Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

31.03.2017 року позивач [PERSON] звернулася до Козельщинського районного суду із вищезазначеним позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON], посилаючись на те, що після смерті останнього залишилося спадкове майно, вчасно до нотаріальної контори з приводу успадкування спадкового майна вона не звернулася, у зв'язку із хворобою. За життя померлим [PERSON] заповіт не був складений. Інші спадкоємці за законом відмовилися від прийняття спадщини після померлого. В судове засідання позивач не з'явилася, але направила заяву, згідно якої вбачається, що позивач позов підтримує повністю, оскільки вона починаючи з 2000 року постійно хворіє, а тому була позбавлена можливості вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідач у судове засідання не з'явився, але направив заяву про розгляд справи без участі представника Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області проти задоволення позову не заперечує. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові докази по справі встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Із свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] році. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.11.2016 року вбачається, що державним нотаріусом видати свідоцтво про право на спадщину на майно в порядку спадкування після померлого 07.08.1999 року [PERSON] не має можливості, оскільки позивачем, пропущений шестимісячний строк на прийняття спадщини на протязі якого позивачу необхідно було звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Спадкова справа заведена Козельщинською державною нотаріальною конторою 16.11.2016 року за № 355/2016 на підставі заяви позивача. За життя спадкодавцем заповіти не посвідчувалися. Інші спадкоємці подали заяви про те, що вони не претендують на спадщину спадкодавця (а.с. 5-18). Згідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 548, 549, 550 ЦК УРСР / в ред. 1963р./ часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Згідно відповіді на адвокатський запит та медичної документації вбачається, що позивач починаючи з 2000 року по теперішній час проходить лікування та перебуває на диспансерному обліку(а.с. 9, 19-26). Відповідно до п. 26 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Суд, бере до уваги те, що причину пропуску строку для подання заяви позивачем до нотаріальної контори про прийняття спадщини, була визнана відповідачем, що в свою чергу не порушує права, свободи чи інтереси відповідача та інших осіб. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людинипо справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Отже, суд вважає, що позов позивача підлягає задоволення, оскільки позивачем з поважної причини було пропущено строк на звернення із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого [PERSON] Також, суд вважає за можливим визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори тривалістю в один місяць з дня набрання рішенням законної сили, оскільки зазначений строк буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved