Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

30.12.2020 року КП «Тепло-Місто» звернулося в Іршавський районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу у сумі 1580,04 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що КП «Тепло-Місто» надає послуги по утриманню будинків, визначених Іршавською міською радою. У квітні 2020 року мешканцями будинку [ADDRESS] було створено об`єднання співвласників багатоквартирних будинків (далі ОСББ). Відповідач проживає у будинку, надавачем послуг в якому був позивач, з останнім не був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд. Відповідач користувався послугами у повній мірі і наміру відмовитися від них не мав. Утримання будинку, прибирання території, вивезення побутового сміття та його утилізація, освітлення сходових клітин, обслуговування зливної каналізації надаються цілому будинку, а витрати розподіляються між всіма квартиронаймачами залежно від займаної площі. Згідно технічної документації, загальна площа квартири відповідача становить 35,10 м.кв. Вартість послуг за 1 м.кв. складала 1,22 грн. за 1 кв.м., що становило 42,82 грн. і 22,00 грн. за вивіз сміття, всього 64,82 грн. Відповідач не сплачує за надані послуги з червня 2018 року. На неодноразові прохання розрахуватися за послуги, відповідач не реагує. Позивач звертався до суду про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, однак у видачі такого було відмовлено, тому позивач звернувся в суд з даним позовом. На підстав наведеного, просив стягнути з відповідача борг за надані комунальні послуги у розмірі 1580,04 грн. та 2102,00 грн. судових витрат. Ухвалою Іршавського районного суду від 08.02.2021 року у даній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала з мотивів викладених у позовній заяві, просила його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила та не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон). Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Власником Закон визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. А споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Відповідно до ст. 13 ч. 1 та ч. 5 Закону, договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (частина 1 статті 9 Закону). Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у Законі і передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до вимог Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19). Відповідно до ст. 319 та ст. 322 ЦК України, власність зобов`язує; власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Договору про надання житлово-комунальних послуг між сторонами укладено не було. У відповідності до ч.1 ст.9 та ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Дана позиція суду узгоджується з правовим висновком ВСУ від 20.04.2016 року у справі №6-2951цс15 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19). Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 26.04.2016 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] .. Згідно розрахунку, наданого суду позивачем, заборгованість відповідача за період з червня 2018 по жовтень 2020 року становить 1580,04 грн. (а.с.5). Згідно рішення виконавчого комітету Іршавської міської ради №45 від 28.03.2018 року, затверджено тариф для населення: - квартирна плата та плата за утримання будинку та прибудинкової території житлових будинків - 1,22 грн. за 1 м.кв. загальної житлової площі, а рішення виконкому від 11.08.2008 року №322 визнано таким, що втратило чинність (а.с.7). Рішенням виконавчого комітету Іршавської міської ради VIII скликання від 30.05.2018 року № 57 встановлено ФОП [PERSON] та Іршавському КП «Тепло-Місто» тарифи на вивезення побутових відходів для споживачів послуг: 1) щомісячна оплата вивезення твердих побутових відходів: - від населення багатоповерхівок з одного жителя-споживача - 22,00 грн, але не більше 66,00 грн.; - від населення приватного сектору з одного жителя-споживача - 22,00 грн., але не більше 66,00 грн. з будинковолодіння; 2) від інших споживачів (підприємців) - 216,92 грн. за 1 куб.м.; 3) від бюджетних установ - 246,91 грн. за 1 куб.м. (а.с.8). Враховуючи викладене, суд вважає стягнути з відповідача [PERSON] на користь КП «Тепло-Місто» борг за надання комунальних послуг у розмірі 1580,04 грн. відповідно до наявного у матеріалах справи помісячного розрахунку, який відповідачем не спростований. Також, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь КП «Тепло-Місто» слід стягнути 2102 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с. 1, 2).

Outcome: approved