Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

29 вересня 2017 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 29 травня 2006 року в розмірі 82686 грн. 59 коп., в якій зазначено, що відповідно до договору, укладеного 29 травня 2006 року відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 5200 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Приймаючи до уваги, що позичальник [PERSON] неналежним чином виконував передбачені договором зобов'язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 31 серпня 2017 року, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 5160 грн. 43 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 69285 грн. 61 коп., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3826 грн. 90 коп., фіксованої частини штрафу в розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу в розмірі 3913 грн. 65 коп., а всього 82686 грн. 59 коп., судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 29 травня 2006 року [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 8). Підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, [PERSON] погодився з умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.9-14). Відповідно до цієї заяви, яка підписана позичальником та банком, відповідач погодився з тим, що зщо дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг. У заяві, зокрема, зазначено, що він ознайомився і згоден з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та Тарифами банку. Відповідно до умов кредитного договору б/н від 29 травня 2006 року відповідач [PERSON] отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 2400 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3% на місяць з розрахунку 360 днів у році. Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо в цей час жодна зі сторін не проінформує другу сторону про закінчення дії договору, він автоматично лонгується на цей же строк. Згідно п.п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору, позичальник дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і позичальник дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою у безумовною згодою позичальника відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, що встановлюється банком. Відповідно до п.п. 6.5, 6.6 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевикористання платіжного ліміту, а також сплачувати комісії відповідно до визначених у договорі умов. У випадках невиконання зобов'язань за договором, за вимогою банку позичальник повинен виконати зобов'язання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку. Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору, передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку (а.с.4-7) станом на 31 серпня 2017 року становить 82686 грн. 59 коп., а саме: заборгованість за кредитом - 5160 грн. 43 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 69285 грн. 61 коп., заборгованість за пенею та комісією - 3826 грн. 90 коп., а також штрафи відповідно до заяви, яка є складовою частиною кредитного договору: штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 3913 грн. 65 коп. Наданий Банком розрахунок заборгованості повністю або частково не спростовано, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитом в розмірі 5160 грн. 43 коп. та заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом в розмірі 69285грн. 61 коп. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3826 грн. 90 коп., фіксованої частини штрафу в розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу в розмірі 3913 грн. 65 коп., суд виходить з наступного. 14 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до ст. 2 якого забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень вище зазначеного Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 15 ч. 1 цього Розпорядження м. Костянтинівка (Костянтинівська міська рада) Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Проте 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14). Згідно ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і до цього переліку включено м. Костянтинівка Донецької області. Судовим розглядом встановлено, що відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта відповідача з відміткою про реєстрацію місця проживання (а.с. 15), тому в даному випадку слід застосувати положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що станом на 31 серпня 2017 року існує заборгованість відповідача за кредитом, яка складається з основного боргу, процентів, пені та комісії та штрафів у відповідному розмірі. При цьому, з розрахунку пені та комісії, вбачається, що період її нарахування визначений з 01 травня 2014 по 31 серпня 2017 року. Враховуючи такий період нарахування, банк зобов'язаний скасувати [PERSON] пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договором, починаючи з 14.04.2014 року. Таким чином, зважаючи, що період нарахування пені та комісії мало місце вже після 14 квітня 2014 року, тобто лише під час проведення АТО, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією в сумі 3826 грн. 90 коп. задоволенню не підлягають. Що стосується штрафів в розмірі 500 грн. та 3913 грн. 65 коп., нарахованих відповідно до умов договору, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, штрафи (фіксована частина та процентна складова) нараховані станом на 31 серпня 2017 року, тобто у період дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». На підставі викладеного, враховуючи, що [PERSON] не виконав належним чином зобов'язань, передбачених кредитним договором б/н від 29 травня 2006 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, що утворилась станом на 31 серпня 2017 року в загальному розмірі 74446 грн. 04 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 5160 грн. 43 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 69285 грн. 61 коп., задовольнивши вимоги позивача саме в цій частині. Аналізуючи Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд приходить до висновку, що пеня та комісія в розмірі 3826 грн. 90 коп. та штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) і 3913 грн. 65 коп. (процентна складова), позивачем нараховані безпідставно в порушення вимог зазначеного Закону, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов'язані із сплатою судового збору, в розмірі 1600 грн.

Outcome: partial