Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

29 січня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки: №20, масив №63, площею 3,5261 га (рілля), кадастровий номер: 5123782000:02:004:21, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Молодіжненська сільська рада (за межами населених пунктів), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка передана в приватну власність [PERSON] Розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації №76 від 24.01.2012 року; №59, масив №65, площею 0,0435 га (багаторічні насадження), кадастровий номер: 5123782000:01:002:1181, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Молодіжненська сільська рада (за межами населених пунктів) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка передана в приватну власність [PERSON] Розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації №78 від 24.01.2012 року. Представник позивача у судове засідання не зявився, надала до суду заяву від 12 квітня 2016 року, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задовольнити, справу розглянути без її участі. Представник відповідача [PERSON] районної ради Одеської області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву від 11 квітня 2016 року, відповідно до якої в задоволенні позовних вимог просив відмовити, справу розглянути без його участі. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи міститься розписка. Представник треьої особи відділу Держгеокадастру в [PERSON] районі Одеської області в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи міститься розписка. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 лютого 2012 року помер батько позивача, [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №289282, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області від 14 лютого 2012 року. 29 травня 2015 року померла мати позивача, [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №409485, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області від 29 травня 2015 року. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є син померлого [PERSON], інші спадкоємці за законом відсутні. У встановлений законом строк, позивач звернувся з наявними документами до Іллічівської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини майна свого покійного батька. Однак нотаріусом Іллічівської міської державної нотаріальної контори, [PERSON], йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки (лист №850/02-14 від 21.07.2015 року). Спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] складається з №20, масив №63, площею 3,5261 га (рілля), кадастровий номер: 5123782000:02:004:21, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Молодіжненська сільська рада (за межами населених пунктів), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка передана в приватну власність [PERSON] Розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації №76 від 24.01.2012 року; №59, масив №65, площею 0,0435 га (багаторічні насадження), кадастровий номер: 5123782000:01:002:1181, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Молодіжненська сільська рада (за межами населених пунктів) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка передана в приватну власність [PERSON] Розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації №78 від 24.01.2012 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, а відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права. Одним із способів захисту цивільних прав є, зокрема, визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадковадцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі, оскільки факт належності померлому [PERSON], який є спадкодавцем земельних ділянок, на які позивач просить визнати право власності, підтверджений. На підставі викладеного та

Outcome: approved