Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

8 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що йому на підставі Державного акта на право постійного користування землею від 15.08.1996 належить на праві користування земельна ділянка, площею 49,5 га, для ведення селянського (фермерського) господарства «Філіп», яка розташована на землях запасу Середівської сільської ради Згурівського району Київської області. 27 квітня 2016 року йому було виготовлено технічну документацію, проте відмовлено у внесенні відомостей щодо цієї земельної ділянки до Державного земельного кадастру у зв'язку з її перетином із земельними ділянками відповідачів. Про своє порушене право він дізнався лише в червні 2016 року, тому просить визнати недійсними накази [PERSON] управління Держземагенства у Київській області (далі - Головне управління) про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; визнати недійсним наказ ГУ Держземагенства у Київській області про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду [PERSON]; визнати недійсними розпорядження голови Згурівської районної державної адміністрації Київської області (далі - Згурівська РДА) про затвердження проекту із землеустрою та передачу у власність земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] та стягнути із відповідачів сплачений судовий збір. У своїх письмових запереченнях проти позову представник відповідача [PERSON] посилається на те, що відповідно до рішення Апеляційного суду Київської області від 16.07.2015 у справі № 365/511/14-ц, починаючи з 03.06.1999, у законному користуванні позивача перебуває земельна ділянка площею 19,5 га, а не 49,5 га, так як на земельну ділянку площею 30 га його право користування було припинено. Висновком судової земельно-технічної експертизи № 1-15 від 15.04.2015, зведеним планом земельних ділянок встановлено та сторонами у зазначеній справі ([PERSON] та [PERSON].) визнається, що за договором оренди землі, укладеним 04.04.2014 між Головним управлінням Держземагенства та [PERSON], останній передано в оренду земельну ділянку площею 21,4545 га, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 19,5 га, яка правомірно перебувала у постійному користуванні СФГ «Філіп», головою якого є позивач. [PERSON] при розгляді справи № 365/511/14-ц не заперечував зазначених обставин. Таким чином, земельні ділянки, передані у власність та оренду відповідачам у цій справі, не входять до складу земельної ділянки загальною площею 19,5 га, яка перебувала у постійному законному користуванні позивача на момент передачі цим особам. Відповідно д о ч. 3 ст. 61 ЦПК України зазначене судове рішення є преюдиційним. У своїх письмових запереченнях проти позову представник відповідача [PERSON] управління [PERSON] посилається на те, що з 1 січня 2013 року Головне управління відповідно до покладених на нього завдань передає земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб в межах області. Можна зробить висновок, що, зареєструвавши спірні земельні ділянки, кадастровий реєстратор здійснив перевірку відповідності вимогам законодавства, зокрема знаходження на земельних ділянках іншої земельної ділянки або її частини. Після перевірки проекту із землеустрою на відповідність вимогам законодавства та проведення реєстрації проекти надійшли до [PERSON] управління для затвердження та передачі земельних ділянок у власність, користування. Головне управління,

Outcome: dismissed