Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

30 січня 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» (далі - ТОВ «Українська боргова компанія») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем зобов'язань відповідно до умов договору. У позовній заяві зазначено, що 05.04.2012 між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» і [PERSON] було укладено кредитний договір за [NUMBER]. 30.08.2013 між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та ТОВ «АНСУ» відповідно до чинного законодавства України було укладено договір факторингу за №30/08-13, відповідно до якого відбулося відступлення права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором та ТОВ «АНСУ» набуло права вимоги кредитора до [PERSON] 30.08.2013 між ТОВ «АНСУ» та ТОВ «Українська боргова компанія» було укладено договір відступлення права вимоги №3А, за яким ТОВ «Українська боргова компанія» набула права кредитора за вищевказаними договорами. На підставі п. 1 кредитного договору банк на підставі заяви позичальника відкриває на його ім'я картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті. Згідно п. 2 цього ж договору позичальнику встановлено ідновлювальну кредитну лінію строком на 2 роки в межах ліміту кредитної лінії, максимальний розмір якого може становити 20000 грн. Позичальник [PERSON], який отримав суму кредиту в повному обсязі, не виконує належним чином своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, внаслідок чого за цим договором станом на 15.01.2014 загальна сума заборгованості становить 19630,62 грн. Посилаючись на протиправність дій відповідача, яким суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 19630,62 грн. та сплачені судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача, який належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, надав суду письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 52-53). Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у зв'язку з чим за згодою представника позивача суд відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядає справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) установив наступне. 05.04.2012 між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» (кредитор) і [PERSON] (позичальник) було укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку [NUMBER] зі сплатою відсотків у відповідності з тарифами банку, а позичальник зі своєї сторони зобов'язався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування ним, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором (а.с. 5). 30.08.2013 між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та ТОВ «АНСУ» відповідно до чинного законодавства України було укладено договір факторингу за №30/08-13, відповідно до якого відбулося відступлення права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором та ТОВ «АНСУ» набуло права вимоги кредитора до [PERSON] (а.с. 9-13). 30.08.2013 між ТОВ «АНСУ» та ТОВ «Українська боргова компанія» було укладено договір відступлення права вимоги №3А, за яким ТОВ «Українська боргова компанія» набула права кредитора за вищевказаними договорами (а.с. 14-19). Судом встановлено, що договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку фізичної особи укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та особисто [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковим для виконання. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що банк повністю виконав умови кредитного договору шляхом відкриття карткового рахунку [NUMBER]. В свою чергу позичальник [PERSON] скористався кредитними ресурсами. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого утворився борг перед позивачем. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором. Згідно довідки-розрахунку ТОВ «Українська боргова компанія» заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором станом на 15 січня 2014 року становить 19630,62 грн. (а.с. 6). Суд визнає правильним представлений ТОВ «Українська боргова компанія» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у [PERSON] за кредитним договором [NUMBER] від 05.04.2012. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані того, що відповідач вживав заходи для належного виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з його вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором, тому позовні вимоги ТОВ «Українська боргова компанія» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За приписами частини 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved