Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

31 серпня 2015 року позивач публічне акціонерне товариство «Дельта банк» звернувся до відповідача [PERSON] з позовом, в якому вказує, що відповідачка, відповідно до укладеного договору від 06 вересня 2007 року отримала кредит у вигляді карткового рахунку. [PERSON] повинна була вносити гроші на погашення кредиту та сплати процентів за його користування. Але відповідачка систематично не виконувала свого зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість за тілом кредиту в сумі 1702 грн. 98 коп. Оскільки відповідачка не виконує умов договору, тому просить стягнути з неї борг відповідно до умов договору. В письмовій заяві представник позивача просить розглядати справу без участі представника банку, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, яка, згідно з поштовим повідомленням, за зареєстрованим місцем її проживання була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула відмовилась отримати позовну заяву з додатками. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається повідомленою про час та місце розгляду справи. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між публічним акціонерним товариством «Дельта банк» та [PERSON] укладено договір про отримання кредиту у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідачка [PERSON] не виконує вимоги угоди і не сплачує встановлених договором платежів. На час розгляду справи в суді [PERSON] зобов'язана сплатити позивачеві заборгованість за кредитом в сумі 1702 грн. 98 коп. Вказані обставини встановлені з документальних доказів, досліджених в судовому засіданні. Зокрема, кредитним договором, тарифами на обслуговування платіжних карток, розрахунком заборгованості за договором, статутом Банку, рішенням про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта банк», випискою з єдиного реєстру юридичних осіб. Відповідно до ст.526, 527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами за договором, у встановлені строки. Згідно ст..626 ЦК України боржник за прострочення грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний повернути суму боргу та сплатити проценти передбачені договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового припинення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд вважає, що відповідачка порушила умови виконання кредитного договору, тому позивачем обґрунтовано заявлені вимоги про стягнення всіх належних платежів за кредитним договором. Згідно з п.22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач від сплати судового збору звільнений, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідачка, що на час звернення до суду з позовом повинен був бути сплачений в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved