Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

29 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому зазначив, що 20 квітня 2015 року з відповідачем було укладено заяву договір №25096802 на оформлення банківських продуктів, згідно яких йому було відкрито рахунок у гривні зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитною лінією в пільговий період (45 днів з моменту здійснення першої трансакції за рахунком), 48 процентів річних за користування несанкціонованим Овердрафтом та 60 % річних за простроченими розрахунками. 27 квітня 2015 року його картковий рахунок було поповнено на суму 51\~500 грн., яка внаслідок промислово тестової експлуатації електронної платіжної системи Банку двічі була зарахована на картковий рахунок відповідача. 28 квітня 2015 року відповідач перерахував кошти в сумі 51800 грн. зі свого карткового рахунку на інший рахунок. 04.06.2015 року помилково зараховані кошти в сумі 51500 грн. було списано з рахунку клієнта за рахунок несанкціонованого овердрафту. Але відповідач не виконує умови кредитного договору, не сплачує заборгованість за кредитом і відсотками за його використання, внаслідок чого, станом на 24.12.2015 року утворилась заборгованість в сумі 68\~004 грн. 88 коп. яку банк просив стягнути з відповідача та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача [PERSON] (за довіреністю) в судове засідання не зявився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оскільки позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а відповідач не з'явився в судове засідання, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи вбачається, що 20 квітня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви договору на оформлення банківських продуктів № 25096802 за умовами якого відповідачу було відкрито картковий рахунок №26251001760605 в гривні та видано платіжну картку із встановленим кредитним лімітом у розмірі 51 500 грн., зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитною лінією в пільговий період ( 45 днів з моменту здійснення першої трансакції за рахунком) та 48 % річних за користування несанкціонованим Овердрафтом та 60 % за простроченими розрахунками. Договір складається із заяви договору, складовими частинами якого є Правила банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» та Тарифи банку, про ознайомлення з якими свідчить підпис відповідача (а.с.12 - на звороті). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. За статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. У разі порушення зобовязання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору. Статтями 526,612,625 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, у звязку з чим, станом на 24.12.2015 року у нього утворилась заборгованість в сумі 68004 грн. 88 коп., з яких: 51370 грн. 14 коп. сума простроченого овердрафту , що залишилась неповернутою позичальником; 14354 грн. 86 коп. - заборгованість за простроченими відсоткам по овердрафту; 2279 грн. 88 коп. сума штрафних відсотків за прострочений овердрафт (а.с.5). Таким чином, в зв'язку з тим, що відповідач порушив умови договору, взяті на себе зобов'язання виконує неналежним чином, відповідно до вимог чинного цивільного законодавства, умов кредитного договору, суд вважає необхідним стягнути з нього на користь позивача заборгованість за кредитом у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved