overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

31 липня 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду невідомі, заперечень відносно позову не надав. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст. 280-281 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Відповідні обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини. Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітня дитина проживає разом із позивачкою, перебуває на її повному утриманні, потребує належного утримання в розмірі достатньому для її гармонійного розвитку, та те, що відповідач, інших утриманців не має. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

31 липня 2020 року [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з вимогою розірвання укладеного між нею та [PERSON] шлюбу, що був зареєстрований 20.11.2004 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено актовий запис №1333. До суду від відповідача відзив не надходив. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2004 року про що відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис № 1333 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 6). За таких обставин, повідомлених позивачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Позивач не заявляє клопотання відновлення дошлюбного прізвища. Відповідно до ч. 2ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

31 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності заповіту, вказуючи, що 07 вересня 2017 року її мати [PERSON] склала заповіт, яким заповіла її та [PERSON] належне їй майно. [INFO] [PERSON] померла. На даний час при зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини з`ясувалося, що у заповіті допущена помилка, зокрема заповіт виданий на [PERSON] , замість [PERSON] , що позбавляє заявника права на оформлення спадщини, тому звернулася до суду. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, суду пояснила, що після смерті матері вирішила оформити спадщину у нотаріуса, але виявилося, що в заповіті не вірно зазначено її ім`я - [PERSON] , замість [PERSON] . [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Свідок [PERSON] показала суду, що вона складала заповіт від імені [PERSON] , яка з іншою дочкою прийшла до сільської ради. В кабінеті [PERSON] повідомила, що бажає скласти заповіт на обох дочок і назвала їх імена. Так як заповідач дуже хвилювалася, вона не перевіряла ніяких даних і записала імена дочок з її слів, особисто яких вона не знала. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Ручки Гадяцького району, її матір`ю є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. [INFO] в с. Ручки Гадяцького району [PERSON] на випадок своє смерті залишила заповіт, яким належне їй майно заповіла в рівних долях [PERSON] та [PERSON] . [INFO] в с. Ручки Гадяцького району [PERSON] померла. Відповідно п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення даного факту має юридичне значення, так як заявник не може скористатися правом на оформлення спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, так як в ході розгляду справи достовірно і об`єктивно встановлено факт належності заявнику заповіту посвідченого від імені матері [PERSON] на її ім`я.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

31 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що 30 липня 1988 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають повнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що спільне життя у шлюбі з відповідачем не склалося. Так сталося, що міцної сім`ї створити не змогли, оскільки в результаті різних, загалом протилежних поглядів на життя у них з кожним роком все більше і більше виникали сварки. В 2016 році вони припинили подружні стосунки та з того часу проживають окремо. З останньої розмови з відповідачем вона зрозуміла, що проти розірвання шлюбу він не заперечує, але подавати спільну заяву про розірвання шлюбу до органу ДРАЦС він не бажає. Просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач подала письмову заяву про підтримання позовних вимог та проведення розгляду справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Із матеріалів справи вбачається, що з 30 липня 1988 року [PERSON] , 1965 року народження, та [PERSON] , 1967 року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом ЗАГСу Липоводолинського райвиконкому Сумської області, актовий запис № 26 (а.с. 5). Судом встановлено, що позивач, відповідач та їх спільні діти зареєстровані в [ADDRESS] (а.с. 6). При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

31 липня 2020 року адвокат [PERSON] , який являється представником інтересів [PERSON] , звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з проханням розірвати укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб, що був зареєстрований 17 вересня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району міста Києва про що було зроблено відповідний актовий запис № 937. До суду від відповідача відзив не надходив. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 1999 року про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району міста Києва складено актовий запис № 937 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають трьох дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] . (а.с. 12-14). За таких обставин, повідомлених позивачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

31 липня 2020 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з`явились, звернулись до суду із заявами про слухання справи в їх відсутність та просять задовольнити заявлені вимоги. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 12 січня 2008 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м.Києва, про що складено актовий запис №20. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

31 липня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 05 серпня 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Спільних неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки припинені в зв`язку з тим, що кожен з них має різні погляди на життя, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі, тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачем. В судове засідання сторони не з`явилися, від представника позивача надійшла письмова заява, в якій просить слухати справу в її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. На підставі\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Ухвалою суду від 06 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 25.08.2020. Справа слуханням була відкладена в зв`язку з неявкою відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 05 серпня 2011 року у Сумському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис № 970, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с.5). Спільних неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до\~частини 1\~статті 24\~СК України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з вимогами ст.ст. 110, 112 \~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя \~чи інтересам дітей сторін. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Підтримання позивачем позову є свідченням того, що примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Зі згоди позивача, викладеної в позовній заяві, витрати, пов`язані зі зверненням до суду з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

31 липня 2020 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 21 січня 2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з відповідачем. Спільне життя із відповідачем не склалося, шлюбні відносини вони припинили у травні 2009 році, з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо, наразі вони створили нові сім`ї. Додав, що спорів щодо поділу майна, утримання дитини та визначення місця проживання дитини відсутні. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 29 вересня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с.\~12-13). У судове засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 26, 27). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 січня 2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Виконкомом Меліоративної селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за №\~01 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 5). За час спільного проживання через\~\~взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними\~\~почуття любові один до одного,\~припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені у 2009 році, з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, з урахуванням визнання позову відповідачем, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

31 липня 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, вказавши наступне. Вона з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебувала. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , який не досяг трирічного віку, дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач працює, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з даною позовною заявою та просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів до досягнення дитиною [PERSON] , 2020 р.н., трьох років. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову визнає та просить його задовольнити. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебувають. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст.. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісяця до досягнення дитиною - [PERSON] ,[INFO] , трьох років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно з ст.. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 840, 80 грн.

Outcome: approved