Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

4 липня 2014 року Публічне Акціонерне Товариство «[PERSON] Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції звернулось до суду з позовом до [PERSON], третя особа фізична особа-підприємець [PERSON], в якому просило: - звернути стягнення на Предмет іпотеки а саме на двокімнатну квартиру № 31, що знаходиться в м. Первомайську Миколаївської області по вулиці Корабельній, 11. Загальна площа якої становить 44.8 кв.м., житлова 30.7 кв.м., а кошти, отримані від реалізації Предмета іпотеки, направити на погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль», в особі Миколаївської обласної дирекції, за Кредитним договором № 010/01-04/07-565 від 08.10.2007 року у сумі 543555.49 грн. (пятсот сорок три тисячі пятсот пятдесят пять грн.. 49 коп.) шляхом продажу на прилюдних торгах відповідно до діючого законодавства України у межах процедури виконавчого провадження, звернення стягнення на майно через органи Державної виконавчої служби України. - Заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки на період до його реалізації покласти на Відповідача, а саме [PERSON]. - Початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. - Стягнути з Відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції, судовий збір сплачений Позивачем при направленні позовної заяви до суду. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 08 жовтня 2007 року між Відкритим Акціонерним Товариством «[PERSON] Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обовязками згідно нової редакції статуту зареєстрованого НБУ є Публічне Акціонерне Товариство «[PERSON] Аваль» (далі Позивач) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/01-04/07-565 на умовах якого Кредитор (Позивач) надає позичальнику кредит у сумі 413000.00 (чотириста тринадцять тисяч) грн.. 00 коп, із відсотковою ставкою за користування кредитом 12.5 % (дванадцять цілих пять десятих) річних строком до 07.10.2013 року включно. Крім того, в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед Банком виступають: Договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 5033 від 08.10.2007 року, укладений між Іпотекодержателем (Позивачем) та Іпотекодавцем (Відповідачем) [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], який відповідно до п. 1.1 забезпечує вимогу Іпотекодержателя, що випливає з Кредитного договору № 010/01-04/07-565 від 08 жовтня 2007 року, за умовами якого [PERSON] зобовязувався повернути Іпотекодержателю (Позивачу) суму кредиту в строк до 07.10.2013 року, у сумі 413000 (чотириста тринадцять тисяч) грн.., а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 12.5 % відсотків річних, передбачених Кредитним договором, а також можливу неустойку у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним та цим Договором. Предметом іпотеки відповідно до п. 1.2 вказаного договору є нерухоме майно: двокімнатна квартира № 31, що знаходиться в м. Первомайську Миколаївської області по вулиці Корабельній, 11. Загальна площа якої становить 44.8 кв.м., житлова 30.7 кв.м., яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору дарування. Заставна вартість предмета Іпотеки визначена сторонами в сумі 97736 (девяносто сім тисяч сімсот тридцять шість) грн.. За період користування кредитом [PERSON] неналежним чином виконувалися взяті на себе зобовязання, чим були порушені умови кредитного договору. Останнім не здійснюється погашення за кредитом відповідно до умов кредитного договору, що в результаті призводить до понесення збитків Кредитором та недосягнення поставленої мети. В звязку з цим Позивачем було подано позов до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області про стягнення заборгованості за кредитним договором. 02.07.2009 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області по справі № 2-317 задоволено позов ПАТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 316\~ 762.32 (триста шістнадцять тисяч сімсот шістдесят дві) грн.. 32 коп. та судового збору. На підставі вищезазначеного рішення суду видано виконавчий лист, який було направлено для примусового виконання в відділ ДВС Первомайського МРУЮ. 25.02.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки обґрунтовані Позивачем тим, що Станом на 29.04.2014 року загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 010/01-04/07-565 від 08.10.2007 року становить 543555.49 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 240262.00 грн, заборгованість за відсотками 181749.69 грн., пеня за прострочку кредиту та відсотків 121543.80 грн. Також, Позивач обґрунтовує позовні вимоги, заявлені до [PERSON], положеннями Закону України «Про іпотеку», а саме ст. 12, право звернення стягнення на предмет іпотеки до строку погашення кредиту у випадках порушення зобовязань по Кредитному договору виникає у Іпотекодержателя в момент настання терміну виконання зобовязань по кредитному договору. Також, згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Представником відповідача [PERSON] адвокатом [PERSON] до суду надані письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що в даному випадку позов предявлено не до боржника, а до поручителя, права якого захищені частиною 4 статті 559 ЦК України. Цією статтею встановлено, що «порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шістьох місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя». Відповідно до п. 6.2 іпотечного договору, укладеного між позивачем та відповідачем 08.10.2007 року, право іпотеки, та, відповідно, і цей Договір, припиняє чинність у разі припинення основного зобовязання. Відповідно до кредитного договору № 010/01-04/07-565 від 08.10.2007 року, а саме пункту 1.2, кредит надається Кредитором [PERSON] траншами або однією сумою та повинен бути повернутий [PERSON] у строк по 07.10.2013 року включно. Таким чином, кредитним договором встановлено строк виконання договору 07.10.2013 року, і в зв`язку з цим та відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України позивач мав би звернутись до поручителя з вимогою до 07.04.2013 року. Виходячи із викладеного, якщо вимоги до поручителя будуть пред'явлені більш ніж через шість місяців після того, як банк пред'явив вимогу до боржника (позичальника) про дострокове погашення кредиту, поручитель, таким чином, звільняється від відповідальності у зв'язку з припиненням поруки по завершенні терміну. Також в запереченнях посилається на постанову № 5 від 30.03.2012 року Вищого спеціалізованого суду України: «Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати». Представник відповідача зазначає, що у січні 2009 року позивач вже звертався з такою ж позовною вимогою до [PERSON] та з вимогою до співвідповідача [PERSON] 02.07.2009 року Первомайським міськрайонним судом по справі № 2-317 винесено заочне рішення, яким позов задоволено частково, вирішено стягнути заборгованість за кредитним договором лише з боржника [PERSON] Дане рішення набрало законної сили 14.07. 2009 року і в апеляційному порядку оскаржено не було. Вважає, що враховуючи викладені фактичні обставини є всі підстави для відмови у задоволенні позову. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з тих підстав, які зазначені в позові. В судовому засіданні надала копії рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.07.2009 року, постанову державного виконавця про повернення виконавчого листа стягувачу від 25.02.2014року, копію виконавчого листа, завяи про відкриття виконавчого провадження, постанови про розшук майна боржника. Третя особа фізична особа-підприємець [PERSON]А в судове засідання не зявився, будь-яких заяв, клопотань, заперечень проти позову або пояснень не надав. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав подані заперечення проти позову та додатково в поясненнях посилався на Правову позицію Верховного Суду України у справі № 6-190цс14 від 21.01.2015 року, та відповідно на положення ст. 360-7 Цивільного процесуального кодексу України. Також представник відповідача надав до суду копії ухвали Первомайського міськрайонного суду по справі № 6-165/2011 року від 24.11.2011 року про відстрочення виконання рішення Первомайського міськрайонного суду від 02.07.2009 року про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості до 01.01.2015 року зі сплато залишку суми боргу у розмірі 286362 грн. 32 коп. в рівних частках щомісяця по 8948 грн. 82 коп., копії ухвали Первомайського міськрайонного суду по справі № 4-с-5/2011 року від 30.05.2011 року, ухвали Первомайського міськрайонного суду від 18.07.2011 року по справі № 6-39/2011 року про розстрочення виконання рішення Первомайського міськрайонного суду від 02.07.2009 року. Враховуючи надані копії ухвал суду представник відповідача зазначив, що відсутнє підтвердження нарахованої заборгованості в сумі 543555.49 грн. (пятсот сорок три тисячі пятсот пятдесят пять грн.. 49 коп.), оскільки виходячи із наданих документів вбачається часткове погашення існуючої заборгованості боржником [PERSON], яке проведення після набрання судовим рішенням від 02.07.2009 року законної сили та відкриття виконавчого провадження. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Так, судом встановлено, що дійсно 08 жовтня 2007 року між Відкритим Акціонерним Товариством «[PERSON] Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обовязками згідно нової редакції статуту зареєстрованого НБУ є Публічне Акціонерне Товариство «[PERSON] Аваль» (далі Позивач) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/01-04/07-565 на умовах якого Кредитор (Позивач) надає позичальнику кредит у сумі 413000.00 (чотириста тринадцять тисяч) грн.. 00 коп, із відсотковою ставкою за користування кредитом 12.5 % (дванадцять цілих пять десятих) річних строком до 07.10.2013 року включно. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед Банком виступають: Договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 5033 від 08.10.2007 року, укладений між Іпотекодержателем (Позивачем) та Іпотекодавцем (Відповідачем) [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], який відповідно до п. 1.1 забезпечує вимогу Іпотекодержателя, що випливає з Кредитного договору № 010/01-04/07-565 від 08 жовтня 2007 року, за умовами якого [PERSON] зобовязувався повернути Іпотекодержателю (Позивачу) суму кредиту в строк до 07.10.2013 року, у сумі 413000 (чотириста тринадцять тисяч) грн.., а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 12.5 % відсотків річних, передбачених Кредитним договором, а також можливу неустойку у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним та цим Договором. Предметом іпотеки відповідно до п. 1.2 вказаного договору є нерухоме майно: двокімнатна квартира № 31, що знаходиться в м. Первомайську Миколаївської області по вулиці Корабельній, 11. Загальна площа якої становить 44.8 кв.м., житлова 30.7 кв.м., яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору дарування. Заставна вартість предмета Іпотеки визначена сторонами в сумі 97736 (девяносто сім тисяч сімсот тридцять шість) грн.. У січні 2009 року ВАТ «[PERSON] Аваль» звернувся з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору від 08.10.2007 року у сумі 316762.32 грн. та звернути стягнення на заставлене майно відповідача [PERSON] автомобіль марки «Вольво» і заставлене майно відповідачки [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.07.2009 року в даній справі позов задоволено частково, а саме вирішено стягнути з [PERSON] на користь ВАТ «[PERSON] Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 316762.32 грн. та судовий збір в сумі 1700 грн. В задоволенні позовних вимог, заявлених до [PERSON], а саме звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовлено. Рішення суду набрало законної сили, видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. Таким чином, стосовно заявлених позовних вимог до [PERSON] в даній справі існує рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.07.2009 року, яким в задоволенні аналогічних позовних вимог відмовлено. Крім того, у звязку з порушенням боржником виконання зобовязання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і пункту 7.3 кредитного договору використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, звернувшись до суду з позовом про дострокове повернення всієї суми кредиту, повязаних з ним платежів та звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже, предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за постування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від дати звернення до суду. Як вбачається з матеріалів даної справи позов подано до суду 04.07.2014 року, тобто після спливу пяти років від дати винесення рішення про стягнення всієї суми заборгованості з боржника [PERSON] Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі ч.2 ст. 1050 ЦК України строку виконання основного зобовязання передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.01.2015 року по справі № 6-190цс14. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Outcome: dismissed