Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

30 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування, складеного і посвідченого 29.05.2004 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], вона є власником трикімнатної квартири під номером 144, загальною площею 60,1 кв.м., в тому разі житловою 37,1 кв.м., що розташована у будинку під номером 39 за адресою пр. Ленінський у місті Донецьку. В установленому законом порядку своє право власності на даровану квартиру вона зареєструвала в Комунальному підприємстві Бюро технічної інвентаризації м. Донецька, внесла відповідні зміни в технічній документації на квартиру. У звязку з ситуацією, яка склалася в м. Донецьку через проведення антитерористичної операції, змушена була залишити своє місце проживання і переїхати до іншого міста. На теперішній час вона перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Селидівської міської ради як внутрішньо переміщена особа і її фактичним місцем проживання є [ADDRESS]. Під час переїзду на нове місце проживання вона втратила оригінал договору дарування квартири. З метою отримання дублікату цього договору, вона звернулася до Першої селидівської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, але їй було відмовлено, оскільки дублікат утраченого або зіпсованого документа видається нотаріусом за місцем його зберігання. В м.Донецьку через заначені вище обставини, на даний час немає можливості отримати дублікат договору дарування квартири. Просить визнати за нею право власності на трикімнатну квартиру під номером 144, загальною площею 60,1 кв.м., в тому разі житловою 37,1 кв.м., що розташована у будинку під номером 39 за адресою пр. Ленінський у місті Донецьку. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач в судове засідання не зявилася, її інтереси за довіреністю представляв [PERSON], який також в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Належно повідомлений представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до копії паспорту громадянки України, оглянутої в судовому засіданні, позивач по справі [PERSON] народилася [INFO], є уродженкою [INFO] і зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 3; зворот). Відповідно до ксерокопії договору дарування квартири, складеного і посвідченого 29.05.2004 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 6; зворот) позивач по справі прийняла в дар трикімнатну квартиру під номером 144, загальною площею 60,1 кв.м., в тому разі житловою 37,1 кв.м., що розташована у будинку під номером 39 за адресою пр. Ленінський у місті Донецьку. Набуте право власності на зазначену квартиру, позивач по справі [PERSON] в установленому законом порядку зареєструвала в Комунальному підприємстві Бюро технічної інвентаризації м. Донецька, про що свідчить Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 7). Відповідно до цього, внесла зміни в технічну документацію на квартиру (а.с. 8-9). Згідно довідки № [NUMBER] від 05.10.2015 року (а.с. 10) позивач по справі [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Селидівської міської ради як внутрішньо переміщена особа і її фактичним місцем проживання є [ADDRESS]. Під час переїзду на нове місце проживання позивач по справі [PERSON] втратила оригінал договору дарування квартири. Згідно інформації завідувача Першої селидівської державної нотаріальної контори № 274/01-16 від 05.04.2015 року (а.с. 5) можливості повторно видати позивачу по справі [PERSON] оригіналу документа не має можливості, оскільки дублікат утраченого або зіпсованого документа видається нотаріусом за місцем його зберігання, тобто в даному випадку в м. Донецьку. Через ситуацію, яка склалася в м. Донецьку, також не має можливості отримати дублікат договору дарування квартири. З огляду на це, суд зазначає наступне. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Так, відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення\~ або\~ не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с. ) трикімнатна квартири під номером 144, загальною площею 60,1 кв.м., в тому разі житловою 37,1 кв.м., що розташована у будинку під номером 39 за адресою пр. Ленінський у місті Донецьку на праві приватної власності належить [PERSON], [INFO], тобто позивачу по справі. Отже, проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що неможливість отримання дублікату договору дарування квартири, не може бути для позивача по справі перешкодою у визнанні права власності на нерухоме майно трикімнатної квартири під номером 144, загальною площею 60,1 кв.м., в тому разі житловою 37,1 кв.м., що розташована у будинку під номером 39 за адресою пр. Ленінський у місті Донецьку, оскільки це є обмеженням у здійсненні нею набутих прав власності на це нерухоме майно. Ураховуючи те, що позивачем втрачена можливість підтвердити своє право власності на квартиру, її вимоги підлягають судовому захисту. Тому суд, на підставі наведеного, вважає позовні вимоги повністю доведеними, отже підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved