Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

29.10.2018 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про переведення прав та обов`язків покупця, в якому позивач, посилаючись на норми ст. ст. 217, 362 ЦК України, просив визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями та спорудами розташованими по [ADDRESS] , укладений 31 січня 2006 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Виходцевою Л.А. ( Негра Л.А. ) за реєстровим номером 81 в частині покупця за договором та перевести на [PERSON] права і обов`язки покупця за договором купівлі-продажу житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями та спорудами розташованими по [ADDRESS] , укладений 31 січня 2006 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Виходцевою Л.А. ( Негра Л.А. ) за реєстровим номером 8. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 652238400:02:032:0006 , розташованої по [ADDRESS] , укладений 31 січня 2006 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Виходцевою Л.А. ( Негра Л.А. ) за реєстровим номером 82 в частині покупця за договором. Перевести на [PERSON] права і обов`язки покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 652238400:02:032:0006 , розташованої по [ADDRESS] , укладений 31 січня 2006 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Виходцевою Л.А. (Негра Л.А. ) за реєстровим номером 82. Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог, що надійшла до суду 21.01.2019, позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями та спорудами розташованими по [ADDRESS] , укладений 31 січня 2006 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Виходцевою Л.А. ( Негра Л.А. ) за реєстровим номером 81 в частині покупця за договором. Перевести на [PERSON] права і обов`язки покупця за договором купівлі-продажу житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями та спорудами розташованими по [ADDRESS] , укладений 31 січня 2006 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Виходцевою Л.А. ( Негра Л.А. ) за реєстровим номером 8, а також визнати за [PERSON] право власності на житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями та спорудами розташованими по [ADDRESS] та скасувати арешт, накладений на дане майно постановою про опис та арешт майна боржника від 18.12.2018 в межах зведеного виконавчого провадження №57555111 до складу якого входять виконавче провадження №55371040 від 12.12.2017 та виконавче провадження №57524692 від 26.10.2018; Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 652238400:02:032:0006 , розташованою по [ADDRESS] , укладений 31 січня 2006 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Виходцевою Л.А. ( Негра Л.А. ) за реєстровим номером 82 в частині покупця за договором. Перевести на [PERSON] права і обов`язки покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 652238400:02:032:0006 , розташованої по [ADDRESS] , укладений 31 січня 2006 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Виходцевою Л.А. ( Негра Л.А. ) за реєстровим номером 82, а також визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку кадастровий номер 652238400:02:032:0006 , розташованої по [ADDRESS] та скасувати арешт, накладений на дане майно постановою про опис та арешт майна боржника від 18.12.2018 в межах зведеного виконавчого провадження №57555111 до складу якого входять виконавче провадження №55371040 від 12.12.2017 та виконавче провадження №57524692 від 26.10. 2018. Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 22.11.2018 відкрито провадження з даній цивільній справі. Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 26.11.2018 задоволено заяву позивача про забезпечення позову (що надійшла до суду 23.11.2018). Постановою Херсонського апеляційного суду від 15 січня 2019 року дану ухвалу скасовано, постановлене нове судове рішення, яким у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову - відмовлено. Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 14.02.2019 в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову (що надійшла до суду 04.02.2019) - відмовлено. Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 09.04.2019 задоволено клопотання представника [PERSON] - адвоката Хараїм О. В. та залучено до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про переведення прав та обов`язків покупця третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явилися, про місце, дату та час слухання справи повідомлені належним чином. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Теплової Я. С. до суду надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи, однак суд до уваги дане клопотання не бере, так як представником не надано доказів, які підтверджували б поважність причини неявки до суду. Від представника третьої особи [PERSON] - адвоката Хараїм О. В. до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника, відповідно до якого представник просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про переведення прав та обов`язків покупця - відмовити повністю за необґрунтованістю, також представником третьої особи додатково надано письмові пояснення щодо позову. Крім цього, представник відповідача звертає увагу суду, що стороною позивача пропущенні строки позовної давності для звернення з вищезазначеним позовом. Відповідно до наданого суду клопотання від 21.01.2019, відповідач [PERSON] з позовними вимогами погоджується, вирішення питань клопотань позивача залишає на розсуд суду. Вивчивши наявні матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з вищенаведеного, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 31 січня 2006 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено договір купівлі продажу земельної ділянки площею 0,1668 га, кадастровий номер 6522384300:02:032:0006 , що розташована за адресою: [ADDRESS] . Договір посвідчений 31.01.2006 приватним нотаріусом Гголопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Виходцевою Л. А. та зареєстровано в реєстрі за №82 (а. с. 7). Також, 31 січня 2006 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено договір купівлі продажу житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Договір посвідчений 31.01.2006 приватним нотаріусом Гголопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Виходцевою Л. А. та зареєстровано в реєстрі за №81 (а. с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Змістом положень ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодного доказу того, що позивач витратив власні кошти на купівлю нерухомості до суду не надано. Посилання на рішення постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Максимум» не можуть братись судом до уваги, оскільки жодним чином не доводять обставини, викладені у позові та стосується інших ані ж у позові обставин. Крім того, станом на цей час дане рішення оскаржується у Херсонському апеляційному суді (справа №01-2016). Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 215 ЦК України встановлює загальне правило про те, що правочин є недійсним у зв`язку з недодержанням у момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених ст. 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Тобто правочин є недійсним, якщо він укладений із порушенням вимог закону. Слід зазначити, що [PERSON] не є стороною оспорюваного правочину, якому надано право звернення до суду із вимогою щодо його недійсності. Разом з тим, відповідачем [PERSON] до матеріалів справи надавалась заява про визнання позову. Проте, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦК України, визнання позову відповідачем суперечить закону та порушує права, свободи чи інтереси зокрема [PERSON] , отже не може прийматись судом до уваги. Крім того, сплинув передбачений законом строк для звернення до суду за захистом своїх порушених прав, отже можливо застосувати положення ч. ч. З, 4 ст. 267 ЦК. Якщо позивач вважав, що витрачав власні кошти на купівлю нерухомого майна, то він мав право протягом трьох років з дня укладення вищезазначеного договору звернутись до суду та оскаржити його укладення. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Законом не встановлено особливого строку для оспорювання умов договору позики, тому у даному випадку повинен застосовуватись загальний строк позовної давності. Тоді як «позовна давність», за визначенням ст. 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Як вбачається з наданих до суду нотаріально посвідчених копій договорів купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями та спорудами, оспорювані договори були укладені 31.01.2006. Позовна заява про визнання договору недійсним подана 29.10.2018. Таким чином, строк позовної давності для оскарження договору позики сплинув 31.01.2009. Ураховуючи викладене, [PERSON] пропустив строк позовної давності, встановлений нормами цивільного законодавства, для оскарження вищезазначених договорів купівлі-продажу. Згідно абз. 2 п. 18 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 07.02.2014 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, позов, пред`явлений із пропуском строку позовної давності, задоволенню не підлягає, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі до винесення рішення у справі. На думку суду, позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про переведення прав та обов`язків покупця є необґрунтованою, такою, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, обставини, викладені у позові не підтверджені належними та допустими доказами. На підставі наданих доказів суд приходить до висновку, що підстави для переведення прав та обов`язав покупця за договорами купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями та спорудами, укладеними 31.01.2006 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) - на [PERSON] , а також визнання за останнім права власності на нерухоме майно, відсутні. Тому у задоволенні позову належить відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повною відмовою в задоволенні позову витрати позивача по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають і покладаються на нього. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed