Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

31.03.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Миколаївська Універсальна Товарно - сировинна біржа, в якому просила суд ухвалити рішення про визнання дійсною угоди купівлі-продажу 21/100 частини житлового домоволодіння за адресою: [ADDRESS], укладений 24.02.1998 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованої Миколаївською Універсальною Товарно-сировинною біржею за №3114-ц та ММБТІ 16.03.1998 року в реєстровій книзі за реєстровим №83. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 24 лютого 1998 року придбала у відповідача вказане нерухоме майно. Договір купівлі-продажу було посвідчено Миколаївською Універсальною Товарно-сировинною біржею та зареєстровано за №3114-ц. Позивачу стало відомо, що такі договори підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, що і стало причиною звернення до суду. До судового позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представника позивачки до судового засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просив розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Представник третьої особи - Миколаївської Універсальної Товарно-сировинної біржі до судового засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу 21/100 частини житлового домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS], згідно якого [PERSON] продала, а [PERSON] купили належну продавцю на праві власності 21/100 частини житлового домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Договір зареєстровано Миколаївською Універсальною Товарно-сировинною біржею в «Журналі реєстрації біржових справ» за №3114-ц від 24.02.1998 року. Під час укладення угоди сторони дійшли згоди про всі її істотні умови та виконали всі зобов'язання одна перед одною за цим договором. Договір було зареєстровано Комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 16.03.1998 року за реєстровим №83. Відповідно до ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин), договір купівлі-продажі квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин України. Реєстрація за позивачем права власності на спірне домоволодіння в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації унеможливлює у теперішній час посвідчення укладеного між сторонами договору нотаріально. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Спірний біржовий договір купівлі-продажу нерухомості підлягав нотаріальному посвідченню, однак нотаріальна форма при його укладенні дотримана не була. В той же час, як було встановлено вище, позивачем, як покупцем були виконані всі умови договору в повному обсязі, зокрема вона: оплатила продавцю вартість домоволодіння, прийняла її у власність та, на виконання вимог норм, що діяли на час виникнення права власності, зареєструвала біржовий договір у КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації». Оскільки факт купівлі-продажу домоволодіння і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено, останній не містить протизаконних умов, на даний час домоволодіння, з приводу якого виник спір не значиться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved