Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

3 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві зазначає, що шлюб з відповідачем зареєстрований 17 липня 2009 року Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис №6. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідач грошей на утримання сина не надає, вихованням його не займається, хоча має постійний дохід і має можливість сплачувати аліменти. А оскільки позивачка ніде не працює, їй одній важко утримувати сина, тому змушена ставити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. Просила постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини які викладені в позовній заяві, просила стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з»явився, причин неявки суду не повідомив, хоч належним чином був повідомлений про розгляд справи, що підтверджується довідкою про даставку SMS-повідомлення про виклик в судове засідання. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що шлюб між сторонами зареєстрований 17 липня 2009 року Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис №6. (а.с.3). Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 4.04.2012 року (а.с.4). Сторони проживають окремо, дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на повному її утриманні, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області за №1105 від 3.07.2014 року (а.с.5). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітній син позивачки проживає разом із останньою та перебуває на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дитину не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини є правомірними. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, тому з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатними та може таку надати. У зв»язку з тим, що відповідач є працездатного віку, тому суд прийшов до висновку, що стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 700 гривень щомісячно (з проведенням індексації, відповідно до закону), буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам закону. Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»; обов'язок обох батьків утримувати дітей до досягнення повноліття; суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають до часткового задоволення. У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Outcome: partial