Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

31.07.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказала, що від укладеного 12.07.2006 року шлюбу із відповідачем мають доньку [PERSON] , [INFO] . З січня 2015 року подружжя хоча і проживає в одному будинку, проте спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, шлюбні відносини не підтримують. Відповідач ухиляється від утримання неповнолітньої доньки, матеріальної допомоги добровільно не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 3500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Позивач зауважила, що доходи відповідача дають змогу останньому сплачувати аліменти в заявленому обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Вказав, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в заявленому позивачем розмірі, проте погодився сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.07.2006 року сторони уклали шлюб, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої, згідно якого батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Сторони та дитина проживають в одному будинку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, донька знаходиться на утриманні матері. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 1.07.2019 року становить 2218 грн. Враховуючи наведене, те, що відповідач являється особою працездатного віку, позивач потребує матеріальної допомоги, вік дитини, виходячи з мінімальних потреб дитини та її належного забезпечення, визнання відповідачем позову в межах 2000 грн., суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно з дати пред`явлення позову і до повноліття дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.. На підставі ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81,141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.84,180-182 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved