Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

29.09.2020 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут Енергія» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за теплову енергію за період з жовтня 2018 року по вересень 2018 року у розмірі 12397,12 гривень та витрат на оплату судового збору у розмірі 2102,00 гривень. Свої вимоги мотивувало тим, що позивач в період з жовтня 2018 року по вересень 2020 року здійснювало постачання теплової енергії у квартиру споживача [PERSON] , що зафіксовано актами про підключення/відключення опалення багатоквартирного будинку [ADDRESS] за спірний період. ТОВ «Бахмут Енергія» є єдиним постачальником теплової енергії для населення м. Бахмут та м. Соледар та здійснює свою діяльність на підставі Статуту, умов Концесійного договору, укладеного між ТОВ «Бахмут Енергія» та Бахмутською міською радою та ліцензій на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії № 304 від 14 вересня 2012 року (переоформлено рішення № 511 від 31 березня 2016 року. В опалювальні періоди (2018 -2019 р.р., 2019 -2020 р.р.) позивач здійснював подачу теплової енергії в багатоквартирний будинок [ADDRESS] , який має окремий ввід, з подальшим розподіленням теплової енергії між споживачами з використанням внутрішньо будинкової системи опалення, в тому числі і до квартири [ADDRESS] . В свою чергу, відповідач користувався тепловою енергією, що виражає його дію, направлену на встановлення правовідносин з ТОВ «Бахмут Енергія». Факт користування відповідачем системою централізованого опалення підтверджується відповідними актами про підключення та відключення житлового будинку. Позивач вказує, що він виконав свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги. В зв`язку з порушенням свого обов`язку відповідачем, позивач звернувся до суду. 25.05.2020 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області був виданий судовий наказ за заявою ТОВ «Бахмут Енергія» до [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення заборгованості. 14.08.2020 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області винесено ухвалу про скасування судового наказу за заявою [PERSON] . За період з жовтня 2018 року по вересень 2018 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за теплову енергію у розмірі 12397,12 гривень, яка до теперішнього часу не сплачена, в зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, надала суду відзив, відповідно до якого: сума боргу за теплову енергію дійсно складає 10997,12 гривень. На теперішній час вона не має можливості у повній мірі сплачувати комунальні послуги, у тому числі за теплову енергію, в зв`язку із скрутним матеріальним положенням. Вона неодноразово зверталася до позивача за реструктуризацією боргу, або можливістю відпрацювати борг, та отримала відмову. Також, відповідач неодноразово зверталася до позивача та інших державних органів з проханням відключення її квартири від централізованого опалення, але також отримала відмову. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги на підставі доводів, викладених у позові. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала. Факт отримання послуг з теплопостачання підтвердила. Вказала, що на теперішній час сума боргу складає 10997,12 гривень, що підтверджується квитанціями про оплату послуг. На теперішній час вона не має матеріальної можливості сплачувати борг та у повній мірі послуги з поставки теплової енергії. Просила відмовити у задоволенні позову. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.25) та у позивача, який надає послуги з постачання теплової енергії,\~\~відкритий особовий рахунок на ім`я відповідача № 2202 (а.с.4). З актів, складених представниками ТОВ «Бахмут-Енергія», вбачається, що протягом 2018-2019 та 2019-2020 років в будинку [ADDRESS] надавалися послуги з опалення (а.с. 6-9). Згідно копій ліцензій, наданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, ТОВ «Бахмут-Енергія» внесено 14 вересня 2012 року за № 304 до державного реєстру на право: постачання теплової енергії; транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та уставках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії) (а.с.18-19). З копії рішення чергових зборів учасників товариства № 1/2016 від 18 лютого 2016 року вбачається, що найменування юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» змінене на Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія». Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» (а.с.13). Частиною 1\~ст.2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. ст.\~319,\~322 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року. Статтею 1 вказаного Закону\~визначено, що виконавцем є суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать:\~\~житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком\~\~; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно зі\~ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ч.1\~ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до частин 1-3 ст.32\~зазначеного Закону\~плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 20 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відповідно до приписів ч. 3 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надання позивачем послуг централізованого опалення квартири відповідача підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а обставини їх фактичного споживання, несплата вартості цих послуг у опалювальні періоди, та, як наслідок, утворення боргу відповідачем фактично не оспорюються, а зводяться до відсутності матеріальної можливості відповідача сплачувати отримані послуги з теплопостачання. Відповідно до частин 1, 2 статті 32\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Отже, оплата за опалення квартири відповідача (в опалювальні періоди) позивачем нараховувалась щомісячно на підставі затверджених тарифів з урахуванням опалювальної площі помешкання [PERSON] . Згідно зі\~статтю 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із витягу з особистого рахунку 2202 за спожиту теплову енергію за спірний період з жовтня 2018 року по вересень 2020 року всього нараховано 23070,12 грн.; сплачено за вказаний період 10673 грн., крім того 1400 грн. було сплачено в рахунок погашення заборгованості, що підтверджується наданими відповідачем копіями рахунків та квитанцій. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial