Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

31.10.2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що [PERSON] з відповідачем з 26.12.1987 року по 23.11.2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилась позивач [PERSON], [INFO]. На теперішній час вона продовжує навчання в Дніпропетровському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України на денній формі навчання за спеціальністю «менеджмент», «управління проектами», однак батько добровільно матеріальної допомоги на утримання позивача не надає. Відповідно до договору строк надання освітньої послуги становить з 01.09.2016 року по 31.01.2018 року. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1200 грн. щомісячно, з подальшим здійсненням індексації відповідно до закону, починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити на підставі обставин, виклеєних в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в сумі 625 грн. щомісячно, посилаючись на те, що має невеликий заробіток, а також утримує дружину та її дитину. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Вислухавши пояснення учасників судового засіданні та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO]. (а.с.9). [PERSON] є студенткою 1-го курсу денної форми навчання Дніпропетровського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України, що підтверджується договором № УПД 14-16 від 03.09.2016 року (а.с. 10). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання і у звязку у цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, а також обов'язок відповідача по утриманню дитини до закінчення нею навчання. При цьому суд приймає до уваги, що сума в розмірі 625 грн., яку визнає відповідач, є вочевидь недостатньою для належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у звязку з чим суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів в сумі 850 грн. щомісячно. Суд не приймає до уваги надану відповідачем довідку про його доходи, відповідно до якої він отримує середньомісячну заробітну плату в сумі 1700 грн. (а.с.25), оскільки, як пояснив сам відповідач в судовому засіданні, фактично він отримує більшу суму, ніж зазначено у довідці. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки на момент подання позову позивач була звільнена від сплати судового збору, то у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial