Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

29.12.2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість по кредитному договору, а також судові витрати пов'язані із розглядом справи судом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.11.2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №ZREWAK20450030, згідно якого ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 66094 грн. на термін до 01.11.2011 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконала, в зв'язку з чим має заборгованість за кредитним в розмірі 35047,78 грн. Оскільки погашення вказаної заборгованості не виконується, позивач вимушений звернутися до суду. В забезпечення виконання зобовязання за договором №ZREWAK20450030 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір поруки. Оскільки поручитель [PERSON] відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник відповідно до ст. 554 ЦК України, заборгованість позивач просить стягнути солідарно з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів судовий збір. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.4). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлялися за місцем реєстрації, зазначеним в копії паспорта та зазначеною позивачем адресою (а.с.14). Але направлена судом кореспонденція адресатам не була вручена, оскільки конверт повернувся на адресу суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання». Наступні судові повістки-повідомлення про відкладення розгляду справи на 03.03.2016 та на 16.03.2016 року також повернулися до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання». За таких обставин з письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом, що відповідає положенням, які передбачені ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197 та ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи 01.11.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZREWAK20450030. Згідно договору ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 66094 грн. на термін до 01.11.2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,34 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в розмірі 1419,49 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складаєте заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати з кредитного договору (а.с.11-12). Встановлено, що в період дії кредитного договору [PERSON] не дотримувалась умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 01.10.2015 року має заборгованість - 35047,78 грн., яка складається з наступного: 26163,41 грн. - заборгованість за кредитом; 8884,37 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком (а.с.5-7). В забезпечення виконання зобов'язання відповідача-1 [PERSON] за договором між КБ «Приватбанк» та відповідачем-2 [PERSON] 02.11.2006 року було укладено договір поруки №ZREWAK20450030, відповідно до умов яких поручитель зобов'язуються перед кредитором відповідати за виконання боржником усіх його зобов'язань, що виникли з вищевказаного договору (а.с.13). Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, а згідно п.12 вказаного договору поруки, порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Відповідно до умов Договору поруки, а саме п.5, 25.11.2015 року позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за кредитним договором (а.с.8). Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред'явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другої сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками,а позивальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлений договором. Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Таким чином, позивачем надано суду належні докази того, що відповідач [PERSON] отримала кредитні кошти, а умов кредитного договору по своєчасній сплаті кредиту та процентів не виконує. Разом з тим, відповідачами до суду жодних доказів щодо оспорювання цього кредитного договору не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю обґрунтовані та мають бути задоволені. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст. 55 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, відповідач [PERSON], як поручитель [PERSON] несе солідарну відповідальності перед кредитором. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved