Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

5 листопада 2018 року, [PERSON], звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою зареєстрований 25 лютого 2012 року виконавчим комітетом Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, (актовий запис № 03) в якому у сторін народилась малолітня донька [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось, вони стали чужими людьми один одному, з січня 2014 року проживають окремо, кожен з низ веде окреме домогосподарство, а тому подальше збереження шлюбу неможливо. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, однак надав до суду письмову заяву, в якій повністю підтримав позов, просив його задовольнити і слухати справу у підготовчому судовому засіданні без його участі (а.с. 12). Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, однак надала до суду письмову заяву, в якій повністю визнала позов, та просила суд слухати справу у підготовчому судовому засіданні без її участі (а.с. 15). З урахуванням вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до якої, за результатами розгляду підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачем та відповідачкою був зареєстрований 25 лютого 2012 року виконавчим комітетом Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 03), що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] виданого повторно 25.02.2012 р., в якому у сторін народилась малолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого 19.09.2012 р. (а.с. 5,7). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у позивача з відповідачкою не склалось, вони стали чужими людьми один одному, а тому з січня 2014 року проживають окремо, кожен з низ веде окреме домогосподарство, у зв'язку з чим, подальше збереження шлюбу неможливо і буде суперечити правам та свободам позивача. При цьому, позивач та відповідачка домовились між собою про місце проживання малолітньої доньки з матір'ю - відповідачкою, на утримання якої донька перебуває. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам та свободам позивача та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved