Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

31 серпня 2021 року адвокатом Костюком Я.Р., в інтересах позивача, подано вказану вище позовну заяву, у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем від 22 червня 2021 року, який в реєстрі зареєстровано за №1347 щодо стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» суму заборгованості, яка складає 27584, 33 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Кругулом І.І. 23 липня 2021 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №66183499, про мінімальні витрати виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди. 18 серпня 2021 року позивачу, з матеріалів виконавчого провадження, отриманих від приватного виконавця, стало відомо, що 22 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.В. видав виконавчий напис №13476 про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №617677917 від 10 липня 2019 року, укладеним між нею та АТ «Альфа-Банк». Сума заборгованості складає 26934,33 гривень, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5898,03 гривень; прострочена заборгованість за комісією та процентами - 0,00 гривень; строкова заборгованість за сумою кредиту - 20709,16 гривень; строкова заборгованість за комісією та процентами - 327,14 гривень. Заборгованість за вчинення виконавчого напису нотаріусом - 650 гривень. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника - 27584,33 гривень. Представник позивача вважає, що виконавчий напис №13476 від 22 червня 2021 року вчинений з порушенням законодавства, а тому таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, що на момент його вчинення зміни до Переліку, якими було запроваджено можливість вчинення виконавчих написів по стягненню заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, було визнано не чинним судовим рішенням, яке набрало законної сили. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 6 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження на 3 листопада 2021 року. Крім цього, за клопотанням представника позивача, у порядку статті 84 ЦПК України, вказаною ухвалою суду витребувано у третіх осіб документи, на підставі яких вчинявся виконавчий напис від 22 червня 2020 року № 13476 та копію матеріалів виконавчого провадження. У судове засідання, призначене на 3 листопада 2021 року учасники провадження не з`явилися.Як убачається із зворотних повідомлень про вручення відповідач та третя особа - приватний нотаріус Київського нотаріального округу Бригіда В.О. про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили із заявами про розгляд справи у їх відсутності не зверталися. У зв`язку з неявкою учасників справи, відсутністю доказів належного повідомлення про час та місце розгляду справи третьої особи - приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. та відсутністю витребуваних документів, судове засідання було відкладено на 14 грудня 2021 року. Витребувані судом матеріали надійшли до суду 4 листопада та 9 листопада 2021 року. Також, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. просив слухати справу у його відсутність та винести рішення згідно чинного законодавства України. У судове засідання, призначене на 14 грудня 2021 року учасники провадження не з`явилися. При цьому, 13 грудня 2021 року системою «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач та треті особи до суду не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, правом надати відзив на позовну заяву та пояснення щодо позову, не скористалися, причини неявки суду не повідомили. Суд, враховуючи заяву представника позивача про розгляд справи без участі позивача та представника, клопотання приватного нотаріуса Бригіди В.О. про розгляд справи у його відсутності, а також положення частини першої статті 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктами 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 10 липня 2019 року позивач [PERSON] заповнила та подала банку Анкету-Заявку про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Договір укладено шляхом підписання Оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Договір укладено на наступних умовах: тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, ліміт Кредитної лінії - 200000 гривень, тип процентної ставки - фіксована, процентна ставка за користування Кредитною лінією для торгових операцій - 35,99 % річних, річних та/або операцій зняття коштів готівкою - 35,99% річних. 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис №13476, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення з громадянки [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за кредитним договором №617677917 від 10 липня 2019 року на користь стягувача - Акціонерного товариства «Альфа-Банк», у розмірі 26934,33 гривень, з яких: 5898,03 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 0,00 гривень - прострочена заборгованість за комісією та процентами; 20709,16 гривень - строкова заборгованість за сумою кредиту; 327,14 гривень - строкова заборгованість за комісією та процентами. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із Стягувача в розмірі 650 гривень, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 27584,33 гривень. Для вчинення вказаного виконавчого напису представником відповідача було надано приватному нотаріусу Бригіді В.О. наступні документи: заяву про вчинення виконавчого напису; Анкета-заява позичальника від 10 липня 2019 року; оферта на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії; копія виписки з рахунку боржника про заборгованість, яка завірена печаткою банку. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. від 22 липня 2021 року відкрито виконавче провадження №66183499 щодо примусового виконання виконавчого напису №13476, виданого 22 червня 2021 року. 23 липня 2021 року приватним виконавцем Крегулом І.І. винесено постанови про: розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, стягнення з боржника основної винагороди. Також, 24 вересня 2021 року приватним виконавцем Кругулом І.І. винесено постанови про: визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, арешт коштів боржника, арешт майна боржника. Згідно статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам статті 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме пункт 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зобов`язано Кабінет міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови КМУ №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року. З врахуванням вищевказаного, відповідно до пункту 1 Переліку «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як убачається з матеріалів виконавчого провадження, серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Надана нотаріусу Оферта на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та Анкета-Заява позичальника не посвідчена нотаріально, а отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, приватним нотаріусом Бригідою В.О. не було дотримано умов вчинення виконавчого напису, зокрема щодо подання стягувачем документів відповідно до Переліку, а саме відсутності оригіналу нотаріально посвідченого договору. Крім того, учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц. У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №357/12818/17. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший - підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Матеріали справи та витребувані судом від приватного нотаріуса Бригіди В.О. документи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення з відміткою на такому письмовому повідомленні про його отримання не містять, що в свою чергу позбавляє позивача можливості надати свої заперечення щодо наявності заборгованості чи оспорити вимоги відповідача, а відтак і не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Тобто, нотаріус, в порушення вимог Закону України «Про нотаріат», не повідомив боржника про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису, що створило ситуацію, коли боржник не міг ніяким чином заперечувати проти нарахованих сум і відповідно нотаріусом не була перевірена безспірність вимог кредитора. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом допущено порушення порядку його вчинення, не було перевірено безспірність наявної суми заборгованості, крім того не повідомлено боржника щодо вчинення такого напису та надання можливості останньому висловити свої заперечення щодо заборгованості.. За таких обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved