Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

30 травня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просила стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] з відповідачем [PERSON] від шлюбу мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідач разом з позивачем та дитиною не проживає, спільне господарство не веде, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, ігнорує свої обов`язки по утриманню та вихованню дитини. Дитина має дефекти мови, потребує заняття з дефектологом на що необхідні додаткові кошти. Оскільки вона утримує їх спільну дитину, а її коштів не вистачає на утримання дитини та її розвиток, вимушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 16 липня 2019 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Позивача в судове засідання не з`явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, до суду не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дочки у розмірі ј частини від його доходу. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 11 жовтня 2013 року між сторонами Жовтневим відділом державної РАЦС реєстраційної служби Криворзького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстрований шлюб, актовий запис №779, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 11.10.2013 (а.с.5). [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1520 від 04 грудня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.12.2013 року (а.с. 4). Позивач [PERSON] , разом із дочкою [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ТОВ «ДОМ.КОМ», від 19.01.2018 (а.с.8). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача до досягнення дочкою повноліття з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 30.05.2019 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved