Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

29.11.2017 р. позивач [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, у якій просила суд постановити рішення про визначення їй додаткового строку три місяці від дня набрання чинності рішенням суду для подання нею до нотаріуса заяви про прийняття спадщини [PERSON], померлої 22.05.2017 р. У підготовчому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в підготовчому засіданні позов визнав повністю. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, з врахуванням того, що відповідач визнав позов, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Л.М. є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ГД № 998378. (а.с. 7) Після укладення шлюбу з [PERSON] 15.11.1974 р. прізвище дружини змінено на «Анненьцева», про що видано свідоцтво про одруження серії ІІ-АГ № 739712. (а.с. 9) У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] та братом позивача [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 11.10.1990 р., виданого на підставі рішення Виконкому Малиновського району від 21.09.1990 р. [PERSON] є власником будинку № 117 по вул. Гастело у м. Одесі. (а.с. 6) Мати позивача та відповідача, [PERSON] склала заповіт від 16.03.1992 р., посвідчений державним нотаріусом Сьомої одеської нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2-2240, відповідно до якого вона зробила розпорядження, яким належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Одесі по вул. Гастело, 117 заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. (а.с. 5) 15.10.2017 р. у віці 82 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 494753, виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 5559). (а.с. 8) Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2018 р. витребувано у приватного нотаріуса ОМНО [PERSON] завірену належним чином копію спадкової справи № 5/2017, відкритої після смерті [PERSON], померлої 22.05.2017 р. Після смерті [PERSON] з відповідною заявою про прийняття спадщини від 11.07.2017 р. та 21.07.2017 р. звернувся її син [PERSON] (а.с. 27) На підставі зазначеної заяви зареєстровано спадкову справу № 5/2017 до майна [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та № 49982012 від 22.11.2017 р. № 48374477 від 11.07.2017 р. (а.с. 35) З інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48374481 від 11.07.2017 р. видно, що за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі наявна інформація про чинний заповіт від 16.03.1992 р. № 2-2240. (а.с. 36) Листом від 15.12.2017 р. № 348/02-14 [PERSON] повідомлено, що заява [PERSON] від 23.11.2017 р. про прийняття спадщини залишено без розгляду, оскільки нею пропущено строк для прийняття спадщини. (а.с. 16) Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу\~або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування\~заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1222\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув 22.11.2017 р. [PERSON], яка є рідною донькою [PERSON], бажає прийняти спадщину після її смерті. На переконання суду позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, що повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такими причинами суд вважає наступні фактичні обставини. Як вбачається з пояснень позивача, вона мала намір звернутись з заявою про прийняття спадщини до Сьомої одеської державної нотаріальної контори. Однак після звернення до державного нотаріуса в останній день для подання заяви, а саме 22.11.2017 р., нотаріусом встановлено, що брат позивача, відповідач [PERSON], звернувся 11.07.2017 р. до приватного нотаріуса ОМНО [PERSON] з відповідною заявою про прийняття спадщини. Вказаним нотаріусом заведено спадкову справу до майна [PERSON], а тому позивач змушена була звертатися до нотаріуса, яким заведено спадкову справу. Факт того, що позивач зверталася до державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 49982012, датованою 22.11.2017 р. Наступного дня 23.11.2017 р. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса ОМНО [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, однак з пропущенням строку для прийняття спадщини на один день. Відповідно до п. 3.18. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції 22.02.2012 № 296/5 не вимагається звернення до суду для визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, якщо усі спадкоємці, які прийняли спадщину, подадуть письмову заяву про згоду на прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини. Фактично [PERSON], шляхом визнання позову, надав згоду на прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON], яка спадщину не прийняла. Крім того, наявність заповіту на користь позивача та відповідача підтверджує волю спадкодавця щодо успадкування саме вказаними особами належного їй майна в рівних частках. З огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При цьому суд керується також вимогами ч. 2 ст. 3 і ч. 1 ст. 8 (принцип верховенства права) Конституції України. На підставі викладеного, суд визначає [PERSON] додатковий строк три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 22 травня 2017 року. Суд розяснює [PERSON], що після подання нею заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у визначений судом строк, вона зможе реалізувати своє право на спадкування.

Outcome: approved