Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

30 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовні заяві зазначає, що 19 листопада 2006 року, позивач уклав шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований Радехівським відділом реєстрації актів цивільного стану районного управління юстиції Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис за №121. Від цього шлюбу народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Спочатку сімейне життя складалось добре, проте протягом останнього року шлюбні відносини поступово погіршились. Намагання позивача зберегти сім»ю ні до чого не привели і не дали позитивного результату. Наше подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. У зв»язку з цим, він припинив з відповідачем шлюбні відносини і вони перестали вести спільне господарство, зараз кожен з нас живе своїм життям та своїми інтересами. Вважає, що шлюб між ними с лише формальним, оскільки особисті відносини між ним та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає. Вважає також, що надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг в часі. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, [PERSON], [INFO], зареєстрований 19 листопада 2006 року Радехівським відділом реєстрації актів цивільного стану районного управління юстиції Львівської області, за актовим записом № 121. В судове засідання позивач не з»явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просив постановити рішення про задоволення позову (а.с.13). Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалася позивач. Відповідач у судовому засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала суду до початку розгляду справи заяву про визнання позову, просить його задовольнити (а.с.15). Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.ст.10,11,60 ЦПК України). Відповідно до положень статей 3,4,11,27,31 ЦПК України право визначати предмет, підставу позову і спосіб захисту порушеного права належить позивачеві. За правилами ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 19.11.2006 року Радехівським відділом реєстрації актів цивільного стану районного управління юстиції Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис за №121, після одруження чоловіку присвоєно прізвище Гасюк (а.с.6) Сторони подружніх стосунків не підтримують, їх сімя фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сімї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 551 ( п»ятсот п»ятдесять одну) гривню 20 (двадцять) копійок.

Outcome: approved