Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

30.10.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєва за підсудністю із Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 24.01.2006 р. у розмірі 14069,16 грн. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Позов мотивований тим, що [PERSON] підписав з банком заяву 24.01.2006 р., на підставі якої отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] користувався кредитними коштами, проте не повернув у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 13.06.2019 року склала 14069,16 грн., яка складається з 4623,99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2917,34 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4526,70 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 854,98 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму 100 грн.; 500 грн - штраф (фіксована частина); 646,15 грн. - штраф (процентна складова). У зв`язку з цим Банк змушений звернутись до суду. 04 листопада 2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. 30 квітня 2020 року до суду надійшло повідомлення від [PERSON] , в якому він зазначає, що його син - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . 26 травня 2020 року провадження у справі зупинено. 22 вересня 2020 року поновлено провадження у справі, витребувано копію спадкової справи. 18 грудня 2020 року до суду надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . 28 квітня 2021 року залучено до участі у справі правонаступника відповідача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , законним представником яких є [PERSON] . Витребувано з Третьої миколаївської державної нотаріальної конторою Миколаївської області інформацію, чи звертався представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до нотаріальної контори із заявою про пред`явлення своїх вимог до спадкоємця [PERSON] , який помер [INFO] , а у разі наявності такої заяви (вимоги), надати її копію суду. 22 липня 2021 року до суду надійшла копія спадкової справи. 07 грудня 2021 року до суду надійшли письмові пояснення відповідачів, відповідно до яких, відповідач не була обізнана про кредит спадкодавця. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором, спадкодавцем фактично отримані кошти 50 132,18 грн., сплачено 53 298,53 грн., тобто отримані відповідачем кошти повернуто у повному обсязі. Будь-яких відомостей щодо суми кредиту, відсоткової ставки чи штрафних санкцій в анкеті-заяві не зазначено. Отже, ціна договору в письмовій формі сторонами не узгоджувалась, Умови та Правила, тарифи банку [PERSON] не підписувались. З цих підстав, просили відмовити у задоволенні позову. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом із позовом подав клопотання про розгляд справи без його участі. 13 грудня 2021 року до суду надійшла заява представника відповідачів про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги не визнають в повному обсязі, просять відмовити в їх задоволенні враховуючи надані раніше пояснення, а також у зв`язку з порушенням термінів пред`явлення вимог кредиторів до нотаріуса до спадкоємців. Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов такого. Положеннями статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 24.01.2006 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» підписав з [PERSON] заяву, згідно якої останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно виписки по рахунку, [PERSON] користувався кредитними коштами, здійснював погашення боргу. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 13 червня 2019 року заборгованість перед Банком за кредитним договором від 24.01.2006 року становить 14069,16 грн., яка складається з 4623,99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2917,34 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4526,70 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 854,98 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму 100 грн.; 500 грн - штраф (фіксована частина); 646,15 грн. - штраф (процентна складова). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . Згідно з матеріалами спадкової справи № 181/2020 заведеної 03.09.2020 року Третьою миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області після смерті [PERSON] , його спадкоємцем є: син [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , законним представником яких є [PERSON] . Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Згідно з статтею 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України. Відповідно до статті 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Встановлені статтею 1281 ЦК України строки є преклюзивними, а тому їх недотримання, позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц ( провадження № 14-53цс18). Згідно статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Отже, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Судом встановлено та не заперечувалось відповідачами, що вони є спадкоємцями після смерті [PERSON] . Дані щодо повідомлення відповідачами АТ КБ «Приватбанк» про смерть [PERSON] матеріали справи не містять. Однак, 17.09.2020 представник АТ КБ «ПриватБанк» отримав ухвалу суду про зупинення провадження у справі у зв`язку зі смертю [PERSON] . Відтак, саме 17.09.2020 Банк дізнався про смерть позичальника і з цього часу почався перебіг строку пред`явлення вимог до спадкоємців. Однак Банк не вживав жодних дій щодо пред`явлення вимог спадкоємцям або нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Встановлені обставини свідчать про те, що Банк пропустив встановлений статтею 1281 ЦК України строк для пред`явлення вимог до спадкоємця, а відтак дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Що стосується дійсного розміру вимог кредитора, то слід врахувати таке. Як встановлено з наданого позивачем розрахунку, заборгованість 14069,16 нарахована станом на 13 червня 2019 року та складається з 4623,99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2917,34 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4526,70 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 854,98 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму 100 грн.; 500 грн - штраф (фіксована частина); 646,15 грн. - штраф (процентна складова). При цьому, згідно цього розрахунку, за кредитним договором Банком нараховувались проценти, пеня, штрафи на погашення яких банком перераховувалися кошти, що сплачувались позичальником. Разом с тим, нараховуючи відсотки та пеню, штрафи позивач посилався на те, що розмір відсотків та пені передбачений Умовами та Правилами надання банківських послуг про що зазначено в анкеті-заяві про приєднання до вказаних Умов та правил. Однак, надані позивачем Умови та Правила особисто не підписані позичальником, а відтак відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами,а також відповідальність у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, що узгоджуються з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, а тому нарахування позивачем коштів та перерахування їх за відсотками, а також нарахування пені, штрафів як таких, що передбаченні умовами кредитного договору, є безпідставними. За такого, банк мав можливість вимагати лише фактично отриману та не повернуту суму кредиту, що відповідає вимогам частини другої статті 530 ЦК України. З виписки з особового рахунку [PERSON] вбачається що протягом дії договору позичальник отримав 50 132,18 грн. кредитних коштів, а на виконання зобов`язань за кредитним договором здійснив повернення кредиту на суму 53 298,53 грн. Проаналізувавши викладене та, з огляду на фактично отриману та повернуту суму кредиту позичальником, на думку суду, відсутні підстави вважати наявним розмір заявлених в позові вимог банку за кредитним договором від 24.01.2006 року. Підсумовуючи викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити в повному обсязі. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed