overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

31.10.2017 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на будинок №4/1 по провул. Шота Руставелі в м. Первомайськ Миколаївської області за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з доньками [PERSON] та [PERSON] з 2000 року проживали разом з [PERSON] та [PERSON] в будинку №4/1 по провул. Шота Руставелі в м. Первомайськ Миколаївської області, що належав останньому на праві власності. [PERSON] померла 01.02.2003 року, а [PERSON] помер 30.03.2003 року, а позивач з дітьми продовжила мешкати у вказаному будинку до теперішнього часу. Тобто, добросовісно, відкрито позивач володіє вказаним будинком понад 10 років. В судове засідання позивач не зявилась, а її представник [PERSON] підтримав позов і просив його задовольнити. Представник Первомайської міської ради Миколаївської області надала заяву в якій просила справу слухати у її відсутність та винести рішення на розсуд суду. Треті особи в судове засідання не зявились, але надали заяви з проханням розглядати справу в їх відсутність, а позов задовольнити. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії інвентарної справи Первомайського МБТІ ( а.с.31-36) видно, що будинок №4/1 по провул. Руставелі в м. Первомайськ Миколаївської області належить [PERSON]. Із копій свідоцтв про смерть ( а.с.14,15) видно, що [PERSON] померла 01.02.2003 року в м. Первомайськ Миколаївської області, а [PERSON] помер 30.03.2003 року в м. Первомайськ Миколаївської області. Із листа Другої Первомайської держнотконтори від 20.11.2017 року( а.с.57) видно, що після смерті [PERSON], який помер 30.03.2003 року, була заведена спадкова справа №419/2003 за заявою [PERSON]. Інших заяв до держнотконтори не надходило. Свідоцтво на право на спадщину не видавалось. Із довідки квартального комітету № 49 від 07.09.2017 року видно, що [PERSON] разом з доньками з 2003 року проживають [INFO] (а.с.42). Із копії довідки Агентства нерухомості «ВАСТУ ДІО» від 05.10.2017 року ( а.с.46) видно, що вартість житлового будинку №4/1 по провул. Ш.Руставелі в м. Первомайськ Миколаївської області складає 63500 грн. Ст. 344 ч.1 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Пунктом 8 прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що правила статті 344 про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Згідно із ст.344 ч.4 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. На підставі викладеного, враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд знаходить, що позовні вимоги доведені відповідно до вимог ст.. 60 ч.1 ЦПК України і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

31.10.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований між нею та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який 23 липня 2010 року зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №31. Тривалий час проживають окремо. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №31, актовий запис №31. (а.с.5). Сторони припинили шлюбні відносини. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не скористалась правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст.113 Сімейного Кодексу України, тому суд не вирішує вказане питання. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

31.10.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 січня 1988 року Відділом ЗАГС Первомайського райвиконкому Харківської області, за актовим записом № 16, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сімя розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Позивач в судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не зявився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, однак до суду не прибув про причини неявки суд не повідомив тому, суд, отримавши згоду позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

31.10.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом мотивуючи свої вимоги тим, що 25.09.1976 року помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок розташований за адресою: вул. Дружби, буд.168, смт.Іванопіль Чуднівського району Житомирської області, яку прийняла мати позивача [PERSON] згідно ст.549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, але спадкових прав не оформила. [PERSON] 29.12.2005 року померла і після її смерті відкрилась спадщина на вказаний будинок. Позивач є спадкоємцем першої черги, крім неї спадкоємцем першої черги є син спадкоємця [PERSON], між яким та позивачем виник спір щодо спадкового майна. Позивач у судове засідання не зявилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду подав заяву згідно якої позов визнає повністю, просить розглядати справу за його відсутності. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

31.10.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 03.11.2012 року у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 499. Посилаючись на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з липня 2016 року. Від спільного життя з відповідачем дітей не має. Позивач по справі направила суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, суд розглядає справу у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03.11.2012 року, про що є актовий запис № 499 у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені липня 2016 року. Від спільного життя сторони дітей не мають. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

31.10.2017 року позивач звернулася до Шосткинського міськрайонного суду з позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивується тим, що відповідач є батьком дитини, яка мешкає разом із своєю матірю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не приймає, аліментів нікому не платить, інших дітей у нього немає. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просить задовольнити . Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує. Суд дослідивши подані докази, заслухавши, пояснення сторін, вважає що визнання позову відповідачем відповідає вимогам законодавства. Так судом встановлено, що відповідач є батьком дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини за а.з. № 23 від 15.01.2015 р. (а.с. 5), з довідки з місця проживання від 02.10.2017 р (а.с. 6) вбачається, що малолітня дитина проживає разом з матірю - позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. З пояснень позивача вбачається, що дитина потребує матеріальної допомоги з боку батька. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини згідно ст. 182 СК України. На підставі ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є батьком дитини, дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні, для забезпечення належного рівня життя дитині необхідна матеріальна допомога зі сторони батька, а визнання позову відповідачем відповідає вимогам законодавства отже враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

31.10.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини доходу на її утримання на час навчання. Позивач позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач позов визнав частково, сплачувати аліменти згоден, але в меншому розмірі , оскільки має на утриманні двох малолітніх дітей. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Судом встановлено, що від шлюбу з [PERSON], який розірваний в лютому 2014 року, відповідач має дочку [PERSON], [INFO], яка з 1 вересня 2017 року вступила на магістратуру на денну форму навчання Національного університету «Чернігівський колегіум» імені [PERSON]. Згідно свідоцтв про народження від 07.03.2014 року та від 01.08.2016 року відповідач має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати повнолітню дитину, яка навчається і потребує матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, а відповідач є працездатним, має на утриманні малолітніх дітей, позивач навчається на денній формі навчання, тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, починаючи з 31.10.2017 року на період її навчання в Національному університеті «Чернігівський колегіум» імені [PERSON], але не більше, як до досягнення нею 23 років. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

31.10.2017 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, до досягнення ним повноліття. Позивачка вказує на те, що з 23.08.21997 р. по 28.05.2015 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], 19.11.2008 року наодження. Відповідач матеріальну допомогу на утримання синів не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати сина належним чином. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 23.08.1997 року по 28.05.2015 року сторони перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], 19.11.2008 року наодження. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня ухвалення рішення суду і до її повноліття. Відповідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

31.10.2018 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12.08.2000 зареєструвала з відповідачем шлюб, однак сімя розпалась і зберегти її неможливо. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05.11.2018 відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання на 26.11.2018 та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 26.11.2018 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 17.12.2018. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, при зверненні з позовом до суду просила справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.. Відповідач [PERSON],\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання,\~правом подання\~відзиву на\~позовну заяву\~не скористався,\~ у\~судове засідання\~не зявився без повідомлення причин своєї неявки. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. 12 серпня 2000 року сторони зареєстрували шлюб у Могилів-Подільському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис № 128, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії І-АМ № 055049 (а.с. 3). Від цього шлюбу у сторін є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями Свідоцтв про народження серії 1-АМ № 167551, серії 1-АМ № 129412 (а.с. 6,7). Однак подружнє життя між сторонами не склалося у звязку з тим, що у них різні характери, погляди на життя та на вирішення сімейних проблем. Спроби налагодити подружні відносини позитивного результату не дали. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їхніх дітей, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

31.10.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений 20.08.2005 між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Як на підставу позову посилається на те, що з 20.08.2005 вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають, фактичні шлюбні відносини припинені. Ухвалою суду від 11.12.2018 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В підготовче засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач не з'явився, надав заяву розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 20.08.2005 сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис №439. / а.с. 4 / Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від шлюбу народилася донька, [PERSON], [INFO]. / а.с. 5 / Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї неможливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Питання судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved