Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

7 квітня 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із указаною позовною заявою до Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі - відповідач) про продовження строку для прийняття спадщини. Зазначив, що 15 січня 2006 року у с. Івашківці Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач, оскільки спадкодавець за життя склала заповіт, згідно з яким усе своє майно та усі свої права заповідала позивачу. Під час оформлення спадщини, зясувалось, що позивач пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини, у звязку із чим нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що позивач вважав, що може оформити спадщину у будь-який момент, адже в Івашковецькій сільській раді Шаргородського району Вінницької області позивачу пояснили, що він фактично вступив у фактичне володіння і управління майном померлої, оскільки здійснював догляд за нею та займався її похованням, проте не пояснили про необхідність подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини до шести місяців з дня смерті спадкодавця. Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущений ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не зявився, проте у заяві від 19.04.2016 позивач просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте у письмовій заяві від 13.04.2016 секретар Івашковецької сільської ради [PERSON], яка діє на підставі довіреності, просить справу розглянути без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із такого. 15 січня 2006 року у с. Івашківці Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] 1-АМ №026476 (а.с. 6). Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема, право на земельну частку пай та майновий пай члена КСП, що підтверджується відповідними сертифікатом та свідоцтвом (а.с. 9, 11). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач, оскільки спадкодавець за життя склала заповіт, згідно з яким усе своє майно та усі свої права заповідала позивачу (а.с. 8). Згідно з довідкою виконкому Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 28.03.2016 № 544, [PERSON] на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [INFO] (а.с. 7). Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 43539126 від 8.04.2016 вбачається, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась (а.с. 22). Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області [PERSON] № 603/02-31 від 25.03.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 13). Судом установлено, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки позивач вважав, що може оформити спадщину у будь-який момент, адже в Івашковецькій сільській раді Шаргородського району Вінницької області йому пояснили, що він фактично вступив у фактичне володіння і управління майном померлої, здійснюючи догляд за нею та займаючись її похованням, проте не пояснили про необхідність подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини до шести місяців з дня смерті спадкодавця. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], з огляду на це, на переконання суду, позивачу слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved