Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

29.07.2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи\~ тим, що з 10.07.2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання вони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що подружнє життя не склалося через втрату взаєморозуміння, почуття любові та довіри один до одного, розбіжність поглядів на сімейне життя, вже більше року вони не підтримують сімейно шлюбні відносини та ведення спільного господарства, проживають окремо, шлюб носить формальний характер, тому просила його розірвати. 03.09.2020 року судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 09.10.2020 року позивач подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позові вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] » та залишити за нею сплачений судовий збір. 09.10.2020 року відповідач подав до суду заяву, в якій просив проводити\~ розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги\~ визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.4\~ ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.07.2004 року у Виконкомі Яблунівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 3, від мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , протягом тривалого часу сімейно шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, втратили взаєморозуміння, почуття любові та довіри один до одного, сім`я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами. Отже, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, оскільки сторони мають стійке волевиявлення щодо його розірвання, а примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач заявила клопотання, в якому просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 840,80 грн. (а.с.1) та заявила клопотання про залишення даних витрат за нею без відповідного відшкодування.

Outcome: approved