Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

30.10.2014 року [PERSON] в інтересах неповнолітніх онучок [PERSON] та [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, [INFO]. помер їхній батько [PERSON], який на час смерті мав у власності житловий будинок з допоміжними господарчими побудовами, що розташований в [ADDRESS] та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку, «Б» - сараю, «В» - погреба, «Г» - сараю, «Д» - убиральні, «№-1» - огорожі, «№-2» - колодязя. На випадок смерті [PERSON] заповіту не склав. У позовній заяві позивач зазначив, що не може вирішити в нотаріальному порядку питання про спадкування вищевказаного спадкового майна через наявний спір про право власності на спадкове майно між спадкоємцями першої черги. З огляду на викладене, позивач просить визнати у порядку спадкування за законом право власності за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині на вищевказане спадкове майно. У судове засідання сторони не з'явились, законний представник позивачів подав заяву про розгляд справи без його участі, представник відповідача Ульяновської сільської ради подав заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечує. З'ясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Судом на підставі свідоцтва про смерть [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.9). Таким чином, в силу частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України 27 травня 2013 року на усі права та обов'язки, що належали їй на цей момент відкрилась спадщина. Як вбачається із рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 07.08.2013 року з 2005 року відповідач [PERSON] не проживає разом із своєю родиною, а також те, що [PERSON] 1977 року народження було позбавлено батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та передано органу опіки і піклування Гребінківської РДА для вирішення питання про встановлення над ними опіки. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Із наданих копій свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.10, 11), судом встановлено, що їхнім батьком був спадкодавець [PERSON] [INFO]. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа цивільної дієздатності якої обмежена, вважаються таким, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Таким чином неповнолітні [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України. Однак як вбачається із роз'яснення нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори за вих. № 662/01-16 від 14.10.2014 р. у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено (а.с. 23). Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Лубенського міжрайонного бюро технічної інвентаризації» будинок, який знаходиться за адресою вул. Шевченка, буд. 27, с. Ульяновка Гребінківського району Полтавської області, зареєстрований від 26.06.2003 року на підставі договору купівлі-продажу/ ВАЕ 628722/ 14.03.2003/ приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу за реєстраційним номером 248 за [PERSON] (а.с.16). Відповідно до частин 3 та 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Таким чином, згідно частин 3 та 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями, зважаючи на те, що право власності спадкодавця на спірний житловий будинок з господарськими будівлями було зареєстроване відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, воно було дійсне до його смерті. Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, визнання права власності на житловий будинок за позивачами в порядку спадкування за законом відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. З огляду на викладене, на підставі ч.ч. 1, 2 статті 1220 ЦК України, ч.ч. 3 та 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями,

Outcome: approved