Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

31.10.2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що вона з 2009 року по березень 2016 року проживала разом з відповідачем у цивільному шлюбі, від якого сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Після розлучення позивачка разом з донькою переїхала до смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, де і проживають до цього часу. Усі обовязки щодо утримання та виховання дитини позивачка несе самостійно. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати дитину. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. У звязку з чим позивачка просить стягувати на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] вимоги позову підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнав та суду пояснив, що сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач неодноразово надавав позивачці кошти на утримання дитини та неодноразово здійснював для своєї доньки покупки. Окрім того, відповідно до виконавчого листа Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2007 року відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а також має середньомісячний дохід у розмірі 1460,00 грн., що не дає можливості відповідачу сплачувати аліменти на користь позивачки. Просить суд у задоволенні позовних вимог позивачці відмовити в повному обсязі. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії І-КИ № 370231 [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.2). З копії товарних чеків вбачається, що [PERSON] неодноразово здійснював для своєї доньки покупки, а саме: плаття дитяче, кофта вязана зимова дитяча, костюм «трійка» літній, халат махровий дитячий, куртка (а.с.14). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-КИ № 605285 [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.15). Згідно копії виконавчого листа Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2007 року [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.16). Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Стаття 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Відповідно до ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1ст.191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. \~Ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не довів в судовому засіданні відповідними доказами про наявність безумовних підстав для відмови в задоволенні позову. За таких обставин, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 551,20 грн. судового збору в прибуток держави. Згідно зі ст.ст. 180-182, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial