Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

29 липня 2019 року до суду звернувся [PERSON] , заінтересована особа Виконавчий комітет Вузлівської сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа про встановлення факту належності правовстановлюючого документа із заявою, відповідно до вимог якої просить встановити факт належності йому [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий Радехівським РВ УМВС України в Львівській області від 18.04.1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , свідоцтва про право власності на будинок [ADDRESS] від 30.11.1988 року, виданого на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заяви вказує, що йому відповідно до свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення Радехівського райвиконкому №239 від 30.11.1988 року належить будинок [ADDRESS] . Із якого вказаного свідоцтва вбачається, що будинок належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . При видачі свідоцтва про право власності в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає йому володіти, користуватися та розпоряджатися власністю на свій розсуд. Так в свідоцтві про право власності його по батькові записано як « [PERSON] », що не збігається із записом в паспорті заявника, а саме по батькові зазначено як « [PERSON] » (а.с.2-3). Заявник у судове засідання не з`явився, подав в адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить суд її задовольнити (а.с.19). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду заяви був належним чином повідомлений (а.с.18). Вислухавши пояснення заявника, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема і належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд встановив, що відповідно до копії паспорта, серії [NUMBER] , виданого 18 квітня 1997 року Радехівським РВ УМВС України у Львівській області, заявником є [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Із копії картки платника податків від 01.06.2016 року вбачається, що [PERSON] одержав ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.6). Поряд з цим, свідоцтво про право приватної власності на будинковолодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , видане Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації 12.12.1988 року, реєстраційний номер 136, на ім`я « [PERSON] » (а.с.4). Таким чином, узагальнюючи вищенаведене, виходячи із рекомендацій викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вважає вимоги заявника обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved