Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

30 грудня 2020 року ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач на підставі відкритого на його ім`я особового рахунку № [NUMBER] є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Позивачем на офіційному веб сайті https://dey.com.ua оприлюднено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Фактичне споживання відповідачем відповідних обсягів електричної енергії свідчить про його приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та існування між сторонами по справі договірних зобов`язань. У зв`язку з несплатою відповідачем вартості спожитої електричної енергії в період часу з 01 грудня 2019 року по 01 січня 2020 року виникла заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] на показання засобу комерційного обліку 18638 кВТ/г в розмірі 1754 грн. 88 коп.. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за спожиту електричну енергію за період часу з 01 грудня 2019 року по 01 січня 2020 року в розмірі 1754 грн. 88 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп.. Представник позивача Гурська Т. С., яка діє на підставі довіреності № 11 від 31 грудня 2019 року, в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, проти розгляду справи з постановленням заочного рішення не заперечувала. Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки за останньою відомою адресою місця проживання [PERSON] .. Однак, [PERSON] будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином), про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з`явився без повідомлення причин неявки, не подав відзив, а позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 18 січня 2021 року у справі відкрито спрощене провадження. Ухвалою суду від 21 квітня 2021 року вирішено розгляд справи проводити в режимі відеоконференції із Волноваським районним судом Донецької області. Ухвалою суду від 19 травня 2021 року вирішено розглядати справу у заочному порядку. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії на підставі особового рахунку № [NUMBER] , відкритого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 жовтня 2020 року, ТОВ «Донецькі електричні послуги» було відмовлено у видачі судового наказу за вимогою стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги, оскільки відомості реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - відсутні. Згідно із розрахунком позивача по справі заборгованість за спожиту електричну енергію за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , за період часу з 01 грудня 2019 року по 01 січня 2020 року включно становить 1754 грн. 88 коп. на показники приладу обліку 18638 кВТ/г. З наданої довідки КП «БТІ» №187-2/0.84/01 від 29 січня 2021 року, вбачається, що станом на 01 січня 2013 року квартира розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі договору міни від 05 червня 1998 року. Згідно із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наданою на запит суду, квартира розташована за адресою: [ADDRESS] , у формі приватної власності належить [PERSON] з 18 вересня 2013 року. Відповідно до п.п. 1.1, 2.1 Договору про постачання електричної енергії споживачу, який є публічним договором приєднання та встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу, постачальник ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Як вбачається з комерційної пропозиції «Побутова» постачальника універсальних послуг ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» для побутових споживачів, яка є додатком № 3 до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, передбачено обов`язок індивідуального споживача здійснювати повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, або за плановими рахунками, наданими постачальником. Оплата рахунку постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше ніж 10 робочих днів від дати його отримання, однак, не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Розрахунок ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» відповідачем не спростовано. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII, «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14 березня 2018 року №312. Згідно зі статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До зазначеного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діє станом з 01 травня 2019 року та на час звернення із позовом до суду, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діє станом з 01 травня 2019 року та на час звернення із позовом до суду, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до підпункту 2 пункту 5.5.5 розділу 5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. В силу ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позову ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» та стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію за період часу з 01 грудня 2019 року по 01 січня 2020 року в розмірі 1754 грн. 88 коп.. У зв`язку з викладеним, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходив з наступного. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами , судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду із даним позовом, позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. Враховуючи, що позовні вимоги позивача судом повністю задоволені, понесені позивачем та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 2102 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідачки на його користь. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved