Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

31.08.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначила, що 22.10.2014 року сталося залиття належної їй на праві власності квартири за адресою: [ADDRESS] через неконтрольований витік значної кількості води з мереж квартири №24, розташованої поверхом вище, власником якої є відповідач.Внаслідок залиття її квартири у двох житлових кімнатах, на кухні та в прихожій стеля повністю мокра та покрита жовтими плямами, на стінах сліди затоплення, відбулося відшарування вапняного покриття, через замокання пошкоджені меблі. 22.10.2014 року комісія у складі головного інженера та інженер-інспекторів склала акт про залиття квартири, в якому зазначили ймовірну причину -порив внутрішнього розгалуження центрального опалення у квартирі №24, яка знаходиться поверхом вище над квартирою №21. Вартість відновлюваних робіт визначена згідно кошторису в цінах станом на 02.12.2014 року становить 36 101,91 гривень. Позивач зазначає, що окрім майнової шкоди, їй було спричинено моральну шкоду, яку позивач оцінює в 10 000 грн. Вона полягає у душевних стражданнях через пошкодження майна, змушена проживати у жахливих умовах. Посилаючись на положення ст. ст. 22, 23, 1166, 1192 ЦК України, позивач просить суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь матеріальну шкоду у розмірі 36 101,91 гривень та 10 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач у судове засідання не зявилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для справи для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно\~ст. 151 ЖК України\~визначено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Положеннями ст. ст.\~319,\~312 ЦК України\~передбачено, що власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Наведені норми матеріального права встановлюють зобов'язання власника нерухомого майна щодо його утримання, це стосується й внутрішньоквартирної системи опалення. Квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі продажу квартири від 10.10.2006 року, (а.с.6), копія Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а. с. 7, копія технічного паспорту/.Квартира загальною площею 58,5 кв.м. складається з двох кімнат житловою площею 33,6 кв.м., у тому числі, 1-ша кімната 20.0 кв.-кухня площею 8.6 кв.м, вбиральня (сполучена) площею 1.6 кв.м., 2-га кімната 13.6 кв.-ванна кімната площею 3.4 кв.м, коридор площею 1.2 кв.м., передпокій площею 7.9 кв.м., вбудованої шафи площею 0,5 кв.м. (а.с.9-10). Відповідно до виписки з будинкової книжки про реєстрацію та склад сімї №02-02 /2808, виданої КП ЄРЦ, [PERSON] є уповноваженим власником квартири [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №47733555 від 17.11.2015 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.58-59) У відповідності з вимогами пункту 2.3.6 наказу №76 від 17.05.2005 року Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства «Правила утримання житлових будинків та при будинкових територій» причина залиття з зазначенням пошкоджених та таких, що вимагають ремонту або заміни конструктивних елементів, а також обсягів необхідних ремонтно будівельних робіт з усунення дефектів, що виникли, встановлюється в «Акті про залиття» за формою додатку №4. З акту про залиття, який був складений комісією Комунального підприємства Єдиний розрахунковий центр 22.10.2014 року / а. с. 11/, вбачається, що 22.10.2014 року в квартирі [ADDRESS] трапилося залиття на системі центрального опалення в результаті чого: у першій кімнаті стеля повністю мокра в жовтих плямах, на стінах великі жовті мокрі плями, на одній із стін відшарування вапняного покриття, намокли меблі, у другій кімнаті на стелі великі жовті мокрі плями, на стінах великі жовті мокрі плями, намокли меблі, у кімнаті кухня на стелі великі жовті мокрі плями, на стінах мокрі жовті плями, намокли меблі, у прихожій на стелі та стінах великі мокрі жовті плями, внутрішньобудинкові мережі знаходяться в задовільному технічному стані. Ймовірною причиною залиття є порив внутрішньоквартирного розгалуження центрального опалення у квартирі №24, яка знаходиться поверхом вище над квартирою №21. (а.с.11). Таким чином, суд вважає,що залиття квартири позивача відбулося внаслідок пориву внутрішньоквартирного розгалуження центрального опалення у квартирі №24, яка знаходиться поверхом вище над квартирою №21, яка належить відповідачу, й саме остання як власник майна, зобов'язана здійснювати за ним належний догляд, утримувати у відповідному стані й знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з шкодою, що була спричинена позивачу. Частиною 1\~статті 64 ЦПК України\~встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог\~статті 1166 ЦК України\~покладено на відповідача. Позивач надав суду докази на підтвердження винних дій відповідача, а відповідач відповідно до вимог ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України\~це не спростувала і не довела відсутність своєї вини, що є його процесуальним обов'язком згідно презумпції завдавача шкоди. Відповідно до частин першої, другої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі / передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо/ або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. На підтвердження розміру матеріальних збитків позивачем надано локальний кошторис 2-1-1 наремонт квартири [ADDRESS], складений замовником ПП МВМ-ІФ, який складає суму 36,10191 гривень та матеріали фотофіксації наслідків затоплення житлової квартири [ADDRESS]. Стороною відповідача не спростований наданий позивачем в якості доказу розміру завданої матеріальної шкоди зведений кошторис, ,а отже не спростований і заявлений позивачем розмір цієї шкоди. Разом з тим, у вказаному кошторисі включено до суми матеріального збитку і суму податку на додану вартість в розмірі 1805,10 коп. Проте, відповідно до підпункту\~14.1.178. пункту\~14.1. статті\~14 Податкового кодексу України\~податок на додану вартість\~\~непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм\~розділу V цього Кодексу. Згідно підпунктів 1 та 2 пункту\~180.1. статті\~180 ПК України\~платником податку на додану вартість є: будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183; будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку. Матеріали справи не містять доказів того, що позивачем вже здійснено ремонт квартири, і при цьому виконавець ремонтних робіт був платником податку на додану вартість та ним сплачено даний податок в розмірі 1805,10 грн.,\~внаслідок чого були понесені додаткові витрати. З урахуванням наведеного, із\~\~визначеного кошторису суми матеріального збитку завданого внаслідок залиття квартири позивача слід виключити суму податку на додану вартість в розмірі 1805,10 грн. Таким чином, сума матеріальної шкоди повинна становити 34296,81 грн. ( 36101,91грн. - 1805,10 грн.) Що стосується позовних вимог в частині відшкодування спричиненої моральної шкоди, то відповідно до ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а саме: душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, стан майна після залиття, необхідність докладання додаткових зусиль та витрачання часу на поновлення порушеного права, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Беручи до уваги постанову Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 /зі змінами та доповненнями/ „Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в цій частині та стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 2000 гривень, оскільки саме ця сума, на думку суду, служитиме належним відшкодуванням моральних страждань, які позивач зазнав внаслідок пошкодження належного їй нерухомого майна через залиття квартири, хвилювань, зміни образу життя, необхідності захисту своїх прав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки судом задоволені позовні вимоги позивача щодо часткового відшкодування матеріальної та моральної шкоди, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати відповідно до ставки сплати судового збору майнового характеру пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 342 гривні 97 копійок та немайнового характеру у розмірі 243 гривні 60 копійок . На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial