Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

29.11.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохав суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 4 100,00 грн., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди 4 000,00 грн. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що у період з 7 листопада 2017 року по 23 травня 2019 року знаходився у трудових відносинах з Лубенським колективним учбово- виробничим підприємством Полтавського учбово-виробничого об`єднання Українського товариства сліпих. Зазначене підтверджується записами у трудовій книжці серія [NUMBER] . 23 травня 2019 року він був звільнений з роботи на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, згідно наказу № 28-к від 23.05.2019 року. Однак, в день звільнення відповідач письмово не повідомив позивача про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів. Заборгованість по виплаті заробітної при звільненні становила 4 100,00 грн., яку позивач прохав стягнути з відповідача. Позивачем зазначено, що з дати звільнення минув тривалий час, за який він постійно очікував кошти, які я заробив власною працею на підприємстві. Спілкування з бухгалтером у телефонному режимі, відвідування спеціалізованих установ за шуканням справедливості за захистом порушених прав спричинили йому фізичні та моральні страждання, які проявилися у постійних головних болях та безсонні. У зв`язку із цим, позивач прохав стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 4 000, 00 грн. Заяв по суті справи, відповідно до ст. 174 ЦПК України, від сторін не надходило до суду. На ухвалу суду про витребування доказів від представника відповідача в особі т.в.о. директора С.М. Масальської надійшла довідка, відповідно до якої повідомлено, що заборгованість по заробітній платі Лубенського колективного учбово-виробничого об`єднання Українського товариства сліпих перед [PERSON] при звільненні останнього становить 3 068,65 грн. Позивач 03.02.2020 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача 03.02.2020 року до суду не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов та жодних клопотань чи письмових заяв до суду не подавав. За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, встановив наступне. Згідно із записами трудової книжки позивача вбачається, що у період з 7 листопада 2017 року по 23 травня 2019 року знаходився у трудових відносинах з Лубенським колективним учбово-виробничим підприємством Полтавського учбово-виробничого об`єднання Українського товариства сліпих. 23.05.2019 року [PERSON] звільнений із займаної посади згідно з наказом № 28-К від 23.05.2019 року на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно з довідкою Лубенського колективного учбово-виробничого підприємства Полтавського учбово-виробничого об`єднання Українського товариства сліпих, наданою на підстав ухвали суду про витребування доказів, встановлено, що заборгованість по заробітній платі Лубенського колективного учбово-виробничого об`єднання Українського товариства сліпих перед [PERSON] при звільненні останнього становить 3 068,65 грн. Позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню підлягає заборгованість у розмірі 3 068,65 грн., в іншій частині позовних вимог, а саме у розмірі 1\~031,35 грн. (4100 - 3 068,65 грн.) позов задоволенню не підлягає за недоведеністю. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 4 000,00 грн., суд виходить з наступного. У даній цивільній справі правовідносини між позивачем та відповідачем розглядаються в площині працівник роботодавець, які стосуються гарантій на оплату праці працівника. Моральна шкода, що може бути завдана працівнику порушенням його права, через фінансову нестабільність у сімейному та побутовому житті (порушення нормальної організації життя), є видом відповідальності за порушення прав та інтересів позивача, як працівника. Відповідно до статті 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», визначено, що судам\~\~необхідно враховувати,\~\~що відповідно до статті 237-1КЗпП\~\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових\~відносин\~\~(зокрема\~\~невиплати належних йому грошових сум, тощо), яке\~\~призвело до\~\~його\~моральних\~страждань,\~втрати\~\~нормальних життєвих зв`язків\~чи\~\~вимагає\~\~від\~\~нього\~\~додаткових\~\~зусиль\~\~для\~організації\~\~свого\~\~життя,\~\~обов`язок\~\~по\~\~відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений\~\~ним орган незалежно від форми власності,\~\~виду діяльності чи галузевої належності. Позивач посилався на те, що порушення його права на отримання заробітної плати та невиплату її при звільненні та протягом більше півроку після звільнення (станом на час розгляду справи) призвело до моральних\~страждань,\~втрату ним\~\~нормальних життєвих зв`язків, що вимагало\~\~від\~\~нього\~\~додаткових\~\~зусиль\~\~для\~організації\~\~свого\~\~життя. Встановлено, що за захистом свого права позивач звертався до Управління держпраці у Полтавській області, а також у зв`язку із порушенням нормальних життєвих умов мав певні проблеми зі здоров`ям, у зв`язку із чим звертався до лікаря та проходив обстеження. Оцінений розмір спричиненої моральної шкоди 4 000,00 грн., на думку суду, є доведеним, співмірним та розумним розміром. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із вказаним позовом на підставі Закону України «Про судовий збір», а тому, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial