overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

30.08.2016 року [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 07.05.2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області звернулася в суд в інтересах [PERSON] з вказаною позовною заявою в якій зазначила, що [INFO] померла тітка її довірительки [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, спадкоємцем по закону якого є її довірителька [PERSON] При зверненні в нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску терміну звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що [PERSON] вступила у фактичне управління спадщиною, і вважала, що це прирівнюється до подання заяви про прийняття спадщини і тому спадщину вона може оформити будь-коли, а також тривалий час вона не могла довести родинні стосунки між нею та спадкодавцем. Просить визнати [PERSON] строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - шість місяців. В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] позов підтримує, представник відповідача Зведенівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області сільський голова Боднар В.Д. позов визнає (а.с.44,45). Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, від них поступили заяви про розгляд справи в їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують (а.с.36, 46,47). За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 12), спадкоємцем по закону якої є - [PERSON] (а.с.9-11,13-17), яка вступила у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустила з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

30.08. 2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу . У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 04.08.2015 року ВДРАЦС РС Пустомитівського РУЮ Львівської області, актовий запис № 81. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини: сторони зареєстрували шлюб 04.08. 2015 року. Спільних дітей у сторін немає. Спільно з відповідачем позивач подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, шлюб носить формальний характер. У сторін склалися різні погляди на життя. Відповідач у позасудовому порядку на розірвання шлюбу не погоджується. Позивач вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі та примирення неможливі, а тому змушена звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, проте подала до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належними чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення заочного судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про шлюб серії І СГ № 261240 від 04.8. 2015 року, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено: відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, сторони спроб для примирення не здійснюють, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

30.08.2016 року до Харківського районного суду Харківської області подано зазначений позов, уточнений заявою від 9.12.2016 року. В своїх остаточних позовних вимогах позивач просить суд визнати за позивачем право власності на 51/100 частину житлового будинку [ADDRESS], що складається із будинку літ. «А-1» шлакоблочний, обкладений цеглою, 1978 року побудови, загальною площею 103,00 кв.м, житловою площею 56,00 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: погрібом літ. «В», вбиральнею літ. «Г», літньою кухнею літ. «З», огорожею №№ 1-5. Представником позивача подано суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримані в повному обсязі. Відповідачем також подана суду заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Заперечень проти позову від відповідача не надійшло. Дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним позов повністю задовольнити з наступних підстав. 51/100 частина цього житлового будинку[ADDRESS], що розташований належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Харківської районної ради народних депутатів 05.07.1991 року, про що внесено запис в реєстрову книгу № 4, реєстр № 670, 24.09.1991 року; а 49/100 частин цього будинку належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району та області 30.03.7000 року, реєстр № 2-716, про що внесено запис в реєстрову книгу № 4, реєстр № 670. 15.05.2000 року. Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про право власності з копією реєстраційної картки, свідоцтвом про право на спадщину з відміткою про реєстрацію права власності та довідкою КП «ХРБТІ» № Л-1453 від 11.07.2016 року. Однак, оригінал правовстановлюючого документу щодо належності позивачу 51/100 частин житлового будинку, а саме свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, видане виконкомом Харківської районної ради народних депутатів 05.07.1991 року було втрачено, і у позивача залишилась тільки його ксерокопія. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивачем надано докази, які підтверджують право власності позивача на 51/100 частини будинку, [ADDRESS] на підставі ст. 392 ЦК України суд визнає за позивачем право власності на зазначену частину будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

30.08.2016 року позивач [PERSON] звернувся в Миколаївський районний суд Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги він мотивує тим, що сім'я розпалась через несумісність характерів та втрати поваги один до одного. Все це негативно впливало на їх сімейні стосунки. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Посилаючись на неможливість спільного проживання позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і не заперечувала щодо розірвання шлюбу між нею та позивачем [PERSON] Вислухавши в судовому засіданні пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 07.07.2007 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили, спільне господарство ними не ведеться. Поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. У зв'язку з викладеним шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

30.08.2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Рогізківської сільської ради про визначення судом додаткового строку в два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON]. У позовній заяві позивач зазначив, що [INFO] року померла [PERSON], яка проживала у с.Рогізка, Чечельницького району. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Рогізківської сільської ради, яке [PERSON] заповіла позивачу. З метою оформлення спадщини до нотаріальної контори не звертався, оскільки помилково вважав, що якщо має правоустановлюючі документи на земельну ділянку, то може в будь-який час оформити спадщину. Коли позивач звернувся до нотаріальної контори, то отримав відмову, оскільки пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, який закінчився 16 серпня 2008 року. Позивач важає, що він пропустив строк з поважної причини, просить суд визначити додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Належно повідомлений позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі та просить позов задовільнити повністю. Представник відповідача голова Рогізківської сільської ради [PERSON] у судове засідання не з'явився. Направив до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, просить справу розглядати без участі представника відповідача. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. З копії свідоцтва про смерть (а.с.5) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року. Строк для прийняття спадщини закінчився 16 серпня 2008 року. Як вбачається з дублікату заповіту (а.с.6), [PERSON] заповіла все своє майно позивачу [PERSON] З листа нотаріуса (а.с.8) вбачається, що [PERSON] пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, після смерті [PERSON]. З позовної заяви вбачається, що позивач з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини. З письмової заяви голови Рогізківської сільської ради [PERSON] представника відповідача по справі - вбачається, що відповідач повністю визнав позов, що також є підставою для задоволення позову. Суд, визначаючи строк в два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, виходить із принципу розумності та достатності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

30.08.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Бейзимівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області та відділу Держгеокадастру в Чуднівському районі Житомирської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його батька [PERSON], який помер 28.12.2015 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на земельні ділянки розташовані на території Бейзимівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті батька, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки. Позивач звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до приватного нотаріуса, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не зявився, до суду подав заяву, в якій він просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач Бейзимівська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови, згідно якої Бейзимівська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. Відповідач відділ Держгеокадастру в Чуднівському районі Житомирської області не забезпечив участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом начальника відділу, згідно якої відповідач позов визнає і просить розглядати справу без участі представника відділу. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

30.08.2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що 19.01.1985 року зареєстрував шлюб з відповідачкою та проживали однією сім'єю до лютого 2016 року. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Причиною припинення шлюбних стосунків вказував те, що вони втратили взаєморозуміння, внаслідок чого сумісне життя стало неможливим, виникали постійні сварки, на даний час вони не спілкуються, відсутній сімейний бюджет, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 19.01.1985 року зареєстрували шлюб, про що Волноваським райвідділом РАЦС Донецької області в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №8 (а.с.4). Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, позивач, згідно заяви, на позові наполягає, відповідач позов визнала, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

30.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом і свої доводи обґрунтовує тим, що 07.06.2005 року її дідусь [PERSON] склав заповіт, яким заповів їй після його смерті земельну ділянку площею 3,970 га, що належала йому на праві власності згідно державного акту серії ДН №146706, а все інше майно її батькові [PERSON] 02.09.2007 року [PERSON] помер. Оскільки позивач на той час мешкала з дідусем, тому фактично прийняла спадщину. На даний час оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку втрачено, а для прийняття спадщини необхідна наявність оригіналу правовстановлюючого документа, тому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,970 га. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала заяву слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 07.06.2005 року [PERSON] заповів земельну ділянку (пай), яка належала йому на праві власності, [PERSON], а все останнє майно своєму синові [PERSON] (а.с.4). Як вбачається зі свідоцтва про народження, [PERSON] є донькою [PERSON]. В подальшому прізвище «Томазенко» змінено на «Омельченко» на підставі свідоцтва про шлюб серії 1-НО №191117 (а.с.5,8). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №146706, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 3,970 га на території Бугаської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.6). Згідно із свідоцтвом про смерть серії 1-НО №224419 [PERSON] помер 02.09.2007 року (а.с.7). Оформити нотаріально спадщину після смерті діда позивач не має можливості, оскільки її батько прийняв фактично спадщину після смерті [PERSON], тому змушена звернутися до суду. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що варто визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку, площею 3,970 га на території Бугаської сільської ради Волноваського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки вона є спадкоємицею по заповіту після смерті дідуся [PERSON] На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

30.08.2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач звернулась до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, зазначила, що фактично шлюбно сімейні відносини припинені більше року тому. Відповідач звернувся до суду з заявою про слухання справи за його відсутності зазначив, що позов визнає та проти розірвання шлюбу не заперечує, після розірвання шлюбу просив залишити йому прізвище «Дурнєв» Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.09.2011 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені більше року тому у звязку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, сімя існує формально, позивач з відповідачем спільне господарство не ведуть, сумісне проживання припинено з понад року тому. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи у сторін не склались подальші шлюбні відносини, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

30.08.2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що під час фактичних шлюбних відносин з відповідачем у них 23.05.2015 року народився син [PERSON]. В даний час відповідач проживає окремо. Син знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги не надає на утримання дитини. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття сином. Позивач до судового засідання не зявилася, але надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності, та зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. (а.с. 11) Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявився, про час та місце розгляду справи вважається повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ч.1 ЦПК України (а.с.20,22). Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути дану справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичному шлюбі, під час якого у них 23 травня 2015 року народився син [PERSON]. В свідоцтві про народження [PERSON] зазначено, що він народився 23 травня 2015, і його батьком є відповідач по справі [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved