Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

31.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на наступні обставини. 07 квітня 2009 року помер вітчим заявниці [PERSON], з яким остання проживала однією сімєю більше ніж 5 років. За життя [PERSON] не вчиняв заповіт. Після його смерті залишилась земельна ділянка площею 4,71 га, що розташована на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 08051 виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області від 21.04.2004 року на імя [PERSON] Вказану земельну ділянку заявниця має про успадкувати як спадкоємець четвертої черги за законом відповідно ст.1264 ЦК України, оскільки вона проживала разом зі спадкодавцем однією сімєю понад 5 років та вели спільне господарство. При зверненні до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], у звязку з ненаданням доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. Посилаючись на ряд документів та враховуючи, що встановлення фактів, що мають юридичне значення можливо лише в судовому порядку, заявниця звернулася до суду із вказаною заявою. В судове засідання представник заявниці надав заяву, в якій просив розглянути справу у їх відсутність, підтримуючи вимоги заяви в повному обсязі (а.с.17). Представник Дивізійської сільської ради Татарбунарського району в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, однак із наданої до суду заяви №66 від 06.04.2016 року (а.с.16), вбачається, що заінтересована особа не заперечує проти вимог заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 187929 від 09.04.2009 року (а.с.5), [PERSON] помер 07.04.2009 року в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області. Копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД за № 0030052 від 21.04.2004 року (а.с.7) підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,71 га, розташованої на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.. Довідкою виданою виконкомом Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області №578 від 23.03.2016 року (а.с.9) підтверджується, що [PERSON]Й, який помер 07.04.2009 року дійсно на день смерті проживав та був зареєстрований [INFO]. Разом з ним без реєстрації однією сімєю постійно проживала з початку 2004 року та по день його смерті [PERSON], [INFO]. Листом нотаріуса №294/02-14 від 29.03.2016 року (а.с.8) підтверджується, що нотаріальною конторою відмовлено заявниці у прийнятті заяви про прийняття спадщини з причини ненадання доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на день його смерті. З витребуваної судом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43486471 від 05.04.2016 року (а.с.15) повідомляється, що за результатами пошуку спадкової справи після [PERSON]Й, померлого 07.04.2009 року - інформація відсутня. У відповідності з ч.2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що заявниця [PERSON] є падчеркою спадкодавця [PERSON] Заявниця дійсно постійно проживала разом з своїм вітчимом по вул. Лугова,22 в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області, що підтверджується довідкою (а.с.9) та витягом з погосподарської книги (а.с.20). Однак, прийняти спадщину за законом в установленому законом порядку вона позбавлена можливості через відмову нотаріуса (а.с.8), якому необхідно надати докази сумісного проживання, або встановити вказаний юридичний факт в судовому порядку. За встановлених обставин, які підтверджуються матеріалами справи, суд вважає можливим встановити юридичний факт постійного сумісного проживання заявниці [PERSON] з спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме 07 квітня 2009 року.

Outcome: approved