Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

29 грудня 2018 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним позовом в якому просили виділити [PERSON] в натурі нерухоме майно, що перебуває у спільній частковій власності у будинковолодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 6/25 (шість двадцять п`ятих) частини будинку за адресою за адресою: [ADDRESS] , на квартиру № 3 загальною площею 57,1 кв.м., житловою площею 27,5 кв.м., що складається з: передньої 3-1 площею 10,4 кв.м; кімнати жилої 3-2 площею 16,4 кв.м; кімнати жилої 3-3 площею 4,7 кв.м; кімнати жилої 3-4 площею 6,4 кв.м; шкафу 3-5, площею 0,8 кв.м; кухні 3-6 площею 10,8 кв.м; ванної 3-7 площею 2,6 кв.м; туалету 3-8 площею 1,1 кв. м; тамбура площею 3,9 кв.м. Виділити [PERSON] в натурі нерухоме майно, що перебуває у спільній частковій власності у будинковолодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 6/25 (шість двадцять п`ятих) частини будинку за адресою: [ADDRESS] , на квартиру № 2 загальною площею 46,4 кв.м, житловою площею 28,2 кв.м, що складається з: санвузла 2-1 площею 3,3 кв.м; кухні 2-2 площею 6,8 кв.м; коридора 2-3 площею 8,1 кв.м; житлової кімнати 2-4 площею 16,4 кв. м; житлової кімнати 2-5 площею 5,9 кв.м; житлової кімнати 2-6 площею 5,9 кв. м. Обґрунтовуючи позов послалися на те, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 07 червня 1993 року, виданого бюро по приватизації, згідно з розпорядженням (наказом) № 142 від 31 травня 1993 року, позивач [PERSON] є власником 2/25 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (попередня адреса: [ADDRESS] ), зареєстрованого в ДКП «Миргородтехінвентаризація» за реєстровим № 38 в реєстровій книзі № 41. Окрім того, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 20 березня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Гіль Д.В. за реєстровим № 1528, вона набула право власності на 4/25 частин цього житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , і в цілому складається з житлового будинку А-1, жилою площею 121,5 кв.м, загальною площею 220,3 кв.м, сараю Б, сараю Г, погреба під сараєм, споруд. Таким чином, загалом [PERSON] є власником 6/25 частин цього житлового будинку (квартири 3). На підставі договору дарування від 10 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Гіль Д.В. за реєстровим № 7035 позивач [PERSON] набула право власності на 6/25 частин цього житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , та в цілому складається з житлового будинку А-1, жилою площею 121,5 кв.м., загальною площею 220,3 кв.м, сараю Б, сараю Г, погреба під сараєм 6-2, споруд ( квартира 2 ). З моменту набуття права власності на це житло (квартири), позивачі, зареєструвалися в ньому, вселилися і фактично на сьогоднішній день проживають в ньому, оплачуючи всі комунальні послуги кожен по своїй квартирі. Згідно з технічними паспортами на житловий будинок [ADDRESS] , він складається з чотирьох ізольованих квартир, які мають окремі виходи, забезпечені автономними системами газо-, електро-, водопостачанням і водовідведення та повністю відповідають вимогам ст. 382 ч. 1 ЦК України. Власниками квартир № 4 і № 1 відповідно є [PERSON] , та [PERSON] , які є їхніми сусідами та відповідачами по справі, мають відповідні частки у згаданому житловому будинку. Позивачі звернулися до відповідачів з усною пропозицією укласти нотаріально посвідчений договір про поділ спільного будинку в натурі на квартири, якими фактично володіють і користуються. В той час, як відповідач [PERSON] не заперечувала щодо пропозиції, оскільки сама не проти виділити свою частку в будинку в окрему квартиру, і висловила відповідну згоду, відповідач [PERSON] фактично не погоджується на виділ в натурі часток їхнього нерухомого майна в окремі квартири, оскільки у встановленому законом порядку не переоформила в порядку спадкування після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] належних йому на праві власності 3/20 частини цього житлового будинку. Цим самим нею фактично заперечується їхнє право, що спонукає їх звертатися в суд з цим позовом. Окрім того, через відсутність такого виділу вони не мають змоги одержати субсидії на житлово - комунальні послуги, оскільки вважаються мешканцями одного будинку, а не квартир. Відповідно до технічного паспорту на будинок [ADDRESS] , у володінні та користуванні [PERSON] перебуває квартира № 3 загальною площею 57,1 кв.м. , житловою площею 27,5 кв.м. , що складається з: передньої 3-1 площею 10,4 кв.м; кімнати жилої 3-2 площею 16,4 кв.м; кімнати жилої 3-3 площею 4,7 кв.м; кімнати жилої 3-4 площею 6,4 кв.м; шкафу 3-5, площею 0,8 кв.м; кухні 3-6 площею 10,8 кв.м; ванної 3-7 площею 2,6 кв.м; туалету 3-8 площею 1,1 кв. м; тамбура площею 3,9 кв.м. У володінні та користуванні [PERSON] перебуває квартира № 2 загальною площею 46,4 кв.м, житловою площею 28,2 кв.м , що складається з: санвузла 2-1 площею 3,3 кв . м; кухні 2-2 площею 6,8 кв.м; коридора 2-3 площею 8,1 кв.м; житлової кімнати 2-4 площею 16,4 кв. м; житлової кімнати 2-5 площею 5,9 кв.м; житлової кімнати 2-6 площею 5,9 кв. м.. Окрім того, у їхньому володінні і користуванні перебувають відповідні частки сараю Б та погреби під сараєм відповідно б-3 і 6-2. Інші квартири перебувають у володінні та користуванні решти співвласників будинку - відповідачів за позовом, що ними не заперечується. Ухвалою судді від 21.01.2019 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі . Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 05.03.2019 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтримали вимоги позовної заяви, просили задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала вимоги позовної заяви [PERSON] та [PERSON] , просила їх задовольнити . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнала повністю (а.с. 62) Представник третьої особи Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, в раніше направленій заяві просив розглядати справу без участі представника, при вирішенні справи покладався на розсуд суду (а.с. 41) Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 07 червня 1993 року, виданого бюро по приватизації, з [PERSON] є власником 2/25 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого в ДКП «Миргородтехінвентаризація» за реєстровим № 38 в реєстровій книзі № 41 (а.с. 5). На підставі договору купівлі - продажу від 20 березня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Гіль Д.В. за реєстровим № 1528, [PERSON] набула право власності на 4/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , і в цілому складається з житлового будинку А-1, жилою площею 121,5 кв.м, загальною площею 220,3 кв.м, сараю Б, сараю Г, погреба під сараєм, споруд 1-5 (а.с. 6,7). Відповідно до довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 11.12.2018 №1276 [PERSON] є власником 6/25 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Згідно договору дарування від 10 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Гіль Д.В. за реєстровим № 7035 позивач [PERSON] набула право власності на 6/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , та в цілому складається з житлового будинку А-1, жилою площею 121,5 кв.м., загальною площею 220,3 кв.м, сараю Б, сараю Г, погреба під сараєм, споруд (а.с. 8-9). Згідно з технічними паспортами на житловий будинок [ADDRESS] , він складається з чотирьох ізольованих квартир, які мають окремі виходи, забезпечені автономними системами газо-, електро-, водопостачанням і водовідведення (а.с. 13-19). Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, що кореспондується зі ст. 4 ч. 1 ЦІІК України. Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів, одним із яких є визнання права. Статтею 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності, гарантований ст. 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved