Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

8.12.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, просив суд визнати відповідачів [PERSON], що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], з тих підставах, що останні з квітня 2014 року перестали проживати в квартирі, покинули жиле приміщення добровільно, їх майна в квартирі не має, ними не сплачуються комунальні послуги. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] належним чином повідомлені про час, місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про підтримку позовних вимог, та розгляд справи у їх відсутності. Відповідачі [PERSON], що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], належним чином повідомлені про час, місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили. Третя особа - представник Органу опіки і піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради надав заяву, в котрій просить розглянути справу в його відсутність, прийняти рішення з урахуванням законних інтересів дитини. Неявка вказаних осіб у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи по суті, так як матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спірних правових відносин. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши представлені докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному об'ємі, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.10.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №3010, [PERSON] успадкував спадщину матері [PERSON], яка померла [INFO] року, що складається із двокімнатної квартири [ADDRESS]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за [PERSON] зареєстроване право власності на вказану квартиру, про що свідчить запис про право власності [NUMBER] від 23.10.2015 року. Згідно особистого рахунку [NUMBER] на квартиру [ADDRESS], за вказаною адресою значиться зареєстрованим з 20.07.2006 року відповідач [PERSON] та з 29.08.2008 року її неповнолітній син [PERSON] За даними акту ЖКП «Жилкомплекс» від 17.11.2015 року у вказаній квартирі значаться зареєстрованими [PERSON] та її син [PERSON], але останні фактично в квартирі не проживають з квітня 2014 року по теперішній час. Згідно ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що виникнення права членів сім'ї колишнього власника квартири [PERSON] на користування вказаною квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири - позивача по справі [PERSON] права власності на спірну квартиру, а відтак - припинення права власності [PERSON] на квартиру припиняє право членів її сім'ї - відповідачів по справі, на користування цією квартирою. Таким чином, суд приходить до висновку, що права членів сім'ї власника квартири на об'єкт власності є похідним від прав самого власника Передбачаючи права власника квартири на відчуження об'єкту , закон не передбачив при цьому перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника квартири. З матеріалів справ вбачається, що відповідачі не набули самостійного права на житло з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення наймачем чи на підставі ордера тощо), отже суд приходить до єдиного висновку про те, що у зв'язку з відсутністю договірних відносин з власником квартири та припинення права власності [PERSON] на квартиру, відповідачі втратили право користування цією квартирою, оскільки це їх право є похідним від прав колишнього власника квартири, членами якої вони були, тому їх слід зняти з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Оскільки позивач та його представник не наполягали на стягненні з відповідача судових витрат, суд пришов до висновку про недоцільність їх стягнення. На підставі викладеного,

Outcome: approved