Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

29 листопада 2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20 листопада 2010 року. В шлюбі народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]., які перебувають на утриманні та вихованні позивача. Сімейне життя не склалось через різні характери. Відповідач влаштовує постійні скандали, в т.ч. в присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає честь і гідність позивача. Сімейних стосунків не підтримують. Вважає, що шлюб існує формально, збереження сімї неможливе. Тому просить суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Лукашевич», з відповідача в її користь стягнути 640 грн. оплаченого судового збору. Позивач в судове засідання не зявилася, 22.12.2017 року подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, заперечень проти позову також не надав (а.с.22. 23). Таким чином, судовий розгляд даної справи здійснюється у заочному порядку. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який діє з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядають за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який діє з 15.12.2017 року. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 058996 від 20.11.2010 року вбачається, що 20 листопада 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано Тихотинською сільською радою Рожищенського району Волинської області, актовий запис № 3, після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище «Лукашевич» (а.с.3). В шлюбі народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження останніх (а.с. 4, 5). З довідки Тихотинської сільської ради від 28.11.2017 року № 387 вбачається, що позивач з дітьми проживають в [INFO], в сімї батьків позивача (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, сімейних стосунків не підтримують, проживають окремо, шлюб існує формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище Лукашевич. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в користь позивача 640 грн. оплаченого судового збору.

Outcome: approved