Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

30 липня 2020 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою, згідно з якою просив встановити факт, що на час відкриття спадщини померлий [PERSON] , [INFO] , проживав за адресою: [ADDRESS] . Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько, про що було видане відповідне свідоцтво серії [NUMBER] від 22.06.1983 р. про смерть [PERSON] . [INFO] померла його мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.10.1997 р. Необхідність встановлення даного юридичного факту зумовлена тим, що для оформлення свідоцтва про право на спадщину необхідно підтвердити місце відкриття спадщини, однак належні для державного нотаріуса документи у заявника відсутні. Заявлені вимоги підтверджуються зокрема ордерами та листами виконавчих комітетів, заявами до виконавчих комітетів, листами та запрошеннями ПАТ «Новошип» та іншими документами. Крім того факт проживання [PERSON] за вищезазначеною адресою можуть підтвердити особисто заявник - [PERSON] та його дружина [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . Заявник у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, зазначивши про підтримання заявлених вимог. Заінтересована особа - представник Приморської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Надав заяву до суду про розгляд справи у відсутність представника Приморської державної нотаріальної контори. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні фактичні обставини справи та правову природу правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що було видане відповідне свідоцтво серії [NUMBER] від 22.06.1983 р. про смерть [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.10.1997 р. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 08 липня 1948 року [NUMBER] (а. с. 16). Крім того встановлено,що заявник [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05 квітень 1952 року за № [NUMBER] (а. с. 8). Судом встановлено, що відповідно до відмітки наявної в копії паспорту [PERSON] (а. с. 14) та відповіді на запит до відділу адресно-довідкової служби ГУ ДМС України в Одеській області за вх.№ 79358/20 від 05.08.2020 року (а. с. 19) заявник [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №193 від 03.02 2005 року виданою ЖУ «Ренесанс» ЛТД - 92 (а. с.9) вбачається, що разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , проживала його мати - [PERSON] . Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки Факт проживання [PERSON] разом з сім`єю за адресою : [ADDRESS] , підтверджується ордером № 2002 від 23.08.1962 р. в якому зазначено список осіб які підлягали вселенню по ордеру, а саме : [PERSON] та [PERSON] . Факт проживання за адресою : [ADDRESS] опосередковано підтверджується заявою від [PERSON] голові [PERSON] від 08.06.1967 р. про переоформлення особового рахунку на [PERSON] ( а. с. 10) за адресою: [ADDRESS] . Суд звертає увагу на те, що виходячи із правил доказування в цивільному процесі чітко не виділяються «стандарти доказування», що більш характерним є для англосаксонської правової системи, проте суд знаходить, що він є наближеним до стандарту «балансу ймовірностей» (balance of probabilities), при якому тягар доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, що відповідає характеру даних правовідносин. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статей 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до статей 1220, 1222, 1270 ЦК України за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з роз`яснень викладених в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкодавець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до статті третьої вказаного Закону місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Оцінюючи окремо та у сукупності докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживав за адресою: [ADDRESS] . Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту підлягає задоволенню.

Outcome: approved