Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

4.12.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, просив суд визнати відповідачів [PERSON], що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS], з тих підставах, що останні з осені 2014 року перестали проживати в будинку, покинули жиле приміщення добровільно, їх майна в будинку не має, ними не сплачуються комунальні послуги. Позивач [PERSON], належним чином повідомлений про час, місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про підтримку позовних вимог, та розгляд справи у його відсутності. Відповідачі [PERSON], що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON], належним чином повідомлені про час, місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили. Третя особа - представник Органу опіки і піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради надав заяву, в котрій просить розглянути справу в його відсутність, прийняти рішення з урахуванням законних інтересів дитини. Неявка вказаних осіб у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи по суті, так як матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спірних правових відносин. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши представлені докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному об'ємі, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 7.11.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №2655, [PERSON] успадкував спадщину батька [PERSON], який помер [INFO] року, що складається із будинку [ADDRESS]. Згідно витягу про державну реєстрацію прав, за реєстровим номером [NUMBER], Маріупольським комунальним підприємством «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» 7.11.2012 року зареєстроване право власності [PERSON] на вказаний будинок. За довідками Жовтневого РВ у м.Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області, відповідачі [PERSON] та її неповнолітня дочка [PERSON] значаться зареєстрованими з 22.03.2013 року за адресою: [ADDRESS] За даними акту Комітету самоорганізації населення «Сонячний» від 13.10.2015 року у вказаному будинку значаться зареєстрованими [PERSON] та її неповнолітня дочка [PERSON], але фактично вони в квартирі не проживають з осені 2014 року по теперішній час. Згідно ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. При цьому, відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що [PERSON] та її неповнолітня дочка [PERSON], колишні члени сім'ї власника будинку [PERSON] більше року не проживають в спірній квартирі без поважних причин. З урахуванням викладеного та положень матеріального права, суд дійшов висновку, що [PERSON] та її неповнолітня дочка [PERSON] втратили право користування жилим приміщенням у будинку [ADDRESS], тому їх слід визнати такими, що втратилии право користування жилим приміщенням у вказаному будинку. На вимогу статті 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved