Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

30.10.20196 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати, що [PERSON] , [INFO] , втратила право користування житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а також просив зобов`язати УДМС України в Полтавській області зняти відповідача з реєстраційного обліку. Свої вимоги мотивував тим, що він має на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за вищезазначеною адресою. В даному житловому будинку зареєстрована відповідач [PERSON] . На даний час остання не проживає у вказаному будинку, виїхала проживати в інше місце. Не зняття відповідача з реєстрації місця проживання позивача створює йому суттєві перешкоди для здійснення його прав, як власника житла, в тому числі надмірна сплата житлово-комунальних послуг. Тому за захистом свого права позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11.11.2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заперечень проти позову в судове засідання не надано. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 142818394 від 26.10.2018 року [PERSON] на підставі договору дарування від 13.06.1998 року має на праві приватної власності житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Як вбачається з довідок виконкому Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-14/1630 від 11.09.2019 року та № 02-17/1548 від 05.11.2019 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , (а.с. 10, 16). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 01.09.2019 року, складеного депутатом Руденківської сільської ради Коробкіним К.В . в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] за вищезазначеною адресою зареєстрована, але фактично не проживає з червня 2018 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України в разі відсутності особи за місцем проживання (реєстрації) понад шість місяців без поважних причин вона може бути позбавлена права користування цим приміщенням в судовому порядку. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За таких обставин суд вважає, що відповідач [PERSON] втратила право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , оскільки не проживає в ньому без поважних причин понад шість місяців. Щодо частини позовних вимог про зобов`язання УДМС України в Полтавській області зняти відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку, суд приходить до наступного. Порядок та умови зняття з реєстрації місця проживання визначені у ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою безпосередньо передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: заяви особи або її представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання. Таким чином, оскільки зняття з реєстрації місця проживання є похідною вимогою від основної та може бути здійснено на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, а його відсутність унеможливлює таке зняття, суд приходить до висновку про відмову у даній позовній вимозі за безпідставністю. Позивач не ставить питання про відшкодування судових витрат.

Outcome: partial