Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

29.11.2016 року на адресу суду надійшла позовна заява ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 5755,49 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 30.04.2013 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ТОВ «Юніфліт» був укладений комплексний договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів він нещасних випадків (НВ) № 06/02-40К-0005637, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки «Renault», модель «Logan», номерний знак [NUMBER]. 11.02.2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю вказаного транспортного засобу, під керуванням [PERSON], та транспортного засобу марки «Renault», модель «Duster», номерний знак [NUMBER], під керуванням відповідача. Внаслідок зазначеної ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 03.03.2014 року встановлено, що ДТП сталась з вини відповідача, внаслідок порушення нею правил дорожнього руху. Відповідно до страхового акту № 140000006435 від 12.03.2014 року та умов договору страхування, розмір страхового відшкодування складає 15092,21 грн., яке ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було відшкодовано потерпілому. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», на адресу якої позивач направив заяву про виплату страхового відшкодування за полісом. Разом з тим, оскільки заяву було задоволено частково, а саме ПрАТ «СК «Провідна» виплатило на користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страхове відшкодування в сумі 9336,72 грн., тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума недоплаченого страхового відшкодування в сумі 5755,49 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. Ухвалою від 10.01.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою від 05.02.2018 року розгляд справи вирішено продовжити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою від 09.11.2018 року справа прийнята до провадження суддею Савицьким О.А., розгляд якої вирішено продовжити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та судову повістку представнику відповідача вручено 06.12.2018 року, про що свідчить відповідна відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 11.02.2014 року о 11 год. 05 хв. на бульварі Чоколівському біля будинку № 13/9 в місті Києві відбулась ДТП за участю транспортного засобу марки «Renault», модель «Logan», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та транспортного засобу марки «Renault», модель «Duster», номерний знак [NUMBER], під керуванням відповідача. Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 03.03.2014 року в справі про адміністративне правопорушення № 3-1352/14, відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «Renault», модель «Logan», номерний знак [NUMBER], який належить ТОВ «Юніфліт» та обставини даного ДТП, не потребують доказуванню. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Судом встановлено, що на момент настання вищевказаного страхового випадку транспортний засіб марки «Renault», модель «Logan», номерний знак [NUMBER], який належить ТОВ «Юніфліт» був застрахований в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно комплексного договору добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів він нещасних випадків (НВ) № 06/02-40К-0005637 від 30.04.2013 року. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. 12.02.2014 року до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернувся власник транспортного засобу марки «Renault», модель «Logan», номерний знак [NUMBER], - ТОВ «Юніфліт» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором страхування. З врахуванням акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 12.02.2014 року, рахунку № АМСС047002 від 12.02.2014 року та рахунку № 140000006435 від 12.02.2014 року, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» затверджено страховий акт № 140000006435 від 12.02.2014 року про виплату ТОВ «Юніфліт» страхового відшкодування в сумі 15092,21 грн. Як встановлено судом, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі страхового акту № 140000006435 від 12.02.2014 року було сплачено ТОВ «Юніфліт» страхове відшкодування в сумі 15092,21 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3Р011917. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Разом з тим, положеннями ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як вбачається з матеріалів справи, на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, яка на законних підставах здійснювала експлуатацію транспортного засобу марки «Renault», модель «Duster», номерний знак [NUMBER], була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» відповідно до поліса АС/4192137, що підтверджується довідкою з Централізованої бази даних МТСБУ від 22.11.2016 року. Разом з тим, внаслідок звернення ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ПрАТ «СК «Провідна» з метою отримання страхового відшкодування в розмірі 15092,21 грн., ПрАТ «СК «Провідна» відшкодувало позивачу лише 9336,72 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди в сумі 15092,21 грн. та страховою виплатою ПрАТ «СК «Провідна» у розмірі 9336,72 грн. складає 5755,49 грн., яка підлягає стягненню з винної у вчиненні ДТП особи, а саме з відповідача. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв'язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.02.2016 року в справі № 6-2878цс15, яка у відповідності до ч.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується іншими судами. Враховуючи, що до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» внаслідок виплати потерпілому страхового відшкодування, перейшло право вимоги до відповідача, при цьому страховик відповідача здійснив страхову виплату недостатню для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме 5755,49 грн. (15092,21 грн. - 9336,72 грн.). Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7133,49 грн. (5755,49 грн. + 1378,00 грн.).

Outcome: approved