Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

29 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Полтавахіммаш» про стягнення заробітної плати. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що з листопада 2015 року по 05 лютого 2016 року працювала в ПАТ «Полтавхіммаш» на посаді табельника табельної служби. В день звільнення відповідач не виплатив заробітну плату за січень-лютий 2016 року. Тому просила суд стягнути з відповідача на її\~ користь заборгованість по заробітній платі за вказаний період в сумі 1 695 грн. 61 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку на час постановлення судового рішення. Крім того, порушенням її права позивач завдав їй значної моральної шкоди, на відшкодування якої позивач просить стягнути з відповідача на її користь 5 000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, звернувшись до суду в тексті позовної заяви з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача\~ [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково. Не заперечує проти стягнення заборгованості по заробітній платі за лютий 2016 року, а також проти стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Але заперечувала проти задоволення позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди. При цьому посилалась на ту обставину, що заборгованість виникла не з вини підприємства, а у звязку з тим, що державним виконавцем накладено арешт на рахунки ПАТ «Полтавхіммаш», в тому числі і на рахунок, з якого виплачувалась заробітна плата працівникам. Відповідач робить усе можливе, щоб і при таких обставинах виплатити заробітну плату своїм працівникам. Тому в задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди просила відмовити. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази,\~ приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 13 листопада 2015 року по 05 лютого 2016 року працювала на посаді табельника табельної служби ПАТ «Полтавхіммаш», наказом №4-к від 05 лютого 2016 року звільнена з роботи 05лютого 2016 року за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку\~ і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум,\~ що належать йому від\~\~ підприємства,\~ установи,\~ організації,\~ провадиться\~ в\~ день звільнення.\~ Якщо працівник в\~ день\~ звільнення\~ не\~ працював,\~ то зазначені\~ суми\~ мають\~ бути\~ виплачені\~ не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати\~ з\~ вини\~ власника\~ або\~ уповноваженого\~ ним органу належних звільненому працівникові сум у встановлені законодавством строки, при\~ відсутності\~ спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки\~ по\~ день\~ фактичного розрахунку. Як встановлено судом, відповідачем в день звільнення розрахунок з позивачем проведено не було. Але в судовому засіданні представник відповідача надала платіжну відомість по заробітній платі співробітників ПАТ «Полтавхіммаш» за січень 2016 року №хм-000080 від 07.04.2016 року, згідно якої на зарплатну картку [PERSON] 07.04.2016 року було перераховано 1\~228 грн. 66 коп. заробітної плати за січень 2016 року. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату за лютий 2016 року, яка складає 478 грн. 92 коп. Також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 3\~069 грн. 12 коп. (46 днів затримки розрахунку х 66 грн. 72 коп. середньоденна заробітна плата). Відповідно до ст.237-1 КЗпП України власником або уповноваженим ним органом моральна шкода відшкодовується працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. В судовому засіданні встановлено, що затримка розрахунку при звільненні позивача відбулася з обєктивних причин, а саме через арешт рахунків ПАТ «Полтавхіммаш». При цьому відповідачем вишукується можливість для здійснення розрахунку зі своїми працівниками. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази заподіяння позивачу моральної шкоди вказаною затримкою. Тому суд вважає за необхідне в задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди відмовити. В силу статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сум 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial