Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

29 грудня 2020 року представник АТ КБ «ПриватБанк»\~ звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 31558,31\~грн.,\~ посилаючись на наступні обставини. 13.03.2014 р. між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н від 13.03.2014 року про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу відкрито кредитний рахунок. Договір про надання банківських послуг складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, на що відповідач надав свою згоду, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит, в подальшому збільшивши його ліміт до 37000 грн. В порушення умов кредитного договору, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, \~внаслідок чого станом на 26.10.2020 року має заборгованість в загальній сумі 31558.31 грн., яка складається з наступного: 25423.61 грн - заборгованість за тілом кредита; 6134.70 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на ст.526,527,530,1050,1054 ЦК України, представник банку просив стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, в якому у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти\~ заочного розгляду справи (а.с. 62). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Тому\~ суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша\~ст.1055 ЦК України). За змістом\~ст. 207 ЦПК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою\~ст. 626 ЦК\~України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Звертаючись до суду із позовом, АТ КБ «ПриватБанк»\~надав копію документу про надання банківських послуг в ПриватБанку від 13.03.2014, яка є складовою частиною кредитного договору та яку підписано позичальником, а також розрахунок заборгованості. Судом встановлено, що\~відповідач [PERSON] підписував вищевказаний документ про надання банківських послуг в ПриватБанку про отримання кредиту, отримував в АТ КБ «ПриватБанк»\~кредитну картку, а також користувався нею, отримуючи від банку кредитні кошти, тобто те, що він отримав від АТ КБ «ПриватБанк»\~кредит\~у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти від позивача, а також частково проводив повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ КБ «ПриватБанк»\~та [PERSON] . Згідно вказаного розрахунку заборгованість за простроченим тілом кредита, який отримав відповідач від АТ КБ «ПриватБанк»,\~складає 25423,61 грн. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами, частково здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, та не надав доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, суд вбачає підстави\~для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 25423,61 грн. Судом встановлено, що вказана Заява не містить відомостей про розмір відсотків, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами. На підтвердження вказаних відомостей позивач посилається на\~«Умови та правила надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» ( а.с. 14-41). Однак, АТ КБ «ПриватБанк» не надано суду\~належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи Заяву позичальника, та відповідно, чи брав він на себе зобов`язання на умовах, які зазначені саме в цьому документі, зокрема щодо розміру відсотків та штрафів у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. А тому, відповідно, вказані\~Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 13.03.2014 р. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо\~розміру відсотків, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами, то в\~частині стягнення з [PERSON] заборгованості за відсотками, пенею та штрафами суд вважає за необхідне відмовити. Вказане узгоджується з\~правовим висновком Верховного Суду України у справі № 6-2320цс16. Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1215 грн. (31558,31 : 25423,61 = 1,24; 2102,00 : 1,24 = 1695,16).

Outcome: partial