Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

31 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що після смерті матері [PERSON], 07 жовтня 2003 року, відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка загальною площею 3,363 га, розташована на території Руднєвської сільської ради Путивльського району. У звязку з тим, що він є спадкоємцем за законом, а нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за пропуском шестимісячного строку, він просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], оскільки помилково вважав, що при наявності оригіналу правовстановлюючого документа строк на прийняття спадщини є необмежений. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подав заяву, в якій позов підтримує і просить справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Згідно з ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, якою передбачено, що в такому випадку суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить \~закону або порушує права інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП №068821 від 11 листопада 2003 року (а.с.7). [PERSON] померла 07 жовтня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №175250 від 07 жовтня 2003 року (а.с.6). Відповідно до довідки №197 від 18 квітня 2016 року, виданої Руднєвською сільською радою Путивльського району, [PERSON], яка померла 07 жовтня 2003 року, була зареєстрована та постійно проживала одна [INFO] (а.с.11). Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація стосовно спадкодавця [PERSON] в Спадковому реєстрі відсутня (а.с.10). Довідкою приватного нотаріуса №839/01-16 від 03 жовтня 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 07 жовтня 2003 року, у звязку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.9). Відповідно до п.5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України правила книги шостої ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Згідно з абзацом 3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує прав інших осіб, у звязку з чим, виходячи з засад розумності та справедливості, позивачу необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved