Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

30 вересня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON], померлого 22 червня 2009 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 22 червня 2009 року помер її брат [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді жилого будинку № 61, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, вулиця Першотравнева. Спадкоємців першої черги спадкування після смерті [PERSON], померлого 22 червня 2009 року немає, оскільки мати - [PERSON] померла 19 грудня 1998 року, а батько [PERSON] помер 02 січня 2015 року. Позивач вчасно звернутися до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини не змогла, оскільки не здогадувалася про необхідність звернення до нотаріальної контори, не знала про строк звернення, не мала коштів для звернення за оформленням спадщини, оскільки в строк, встановлений для прийняття спадщини хворіла та перебувала на лікуванні а в наступному вважала, що батько, померлий 02 січня 2015 року оформив спадщину на себе. Звернувшись до нотаріальної контори після смерті [PERSON] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку, встановленого для прийняття спадщини. До судового засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності та підтримав позов. Відповідач в судове засідання не зявився, однак належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявок суду не пояснив, заяви про розгляд справи за відсутності не надавав. Третя особа у відповідності до поданої суду заяви просила розглянути справу за її відсутності, не заперечила проти задоволення позову. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У звязку з тим, що сторони в судове засідання не зявилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 червня 2009 року помер [PERSON] /а.с.10/ - брат позивача /а.с.6/. За життя [PERSON] разом із литвин В.П., [PERSON] набув у спільну сумісну власність квартиру №22, розташовану по вул. Микити Головка, 22 в м.Новомосковську Дніпропетровської області /а.с.13/. У відповідності до отриманої судом відповіді [PERSON] нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON] спадкової справи після смерті [PERSON] не заведено /а.с.38/. У відповідності до витягу зі Спадкового реєстру, інформація про заведення спадкової справи відсутня /а.с.16/. [PERSON] нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON] від 14 вересня 2015 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку, встановленого ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Матеріалами справи підтверджено, що позивач зареєстрований за адресою: [INFO] /а.с.4/. Померлий на час смерті проживав за адресою: [INFO] /а.с.11/. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Матеріали справи підтверджують поважність причин пропуску позивачем строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини знаходження на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «Новомосковська центральна районна лікарня» ДОР в період з 20 грудня 2009 року по 28 грудня 2009 року /а.с.45/. Вказана підстава на думку суду перешкоджала позивачу звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], припадає на 6-ти місячний строк від дня відкриття спадщини, пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Внаслідок викладеного суд вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті її матері з поважних причин і є підстави для застосування ч.3 ст. 1272 ЦК України до спірних правовідносин із задоволенням позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини терміном один місяць з дня набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved