Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

31 травня 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] із вказаним позовом, де вказав, що 30.09.2017 в наслідок порушення Правил Дорожнього руху України [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода за участі належного [PERSON] автомобіля [NUMBER] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Згідно висновку про визначення вартості матеріального збитку від 28.11.20178, вартість відновлювального ремонту становить 70 095 гривень 40 копійок. Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 07 березня 2018 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП. В звязку з викладеним позивач просить: «Стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], суму матеріальних збитків у розмірі 72 174 (Сімдесят дві тисячі сто сімдесят чотири) гривні 60 (Шістдесят) копійок. Стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], судові витрати у розмірі 15 721 (П'ятнадцять тисяч сімсот двадцять одну) гривню 75 (сімдесят пять) копійок у відповідності до документів, що підтверджують ці витрати». Ухвалою судді від 13 червня 2018 року було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON], відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не зявився. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав з викладених у ньому підстав. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач неодноразово викликалась, однак в судове засідання не зявилась. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і згідно ч.1\~ст.280 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що 30.09.2017 в наслідок порушення Правил Дорожнього руху України [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода за участі належного [PERSON] автомобіля [NUMBER] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON]. В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Згідно висновку про визначення вартості матеріального збитку від 28.11.20178, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 70 095 гривень 40 копійок. Дослідженням також визначено, що з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, вартість відновлювального ремонту автомобіля і вартість матеріального збитку становить 34 584,80 грн. (а. с. 14-45). Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 07 березня 2018 року, винною у вказаній ДТП визнано [PERSON] (а. с. 9-13). Спірні правовідносини регулюються ст.ст.1187, 1188 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. На підставі викладеного суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позову, в частині стягнення з відповідача матеріального збитку заподіяного пошкодженням автомобіля в сумі 34 584,80 грн. Також, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені вимушені витрати на проведення авто-товарознавчого дослідження у сумі 2 000 гривень (а. с. 44). Суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 79,20 гривень витрат на листування з відповідачем та 15 000 гривень на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки суду не надано доказів на підтвердження вказаних витрат та їх розрахунку. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору в сумі 721,75 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial