Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

31 грудня 2020 року до суду звернулося ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , де з 01 січня 2019 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» постачало електричну енергію за особовим рахунком № [NUMBER] . Договір постачання електричної енергії побутовим споживачам є публічним і укладається шляхом заявочного приєднання споживачів до умов договору. Свої зобов`язання щодо забезпечення постачання електричної енергії за вказаною адресою товариство виконує належним чином, що підтверджується фактом споживання електричної енергії та відсутності відомостей щодо звернення відповідача до постачальника з вимогами про припинення йому постачання електричної енергії, а отже, між сторонами склалися договірні правовідносини щодо постачання електричної енергії. Відповідно до інформації, отриманої від оператора системи розподілу АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО», споживач [PERSON] фактично споживав електричну енергію у січні-липні 2020 року. Разом з тим, свої зобов`язання щодо оплати за використану електричну енергію [PERSON] своєчасно не виконує, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за липень 2020 року, яка становить 17 577,84 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 17 577,84 грн та сплачений судовий збір у сумі 2 102,00 грн. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 19 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 01 березня 2021 року. 17 лютого 2021 року до суду надійшли: відзив відповідача на позовну заяву (а.с. 42-43), заява про продовження процесуального строку для подання відзиву (а.с. 45-46). За заявою представника відповідача розгляд справи було відкладено до 22 березня 2021 року. 02 березня 2021 року надійшла відповідь позивача на відзив відповідача (а.с. 62-63). Ухвалою від 22 березня 2021 року провадження у справі зупинено за клопотанням відповідача до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 731/95/21 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариство «Чернігівобленерго» про визнання незаконними дій щодо нарахування об`ємів спожитої електроенергії та зобов`язання здійснити перерахунок об`ємів спожитої електроенергії. Ухвалою від 13 липня 2021 року провадження у справі поновлено у зв`язку з набранням законної сили рішенням у справі № 731/95/21. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 96), подав відзив на позовну заяву (а.с. 42-43), у якому позовні вимоги не визнав. Участь свого представника в судовому засіданні не забезпечив. Позивач свого представника у судове засідання не направив, надіслав заяву про розгляд справи без участі представника, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. У відповіді на відзив відповідача (а.с. 62-63) зазначають, що отримують дані про обсяги електричної енергії, необхідні для формування платіжних документів, від адміністратора комерційного обліку, яким є АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО». У разі незгоди зі вказаними у платіжних документах даними про обсяг розподіленої електроенергії відповідач повинен звертатися до АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» для перевірки вказаних даних. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» здійснює постачання (продаж) електричної енергії споживачам, що підтверджується випискою з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с. 9, 39); Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 429 від 14 червня 2018 року (а.с. 10); типовим Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (а.с. 11-14); комерційною пропозицією, яка розповсюджується лише на побутових споживачів (а.с. 15). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстровано 02 червня 2010 року на підставі договору дарування № 533 від 21 травня 2010 року (а.с. 16). З довідки Журавського старостинського округу Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області № 5 від 12 січня 2021 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 24). Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 220 від 26 лютого 2015 року «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню» передбачено, що з 01 березня 2017 року електроенергія, зокрема, населенню (у тому числі, яке проживає в житлових будинках, обладнаних кухонними електроплитами) (у тому числі в сільській місцевості) відпускається за такими тарифами: за обсяг, спожитий до 100 кВт год електроенергії на місяць (включно) - 90 копійок, у тому числі ПДВ - 15 копійок; за обсяг, спожитий понад 100 кВт год електроенергії на місяць - 168 копійок, у тому числі ПДВ - 28 копійок. Відповідно до наданого позивачем розрахунку суми боргу по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] , заборгованість споживача за послуги з користування електроенергією за липень 2020 року становить 17 577,84 грн, зокрема нараховано у липні - 20 172,72 грн, сплачено за період з 01.07.2020 до 24.12.2020 - 2 700,00 грн (а.с. 19). Вказаний розрахунок узгоджується з повідомленням АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» 17 вересня 2020 року щодо обсягів розподіленої [PERSON] електричної енергії (а.с. 17-18), а також встановленими на час виникнення заборгованості тарифами. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 31 травня 2021 року у цивільній справі № 731/95/21, яке не оскаржувалося та набрало законної сили 08 липня 2021 року, відмовлено у задоволенні позовної заяви [PERSON] до АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» про визнання незаконними дій щодо нарахування об`ємів спожитої електроенергії та зобов`язання здійснити перерахунок об`ємів спожитої електроенергії. Вказаним рішенням встановлено: [PERSON] не доведено факт щомісячного передання ним саме фактичних показів лічильника, встановленого на його об`єкті; за результатами проведеної АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» експертизи лічильник електроенергії типу ЛЄО, зав.№00055162, який був встановлений [PERSON] , було визнано справним та придатним до подальшої експлуатації; у серпні 2020 року вказаний лічильник не обліковував значного обсягу спожитої електроенергії; будь-які докази, які б ставили під сумнів обсяги електроенергії, визначені вказаним лічильником, у матеріалах справи відсутні; оператор системи розподілу визначав обсяги спожитої [PERSON] електроенергії розрахунковим шляхом, а також за даними контрольного огляду лічильника, проведеного у липні 2020 року. Отже, сума заборгованості за спожиту електричну енергію, яку позивач просить стягнути з відповідача, останнім не спростована. Дані комерційного обліку, необхідні для визначення суми плати за спожиту електроенергію та формування платіжних документів, нараховувалися споживачеві [PERSON] АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» розрахунковим шляхом (за місяці, у яких була відсутня передана (зчитана) з лічильника інформація) та за даними контрольного огляду лічильника (у липні 2020 року). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Згідно з п. 5 ч. 2. ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Умовами Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг передбачено, що розрахунковим періодом за договором є календарний місяць (п. 5.8 розділу 5 договору), а оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем протягом 10 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка (п. 5.10 розділу 5 договору). Розділом ІV Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Сторона відповідача не заперечувала факт підписання заяви-приєднання до умов договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у 2019 році, копія якої була долучена позивачем під час звернення до суду з заявою про видачу судового наказу. Крім того, факт споживання послуг з постачання електричної енергії в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , підтверджується повідомленням АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» щодо обсягів розподіленої [PERSON] електричної енергії (а.с. 17-18), де відображено обсяги спожитої електричної енергії, та розрахунком суми боргу по особовому рахунку [PERSON] (а.с. 19). Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. За таких обставин споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У зв`язку з цим суд констатує наявність між сторонами по справі договірних правовідносин щодо постачання електричної енергії згідно з вимогами чинного законодавства. Відповідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, і яке, згідно ст. 11 ЦК України, виникає в тому числі і з договорів. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За таких обставин, оскільки відповідач [PERSON] у період з січня-липня 2020 року був користувачем послуг з постачання електричної енергії, які надавались за адресою: [ADDRESS] , постачальником універсальних послуг - ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ»; не виконує свої зобов`язання щодо своєчасного внесення коштів за послуги з постачання електричної енергії, в результаті чого виникла заборгованість у сумі 17 577,84 грн; доказів на підтвердження повної оплати відповідачем заборгованості за спожиті послуги з постачання електричної енергії чи доказів на спростування факту споживання електричної енергії до суду не надано; належних доказів на підтвердження заперечень щодо заявленого розміру заборгованості за послуги з постачання електричної енергії відповідачем не подано, а у задоволенні позову [PERSON] до АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» про визнання незаконними дій щодо нарахування об`ємів спожитої електроенергії та зобов`язання здійснити перерахунок об`ємів спожитої електроенергії відмовлено, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію підлягають задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 102 грн (а.с. 1, 2, 3, 7). Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved