Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

31 травня 2017 року [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з вищезазначеним позовом, відповідно до якого просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 16 від 24 січня 2012 року. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин, відсутністю спільного з відповідачем господарства, почуттів любові, взаємоповаги та взаєморозуміння. Зазначає, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання по справі позивач не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначаючи при цьому, що на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягає, вважає строк на примирення не потрібним, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, із заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася, заперечень не надала. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 17 жовтня 2017 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч.1 ст. 224 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 24 січня 2012 року. Вказана обставина встановлена на підставі свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 16 від 24 січня 2012 року, наявного в матеріалах справи. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Доказів, спростовуючих викладене, відповідачем не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з нормою ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.10 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. При цьому, розірвання шлюбу, укладеного між сторонами у даній справі, не суперечить закону, зокрема нормі ч. 2 ст. 110 СК України. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по сплаті судового збору на ним, суд залишає ці судові витрати за фактично понесеними. Враховуючи вищевикладене, ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 3, 5, 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved