Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

5 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним повноліття, допустивши негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць. Мотивує свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON], 10 березня 2006 народження. Шлюбні відносини між ними фактично припинились, хоча шлюб між ними ще не розірвано. Відповідач по справі хоча і проживає з нею та сином в одному помешканні, але добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча зобовязаний це робити. А тому син фактично знаходиться на повному його утриманні. На даний час вона працює вихователем в дитячому садку «Берізка», отримує регулярно заробітну плату, якої їм із сином вистачає лише на найнеобхідніше, інших доходів не має. Відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки має постійну роботу і отримує регулярно заробітну плату. Крім того він постійно підробляє та має ще додатковий дохід. Позивач в судове засідання не зявилась, в поданій заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення. Сторони в судове засідання не зявились, повідомлені належним чином. В судовому засіданні 16 серпня 2016 року позивач позовні вимоги підтримала, відповідач проти стягнення аліментів не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Сторони з 29 жовтня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Судом встановлено, що позивач працює вихователем в Липоводолинському ДНЗ №1 «Берізка», відповідач працює охоронником ТОВ «ПНВКФ «АРС». Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги на її утримання, а в силу положень ст. 180 СК України, яка покладає обовязок утримувати дитину на обох батьків, відповідач, як її батько, може і зобовязаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 1531 грн. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи, як того вимагають положення ч. 1 ст. 182 СК України, матеріальне становище дітей, платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших утриманців, суд вважає, що позов обгрунтований, а з дня звернення до суду з позовом слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, допустивши згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved