Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа голова кооперативу «Біологічний 2» [PERSON] про визнання права власності на гараж, який в підлягав уточненню. Позивач у своїй позовній заяві з урахуванням уточнень посилався на те, що на підставі рішення [PERSON] районної у м. Дніпропетровську ради № 263 від 23 серпня 2013 року став членом гаражного кооперативу «Біологічний» та має двоповерховий гараж № 797 загальною площею 86,7 кв.м, побудований у 1995 році. Даний гараж позивач придбав у попереднього власника [PERSON], постійно ним користується, проте заява про реєстрацію права власності на гараж була проігнорована реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції, тому [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просив суд визнати договір купівлі-продажу гаражу № 797 загальною площею 86,7 кв.м, розташований в гаражному кооперативі «Біологічний 2» між [PERSON] та [PERSON] від 11 вересня 2012 року дійсним; визнати за ним право власності на двоповерховий гараж № 797 загальною площею 86,7 кв.м, розташований в гаражному кооперативі «Біологічний 2»; зобовязати реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції зареєструвати вказаний гараж на імя позивача. Позивач надав заяв про розгляд даної цивільної справи без його участі, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача ГК «Біологічний» надав заяву про розгляд даної цивільної справи без його участі, в заяві вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Представники відповідачів [PERSON] районної у м. Дніпропетровську ради та реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у судове засіданні не зявились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки у судове засіданні не повідомили. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на рішенням виконавчого комітету [PERSON] районної ради депутатів м. Дніпропетровська Дніпропетровської області №1200 від 22 жовтня 1985 року був створений гаражний кооператив для будівництва гаражів індивідуального користування «Біологічний» по пров. Біологійний у м. Дніпропетровську (а. с. 13). Згідно з довідкою № 480 від 22 червня 2015 року, виданої ОК «Гаражний кооператив «Біологічний» [PERSON], останній є членом вказаного гаражного кооперативу на підставі рішення виконкому [PERSON] районної у м. Дніпропетровську ради від 23 серпня 2013 року № 263 та має гараж № 797, побудований в 1995 році; заборгованості не має (а. с. 12). З документів, доданих до позовної заяви вбачається, що вказаний гараж позивач придбав на підставі укладення 11 вересня 2012 року договору купівлі-продажу з [PERSON] (а. с. 30), якому даний гараж належав на підставі рішення виконкому Жовтневого району Ради народних депутатів № 635 від 22 липня 1994 року (а. с. 31) Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Положеннями ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно з ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В силу ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право предявити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати нею документа, який засвідчує право власності. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 28 червня 1991 року № 5 „Про практику розгляду судами цивільних справ, повязаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативі член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. Оцінюючи всі докази, які були досліджені у судовому засіданні у їх сукупності, враховуючи, що позивач є членом ГК «Біологічний», не має перед ним заборгованостей, а також беручи до уваги те, що права третіх осіб при такому будівництві не були порушені, відповідач визнає позовні вимоги, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved