторонами визнається та не оспорюється. Згідно з ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Згідно з ч. 1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, так як в судовому засіданні доведено, що повнолітня дочка згідно чинного законодавства зобов'язана утримувати матір, яка є непрацездатною і потребує матеріальної допомоги. Крім того, стягненню із відповідачки підлягають додаткові витрати по оплаті витрат на лікування позивачки, викликаних тяжкою хворобою та немічністю, у розмірі 500 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний та сімейний стан сторін, бере до уваги можливість одержання утримання позивачкою від сина, до якого не пред'явлено позову про стягнення аліментів. У задоволенні решти позовних вимог вбачається за необхідне відмовити, оскільки решта заявлених позивачкою вимог є неспівмірними із доходами відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: partial