Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

30.06.2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі продажу житлової кімнати площею 12,2 м.кв. в квартирі №3 по вул.К.Маркса-4 (тепер Соборна) в м.Гайсині, посилаючись на те, що 12.07.2013 р. вона за 10\~000 грн. продала цю кімнату у належній їй на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2007 р. ізольованій двокімнатній квартирі інваліду Великої Вітчизняної війни 1 групи [PERSON], який підписав про це розписку та щомісячною пенсією сплачував обумовлену її вартість, того ж дня вселився і користується кімнатою, але нотаріально договір купівлі-продажу кімнати посвідчити не хоче через похилий вік (понад 90 років) та поганий стан здоров'я. В судовому засіданні позивачка та її представник вимоги позову підтримали та просили задовільнити з наведених в позовній заяві підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, позивачка надала суду його заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність; ухвалою суду від 20.01.2016 р. відмовлено у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позову. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] та його представник проти задоволення позову та визнання його відповідачем заперечили, оскільки ізольована двокімнатна квартира № 3 по вул.К.Маркса-4 (тепер Соборна) в м.Гайсині придбана під час його шлюбу з позивачкою і йому відповідно до рішення суду від 28.04.2015 р. належить 1/2 частина цієї квартири, [PERSON] є вітчимом [PERSON], за яким вона здійснює догляд, і розписку вони склали після 28.04.2015 р. з метою позбавити права його, [PERSON], на частину квартири. З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] і [PERSON] в рівних частках на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2007 р. та рішення суду від 28.04.2015 р. належить ізольована двокімнатна житлова квартира № 3 в багатоквартирному будинку № 4 по вул.К.Маркса (тепер Соборна) в м.Гайсині як єдине ціле і обєкт цивільних прав з загальним режимом обігу (обороту), а її складова, - кімната площею 12,2 кв.м., - за виконаною в простій письмовій формі розпискою від 12.07.2013 р. за 10\~000 грн. без згоди співвласника передана позивачкою [PERSON] Спірні правовідносини у системному (комплексному) взаємозвязку регулюються: - ст.177 ЦК України, згідно з якою об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі та майно; - ч.1 ст.178 ЦК України, за якою об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи; - ст.187 ЦК України, на підставі якої складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення; при переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню; - ст.188 ЦК України, якою визначено, що якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ); правочин, вчинений щодо складної речі, поширюється на всі її складові частини, якщо інше не встановлено договором; - ст.379 ЦК України, за змістом якої житлом фізичної особи є, зокрема, квартира, призначена та придатна для постійного або тимчасового проживання в ній; - ч.1 ст.382 ЦК України, згідно з якою квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання; - ч.2 ст.383 ЦК України, за змістом якої житлова квартира є єдиним цілим. Оскільки належна [PERSON] та [PERSON] в рівних частках ізольована двокімнатна житлова квартира № 3 в багатоквартирному будинку № 4 по вул.К.Маркса (тепер Соборна) в м.Гайсині є єдиним цілим і обєктом цивільних прав з загальним режимом обігу (обороту), а будь-яка її складова, в тому числі кімната площею 12,2 кв.м., таким обєктом не є, то окремому від квартири обігу (обороту) вона не підлягає, а тому відчужуватись ніяким способом не може, що виключає можливість вчинення з нею будь-яких правочинів, в тому числі купівлі-продажу. При цьому суд зауважує, що зазначений висновок унеможливлює перевірку спірного правочину як такого на його відповідність вимогам закону щодо правочинів, в тому числі ч.2 ст.220 ЦК України. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - показаннями допитаного як свідка [PERSON] про належність спірної квартири в рівних частинах йому та [PERSON]; - договором купівлі-продажу від 28.12.2007 р., відповідно до якого [PERSON] купила ізольовану житлову квартиру № 3 по вул.К.Маркса-4 (тепер Соборна) в м.Гайсині (а.с.15); - рішенням суду від 28.04.2015 р., яким за [PERSON] визнано право власності на ідеальну 1/2 частину квартири № 3 по вул.К.Маркса-4 (тепер Соборна) в м.Гайсині (а.с.95-96); - розпискою [PERSON] від 12.07.2013 р., згідно з якою він за 10\~000 грн. придбав у [PERSON] житлову кімнату площею 12,2 кв.м. в ізольованій двокімнатній квартирі № 3 по вул.К.Маркса(тепер Соборна) в м.Гайсині, яка є складовою цієї квартири (а.с.99).

Outcome: dismissed