Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

31.05.2021 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом усунення права на користування гаражним боксом, у якому просить усунути перешкоди у користуванні позивачем його власністю, а саме - гаражним боксом № [NUMBER] по [ADDRESS] у ГСК «Дніпро», шляхом усунення права на користування вказаним гаражним боксом відповідачем. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 01.10.2015 року позивачка придбала гаражний бокс № [NUMBER] по [ADDRESS] у ГК «Дніпро», оформила свої права на придбане майно, крім того, її право власності затвердили на засіданні правління гаражного кооперативу. Позивачка вказує, що купила гаражний бокс на загальних підставах, сплативши всі належні внески та збори, а також вступний внесок у сумі 2000,00 грн. і постійно користувалась цим гаражем, щомісячно сплачувала за нього внески та утримувала в ньому свої особисті речі. Протягом 5 років експлуатації гаражу жодних проблем не виникало, але у 2020 році колишня дружина колишнього власника гаражного боксу, у якого позивачка придбала бокс, почала пред`являти претензії заявивши, що вона має право на гаражний бокс, оскільки при розлученні з колишнім чоловіком це майно не ділилось, а відтак залишилось у спільному користуванні. Приблизно 28-30 грудня 2020 року відповідачка власноручно або із чиєюсь допомогою, без присутності та згоди позивачки, зламала замок та ворота гаражного боксу. При цьому, за словами бухгалтера кооперативу, гаражний бокс зламали з особистого дозволу голови гаражного кооперативу, тобто він дозволив сторонній людині прийти на територію кооперативу і знищити ворота та гаражні замки. Позивачу випадково стало відомо про розглянуту цивільну справу №755/19752/19 за позовом відповідача до [PERSON] про право користування спільним майном колишнього подружжя, яка була розглянута без участі позивача. За рішенням апеляційної інстанції від 28.10.2020 року за [PERSON] визнано право користування гаражним боксом. Тобто у сторонньої людини є можливість користуватись належною позивачу власністю. Ухвалою суду від 14.06.2021 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Ухвалою суду від 07.07.2021 року залишено без задоволення заяву відповідача із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Як вбачається з матеріалів справи, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідач отримав 22.06.2021 року, однак станом на час ухвалення рішення не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа у справі отримавши копію ухвали суду про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами 18.06.2021 року, своїм правом на подання письмових пояснень не скористалась. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не викладав жодних заперечень проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. За змістом наявної в матеріалах справи копії протоколу №151001 зборів правління ГБК «Дніпро» від 01.10.2015 року, збори постановили прийняти заяву від [PERSON] та виключити його з членів кооперативу, а також прийняти в члени кооперативу [PERSON] і переоформити на її ім`я гаражний бокс № [NUMBER] на загальних підставах. Згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів ГБК «Дніпро» №8 та №10 від 01.10.2015 року від позивача прийнято вступний внесок в сумі 2000,00 грн. та членський внесок за жовтень 2015 року в сумі 152,00 грн. У квитанціях зазначено «[NUMBER]». Відповідно до довідки виданої бухгалтером ГБК «Дніпро» №2 від 04.08.2020 року, довідка видана [PERSON] в тому, що він 03 жовтня 2015 року переоформив свій гараж № [NUMBER] в ГБК «Дніпро» по [ADDRESS] на громадянку [PERSON] , яка отримала перепустку за №44, що є підтвердженням номеру гаражу. В матеріалах справи міститься копія перепустки №44 на територію ГБК «Дніпро» на ім`я [PERSON] за підписом голови та із зазначенням дати видачі - 03.10.2015 року. За змістом листа голови правління ГБК «Дніпро» №5 від 14.11.2019 року на ім`я [PERSON] , голова правління повідомив, що ГБК «Дніпро» 05.04.2016 року було пограбовано, вкрадена вся документація в якій зберігались всі дані членів кооперативу. По даним, які вдалося відновити та документально підтвердити [PERSON] згідно з оригіналом договору купівлі-продажу, дійсно, 14.11.2006 року придбав гаражний бокс № [NUMBER] в ГБК «Дніпро» за адресою: [ADDRESS] . За домовленістю сторін вартість гаражного боксу становила 4500,00 доларів США. Від [PERSON] , згідно оригіналів наданих квитанцій, з 2006 року до ГБК «Дніпро» регулярно надходили членські внески за гаражний бокс № [NUMBER] . Наприкінці 2015 року внески за гаражний бокс № [NUMBER] стали надходити від [PERSON] . До правління ГБК «Дніпро», на сьогоднішній день, не надходило заяви від власника стосовно того, що гаражний бокс № [NUMBER] передано в оренду. [PERSON] продовжує користуватися гаражним боксом № [NUMBER] в ГБК «Дніпро» по теперішній час, у списку власників зареєстровано тільки його телефонний номер. Регулярно, перед сплатою чергового внеску за гаражний бокс № [NUMBER] , [PERSON] особисто телефонував та уточнював суму внеску. У другому півріччі 2019 року за гаражний бокс № [NUMBER] кошти в сумі 1000,00 грн., надійшли через «Приватбанк» від [PERSON] . На підтвердження своїх позовних вимог позивачка додала до свого позову дві копії банківських квитанцій від 21.08.2020 року та від 12.11.2020 року про сплату нею на користь ГБК «Дніпро» 750,00 грн. згідно кожної квитанції з призначенням платежу: внески за квітень, травень, червень 2020 та членські внески за липень, серпень, вересень 2020. Постановою Київського апеляційного суду від 28.10.2020 року у справі №755/19752/19 за [PERSON] визнано право користування гаражним боксом № [NUMBER] , який розташований на території гаражно-будівельного кооперативу «Дніпро» за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований на ім`я [PERSON] . Отже, рішенням суду апеляційної інстанції, яке набрало законної сили, за відповідачкою визнане право користування гаражним боксом № [NUMBER] , який розташований на території гаражно-будівельного кооперативу «Дніпро» за адресою: [ADDRESS] . У даному випадку, якщо позивачка вважає, що суд вирішив питання про її права та інтереси, цивільний процесуальний закон у ст. 389 ЦПК України зазначає, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті. При цьому, у постанові Київського апеляційного суду від 28.10.2020 року у справі №755/19752/19 зазначено, що постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови. Обґрунтування позовних вимог зводиться до того, що позивачка є власником гаражного боксу відтак саме їй належить право володіння, користування та розпорядження майном і їй надано право вимагати усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до положень ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Поряд із цим статтями 328, 334 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У даному випадку суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, оскільки із матеріалів справи не вбачається належних, допустимих та достовірних доказів, які б кожен окремо або у своїй сукупності мали характер достатніх доказів для підтвердження дійсного статусу позивача, як власника нерухомого майна, що в свою чергу надавало б позивачу право на захист його прав власності. Так, позивач на підтвердження права власності надала копію протоколу зборів кооперативу від 01.10.2015 року, при цьому ця копія завірена стороною позивача на відповідність її оригіналу. Натомість у своєму листі від 14.11.2019 року голова правління кооперативу вказує, що 05.04.2016 року кооператив був пограбований і за тими даними, які вдалось відновити, [PERSON] за договором купівлі-продажу від 14.11.2006 року придбав спірний гараж. Позивачка не надала суду жодних письмових доказів укладення з [PERSON] будь-якого правочину з переходу права власності на гараж до неї. Відсутні і дані Державного реєстру прав власності щодо реєстрації за позивачем права власності на гараж. Надані стороною позивача у якості доказів наявності права власності письмові документи не можуть бути допустимими та достатніми доказами наявності у неї права власності на гараж. За таких обставин позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed