Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

29 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 190 000 грн. боргу за договором позики. В обґрунтування вимог вказувала, що 20 вересня 2015 року вона позичила для [PERSON] гроші у вказаній сумі, котрі остання зобовязалася повернути до 01 травня 2016 року, про що нею було написано відповідну розписку. Однак, у вказаний термін відповідач свого зобов`язання не виконала та в добровільному порядку від сплати боргу ухиляється, тому вона змушена звернутися з цього приводу до суду. В судові засідання позивач не з`явилася, доручила представляти свої інтереси для [PERSON], який при розгляді справи позов [PERSON] підтримав. Також [PERSON] 29 червня 2016 року подала суду заяву, в якій просила забезпечити заявлений нею позов шляхом накладення арешту на майно приміщення магазину № 5 «Голлівуд», що знаходиться в м. Полонне по вул. Лесі Українки, 113 «А», Хмельницької області, та заборонити для [PERSON] відчужувати вказане приміщення будь-яким способом та перереєстровувати право власності на будь-яких фізичних чи юридичних осіб. Ухвалою суду від 30 червня 2016 року заяву задоволено, постановлено накласти арешт на приміщення магазину № 5 «Голлівуд», що знаходиться в м. Полонне по вул. Лесі Українки, 113 «А», Хмельницької області, загальною площею 172,6 кв.м., заборонено для [PERSON] відчужувати вказане приміщення будь-яким способом чи перереєстровувати право власності на будь-яких фізичних чи юридичних осіб. Разом з тим, 26 червня 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі Товариство) звернулось до суду із заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, котрі були застосовані зазначеною ухвалою, мотивуючи тим, що вказана ухвала суду постановлена з порушенням норм чинного законодавства, зокрема не враховано, що арештоване майно знаходиться в іпотеці, де Товариство є іпотекодержателем, а отже має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являлася, надала суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності та вказала про заперечення нею позовних вимог (а.с.42), заявивши клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 26 квітня 2017 року по справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу, однак за повідомленням Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 31 серпня 2017 року (а.с.65) висновок надати неможливо через невиконання клопотання експерта щодо надання вільних зразків підпису [PERSON] Представник Товариства в судове засідання також не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 20 вересня 2015 року сторони уклали між собою договір позики, згідно якого [PERSON] передала для [PERSON] 190 000 грн., а остання зобовязалася до 01 травня 2016 року повернути названу суму коштів, що стверджується даними розписки (а.с.4), однак такий обовязок нею не виконано. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (частина 1). Оскільки між сторонами було укладено договір позики, однак позичальник не виконала свого обовязку щодо повернення позикодавцеві позики у строк та в порядку, що встановлені договором, тому на підставі ст.ст.1046, 1049 ЦК України,позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2175 грн. 60 коп. Щодо правомірності вимог Товариства про скасування заходів забезпечення позову суд зазначає про наступне. Встановлено, що 20 грудня 2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» «Іпотекодержатель» та [PERSON], діючої як майновий поручитель за [PERSON] на підставі договору поруки від 20 грудня 2006 року «Іпотекодавець» укладено договір іпотеки, згідно якого Іпотекодавець передала в іпотеку майно, а саме: (нежиле приміщення) загальною площею 187,9 кв.м, що належить Іпотекодавцю на праві власності та знаходиться за адресою Хмельницька область, м. Полонне, вул. Лесі Українки, 113 «А» (пункт 1.1 договору іпотеки). Згідно договору факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» передало у власність Товариства право вимоги в обсязі визначеному у Додатку 1 до цього договору, зокрема за кредитним договором, укладеним 18 грудня 2006 року між вказаним Банком та [PERSON], який забезпечений згаданим договором іпотеки. Ухвалою Полонського районного суду від 30 червня 2016 року, з метою забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, накладено арешт на приміщення магазину № 5 «Голлівуд», що знаходиться в м. Полонне по вул. Лесі Українки, 113 «А», Хмельницької області, загальною площею 172,6 кв.м., заборонено для [PERSON] відчужувати вказане приміщення будь-яким способом чи перереєстровувати право власності на будь-яких фізичних чи юридичних осіб. Відповідно до ч.1\~ст.7 Закону України «Про іпотеку»\~за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ч.1\~ст.33 цього Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12 цього Закону. Враховуючи вказані норми матеріального права, саме іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог про погашення заборгованості за зобов'язаннями, які були забезпечені предметом іпотеки. Таким чином, накладення арешту на нерухоме майно, яке до моменту постановлення ухвали суду від 30 червня 2016 року, було передано у встановленому законом порядку у іпотеку, та збереження даного арешту на час вжиття іпотекодержателем заходів по погашенню заборгованості за кредитним договором, зобов'язання за яким були забезпечені предметом іпотеки, порушує права іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Крім того, відповідно до положень\~Закону України «Про іпотеку»\~предмет іпотеки може бути реалізований тільки з дозволу іпотекодержателя, тому збереження арешту до виконання цього рішення суду є недоречним, так як реалізація спірного приміщення по вул. Лесі Українки, 113 «А» в м. Полонне для виконання даного судового рішення є неможливою без згоди іпотекодержателя. Оскільки накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, тому заходи забезпечення позову належить скасувати.

Outcome: approved