Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

29 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про збільшення розміру стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Любешівського районного суду від 06.03.2009 року розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 210 гривень щомісячно до її повноліття та на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 167 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття. Зазначає, що діти проживають з нею та фактично знаходяться на її утриманні, вона самостійно намагається власними силами забезпечити дітей усім необхідним, проте її заробітна плата на рівні мінімальної не дає змоги в повній мірі забезпечити усі потреби трьох неповнолітніх дітей. Крім цього, син [PERSON] хворіє, через що виникає необхідність медичного обстеження, проходження лікування та придбання ліків за призначенням лікаря, а також потреба у дієтичному харчуванні. Вказує, що відповідач є фізично здоровим, виїжджає на сезонні роботи, отримує певний дохід, який дозволяє сплачувати аліменти для утримання неповнолітніх дітей в більшому розмірі. Однак, відповідач ігнорує прохання позивача розділити витрати, повязані з навчанням та лікуванням дітей, крім призначених в 2009 році судом аліментів, іншої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Посилаючись на вказані вище обставини, просить суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] та синів [PERSON] і [PERSON] та стягувати їх в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, підготовче судове засідання проводити без її участі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання також не зявився, подав до суду заяву, згідно якої згідний сплачувати аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно та просить підготовче судове засідання проводити без його участі, не заперечує проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідач визнає позов повністю, суд на підставі ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В силу ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що рішенням Любешівського районного суду від 06 березня 2009 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 210 гривень щомісячно до її повноліття, на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 167 гривень, щомісячно, на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Неповнолітні діти - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матірю, позивачем по справі. Позивач [PERSON] працевлаштована, працює продавцем в підприємця [PERSON], де отримує мінімальну заробітну плату. Після ухвалення рішення суду від 06 березня 2009 року відбулись зміни у житті одержувача аліментів. Так, на даний час значно збільшилися витрати на утримання дітей, що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії, крім цього неповнолітній [PERSON] хворіє, у звязку з чим потребує медичного обстеження, лікування. За даних обставин у суду є всі підстави для ухвалення рішення про збільшення розміру стягуваних з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Беручи до уваги те, що відповідач погоджується із запропонованою сумою аліментів, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, які стягуються із відповідача на трьох неповнолітніх дітей та визначає аліменти в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дітей. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved