Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~29 жовтня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом до досягнення дітей повноліття. \~ \~ \~ \~В обґрунтуванні позову посилається на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх синів. Діти проживають разом з нею, перебувають на її утриманні, відповідач припинив надання матеріальної допомоги, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2018 року вирішено відкрити провадження у справі та розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження, за участю сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] за даними, які містяться в реєстрі територіальної громади, не значиться. В звязку з чим, відповідач повідомлявся за останнім відомим місцем його проживання: [INFO], шляхом опублікування оголошення про виклик його до суду на сайті Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області та телефонограмою. Проте, на адресу суду повернувся конверт з відміткою працівників пошти «За закінченням встановленого строку зберігання». Відзив, в порядку ст.178 ЦПК України, відповідач не надав. Позивач в судове засідання не зявилася. 07 грудня 2018 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не зявився. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, в звязку з неявкою сторін у справі. Враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідач не зявився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не надав, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, у відповідності до ст.281 ЦПК України, за наявних у справі письмових доказів. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] з 14 жовтня 2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 березня 2017 року їх шлюб розірвано. \~ \~ \~ \~Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується їх свідоцтвами про народження. Діти проживають разом зі своєю матірю за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 того ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матірю, перебувають на її утриманні, батько дітей проживає окремо, добровільно матеріальну допомогу на їх утримання не надає. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, інформацію про наявність чи відсутність на його утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не надав, тому суд дійшов висновку, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України). У відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача, за розгляд справи, мають бути стягнуті 768 грн. 40 коп. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved