Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

30 листопада 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням зменшення позовних вимог просить: стягнути з АТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» суму страхового відшкодування в розмірі 92198,48 грн., суму пені 1118,47 грн., три відсотки річних 279,62 грн., понесені витрати у розмірі 2400,00 грн.; стягнути з [PERSON] суму у розмірі 615,56 грн., а всього стягнути з відповідачів 96612,13 грн., а також покласти на відповідачів судові витрати. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що 26.06.2020\~р.\~о 22.00\~годині сталась\~дорожньо-транспортна\~пригода,\~а саме\~автомобіль Iveco\~S4\~д.н.\~ [NUMBER] \~під керуванням\~ [PERSON] \~скоїв зіткнення\~з автомобілем Volkswagen\~Polo\~д/н\~ [NUMBER] \~під керуванням\~водія [PERSON] .\~Постановою Мелітопольського\~міськрайонного суду\~Запорізької області\~від 11.08.2020\~року за\~фактом даного\~ДТП було\~визнано винуватим\~ [PERSON] \~і притягнено\~до адміністративної\~відповідальності за\~ст.\~124\~КУпАП.\~Внаслідок зіткнення,\~позивачу,\~як власнику\~автомобіля Volkswagen Polo д/н [NUMBER] були завдані збитки. Звітом № 18520 від 12.11.2020 року визначено вартість матеріального збитку в сумі 108730,44 грн., вартість відновлювального ремонту в сумі 171847,70 грн. На проведення оцінки вартості матеріальної шкоди було витрачено 2400,00 грн. У встановленому порядку про ДТП було повідомлено страхову компанію, у якій застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] . Загальна вартість ремонтних робіт склала 130615,56 грн. з ПДВ, вказана сума була сплачена позивачем. 03.09.2020 [PERSON] було направлено страховій компанії заяву про виплату страхового відшкодування в розмірі 129000,00 грн. 20.10.2020 відповідач без узгодження з позивачем перерахував грошові кошти в сумі 36801,52 грн. 27.10.2020 позивач отримала відповідь страхової компанії, з якою не згодна, сума страхового відшкодування визначена відповідачем як 75603,05 грн. та поділена на два (виходячи з того, що винуватими є дві особи), і від неї відрахована франшиза 1000,00 грн. Проте, позивач вважає суму 75603,05 грн. не підтвердженою, розмір не відшкодованого страхового відшкодування становить 92198,48 грн., а також 615,56 грн. підлягає виплаті відповідачем [PERSON] , з урахуванням сплати ним суми франшизи 1000,00 грн. під час розгляду справи. Також, за період з 20.10.2020 по день подання позову позивачем нараховано суму пені 1118,47 грн., три відсотки річних 279,62 грн. Ухвалою судді від 15.12.2020 року відкрито спрощене позовне провадження, справа призначена до розгляду на 15.02.2021 року. 05.02.2021 року до суду надійшов відзив АТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ», у якому відповідач позов не визнав. Зазначив, що особами, винними у ДТП є [PERSON] та [PERSON] , відповідальність якого застрахована іншою страховою компанією. Тому, суму страхового відшкодування було поділено на\~два. Автомобіль\~Volkswagen\~Polo\~д/н\~ [NUMBER] \~за погодженням\~з позивачем\~був оглянутий\~02.07.2020\~року,\~і за\~результатами оцінки\~складено звіт\~№ 18120,\~відповідно до\~якого сума\~матеріального збитку,\~завданого власнику\~склала 75603,05\~грн.,\~вартість відновлювального\~ремонту 121210,09\~грн.\~З урахуванням\~вини двох\~осіб у\~ДТП,\~сума збитку\~була поділена\~на два\~і позивачу\~виплачено 36801,52\~грн.\~з вирахуванням\~франшизи 1000,00\~грн.\~Відповідно до\~закону,\~відповідач сплачує\~саме суму\~матеріального збитку,\~а не\~вартість відновлювального\~ремонту.\~Також,\~відповідач не\~погоджується зі\~звітом,\~наданим позивачем,\~оскільки визначена\~у ньому\~вартість відновлювального\~ремонту значно\~вища,\~ніж ремонтувати\~даний автомобіль\~на профільній\~станції.\~Також,\~за результатами\~розгляду скарг\~позивача на\~страхову компанію,\~контролюючими органами\~були проведені\~перевірки і\~незаконності дій\~страхової компанії\~встановлено не\~було. Просить відмовити в позові та стягнути суму понесених витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. 12.02.2021\~року надійшла\~відповідь на\~відзив від\~позивача,\~у якому\~позивач зазначає,\~що не\~погоджується з\~доводами страхової\~компанії.\~Так,\~постановою Мелітопольського\~міськрайонного суду\~Запорізької області\~від 11.08.2020\~року за\~фактом даного\~ДТП в\~частині зіткнення\~з автомобілем\~Volkswagen\~Polo\~д/н\~ [NUMBER] \~було визнано\~винуватим саме\~ [PERSON] \~і притягнено\~до адміністративної\~відповідальності за\~ст.\~124\~КУпАП.\~Постановою Новомосковського\~міськрайонного суду\~від 09.12.2020\~року не\~встановлено винуватості\~водія [PERSON] \~у зіткненні\~з автомобілем Volkswagen Polo д/н [NUMBER] . Тому, виплата страховою компанією 50 % страхового відшкодування є безпідставною. Стосовно твердження про необґрунтованість звіту про оцінку № 18520 від 12.11.2020 року, то суд має право призначити товарознавчу\~експертизу і це питання залишено на розсуд суду. Вартість відновлювального ремонту визначено з урахування фізичного зносу. 15.02.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву. 22.02.2021 року розгляд справи відкладено за клопотанням учасників справи на 31.03.2021 року 31.03.2021 року розгляд справи відкладено через технічні причини. В судовому засіданні 07.05.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених у позові підстав. При обговоренні питання щодо призначення відповідної експертизи щодо визначення вартості матеріального збитку, про що зазначено у відповіді на відзив позивачем, представник позивача уточнив, що не заявляє клопотання про призначення експертизи, вважаючи звіт № 18520 від 12.11.2020 року належним доказом вартості збитку. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, на суму 1000 гривень, яка ним в ході розгляду даного цивільного позову була сплачена на користь позивачки. Зазначив, що, якщо б йому повідомили необхідні реквізити, він би сплатив цю суму раніше. Відносно самого ДТП повідомив, що то він спочатку вдарив автомобіль Фольксваген, а після цього в нього врізався інший автомобіль- Опель. Вважає, що його автомобіль вдарив автомобіль Фольксваген один раз, не знає, чи відбувся другий удар, коли в його авто врізався автомобіль Опель. Представник відповідача АТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» в судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у відзиві. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню за наступними підставами. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11.08.2020 року [PERSON] визнано винуватим у тому, що 26.06.2020 р. о 22.00 годині він , керуючи автомобілем Iveco S4 д.н. [NUMBER] на автомобільній дорозі М18 Харків-Сімферополь 404 км не витримав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Polo д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду автомобіля Iveco S4 д.н. [NUMBER] . В цей час, автомобіль OPEL VIVARO д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався позаду автомобіля Iveco S4 д.н. [NUMBER] , не витримавши дистанції скоїв зіткнення з автомобілем Iveco S4 д.н. [NUMBER] . Своїми діями [PERSON] порушив п. 13.1 ПДР та його визнано винуватим і притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.13). Постановою Новомосковського міськрайонного суду від 09.12.2020 року, справа про адміністративне правопорушення відносно водія [PERSON] за фактом скоєння зіткнення з автомобілем Iveco S4 д.н. [NUMBER] закрита за закінченням строку притягнення до відповідальності. Встановлено винуватість [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~КУпАП за\~наступних обставин.\~Так,\~26.06.2020\~р.\~о 22.00\~годині на\~404\~км.\~автодороги М18\~Харків-Сімферополь\~в Мелітопольському\~районі Запорізької\~області \~ [PERSON] ,\~керуючи автомобілем\~OPEL\~VIVARO\~д.н.\~ [NUMBER] \~не дотримався\~безпечної дистанції з автомобілем Iveco S4 д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.122). Згідно з\~полісом обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів АР/4183203,\~цивільно-правова\~відповідальність водія\~ [PERSON] \~автомобіль Iveco S4 д.н. [NUMBER] , застрахована АТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ», дія полісу з 05.06.2020 по 04.06.2021 (а.с.15). Відповідно до\~звіту №\~18520\~від 12.11.2020\~року,\~складеного на\~замовлення позивача,\~вартість відновлювального\~ремонту автомобіля Volkswagen Polo д/н [NUMBER] визначена в сумі 171\~847,70 грн., вартість матеріального збитку 108730,44 грн. (а.с.16-46) Згідно з договором від 02.07.2020, актом виконаних робіт та квитанцією, за виконання звіту позивач сплатила 2400,00 грн. Згідно з нарядом-замовленням від 02.07.2020, довідкою № 60 від 31.08.2020, виданими ТОВ «АВТОЦЕНТР-УКРАЇНА»(офіційного дилера Volkswagen ) № 60 від 31.08.2020, вартість ремонтних робіт склала 130615,56 грн. з ПДВ, сума сплачена [PERSON] в повному обсязі (а.с.47-51). 03.09.2020 позивач звернулась до АТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» із заявою про виплату страхового відшкодування в сумі 129000 грн. (а.с.53). Згідно зі звітом № 18120 від 29.09.2020 року, складеним на замовлення страхової компанії, дослідження пошкодженого автомобіля проводилось 02.07.2020 в присутності власника КТЗ, вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Polo д/н [NUMBER] без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, визначена в сумі 121 210,70 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Polo д/н [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 75 603,05 грн.(а.с. 123-131). 19.10.2020 року АТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» складено страховий акт на суму страхового відшкодування [PERSON] в сумі 36801,52 грн.(а.с.132). В жовтні 2020 року АТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» надало позивачу відповідь щодо розміру виплаченого страхового відшкодування, відповідно до якої згідно зі звітом № 18120 вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу становить 75603,05 грн. З урахуванням вини [PERSON] і [PERSON] , сума страхового відшкодування була виплачена в розмірі 50 % з відрахуванням франшизи 1000 грн. (а.с.58) 20.10.2020 АТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» перерахувало позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 36801,52 грн.(а.с.52). Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати уваги інші умови договору. Згідно зі ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до ст. 990 ЦК України Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 6 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст. 28 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 36.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. На підставі ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен\~день прострочення\~виплати страхового\~відшкодування (регламентної\~виплати)\~з вини\~страховика (МТСБУ)\~особі,\~яка має\~право на\~отримання такого\~відшкодування,\~сплачується пеня\~з розрахунку\~подвійної облікової\~ставки Національного\~банку України,\~яка діє\~протягом періоду,\~за який\~нараховується пеня. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідачем АТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» не оспорюється факт дорожньо-транспортної пригоди за участю застрахованого транспортного засобу. Спір між сторонами пов`язаний із розміром страхового відшкодування, яке належить до виплати. Оцінюючи посилання позивача на суму матеріальної шкоди, визначеної звітом № 18520 від 12.11.2020 року, у співставленні із запереченнями страхової компанії, яка посилається на звіт № 18120 від 29.09.2020 року, суд звертає увагу, що визначення суми страхового відшкодування відноситься до повноважень страховика. Сума страхового\~відшкодування була\~визначена АТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» шляхом отримання звіту № 18120\~від 29.09.2020\~року,\~згідно з\~яким вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Polo д/н [NUMBER] без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, визначена в сумі 121 210,70 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Polo д/н [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 75 603,05 грн. Наданий позивачем звіт № 18520 від 12.11.2020 року, яким вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Polo д/н [NUMBER] визначена в сумі 171 847,70 грн., вартість матеріального збитку 108730,44 грн., не спростовує звіту страхової компанії, а лише містить інші суми матеріальної шкоди. При цьому, позивач не надав суду висновок експерта щодо встановлення суми матеріального збитку при наявності двох звітів з різними висновками і також не скористався своїм правом заявити клопотання про проведення судової експертизи для визначення вартості матеріального збитку, незважаючи на те, що це питання обговорювалося в судовому засіданні, а суд відповідно до статей 81, 102, 103 ЦПК України не наділений правом призначати експертизу за власною ініціативою. Крім того,\~суд вважає\~за необхідне\~зазначити,\~що відповідно\~до звіту,\~наданого позивачем,\~вартість проведення\~ремонтних робіт\~більше на\~41232,14\~грн,\~ніж ремонтувати\~даний автомобіль\~на профільній\~станції (130615,56\~грн.,\~а.с.\~47-51).\~Дана обставина викликає обґрунтований сумнів в реальності зазначеної вартості матеріального збитку. У зв`язку з ненаданням належних і достовірних доказів на спростування суми матеріальної шкоди, визначеною страховою компанією, суд керується розміром матеріальної шкоди, встановленої у звіті № 18120 від 29.09.2020 року. Крім того, виходячи з аналізу положень 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодуванню підлягає саме сума матеріального збитку, а не сума відновлювального ремонту. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до\~п.\~2,7\~ст.\~2\~Методики товарознавчої\~експертизи та\~оцінки дорожніх\~транспортних засобів,\~вартість матеріального\~збитку -\~з технічної\~точки зору\~вартісне значення\~реальних витрат,\~яких зазнає\~власник у\~разі пошкодження\~або розукомплектування\~ДТЗ з\~урахуванням фізичного\~зносу та\~втрати товарної\~вартості. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року № 910/3867/16, згідно якої вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом України № 1961-IV має сплатити страховик як страхове відшкодування. Таким чином,\~сума матеріального\~збитку,\~завдана власнику автомобіля Volkswagen Polo д/н [NUMBER] правильно визначена відповідачем в розмірі 75 603,05 грн. Проте,\~суд не\~погоджується із\~доводами страхової\~компанії про\~правомірність виплати\~лише 50\~%\~вказаної суми\~на підставі\~ст.\~36.3\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~оскільки відповідачем\~не враховано,\~що наданими\~судовими рішеннями\~не встановлено\~винуватості водія\~ [PERSON] \~у завданні\~шкоди саме\~автомобілю Volkswagen Polo д/н [NUMBER] ; відповідних експертиз щодо завдання шкоди забезпеченому транспортному засобу саме водієм [PERSON] відповідачем не проводилось, в судовому засіданні таких клопотань не заявлялось. Навпаки, постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11.08.2020 року саме [PERSON] , автомобіль якого застрахований АТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ», визнано винуватим у скоєнні зіткнення з автомобілем Volkswagen Polo д/н [NUMBER] . За таких умов, на користь позивача належить до виплати сума страхового відшкодування в розмірі 75603,05 грн. з вирахуванням франшизи 1000,00 грн. Отже, оскільки відповідач 2 фактично сплатив позивачу суму в розмірі 36801,52 грн., до стягнення підлягає сума недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 37801,53 грн. (75603,05 36801,52 грн. 1000 грн.) У зв`язку із встановленням судом виплати відповідачем суми страхового відшкодування у неповному обсязі, позовні вимоги про стягнення пені та трьох процентів річних також підлягають частковому задоволенню на підставі ст. ст. 625, 992 ЦК України, 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також, як наголошено в постанові Верховного Суду від 27.01.2021 № 337/5617/19, зважаючи на особливу юридичну природу правовідносин сторін у вигляді відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором страхування, нарахування пені за несвоєчасне виконання договору страхування узгоджується з положеннями статті 992 ЦК України, відповідно до яких у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Отже, пеня за період з 20.10.2020 по 11.05.2021, 204 дні прострочення, складає 2\~659,53 грн. Сума трьох відсотків річних за період з 20.10.2020 року по 11.05.2021 року складає 633,19 грн. Таким чином, всього з АТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» підлягає стягненню сума 41094,25 грн. В частині позовних вимог до [PERSON] суд зазначає, що з урахуванням сплати відповідачем франшизи 1000,00 грн., позивач заявив до стягнення лише 615 грн. 56 коп. Незважаючи на перевищення суми відновлювального ремонту над сумою матеріального збитку, суд відповідно до ч.2 ст. 264 ЦПК України розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог і тому заявлена сума 615 грн. 56 коп. підлягає задоволенню. На підставі\~ст.\~141\~ЦПК України,\~з відповідачів\~підлягає стягненню\~сума сплаченого\~позивачем судового\~збору пропорційно\~до задоволених\~позовних вимог,\~а саме\~з АТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ»- 410,96 грн., з [PERSON] 16,16 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, з позивача підлягає стягненню на користь Акціонерного товариства «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» сума понесених відповідачем витрат на правову допомогу, як таких, що підтверджуються матеріалами справи пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: в розмірі 2859,50 грн. З урахуванням\~п.10\~ст.141\~ЦПК,\~суд вважає\~за можливе\~ вирахувати\~із суми,\~належної до\~стягнення \~з АТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» на користь позивача суму понесених витрат на правову допомогу в розмірі 2859,50 грн. та остаточно до стягнення визначити суму, яка з урахуванням судового збору становитиме 38645,71 грн. Слід зазначити, що сума, заявлена позивачем для стягнення з відповідача 2 в якості вартості виготовлення звіту № 18520\~від 12.11.2020\~року в розмірі 2400,00 грн., не підлягає задоволенню, оскільки судом не прийнято до уваги з вищевказаних підстав вказаний звіт про визначення матеріального збитку.

Outcome: partial