Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

30.06.2020 представник позивача [PERSON] - адвокат Ключник С.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що була прийнята [PERSON] на підставі заповіту. В 2021 році позивачу стало відомо, що до спадкової маси після матері [PERSON] повинно також входити майно, яке вона фактично успадкувала, але у встановленому законом порядку не оформила, як спадкоємець за заповітом, після смерті своєї сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме земельні ділянки за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,0096 га та 0,5822 га, розташовані на території Чупахівської селищної ради, Охтирського району, Сумської області. Постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з наявністю розбіжностей в написанні імені та прізвища його матері в заповіті, свідоцтві про смерть та родовому документі, а також з тим, що спадкодавцеві правовстановчий документ на майно, яке може складати спадкову масу, був виданий після смерті спадкодавця. Представник позивача зазначає, що відмінність у написання імені матері [PERSON] - [PERSON] була зумовлена не проведенням його порівняння з даними, зазначеними в належному їй паспорті громадянина України. Крім того, у зв`язку з тим, що [PERSON] не може надати нотаріусу правовстановчий документ на земельні ділянки, визнання за ним права власності на вказане спадкове майно можливе лише в судовому порядку. Посилаючись на викладене, представник позивача просив встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] , та тіткою по материнській лінії [PERSON] ; встановити факт, що заповіт, посвідчений 22.06.1994 секретарем Довжицької сільської ради, складений від імені [PERSON] на користь [PERSON] складено на користь [PERSON] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельні ділянки площею 4,0096 га та 0,5822 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області. 30.06.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20.07.2021 з повідомленням учасників. Відповідачу встановлено строк до 20.07.2021 для подання відзиву на позовну заяву чи зустрічної позовної заяви. 20.07.2021 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Ухвалою суду від 20.10.2021 відмовлено позивачу у заміні первісного відповідача у зв`язку з закриттям підготовчого судового засідання. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі з наведених в позовній заяві мотивів, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до архівних витягів записів ЗАГСу при Довжицькій сільській раді Чупахівського району Сумського округу, у с. Довжик [INFO] народилася [PERSON] , а [INFO] народилася [PERSON] , батьками яких записані [PERSON] та [PERSON] . (а.с.13-14) 09.10.1956 [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , яка після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що зареєстровано виконавчим комітетом Рябинівської сільської ради Великописарівського району Сумської області. (а.с. 15). Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 09.03.1960 року с/бюро РАГС с. Нова Рябина Великописарівського району Сумської області, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 23). Відповідно до заповіту від 22.06.1994, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно [PERSON] . (а.с. 9). Згідно з державним актом на право приватної власності серії ІІ-СМ № 015163 від 26.03.2002 на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 98 від 22.03.2002 [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 4,59 га в межах згідно плану, з них ріллі 4,0096 га, кормових угідь 0,5822 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Довжицької сільської ради, Охтирського району, Сумської області. (а.с. 11). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 02.02.2021 № 00029411702 [PERSON] померла [INFO] , про що виконавчим комітетом Рябинівської сільської ради Великописарівського району Сумської області складено актовий запис № 17. (а.с. 7). З довідки виконкому Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області від 23.03.2021 № 182 вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , 3 роки перед своєю смертю жила у будинку своєї сестри [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] доглядала свою сестру [PERSON] до смерті і здійснила її поховання. (а.с. 10). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.07.2018 виконавчим комітетом Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області, [INFO] померла [PERSON] . (а.с. 16). Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 10.04.2019, зареєстрованих в реєстрі за № 495, № 497, № 499, № 501, № 505, посвідчених приватним нотаріусом Великописарівського районного нотаріального округу Сумської області, [PERSON] після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] отримав у спадщину земельні ділянки площею 3,3618 га, 0,1337 га, 0,0823 га, 3,2331 га, 0,0823 га, розташовані на території Рябинівської сільської ради Великописарівського району Сумської області. (а.с. 18-22). Постановою приватного нотаріуса Великописарівського районного нотаріального округу Сумської області Васильченко Н.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з наявністю розбіжностей в написанні імені спадкоємиці як « [PERSON] » в заповіті та «[PERSON]» у свідоцтві про смерть. (а.с. 8). Як вбачається з спадкової справи № 106/2015 від 02.06.2015, заведеної після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини за заповітом шляхом фактичного володіння правовстановлюючими документами № 271 від 02.06.2015 та № 207 від 06.04.2017 (а.с. 86) звертався [PERSON] . При цьому зазначив, що права на обов`язкову частку він не має. Постановою приватного нотаріуса Великописарівського районного нотаріального округу Сумської області Васильченко Н.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на його ім`я від 19.01.1994 у зв`язку з посвідченням 22.06.1994 заповіту на ім`я [PERSON] , який скасовує попередній заповіт. (а.с. 103). Правовідносини, що виникли, регулюються главою 6 розділу IV ЦПК України Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення та положеннями книги шостої ЦК України Спадкове право та розділу VII ЦК УРСР Спадкове право. За приписами п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З досліджених судом доказів вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та сестрою [PERSON] , та доводиться позивачу тіткою, а отже факт родинних відносин між ними є підтвердженим. Крім того, з досліджених письмових доказів вбачається, що в записі про народження, заповіті від 22.06.1994 ім`я [PERSON] має різне написання, що на переконання суду пов`язане з неоднозначною мотивацією походження імені та неусталеністю правил і принців його міжмовного перетворення. З огляду на те, що встановлення фактів родинних відносин та належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки для позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення фактів, що мають юридичне значення. Щодо вимоги про визнання права власності в порядку спадкування, суд зазначає наступне. [PERSON] померла [INFO] , тому спадкові правовідносини між нею та [PERSON] регулюються положеннями ЦК УРСР 1963 року. Стаття 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) передбачає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] мала у приватній власності земельні ділянки, розташовані на території Чупахівської селищної ради відповідно до державного акта серії ІІ-СМ № 015163 від 26.03.2002. Час отримання державного акту в даному випадку не має правового значення. Встановлені обставини свідчать, що за життя [PERSON] не встигла отримати державний акт на землю з невідомих обставин і зазначений державний акт виданий після її смерті. Оскільки [PERSON] проживала з [PERSON] на момент смерті останньої, її слід вважати такою, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тобто прийняла спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чином, слід вважати, що зазначені у державному акті серії ІІ-СМ № 015163 від 26.03.2002 земельні ділянки були належні [PERSON] з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] . [PERSON] померла [INFO] , тому спадкові правовідносини між нею та [PERSON] регулюються положеннями ЦК України. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). За ст.1225 ЦК України право власності на земельнуділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, враховуючи, що позивач прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину майна, інша частина спадкового майна також належить позивачу на праві приватної власності з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України засобом захисту свого права є визнання права. За приписами ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно вимогами ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положеннями ч. 1 ст. 81 ЗК України також передбачене набуття громадянами України права власності на земельні ділянки в порядку прийняття спадщини. За таких обставин, беручи до уваги те, що відповідач проти заявлених позовних вимог не заперечує, іншим чином позивач не має змоги захистити свої права, суд дійшов висновку, що вимоги, про визнання за позивачем права власності на земельні ділянки підлягають задоволенню . Також слід зазначити, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 544 ЦК УРСР, заповідач вправі в будь-який час змінити або скасувати зроблений ним заповіт, склавши новий заповіт. Заповіт, складений пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або в частині, в якій він йому суперечить. Тому це рішення не вплине на права та обов`язки [PERSON] , оскільки свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] він не отримав, у зв`язку з посвідченням заповіту на ім`я [PERSON] , заповіт, складений на його ім`я, втратив чинність, права на обов`язкову частку він не має, не входить ні до першої ні до другої черги спадкоємців за законом (ст. 529, 530 ЦК УРСР). За таких обставин він не є спадкоємцем після смерті [PERSON] . В даному випадку належним відповідачем є Територіальна громада в особі Чупахівської селищної ради. На підставі викладеного,

Outcome: approved