Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

7 травня 2015 року позивач звернулася до суду з названим позовом з вимогами: зобовязати відповідача повернути сплачений аванс за металопластикове вікно у розмірі 3000 грн.; стягнути з відповідача неустойку в розмірі 4422,46 грн.; стягнути з відповідача витрати на усунення недоліків по заміні склопакета у розмірі 1440 грн.. В процесі розгляду справи позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просила: стягнути з відповідача сплачений аванс за металопластикове вікно у розмірі 3000 грн.; стягнути неустойку за затримку усунення недоліків в роботі у розмірі 4422,46 грн.; стягнути витрати на усунення недоліків по заміні скла в розмірі 1440 грн.. В обґрунтування позову зазначала, що 19 лютого 2015 року у її квартирі представниками відповідача були виконані роботи з установлення металопластикової конструкції, - балконних дверей і вікна, а через 4 години після цього вона виявила тріщину у склі вікна, про що повідомила виконавця, який пообіцяв замінити склопакет, однак до цього часу недолік не усунув. На адресу відповідача, підтверджену витягом з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, неодноразово були надіслані судові повістки згідно правил ст. 74 ЦПК України, які повернуті до суду за закінченням терміну зберігання, що може свідчити про її відсутність за цим місцем або ухилення від їх одержання. За таких обставин суд вважає відповідачку належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи і за наявності умов, передбачених ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Позивачка в судовому засіданні просила задовольнити позов у повному обсязі. Суду пояснила, що за місцем проживання на пропозицію виконавця 25 грудня 2014 року уклала договір на доставку та монтаж металопластикової конструкції у її квартирі, яка 19 лютого 2015 року була їй доставлена і встановлена, вона підписала акт приймання-передачі і оплатила повна вартість робіт на загальну суму 4133 грн., яка складається з авансу, який вона сплатила при укладенні договору на суму 3000 грн. і доплати, яку вона сплатила після виконання роботи на суму 1133 грн. та підписано акт виконаних робіт. Однак через чотири години після закінчення монтажу вона виявила тріщину довжиною 22 см, яка звилася на внутрішньому склі вікна. В телефонному режимі представник виконавця пообіцяв прислати майстра, який зафіксує недоліки і усуне їх. Однак цього не відбулося, на телефонні дзвінки відповідати перестали, письмова заява та претензія повернуті поштою за закінченням терміну зберігання. В результаті звернення до місцевого виконавця вона отримала специфікацію на заміну склопакета на суму 1440 грн.. Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, зясувавши обставини справи та визначивши відповідні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 25 грудня 2014 року [PERSON] (Замовник) та приватний підприємець [PERSON] (Виконавець) уклали договір. За умовами договору замовник доручає, а виконавець зобовязується виконати роботи по виготовленню та доставці металопластикової конструкції (Виріб) по розцінках виконавця. Вартість виробу складає 4133 грн., з яких при укладенні договору замовник сплачує виконавцю аванс на суму 3000 грн.. В момент доставки виробу замовник зобовязується сплатити виконавцю суму вартості виробу за вирахуванням внесеного замовником авансу, що становить 1133 грн., а також підписати акт приймання-передачі виробу (а.с.9). Згідно положень ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядчик зобовязується збудувати і здати у встановлений строк обєкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобовязується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обовязок не покладається на підрядника, прийняти обєкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ч. 1). Відповідно до ч. 4 ст. 882 цього Кодексу передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. 19 лютого 2015 року підрядником були виконані передбачені договором роботи, а замовником оплачена їх повна вартість, передбачена договором та підписано акт приймання-передачі, тобто умови договору були виконані обома сторонами у повному обсязі. З наданої позивачем фотографії видно, що на склі вікна мається тріщина, яка виявлена замовником через 4 години після виконання робіт підрядником. 20 лютого 2015 року позивачка надіслала на адресу відповідача заяву про усунення зазначеного недоліку, який виявлений через 4 години після виконання роботи по встановленню металопластикової конструкції (а.с.12). На підтвердження надіслання заяви суду надано копії фіскальних чеків підприємства поштового звязку (а.с.14). Поштове відправлення повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання (а.с. 13, 15, 16). 29 квітня 2015 року на адресу відповідача позивачем надіслана претензія про виконання зобовязання щодо проведення робіт по усуненню недоліків, доказами чого є копії опису вкладення та копія фіскального чеку. На підтвердження спроб звязатися з виконавцем та її представниками по телефону позивачем надано суду деталізований звіт оператора за період з 16.02.2015 р. по 29.04.2015 р. (а.с.20-34). Згідно п. 8.1. договору у випадку виникнення прихованих заводських дефектів на протязі 5 років з дня підписання акта виконаних робіт виконавець зобовязується виконати гарантійний ремонт профіля ПВХ в строки, погоджені з замовником. Згідно п. 8.2. договору не підлягають гарантійному ремонту вироби, в яких виникли несправності і пошкодження, обумовлені неправильною експлуатацією, зберіганням, установкою (при встановленні власними силами замовника). Відповідно до ч. 1 ст. 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого обєкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. Згідно ч. 2 ст. 884 ЦК України підрядник відповідає за дефекти, виявлені у межах гарантійного строку, якщо він не доведе, що вони сталися внаслідок: природного зносу обєкта або його частин; неправильної його експлуатації або неправильності інструкцій щодо його експлуатації, розроблених самим замовником або залученими ним іншими особами; неналежного ремонту обєкта, який здійснено самим замовником або залученими ним третіми особами. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 624 цього Кодексу якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ч. 1). Договором може бути встановлено обовязок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою (ч. 2). Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків (ч. 3). Укладеним договором, а саме п. 4.2. і 4.3., сторони передбачили сплату неустойки за порушення виконавцем строку виконання зобовязання щодо виготовлення та доставки виробу (п. 3.2. договору) та порушення замовником обовязку надати можливість монтажу виробу. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконані роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. При розгляді справи встановлено, що у звязку з виявленням тріщини у склі позивач вимагала від відповідача усунення ним цього недоліку, а коли він не виконав її вимоги, звернулася до суду з цим позовом з вимогою про стягнення витрат на усунення недоліку на суму 1440 грн., підтверджену наданою суду довідкою-специфікацією СПД [PERSON] від 07.05.2015 р. про вартість виготовлення і монтажу вікна відповідного розміру, тобто обрала спосіб захисту порушеного права, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». У такому випадку позивач не має права на одночасне застосування інших способів захисту, передбачених вказаною нормою права, тобто права вимагати стягнення неустойки за порушення строку безоплатного усунення недоліків, а також відповідного зменшення ціни виконаної роботи, оскільки ні договором ні законом цього не передбачено. Посилання позивача на положення закону, які передбачають права споживача у разі істотного недоліку товару (роботи), є безпідставними, оскільки виявлений позивачем недолік не відповідає критеріям, визначеним п. 12 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» і не є істотним. За встановлених обставин справи позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині вимоги про стягнення 1440 гривень, а в іншій частині задоволенню не підлягає як безпідставний. Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, від сплати позивач звільнена відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Outcome: partial