Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

29 березня 2021 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги наступним. У позовній заяві зазначено, що 08 грудня 2016 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Центрально-Міському районному у м. Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №876. Від шлюбу дітей не мають. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбних відносин з відповідачем є недоцільним. Шлюбні відносини та сімейне життя фактично припинено з лютого 2017 року. Причиною припинення шлюбних відносин стала взаємна втрата почуттів любові та поваги одне до одного, різних поглядів на життя, а також подружня зрада відповідача. Примирення між ними не можливе. У добровільному порядку шлюб розірвати не надається можливим, оскільки на теперішній час місце знаходження та перебування відповідача не відоме. Враховуючи викладене, позивач просить розірвати шлюб. Крім цього, 14 травня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Центрально-Міського районного у м. Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про присвоєння прізвища при державній реєстрації дитини, в обґрунтування якого зазначила, що у лютому 2017 року її чоловік, [PERSON] зник, не пояснюючи своєї відсутності та до теперішнього часу не повідомляє місце свого мешкання, не виходить на зв`язок. З метою встановлення його місцезнаходження позивач зверталася до Довгинцівського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській обл., та отримала відповідь, що на теперішній час місцезнаходження гр. [PERSON] встановити не виявилось можливим. У зв`язку з цими обставинами, позивач не мала можливості розірвати шлюб з Відповідачем в державних органах РАЦС, так як на той час сторони не мали дітей та сумісно нажитого майна. Разом з цим, з грудня 2018 року позивач [PERSON] проживає з [PERSON] однією сім`єю без офіційного розірвання шлюбу з Відповідачем з поважних причин. [INFO] позивач народила дитину чоловічої статі від [PERSON] , про що отримала медичне свідоцтво про народження №1348 від 20.09.2019. позивач бажає зареєструвати народження дитини у державних органах РАЦС, проте відповідач ухиляється від прибуття до органів РАЦС для спільної реєстрації народження дитини. Оскільки, сторони по справі мають різні прізвища зареєструвати народження дитини без відповідної заяви обох батьків не можливо. До теперішнього часу позивач не може зареєструвати народження сина із-за відсутності відповідача, окрім цього, так як син позивачки народився, коли остання юридично перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] , розірвати шлюб у позасудовому порядку також не можливо. Зазначені обставини порушують не тільки права позивача, а й народженої нею дитини, рішення суду про присвоєння прізвища при державній реєстрації народження дитини необхідно для проведення державної реєстрації акту цивільного стану, для отримання свідоцтва про народження дитини. На підставі ухвали суду від 19.07.2021 позовні вимоги про присвоєння прізвища при державній реєстрації дитини та про розірвання шлюбу, об`єднано в одне провадження. Позивач належним чином повідомлена про день, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник третьої особи надала заяву про розгляд справи без представника відділу РАЦС. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, але в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. У зв`язку з чим, зі згоди позивача, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 грудня 2016 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Центрально-Міському районному у м. Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №876, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Відповідач не бажає у добровільному порядку розірвати шлюб, до теперішнього часу не повідомляє місце свого мешкання, місце його перебування не відоме. З метою встановлення місцезнаходження відповідача позивач зверталася до Довгинцівського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, проте отримала відповідь, що на теперішній час місцезнаходження [PERSON] встановити не виявилось можливим. Разом з цим, з грудня 2018 року позивач проживає з [PERSON] , однією сім`єю без офіційного розірвання шлюбу з Відповідачем, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 12.02.2021. [INFO] позивач народила дитину чоловічої статі від [PERSON] , що підтверджується медичним свідоцтвом про народження №1348 від 20.09.2019. У березні 2021 року позивач звернулась до Центрально-Міського районного у м. Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою щодо державної реєстрації народження дитини на підставі ст. 133 СК України. Проте отримала письмову відповідь за підписом начальника відділу РАЦС, якою позивачці було відмовлено у реєстрації дитини та зазначено, що після перевірки поданих документів, а саме: медичного свідоцтва про народження, паспорта Громадянки України та свідоцтва про шлюб, було виявлено що батьки дитини мають різні прізвища після державної реєстрації шлюбу (a/з про шлюб №876 від 08.12.2016 року складений Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області), після чого було роз`яснено порядок проведення державної реєстрації народження дитини: що, відповідно до п. 1 ст. 145 Сімейного кодексу України «Прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою». Відповідно до п. 21 розд. III «Правил державної реєстрації актів цивільного стану», затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 р. № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 року № 3307/5) зі змінами : «При різних прізвищах за письмовою згодою батьків дитині присвоюється прізвище батька чи матері. У разі якщо мати чи батько дитини не може особисто з`явитись до органу державної реєстрації актів цивільного стану, то його заява, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідченою, може бути подана через представника», яку батько дитини, з невідомих причин, не має змоги особисто надати до відділу, або надіслати поштою, так як на сьогоднішній день зі слів матері він находиться у розшуку. В інтересах малолітньої дитини та необхідності проведення державної реєстрації народження, Центрально-Міський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану рекомендує Вам звернутися для вирішення Вашого питання до органів опіки та піклування або до суду. У подальшому позивач звернулась до органу опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради із заявою про державну реєстрацію народженої дитини, проте 19.03.2021 також отримала відмову у вирішенні свого питання, а саме зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 135 СК України державна реєстрація народження дитини проводиться за рішенням органу опіки та піклування, яким визначається прізвище, власне ім`я, по батькові дитини і відомості про батьків, у разі, якщо батьки дитини невідомі. Таким чином рішення суду про розірвання шлюбу та присвоєння прізвища при державній реєстрації народження дитини необхідно позивачу для проведення державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні. Таким чином, само по собі зрозумілим є те, що право особи на шлюб і право відкрито повідомляти про такій вибір охороняються Конвенцією, зокрема статтею 8 (право на повагу до приватного і сімейного життя)». Суд вважає, оскільки сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини позивача, примирення між ними неможливе, враховуючи, що спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя не має, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Щодо вимог про присвоєння прізвища при державній реєстрації народження дитини суд зазначає наступне. Пунктом 2 Глави 1 Розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5 з послідуючими змінами Підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Пунктом 3 розділу ІІ Правил встановлено для державної реєстрації актів цивільного стану подаються заява, документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації, а також паспорт громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства заявника, та посвідка на постійне чи тимчасове проживання або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України. Пунктом 21 Правил передбачено, якщо батьки мають спільне прізвище, це прізвище присвоюється і дітям. У разі різних прізвищ за згодою батьків, що підтверджується спільною заявою про державну реєстрацію народження, дитині присвоюється прізвище батька чи матері або подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ, про що робиться відповідний запис у графі «Для відміток» актового запису про народження, який засвідчується підписами обох батьків, крім випадків, коли відповідно до цих Правил проведення такої реєстрації здійснюється без їх присутності. У разі присвоєння дитині подвійного прізвища батьки зазначають у заяві про державну реєстрацію народження, з якого прізвища (батька чи матері) має починатись прізвище дитини. У разі якщо мати та/або батько дитини не можуть подати спільну заяву про державну реєстрацію народження, її та/або його письмова згода про присвоєння прізвища дитині, справжність підпису на якій має бути нотаріально посвідчено, може бути подана через представника, повноваження якого мають ґрунтуватися на нотаріально посвідченій довіреності. За відсутності згоди дитині присвоюється прізвище на підставі рішення органу опіки та піклування або суду. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина з моменту народження має право на ім`я та громадянство. Стаття 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікована Постановою Верховної Ради №789-XII від 27.02.91 свідчить, що дитина реєструється відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Відповідно до ст. 133 СК України якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Статтею 145 СК України передбачено, що прізвище дитині визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що позивач намагалась зареєструвати народження дитини у відділі РАЦС, але їй було відмовлено у цьому, у зв`язку з тим, що для реєстрації народження дитини, батьки якої мають різні прізвища необхідно подати батькам спільну заяву про присвоєння дитині прізвища батька чи матері. Однак подача спільної заяви неможлива, оскільки місце знаходження відповідача невідоме. Відсутність реєстрації народження дитини порушує її особисте немайнове право на ім`я. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2 абз. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлено законом або договором. У зв`язку з неможливістю реєстрації народження дитини в органах РАЦС без спільної заяви батьків, що мають різні прізвища, ефективним способом захисту особистих немайнових прав малолітнього сина позивачки на ім`я, є визначення судом прізвища дитини за прізвищем матері - « [PERSON] ». Враховуючи викладене, а також ті обставини, що місце перебування відповідача невідоме та мати й батько мають різні прізвища, суд приходить до висновку, що вимоги про присвоєння прізвища дитини при державній реєстрації народження дитини також підлягають задоволенню, крім цього, визначення прізвища новонародженої дитини за прізвищем матері не буде суперечити її інтересам та не порушує прав відповідача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1816,00 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved