Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

30.05.2018 року представник позивача звернувся до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.12.2015 року в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21099», державний номерний знак [NUMBER], під управлінням водієм [PERSON] та автомобіля «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], в результаті чого було пошкоджено автомобіль «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER]. Винним у скоєнні даної пригоди визнано [PERSON], відповідно до постанови Фрунзенського райсуду м. Харкова від 15.02.2016 року, який на момент ДТП не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Розмір завданого збитку за пошкоджений транспортний засіб склав 38660. 04 грн., який відповідачем не відшкодовано. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. У зв'язку з настанням події, МТСБУ 13.09.2016 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 38660. 04 грн. та відшкодовано витрати на встановлення розміру збитків 572. 20 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, позов підтримала, та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Враховуючи обставини справи, відповідно до ст. 274 ЦПК, суд розглядає справу у спрощеному провадженні. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що 14.12.2015 року в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21099», державний номерний знак [NUMBER], під управлінням водієм [PERSON] та автомобіля «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], в результаті чого було пошкоджено автомобіль «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER]. Згідно постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.02.2016 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 6-7). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільна відповідальність водія [PERSON], який керував автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER], на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована, що підтверджується копією поліса № АЕ/4966394 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с. 14) Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховикiв, які здiйснюють обов'язкове страхування цивiльно-правової вiдповiдальностi власникiв наземних транспортних засобiв за шкоду, заподiяну третiм особам. Участь страховикiв у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової вiдповiдальностi власників наземних транспортних засобiв. МТСБУ є непiдприємницькою (неприбутковою) органiзацiєю i здiйснює свою дiяльнiсть вiдповiдно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат iз централізованих страхових резервних фондiв компенсацiй та вiдшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Матеріальний збиток, завданий власникові «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає 38660. 04 грн., згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку та довідки №1 від 26.08.2016 року (а.с. 17-23, 33). [PERSON] звернувся до позивача з заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок ДТП, яке сталося 14.12.2015 року (а.с. 13). Відповідно до наказу МТСБУ від 13.09.2016 року, фінансове управління МТСБУ зобов'язано сплатити на рахунок [PERSON] 38660. 04 грн. за шкоду заподіяну в результаті ДТП (а.с. 32). Страхове відшкодування в сумі 38660. 04 грн. було перераховано Моторним (транспортним) страховим бюро України [PERSON], що підтверджується копією платіжного доручення № 7135рв від 13.08.2016 року (а.с. 34). Згідно ст. 38.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як встановлено судом, [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. 20.12.2017 року [PERSON] направлено лист з вимогою про компенсацію у добровільному порядку витрат. (а.с. 38-39). Згідно вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування. Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Зі статті 5 зазначеного Закону вбачається, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує, у встановленому законом порядку, оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України обґрунтовані відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що МТСБУ було відшкодовано витрати на встановлення розміру збитків вартість якого 572. 20 грн. Відповідно до платіжного доручення №295 рв від 01.09.2016 року вказана сума була перерахована на користь ТОВ Експерт Сервіс Авто (а.с. 37). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму завданої майнової шкоди у розмірі 39232 грн. 24 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення від 22.03.2018 року, представником позивача при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений, що підтверджується відповідним платіжним дорученням, судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: approved