Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

30.03.2017 року позивач [PERSON] звернулася до Козельщинського районного суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем [PERSON] не склалося, через відсутність спільних інтересів та різних поглядів на життя, завдяки чому їхнє спільне життя і збереження сімї стало не можливим, а тому прохала розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «Соляникова». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та прохає задовольнити, оскільки подружні стосунки з відповідачем припинила підтримувати з січня 2016 року, майновий спір відсутній. Також, позивач у заяві зазначила, що з відповідача судові витрати за розгляд позовної заяви про розірвання шлюбу не стягувати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але направила заяву про розгляд справи без його участі, позов позивача визнає та прохає задовольнити, оскільки він примиритися з позивачем не бажає. Згідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19 серпня 2006 року в Новогалещинській селищній раді Козельщинського району Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 12. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], 11.03.2014 року. Спільно позивач та відповідач з січня 2016 року не проживають. Майновий спір на час розгляду позову про розірвання шлюбу відсутній. Примиритися відповідач не бажає. Згідно до ст.ст. 110, 111, 112 СК України вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вважає, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, а тому можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами втрачені і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України вбачається, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, з врахуванням позиції позивача, суд вважає, що останній необхідно залишити право іменуватися прізвищем «Соляникова». З врахуванням викладеного і

Outcome: approved