Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

30.01.2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась позивач [PERSON] з позовом, який в подальшому був уточнений, до відповідача [PERSON] і просить суд стягнути з відповідача аліменти на дитину - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі - 7 000,00 грн.; стягнути з відповідача аліменти на дитину - [PERSON] , [INFO] , за минулий час, а саме: з 01.09.2019 року по дату подання позовної заяви у сумі 35 000,00 грн. (за п`ять повних місяців із розрахунку по 7 000,00 грн. аліментів за місяць); судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 23.10.2015 року. На даний час шлюб розірвано у судовому порядку Жовтневим районним судом 13.12.2019 року (справа №639/6868/19). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Як зазначає позивач, у 2019 році вона з відповідачем не проживали однією сім`єю, проте відповідач у добровільному порядку сплачував на утримання дитини в середньому 7 000,00 гривень щомісяця на картковий рахунок позивача. Однак у вересні 2019 року відповідач перестав сплачувати грошові кошти. Позивач вказує, що вона неодноразово намагалась зв`язатись до відповідача телефоном, відправляла повідомлення усіма наявними засобами зв`язку, проте відповідач або відмовлявся розмовляти щодо аліментів, або не відповідав взагалі. Відтак позивач просить суд також стягнути аліменти за минулий час, тобто за період з 01.09.2019 року по дату подання позовної заяви до суду, тобто за п`ять повних місяців із розрахунку по 7 000,00 гривень за місяць: 7 000,00 х 5 = 35 000,00 гривень. У зв`язку з викладеним, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.01.2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали. На виконання ухвали суду від 31.01.2020 року вказані недоліки позивачем були усунуті та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Призначено судове засідання. В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Позивач подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи, а також надала письмові пояснення, зміст яких відповідає обставинам, викладеним в позові. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2020 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.10.2015 року [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №619 та підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23.10.2015 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с.13). Під час шлюбу у позивача та відповідача народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №204 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.04.2016 року. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). З копії виписки банку за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року вбачається, що позивач отримувала грошові суми різного розміру в перерахуванні на грошову одиницю України в загальній сумі 50475, 00 грн., останній переказ грошей зроблено 04.09.2019 року. Я вказує у своїх поясненнях позивач вказані суми надходили від відповідача як аліменти на утримання і є доказом того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 7 000,00 грн. (а.с.14-20) Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 01 січня пo 30 червня - 1779,00 грн., з 01 липня пo 30 листопада - 1 859,00 грн., з 01 грудня по 31 грудня - 1 921,00 грн. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Так, враховуючи надані позивачем докази та зазначені нею обставини, а також зважаючи на відсутність відзиву і відповідних підтверджених доказами заперечень з боку відповідача [PERSON] стосовно його стану здоров`я та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, які можуть вплинути на визначення розміру аліментів, суд приходить до висновку, що позивач, з якою проживає неповнолітня дитина, має право на отримання аліментів, визначивши їх у твердій грошовій сумі. При цьому суд вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини, стягнути з відповідача та користь позивача аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 7 000,00 грн., починаючи з дати подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, вважаючи доведеними обставини, які мають істотне значення, а саме - фактичну сплату аліментів відповідачем у розмірі, що перевищує 7000 грн. Разом з тим, суд враховує, що позивач, звертаючись з позовною вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини за минулий час, не надала суду належних доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та не змогла їх одержати у зв`язку з ухиленням відповідача від їх сплати, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в цій частинні задоволенню не підлягають через їх недоведеність. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір, від якого позивач звільнена. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial