Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

31.07.2017 представник позивача звернувся до суду з цим позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору №500407025 від 27.08.2013 в розмірі 28789,13 грн. та судові витрати. Свій позов аргументував тим, що позивач набув права вимоги за вказаним договором на підставі договору факторингу від 10.10.2016. Вищевказаний кредитний договір був укладений між Публічним акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» (надалі - ПАТ «АЛЬФА-БАНК») та відповідачем [PERSON], який отримавши кредитні кошти в сумі 9998,88 грн., своїх зобовязань за договором не виконав і заборгував банку заявлені в позові суми. 30.09.2014 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» (надалі - ТзОВ«Дата [PERSON]») було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТзОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500407025 від 27.08.2013. 10.10.2016 між ТзОВ «Дата [PERSON]» та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТзОВ «ФК» «ЄАПБ») було укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №500407025 від 27.08.2013. 08.08.2017 ухвалою судді відкрито провадження у цій справі. 29.08.2017 розгляд справи було відкладено в звязку з першою неявкою відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи. 19.09.2017 представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Суд вважає, що оскільки представник позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, то його неявка в судове засідання, згідно з ст. 158 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. Відповідач [PERSON] у відповідності до ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання (смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області, вул. Коцюбинського, 25) в судове засідання 29.08.2017 та повторно 19.09.2017 не зявився (а.с.37, 40, 42,49). Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність, про відкладення розгляду справи не надав. Згідно із правилами ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 19.09.2017, суд на підставі ст.ст. 224, 225 КПК України, зі згоди представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що в позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. В судовому засіданні згідно матеріалів справи встановлено, що між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір за №500407025 від 27.08.2013 на суму 9998,88 грн., згідно яких гроші надаються зі сплатою 14,99% річних, строком до 28.08.2016. Договором також передбачено, що позичальник зобовязується у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена Розділом №1 цього Договору та/або інших платежів за Договором, сплата яких передбачена цим Договором (далі Прострочення платежу), сплатити банку штраф у розмірі 50 грн. за кожне допущене позичальником прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому у випадку, якщо прострочення тримає 5 і більше календарних днів додатково до вищевказаного штрафу позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф в розмірі 150 грн. за кожен випадок допущеного прострочення платежу. Всі інші умови сплати штрафних санкцій за цим договором визначені сторонами в Розділі №2 цього договору (а.с.5). Додатком №1 до кредитного договору за №500407025 від 27.08.2013 є графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а.с.6). Свою згоду на публічну пропозицію укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Кредит готівкою»/ «Кредит готівкою «Партнерський»/ «Моментальні гроші» та продукту «Відновлювальна кредитна лінія» відповідач висловив підписавши відповідну анкету-заяву (а.с.7). Банк за договором свої зобовязання виконав, відкривши відповідачу рахунок №26257001606353 та перерахувавши на нього грошові кошти в сумі 8880 (вісім тисяч вісімсот вісімдесят) грн. Днем надання кредиту є день списання грошових коштів з позичкового рахунку банку з метою їх подальшого зарахування на рахунки, що вказані в договорі (а.с.5). Відповідач взятих на себе зобовязань за вищевказаними договорами не виконав, допустив прострочення платежів, і станом на 10.10.2016 заборгував за кредитним договором суму в розмірі 28789,13 грн., що включає в себе 9233,18 грн. заборгованість по тілу кредиту; 3318,27 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 10437,68 грн. комісія та 5800 грн. штрафи, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с.11). 30.09.2014 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та ТзОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТзОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500407025 від 27.08.2013 (а.с.15-17). Пізніше 10.10.2016 між ТзОВ «Дата [PERSON]» та позивачем було укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ відповідно до якого позивач - ТзОВ «Дата [PERSON]» набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №500407025 від 27.08.2013 (а.с.14, 18-21). Про це, а також про порядок погашення заборгованості за кредитним договором №500407025 від 27.08.2013 на користь ТзОВ «ФК» «ЄАПБ» відповідача було повідомлено листами: позивачем (а.с.13) та ТзОВ «Дата [PERSON]» (а.с.12). Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; проценти за кредитним договором установлюються відповідно до ст. 1056-1 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ст.ст. 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Проценти за кредитним договором установлюються відповідно до ст. 1056-1 ЦК України. Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні та допустимі докази в обґрунтування своїх позовних вимог, з яких вбачається, що відповідач взятих на себе зобовязань в строки та на умовах укладеного кредитного договору не виконав, допустив прострочення платежів, в звязку з чим заборгував позивачу 28789,13 грн., які підлягають стягненню. З урахуванням задоволення позову, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved