overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

31 березня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22 квітня 2015 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Позивача у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позов визнає. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 22 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 484 (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини\~подружжя припинило,\~спільне господарство\~не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно із\~частиною першою\~статті 24\~Сімейного кодексу\~України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню. Крім того, у зв`язку із задоволенням позову, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

31 березня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17 січня 2013 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою судді від 15 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 13.05.2021. Ухвалою суду від 13.05.2021 клопотання відповідача задоволено частково, надано сторонам строк у три місяці для примирення, зупинено провадження у справі до закінчення строку для примирення - 16.08.2021. 16.08.2021 розгляд справи відкладено на 31.08.2021, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Ухвалою суду від 31.08.2021 провадження у справі поновлено. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, позивач подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити; відповідач про причини неявки суду не повідомив. Згідно вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 січня 2013 року, актовий запис № 29 (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Подружні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача , а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

31березня 2021 року позивачка [PERSON] звернулась до Овідіопольського райсуду Одеської області з вищевказаним позовом до відповідача, який зарестрований в місті Южний Одеської області. позиція сторін В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 26 жовтня 2013 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про виховання дитини між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду справи направила заяву з якої вбачається, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач копію позову та матеріали до нього отримав належним чином, позов визнав. рух справи 01 квітня 2021року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. обставини, які встановлені судом З позову та матеріалів справи видно, що з жовтня 2020 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову, який надійшов до суду, спору про розподіл майна та виховання дитини не має. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім?я розпалась остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. З матеріалів справи вбачається, що малолітній син [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачкою [PERSON] , а тому суд вважає необхідним залишити малолітню дитину на виховання позивачки. судові витрати Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивачка не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

31 березня 2021 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, предметом спору є розірвання шлюбу з відповідачем, який мешкає в місті Южний, Одеської області. 28 квітня 2021року судом першої інстанції було прийнято рішення згідно якого шлюб був розірваний, малолітня дитина залишена на виховання позивачці. При поданні позову позивачка просить розглянути питання про стягнення судових витрат з відповідача, оскільки судом першої інстанції не було прийнято рішення, щодо судових витрат не було розглянуто питання про стягнення судового збору в розмірі 908 грн. Відповідно до ст. 270 ч.1 п.3 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати; Сторони до суду не з`явились. Дослідивши матеріали по справі, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат підлягає задоволенню з наступних підстав. Так дійсно, 01 квітня 2021 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження за вищевказаним позовом. 28 квітня 2021 року судом першої інстанції було прийнято рішення згідно, якого позовні вимоги були задоволені. Позов був задоволений та позивачкою були здійснені витрати на сплату судового збору в розмірі 908 грн. (а.с.1). З урахуванням предмету позову, з яким звернувся позивач до суду, та в зв`язку з тим, що суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України суд, вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

31 березня 2021 року представник АТ «Криворізька теплоцентраль» звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд: стягнути з [PERSON] заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2013 року по 01.03.2021 року у розмірі 36442,44 грн, інфляційні втрати - 10740,44 грн та 3% річних - 3080,80 грн, а всього 50 263,68 грн та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно до ЖК України , ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» , Постанови КМУ від 21.07.2005 ороку №630 зобов`язане здійснювати оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку та встановлених тарифів. надає послуги з централізованого опалення населенню. Позивач на виконання своїх зобов`язань здійснив постачання теплової енергії для потреб опалення і гарячого водопостачання населенню та здійснив постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2013 року по 01.03.2021 року. У зв`язку з неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань, в неї виникла заборгованість в розмірі 34 442,44 грн. Оскільки заборгованість [PERSON] в добровільному порядку не погашає, представник позивача, діючи в інтересах АТ «Криворізька теплоцентраль», вимушена звернутися до суду. Ухвалою від 14.04.2021 року було прийнято та відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить суд розглянути справу без її участі, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час, місце слухання справи повідомлялася належним чином, про що в матеріалах справи мається поштове повернення. Про поважність причини неявки суд не повідомила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

31 грудня 2007 року померла [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 5,32га вартістю 130540 грн. 63 коп., яка розташована на території Маловасилівської сільської ради Любашівського району Одеської області. Посилаючись на те, що він являється спадкоємцем на указане спадкове майно за законом, але не може оформити спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документу, позивач звернувся до суду з наведеним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність та про те, що проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 23, 25). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 31 грудня 2007 року (а.с. 7). Відповідно до листа відділу Держземагенства за №97-1518-99.12-1418/15-15 від 11.12.2015 року [PERSON] дійсно належала земельна ділянка площею 5.3200 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №088386, вартість земельної ділянки складає 130540,63 грн. Позовні вимоги, також, підтверджуються: свідоцтвом про народження позивача (а.с. 32), оголошенням в газеті «Хлібороб» (а.с.11), довідками сільської ради (а.с. 7,8) та повідомленням нотаріуса (а.с.6). Положенням ч.1-2 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Проаналізувавши всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доказані, обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю згідно ст.ст. 15, 16, 392, 1216, 1234 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

31 грудня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 007-03200-311211, згідно умов якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 4367,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 48% на рік. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок позивача в повному обсязі. У відповідності до умов договору відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією. Однак, отримавши кредитну лінію відповідач [PERSON] в порушення зазначених норм закону та умов договору, зобов'язання за вказаним договором не виконував належним чином, спричинивши заборгованість станом на 11 квітня 2014 року в розмірі 2215,34 грн. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором № 007-03200-311211 від 31 грудня 2011 року у розмірі 2215,34 грн. та судовий збір. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день слухання справи сповіщений, заява про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходила, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 31 грудня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 007-03200-311211 згідно умов якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 4367,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 48% на рік. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок позивача в повному обсязі. У відповідності до умов договору відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією. Отримавши кредитні кошти відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст. 526 ЦК України та умов договору зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував. Станом на 11 квітня 2014 року заборгованість відповідача склала 2215,34 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України та ч. 2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення суми кредиту є право заявника вимагати повернення суми кредиту та відсотків. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, стягнувши у відповідності до ст. 543 ЦК України з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 2215,34 грн. Задоволення позову, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

31 грудня 2013 [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча працює ВСП «Шахтоуправління Білозерське» ТОВ « ДТЄК» Добропіллявугілля» шахта «Новодонецька» та отримує регрес, на користь інших осіб на утримання дітей аліменти не сплачує. У відкритому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO] його батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі, який не заперечує свого батьківства (а.с. 7, ).. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.ст. 182, 183 СК України, частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачкою вимоги, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Враховуючи, що позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч.3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243 гривень 60 коп. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

31 грудня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлений позов мотивує тим, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 17 січня 2011 року. Шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 7. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] .Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи на те, що останнім часом чоловік зловживає спиртними напоями Питань про поділ майна та помешкання немає. У відкритому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Сторони спроб до примирення робити не бажають. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим подальше ухвалення судом заходів для їх примирення суперечитиме моральним принципам суспільства. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

31 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 31 січня 2018 року в сумі 46912,92 яка складається із заборгованості за кредитом 2899,24 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 41303,54 грн; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов договору надання банківських послуг: 500 грн. - штрафу (фіксована частина); 2210,14 грн. - (процентна складова), які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 1762 гривень судового збору. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 31 грудня 2013 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 2300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 31 січня 2018 року, 46912,92 яка складається із заборгованості за кредитом 2899,24 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 41303,54 грн; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов договору надання банківських послуг: 500 грн. - штрафу (фіксована частина); 2210,14 грн. - (процентна складова). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А часткове задоволення позову, за правилами ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат 1762 гривні судового збору.

Outcome: approved