Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

31 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 27 січня 2009 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого у них народився син Даніїл, [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2012 року. Відповідач участі в утриманні сина не приймає, матеріальної допомоги не надає. У зв'язку з цим, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Натомість подала до суду заяви, якою позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Розгляд справи просила здійснити у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не направив. Суд, дослідивши заяву позивача та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дітей, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що дійсно між [PERSON] (дошлюбне прізвище Дихтун) [PERSON] та [PERSON] 27 січня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 21 (а.с.3). Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину, а саме сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 119357 виданого 10.03.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.4). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6). Аліменти на утримання інших малолітніх чи неповнолітніх дітей відповідач не виплачує, на утриманні непрацездатних чи недієздатних осіб не має, офіційно не працює. Доказів протилежного сторонами у справі суду не надано. Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання дитини відповідно до\~ст. 184 СК України\~з визначенням їх розміру у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач офіційно не працює та має мінливий дохід. Згідно ч.2 ст. 184 СК України\~розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч. 2\~ст. 182 СК України\~щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони. В ч. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 3 від 15.05.2006 року зазначається, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. за № 606-XIV (606-14) «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітноїплати цієї особи. У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що достатнім розміром аліментів на утримання сина відповідача - [PERSON], [INFO], є 700 гривень щомісячно з моменту подання позовної заяви та до досягнення\~\~дитиною повноліття. Зважаючи на скрутне матеріальне становище позивачки, вік дітини, необхідність його матеріального утримання та росту цін на споживчі товари та послуги, що свідчать про достатність підстав для призначення аліментів саме у вказаному судом розмірі. У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], слід стягнути з відповідача в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. При вирішенні питання щодо судових витрат, позивачка на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави Україна необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.\~ Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial