Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

30 січня 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову посилається на те, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом НВХ 292600 є власником будинку № 9 на вул.\~Залізняка в м. Новомосковськ Дніпропетровської області. За зазначеною адресою зареєстрована вона, та її онук [PERSON], [INFO], що є відповідачем у справі, але фактично з 2014 року він в будинку не проживає, не його співвласником, не несе витрат з його утримання та сплати комунальних послуг, адреса його проживання їй невідома. У звязку з чим, позивач просила суд визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком, що розташований за адресою:Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул.\~Залзняка, 9. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 28). Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, на підставі чого, з урахуванням письмової згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи Відділу обліку та реєстрації громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул.\~Залізняка, 9, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від19 листопада 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2204 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 73573940 від 22 листопада 2016 року (а.с. 6, 9). У вищезазначеному будинку зареєстровані позивач [PERSON], 10 липня 1938 народження, син [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], що вбачається довідки Голови квартального комітету № 12 м. Новомосковськ Дніпропетровської області від 23 січня 2017 року(а.с. 7). Реєстрація відповідача [PERSON], [INFO], за зазначеною вище адресою підтверджується також і довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 27 лютого 2017 року (а.с. 26). Відповідач в зазначеному будинку № 9 на вул.\~Залізняка в м.\~Новомосковськ Дніпропетровської області зареєстрований, але фактично не проживає з 2014 року, що підтверджується актом, складеним Головою квартального комітету № 12 м. Новомосоквськ Дніпропетровської області [PERSON] в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає більше одного року, в будинку № 9 на вул.\~Залізняка в м.\~Новомосковськ Дніпропетровської області, де право власності належить позивачу, але з реєстрації не знявся, доказів поважності причин не проживання відповідач суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушує права позивача як власника будинку, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним їй майном, і може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved