Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

30 липня 2019 року позивач звернулася в суд з позовом до Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області, треті особи без самостійних вимог - [PERSON] , [PERSON] про п визнання договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 30 листопада 2001 року між [PERSON] , як продавцем та позивачем і її батьком [PERSON] , як покупцями на Універсальній товарній біржі «Ріко-Альянс» за №2-327. Позивач вказує на те, що вона та її батько [PERSON] купили у [PERSON] житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , договір купівлі-продажу було укладено 30 листопада 2001 року на товарній біржі «Ріко-Альянс» за № 2-327. 01 листопада 2003 року позивач одружилася та змінила своє прізвище на [PERSON] . Після укладення договору, позивач разом із своїм батьком неодноразово звертались до продавця, щоб оформити договір належним чином, однак продавець вказував на зайнятість та брак часу. [INFO] помер [PERSON] помер. Після смерті батька, позивач звернулася до нотаріальної контори, де їй надали роз`яснення, що укладений договір купівлі-продажу не є документом, що підтверджує право власності на нерухоме майно, а тому нотаріус рекомендував їй звернутися до суду. Інших спадкоємців які прийняли б спадщину після смерті [PERSON] немає. Продавець вищевказаного будинку [PERSON] помер і в нього не залишилось спадкоємців, а тому позивач звертається з позовом до органу місцевого самоврядування, оскільки прийняти відумерлу спадщину після продавця може відповідна територіальна громада. Позивач вказує, що спірний договір купівлі-продажу сторонами повністю виконаний, відповідач звільнив будинок, знявся з реєстрації за вказаною адресою після чого покупці почали проживати у придбаному ними будинку. Оскільки в інший спосіб позивач не може документально встановити своє право на вищевказаний житловий будинок то вона вирішила звернутися до суду за захистом своїх прав та просила визнати вищевказаний договір дійсним. Позивач в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Новоодеської міської ради у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі та вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 30.11.2001року на універсальній товарній біржі «Ріко-Альянс» між [PERSON] , як продавцем та [PERSON] і [PERSON] , як покупцями, було укладено договір купівлі продажу за №2-327 за яким позивач та її батько купили цілий житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS] і складається із: самого житлового будинку, позначеного на плані літерою А1, житловою площею 58,2кв.м.; літньої кухні кам`яної- Б1; сараю кам`яного - В1; сараю кам`яного - Г1; сараю кам`яного - Д1; гаража кам`яного - Ж1; підвалу кам`яного - З1 п/д, вбиральні кам`яної -К1; сарая кам`яного - Л1; сарая кам`яного - М1; огорожі №1, за 1700грн. Предмет договору купівлі-продажу належав продавцю на підставі Договору купівлі-продажу від 05.05.1995року посвідченого нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області за реєстраційним №1182, зареєстрованого Вознесенським МБТІ 24.05.1995року за реєстраційним №4265. Після укладення договору позивач та її батько [PERSON] володіли та користувався вказаним об`єктом нерухомості, утримували його, проводили ремонт. Як видно із довідки РКП «Новоодеське районне БТІ» №151 від 18.07.2019року житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] станом на 31.12.2012року (коли БТІ здійснювало державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно було зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.2001року №2-327 укладеного на універсальній товарній біржі «Ріко-Альянс». 01 листопада 2003 року позивач одружилася та змінила своє прізвище на [PERSON] . 12 березня 2012 року на підставі рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2012 року, справа за № 2-2461/2011, шлюб позивача було розірвано, що підтверджується копією відповідного рішення суду. Оригінал свідоцтва про шлюб та оригінал рішення суду зберігається у матеріалах цивільної справи № 2-2461/2011 в архіві Новоодеського районного суду Миколаївської області. [INFO] помер [PERSON] помер (свідоцтво про смерть [NUMBER] видане Новоодеським РВДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області). Після смерті [PERSON] , позивач звернулася до нотаріуса та прийняла спадщину, проте їй надали роз`яснення, що спірний договір купівлі-продажу не є документом, що підтверджує право власності на нерухоме майно і було рекомендовано звернутися до суду для визнання цього договору дійсним. Інших спадкоємців які прийняли б спадщину після смерті [PERSON] немає оскільки вони відмовились від прийняття спадщини, що підтверджується копіями заяв [PERSON] та [PERSON] про відмову від спадщини, оригінали яких зберігаються у приватного нотаріуса Філіпенка Д.В. Продавець вищевказаного будинку [PERSON] помер і в нього не залишилось спадкоємців, отже Новоодеська міська рада, як представницький орган місцевого самоврядування який наділено правом представляти інтереси територіальної громади м. Нова Одеса, відповідно до положень ст.1277 ЦК України, має право подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Частиною 3 статті 5 ЦК України передбачено, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно до ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР який діяв на момент укладення договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Згідно до ч.2 ст. 47 ЦК України ( в редакції 1963року) та ч.2 ст.220 ЦК України в чинній редакції, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У відповідності до правової позиції яка міститься у п. 61 постанови ВС від 26.09.2018 року у справі за № 910/21911/14, у разі застосування судом вищевказаних норм та визнання договору дійсним наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст.224 ЦК України ( в редакції 1963року) та ст.655 ЦК України в чинній редакції обов`язки покупця виконано в повному обсязі, що підтверджується договором купівлі-продажу №2-327 зареєстрованим універсальною товарною біржею «Ріко-Альянс» 30.11.2001року. Фактичне і повне виконання правочину відбулося ще 30.11.2001року. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особо, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа мас право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу укладеного 30.11.2001року на універсальній товарній біржі «Ріко-Альянс» за № 2-327. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті при поданні позову. При подачі позову позивачем було сплачено 764,80грн. судового збору, тобто було не доплачено 3,60грн. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 380 грн. 60 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 384 грн. 20 коп.

Outcome: approved