Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

30 березня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила стягнути з останньої аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначила, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, і на підставі рішення Покровської районної в місті ради, за №640 від 16 грудня 2020 року, з 21 грудня 2020 року влаштована в дитячий будинок сімейного типу на базі прийомної сім`ї позивача, та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання та виховання дитини не надає, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 07 квітня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилась [PERSON] , батьками в свідоцтві про народження якої вказані: батько- [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 10 липня 2018 року (а.с.4). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 вересня 2018 року, яке набрало законної сили 22 жовтня 2018 року, [PERSON] , [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , малолітню [PERSON] передано органу опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті ради, для подальшого влаштування (а.с. 6-9). Згідно рішення виконавчого комітету Покровської районної у місті ради від 16 грудня 2020 року за №640, створено з 21.12.2020 на базі прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] дитячий будинок сімейного типу, за адресою: [ADDRESS] , улаштовано з 21.12.2020 до цього дитячого будинку сімейного типу для спільного проживання та виховання дитину, позбавлену батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , та переведено прийомну дитину до даного дитячого будинку (а.с.5). Також даним Рішенням на [PERSON] та [PERSON] покладено персональну відповідальність за життя, здоров`я, фізичний та психічний розвиток дітей-вихованців, зокрема [PERSON] . Відповідно до\~ч.1-4\~ст.\~256-5\~СК Укрїани\~батьки-вихователі\~-\~подружжя або\~окрема особа,\~що не\~перебуває у\~шлюбі,\~які взяли\~дітей-сиріт\~і дітей,\~позбавлених батьківського\~піклування,\~для виховання\~та спільного\~проживання. Батьки-вихователі\~несуть обов`язки\~по вихованню\~та розвитку\~дітей,\~передбачені\~статтею 150\~цього\~Кодексу. Батьками-вихователями\~не можуть\~бути особи,\~зазначені в\~статті\~212\~цього\~Кодексу. Батьки-вихователі є законними представниками дітей і діють без спеціальних на те повноважень як опікуни або піклувальники. Дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право: 1)\~на всебічний\~розвиток,\~виховання,\~освіту,\~повагу до\~її людської\~гідності; 2)\~на збереження\~права користування\~житлом,\~у якому\~вона раніше\~проживала.\~У разі\~відсутності житла\~така дитина\~має право\~на його\~отримання відповідно\~до закону; 3)\~на пільги,\~встановлені законом,\~при працевлаштуванні\~після закінчення\~строку перебування\~у зазначеному\~закладі; 4)\~на безоплатну\~правову допомогу\~в порядку,\~встановленому законом,\~що регулює\~надання безоплатної\~правової допомоги. Влаштування дитини до закладу, зазначеного у частині першій цієї статті, не припиняє права дитини на аліменти, пенсії, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника (стаття 248 СК України). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~ Згідно ст.182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням того, що\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини,\~обов`язку особи позбавленої батьківських прав по утриманню дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ст.\~430 ЦПК\~України рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, слід допустити до негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в розмірі 908 гривень.

Outcome: approved