Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

30 вересня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, вказуючи, що 20 жовтня 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З 24 листопада 2012 року вони з відповідачем проживають окремо, матеріальної допомоги від чоловіка позивачка не отримує. У теперішній час позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, яку він у змозі надавати, оскільки є працездатним та має постійне місце роботи. Просила стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 1500 грн щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з*явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких підтримали заявлені позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з*явився, був допитаний Краматорським міським судом Донецької області в порядку судового доручення згідно ст.132 ЦПК України. З наданого заперечення вбачається, що відповідач [PERSON] позов не визнає і просить відмовити в його задоволенні у зв*язку з неможливістю надавати дружині матеріальну допомогу, посилаючись на те, що в теперішній час він не працює та не має жодного джерела доходів. В центрі зайнятості на обліку не перебуває. Мешкає разом із батьками в належному їм будинку, у зв*язку з чим зобов*язаний брати участь у витратах, пов*язаних з його утриманням. Крім того, за рішенням суду з нього на користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку; його мати - [PERSON] є пенсіонером за віком та потребує матеріальної допомоги з його боку. Суд, з*ясувавши позицію сторін по справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 20 жовтня 2012 року зареєстрували шлюб (а.с.3), від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.2), який після припинення сторонами спільного проживання проживає з позивачкою, що не оспорюється відповідачем по справі. [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Костянтинівської міської ради як отримувач допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується довідкою № 944 від 27 серпня 2013 року (а.с.4). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2013 року, яке набрало законної сили 31 грудня 2013 року (а.с.42), із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Як вбачається з трудової книжки [PERSON] (а.с.26-28), після розірвання за власним бажанням трудового договору (а.с.29), відповідач офіційно не працевлаштовувався. Відповідно до довідки № 1946 від 03 грудня 2013 року (а.с.33) [PERSON] не перебуває обліку в Краматорському центрі зайнятості населення та інших центрах зайнятості України. Згідно виписки з будинкової книги (а.с.30-31) [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Суд не приймає до уваги доводи [PERSON] стосовно того, що його мати [PERSON] (а.с.32) потребує матеріальної допомоги з його боку, оскільки ці доводи, а також факт надання матеріальної допомоги відповідачем матері об*єктивно не підтверджуються. Крім того, факт проживання за однією адресою із матір*ю, яка є пенсіонером за віком, не впливає на спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини. Доказів на підтвердження того, що будучи працездатним, він не працює з поважних причин, [PERSON] суду не надав. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд приходить до висновку, що незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходу чоловік зобов'язаний утримувати дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років. Така особа не може бути визнана неспроможною сплачувати аліменти, якщо вона, будучи працездатною, не працює без поважних причин. Приймаючи до уваги викладене та враховиучи, що за судовим рішенням з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов і стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дружини - [PERSON] в порядку ст.84 СК України в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років. На підставі ст.80, 84 СК України,

Outcome: partial