Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

31 серпня 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що після смерті 21 жовтня 2014 року його батька [PERSON] він, прийнявши спадщину шляхом звернення до Ратнівської державної нотаріальної контори з відповідною заявою, є єдиним спадкоємцем за заповітом від 16 жовтня 2006 року житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться на вул.Білоруська, 33 у с.Тур Ратнівського району Волинської області. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Просить визнати за ним право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою. У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, не з'явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач свого представника в судове засідання не скерував, заперечення проти позову не подав. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У силу ст.1217 цього ж Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом установлено, документально підтверджено, що [PERSON] 16 жовтня 2006 року усе належне йому майно заповів позивачу у справі. Згаданий заповіт посвідчено Турською сільською радою Ратнівського району Волинської області і зареєстровано в реєстрі за №42. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 17 квітня 2015 року №40165480 заповіт [PERSON] є чинним. Про те, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить житловий будинок на вул.Білоруська, 33 у с.Тур Ратнівського району Волинської області, свідчить довідка Турської сільської ради Ратнівського району від 26 серпня 2015 року №798 та витяг з погосподарської книги №2 за 2014 рік. Як вбачається із свідоцтва про смерть І-ЕГ №160357, 21 жовтня 2014 року [PERSON] помер. З цієї дати згідно із ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на належне йому майно. У силу ст.1223 ЦК України позивач має право на спадкування як особа, визначена у заповіті. [PERSON] на виконання ст.1269 ЦК України прийняв спадщину шляхом звернення 17 квітня 2015 року із заявою про прийняття спадщини до Ратнівської державної нотаріальної контори, що стверджується витягом про реєстрацію того ж дня спадкової справи в Спадковому реєстрі від 17.04.15 №40165595 та відповідною заявою від 17.04.15. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, що підтверджується довідкою Турської сільської ради від 26 серпня 2015 року №798 та адресованою нотаріусу заявою позивача про прийняття спадщини від 17.04.15. Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом від 16 жовтня 2006 року після смерті [PERSON] Проте отримати свідоцтво про право на спадщину, що складається із вказаного житлового будинковолодіння, позивач не має змоги через відсутність у спадкодавця передбачених чинним законодавством правовстановлюючих документів на це майно, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.04.15. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таких обставин судом не установлено. З огляду на наведене суд визнає за [PERSON] право власності на будинок і господарські будівлі, що на вул.Білоруська, 33 у с.Тур Ратнівського району Волинської області.

Outcome: approved