Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

30.09.2021 року адвокат Гаврилюк Т.А., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] в слободі Колодезі, Міллеровського району, Ростовської області, Російської Федерації померла [PERSON] , про що відділом запису актів громадянського стану Міллеровського району Ростовської області було видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та зроблений відповідний актовий запис про смерть № 170199610002200967000. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складалося із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,4049 га, кадастровий номер 4825484600:02:000:1380 та площею 4,5972 га, кадастровий номер 4825484600:02:000:0638 , що розташовані в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 14.10.2016 року [PERSON] склала заповіт, що був посвідчений [PERSON] спеціалістом першої категорії Адміністрації Колодезянського сільського поселення за реєстровим номером 60 за умовами якого, зазначені вище земельні ділянки вона заповіла позивачу. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач шляхом подачі заяви до Другої Первомайської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті спадкодавця, однак постановою нотаріуса від 16.09.2021 року йому було відмовлено, оскільки у спадкоємця відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. В матеріалах спадкової справи міститься заява доньки померлої про те, що вона на спадщину після смерті своєї матері не претендує та не заперечує проти заповіту на користь позивача. Отже, позивач являється єдиним спадкоємцем на вказане вище нерухоме майно. Померла спадкодавиця була власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,4049 га, кадастровий номер 4825484600:02:000:1380, яка розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 902758 від 19.10.2007 року, про що свідчить копія державного акту та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,5972 га, кадастровий номер 4825484600:02:000:0638, що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, належала спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 903044 від 19.10.2007 року, про що свідчить копія державного акту та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. З урахуванням зазначених обставин представник позивача просить визнати за позивачем право власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . В судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та у відсутність його довірителя, просила позов задовольнити у повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява, відповідно до якої відповідач проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без участі його представника. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в слободі Колодезі, Міллеровського району , Ростовської області, Російської Федерації померла [PERSON] , про що відділом запису актів громадянського стану Міллеровського району Ростовської області було видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та зроблено актовий запис про смерть № 170199610002200967000, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Померла [PERSON] 14.10.2016 року склала заповіт, посвідчений Горобцовою Т.М., спеціалістом першої категорії Адміністрації Колодезянського сільського поселення за реєстровим номером 60, за яким вона заповіла позивачу земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,4049 га, кадастровий номер 4825484600:02:000:1380 та площею 4,5972 га кадастровий номер 4825484600:02:000:0638 , що розташовані в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (а.с. 8). Земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,4049 га, кадастровий номер 4825484600:02:000:1380, що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 902758 від 19.10.2007 року, про що свідчить копія державного акту та витягу з ДЗК про земельну ділянку від 07.09.2021 р. № НВ-4812066682021 (а.с.10,12). Земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,5972 га, кадастровий номер 4825484600:02:000:0638 , що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 903044 від 19.10.2007 року, про що свідчить копія державного акту та витягу з ДЗК про земельну ділянку від 07.09.2021 р. № НВ-4812066482021 (а.с.11,15). Позивач звернувся до Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини. Однак, на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат» отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з не наданням документів, що підтверджують право власності на вищезазначені земельні ділянки, що підтверджується постановою від 16.09.2021 року (а.с. 9). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Для оформлення спадщини в нотаріальній конторі нотаріусу необхідно надати оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки. У позивача такі оригінали документів відсутні, а отримати їх дублікати на померлу людину неможливо, оскільки органи, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, видають дублікати лише власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю. Як роз`яснив Пленум ВСУ у пункті 23 своєї постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , в даному випадку не має іншої можливості, а ніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину, яке у нього виникло у зв`язку із смертю [PERSON] , з врахуванням визнання позову відповідачем, позов є законним і обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню.

Outcome: approved