Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

29.10.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просила суд звільнити з-під арешту житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] та земельної ділянки за даною адресою з кадастровим номером [NUMBER], цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,2501 га, що належить на праві власності [PERSON], та накладений на підставі постанови ВДВС м.Борисполя від 21.12.2000 року, реєстраційний номер обтяження згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна: [NUMBER]( а.с.2-5). Свої вимоги обґрунтовує наступним. Позивач [PERSON], є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] та земельної ділянки за даною адресою з кадастровим номером [NUMBER], цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га. Зазначене нерухоме майно було передано їй у рахунок погашення боргу за зобов'язанням, на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2011 року у справі за позовом [PERSON] до боржника [PERSON] про стягнення боргу та процентів за договором позики, яким з боржника [PERSON] на її користь було стягнуто суму боргу 1 155 000 грн. та судові витрати в сумі 1 820 грн. Рішення суду набрало чинності на підставі ухвали Апеляційного суду міста Києва 24.04.2012 року. Зазначає, що 17.01.2013 року державним виконавцем ДВС Макарівського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого 11.05.2012 року Святошинським районним судом м. Києва (ВП № 36041117). У межах виконавчого провадження було накладено арешт на дане нерухоме майно, яке було виставлене на продаж з прилюдних торгів. Однак торги не відбулися, майно не було реалізовано, і позивач, як стягувач, виявила бажання залишити за собою непродане нерухоме майно. 27.02.2018 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу, на підставі виданого 07.02.2018 старшим державним виконавцем Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області [PERSON] Акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу в розмірі 455 840 грн. у ВП № 36041117, було видано позивачу відповідні свідоцтва та проведено державну реєстрацію прав власності на вищевказане нерухоме майно. Однак, при формуванні інформаційної довідки з ДРРПНМ № 115456445 від 27.02.2018 року, було встановлено, що існує обтяження: арешт нерухомого майна, що поширюється на передані позивачу у власність житловий будинок та земельну ділянку в с. Кийлів у рахунок погашення боргу, яке було зареєстровано державним реєстратором КП БРР БР «БТІ» 27.08.2009 року, на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2009 року у справі № 2-4804/2009. Вказує, що метою зняти арешт з нерухомого майна, зверталася до Оболонського районного суду м. Києва із заявою в межах справи № 2-4804/2009, однак заява була їй повернута, оскільки матеріали цивільної справи № 2-4804/2009 знищені за минуванням строку зберігання, а вона не є учасником цієї справи. Вважає, що внаслідок накладення арешту на нерухоме майно як на майно іншої фізичної особи, яка не є власником цього майна, порушується її право власності та обмеження прав щодо його реалізації. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2018 року(а.с.32) залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких заяв та відзиву на позов до суду від відповідача не надійшло. Третя особа - державний реєстратор Комунального підприємства Бориспільської районної ради Бориспільське районне «Бюро технічної інвентаризації» [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки не повідомив, заперечень щодо позову не направив. Третя особа [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проте, на адресу суду, 25.01.2019 року надійшли письмові пояснення до позовної заяви (а.с.48-51), у яких [PERSON] просив суд вирішити питання про зупинення провадження у даній справі, оскільки боржником [PERSON] 26.03.2018 р. подано до Оболонського райсуду м.Києва заяву про скасування забезпечення позову у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, яка призначена до судового розгляду на 18.02.2019р. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач та представник позивача не заперечували. Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] та земельної ділянки по [ADDRESS] з кадастровим номером [NUMBER], цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га. , що підтверджується відповідними свідоцтвами від 27.02.2018 року, виданими приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Криворучко О.В. відповідно до ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» та на підставі постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу 07.02.2018 року, складених та затверджених старшим державним виконавцем Макарівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області [PERSON], Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № [NUMBER] та № [NUMBER] від 27.02.2018( а.с.7-10, 13,14). Встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] та земельна ділянка по [ADDRESS] з кадастровим номером [NUMBER], цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, згідно Акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення суми боргу в розмірі 455 840 грн. у ВП № 36041117, виданого 07.02.2018 старшим державним виконавцем Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області [PERSON], було передано позивачу у рахунок погашення боргу за зобов'язанням, на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2011 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу та процентів за договором позики, яким з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто суму боргу 1155000 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн. Встановлено, що 27.02.2018 року при формуванні приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу інформаційної довідки з ДРРПНМ № 115456445, було виявлено, що існує обтяження: арешт нерухомого майна, що поширюється на передані позивачу [PERSON] у власність житловий будинок та земельну ділянку в с. Кийлів. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб»єкта (а.с. 11,129) державним реєстратором [PERSON] КП БРР БР « БТІ» Київська область 27.09.2009 року було внесено запис про державну реєстрацію обтяжень - арешт нерухомого майна, що належить [PERSON], на підставі ухвали Оболонського райсуду м.Києва № 2-4804/2009, виданої 19.08.2009 року. Так, ухвалою судді Оболонського районного суду м.Києва Луценка О.М від 19.08.2009 р., яку постановлено в межах розгляду цивільної справи № 2-4804/2009 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, було вжито заходи забезпечення позову: накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS]( а.с. 16). Водночас, ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 18 грудня 2009 року у цивільній справі № 2-4804/2009, позовну заяву за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу -залишити без розгляду. Ухвала набрала законної сили 24.12.2009 року (а.с. 17). Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності прямо не встановлена судом. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що позивач [PERSON] на відповідній правовій підставі набула право власності на майно, належне відповідачу [PERSON], а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] та земельну ділянку по [ADDRESS] з кадастровим номером [NUMBER], цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, однак вжиття судом заходів забезпечення позову- накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно [PERSON], у цивільній справі № 2-4804/2009 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, на вищезазначене майно позивача, яка не була та не є стороною в даній цивільній справі, позбавляє можливості оформити належне їй право власності та обмежує право позивача вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, що зумовлює захист інтересів позивача шляхом зняття арешту з зазначеного нерухомого майна. При цьому суд також враховує, що\\що відповідно до вимог ч. 7 чт.154 ЦПК України в редакції чинній на момент набрання законної сили ухвали Оболонського районного суду м.Києва від 18.12.2009 року було визначено, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Отже, з моменту набрання ухвалою суду законної сили - 24.12.2009 року вжиті судом заходи забезпечення позову підлягали скасуванню. Наведене свідчить про те, що заявлена позовна вимога не суперечить вимогам чинного законодавства та, що задоволення позову жодним чином не порушує прав та законних інтересів третьої особи [PERSON] Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одними із способів захисту є припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, зміна та припинення правовідношення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 704,80 гривень (а.с. 1), підлягають стягненню на його користь з відповідача . На підставі викладеного,

Outcome: approved