Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

30 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд: 1. Ухвалити рішення, яким встановити факт належності на праві власності померлій 17.07.2012 р. [PERSON] квартири [ADDRESS]. 2. Визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 53,2 кв.м. складається з двох кімнат: площею 16.8 кв.м., та площею 17.6 кв.м., кухні площею 5.6 кв.м., коридору площею 5.4 кв.м., санвузлу площею 4.3 кв.м, комори площею 1.6 кв.м. та балкону площею 1.9 кв.м. розташована на 4 поверсі 5-ти поверхового будинку в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 04 жовтня 1994 р. батьки позивача: [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право власності на житло, а саме на двокімнатну квартиру за адресою м. Шостка, вул. Миру, 3/54, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності на житло. 25.02.1996 р. батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. На день смерті батька, матір позивачки [PERSON] була зареєстрована та мешкала разом з ним в квартирі за адресою м. Шостка, вул. Миру, 3/54 і вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно мешкала в цій квартирі по день своєї смерті. Це підтверджується довідками №306 та №307 від 01.04.2016 р. Таким чином матір позивача стала єдиним власником вказаної квартири відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, оскільки вступила в управління і володіння спадковим майном після померлого чоловіка. На підставі рішення Шосткинської міської ради №129 від 25.04.2007 р. матір'ю позивача було зроблено перепланування квартири, про що свідчить виписка з рішення. В 1991 році позивачка уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом. 17.07.2012 р. мати позивача [PERSON] померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Відповідно до заповіту матері позивачки, вона є її єдиною спадкоємицею. [PERSON], який проживає в Російській Федерації та зареєстрований за адресою: [INFO] вал, буд. 18/22, корп.. 1 кв.4, 22.07.2015 року подав приватному нотаріусу Шосткинського міського нотаріального округу [PERSON] заяву про те, що після померлої [PERSON], спадщину не прийняв і на отримання спадщини не претендує, в суд із заявою про продовження строку для прийняття спадщини звертатись не буде, що підтверджується відповідною копією. Після смерті спадкодавиці, позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 03.03.2016 р. постановою нотаріуса позивачки відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкова квартира не зареєстрована відповідним чином у відповідному Державному реєстраційному органі, про що свідчить відповідна постанова нотаріуса, що є підставою для звернення до суду. Відповідно до технічного паспорту, спадкова квартира, загальною площею 53.2 кв.м. складається з двох кімнат, одна площею 16.8 кв.м., а інша площею 17.6 кв.м.. кухні площею 5,6 кв.м.. коридору площею 5,4 кв.м., санвузлу площею 4.3 кв.м, комори площею 1.6 кв.м. та балкону площею 1.9 кв.м. розташована на 4 поверсі 5-ти поверхового будинку. Згідно експертного висновку на квартиру від 11.07.2016 р, ринкова вартість житлової спірної квартири становить 188 270 грн. Представник позивачки [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, мотивуючи тими ж самими обставинами, пояснив, що витрати по розгляду справи в суді позивачка бере на себе, інших спадкоємців не має. Представник відповідача виконавчого комітету Шосткинської міської ради в судове засідання не зявився, просить слухати справу без його участі, проти позову не заперечує, про що надав відповідну заяву. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін. Представник позивачки не заперечує. Вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, а саме: копію паспорту позивачки, копії свідоцтв про смерть: [PERSON], який помер 25.02.1996 року та [PERSON], яка померла 17 липня 2012 року, копію свідоцтва про одруження батьків позивачки від 05.11.1965 року, копії довідок ТОВ «Харківенергоремонт» про те, що на день смерті [PERSON] 25.02.1996 року була зареєстрована разом з ним [PERSON], копію свідоцтва про право власності на житло від 04.10.1994 р: квартиру [ADDRESS] з якого вбачається, що вказана квартира належить на праві спільної власності: [PERSON] та [PERSON], копію заяви [PERSON] від 22.07.2015 року приватному нотаріусу Шосткинського міського нотаріального округу [PERSON], про те, що після померлої матері, [PERSON], він спадщину не прийняв і на отримання спадщини не претендує, в суд із заявою про продовження строку для прийняття спадщини звертатись не буде, копію заповіту від імені [PERSON] на користь [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу [PERSON] від 26.04.2012 р., копію витягу про реєстрацію заповіту в Спадковому реєстрі від 26.04.2012 р., копію свідоцтва про народження позивачки з якого вбачається, що її батьками є: [PERSON] та [PERSON], копію свідоцтва про укладання шлюбу позивачки та у звязку з цим зміну на прізвище [PERSON], копію виписки з рішення виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 25.04.2007 року № 129 про дозвіл [PERSON] на перепланування та реконструкцію спадкової квартири, копію технічного паспорту на спадкову квартиру з її технічними характеристиками, експертний висновок на квартиру від 11.07.2016 р, згідно якого ринкова вартість житлової спірної квартири становить 188 270 грн., копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.03.2016 року про те, що спірна квартира не зареєстрована у відповідному Державному реєстраційному органі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності житлової квартири [PERSON], яка померла 17.07.2012 р., а також той факт, що після її смерті, позивачка по справі прийняла спадщину вищевказаного майна. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкування є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положенням ст. 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у звязку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності, а може бути тільки встановлений факт наявності цього майна у неї на праві власності за життя та визнати право власності на майно за спадкоємцями в порядку його спадкування. Відповідно ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають право власності на нерухоме майно. Відповідно до п.п. 10 п. 37 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Outcome: approved