Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

31 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], відповідно до предмету позову просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на своє утримання, у зв'язку з втратою працездатності, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно. (а.с. 1) Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, пояснила, що відповідач є рідним сином позивача, яка є особою непрацездатного віку, інвалід 3 групи за загальним захворювання. Відповідач проживає разом зі своєю родиною за адресою: [ADDRESS], будучи особою працездатного віку, постійно місце роботи та стабільне джерело доходів, відповідач не надає матеріальної допомоги своїм батькам, не зважаючи на вік та стан здоровя матері не турбується про неї, за житлово-комунальні послуги не сплачує, не несе інших витрат на утримання житла. В той же час, єдиний джерелом доходу позивача є пенсія, якої не вистачає навіть на потреби першої необхідності, зважаючи на те, що частину отриманої пенсії позивачу необхідно витрачати на ліки, також позивач вимушена самостійно несе витрати на утримання житла з урахуванням всіх членів сім'ї, які зареєстровані в цій квартирі, що враховуючи її матеріальне становище є дуже обтяжливим. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється, на неодноразові прохання позивача врегулювати питання щодо розміру допомоги, яка буде надаватись відповідачем на утримання непрацездатної матері, залишились без належного реагування з боку відповідача, тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, що є предметом позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що будучу обізнаним про розмір пенсії позивача та її непрацездатність, не відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання матері, однак врегулювати питання щодо визначення розміру матеріальної допомоги, яку має надавати відповідач щомісячно, не виявляється за можливе. Оскільки вирішення даного спору передано до суду, відповідач визнає позов частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання непрацездатної матері в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, при вирішенні питання про визначення розміру аліментів просить врахувати, що має на утриманні малолітню дитину, за рішенням суду сплачує аліменти на її утримання, тому не має доходів, які давали б можливість сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем. Відповідно до положень частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, у свідоцтві про народження батькамизаписані: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано Виконавчим комітетом Жовтневої районної Ради народних депутатів 23 квітня 1983 року, актовий запис №905. (а.с. 3) Відповідно до довідки Центру комунального сервісу від 30.12.2015 року (форма №3), в квартирі [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [INFO] (з 09.06.2005 року), [PERSON], [INFO] (з 09.06.2005 року), [PERSON], [INFO] (з 09.06.2005 року), [PERSON], [INFO] (з 09.06.2005 року). (а.с. 8) Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Як роз'яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст.204 СК). Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено ч.1 ст.204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва, як така, що отримує пенсію по інвалідності (3 група, загальне захворювання), розмір пенсії становить 1074,00 грн. (а.с. 6) Згідно довідки до Акту огляду медико-соціальною експертною комісією, серія АВ №0087047, виданої Спец. Кардіо №1 м. Києва, [PERSON], [INFO], встановлено третю групу інвалідності (загальне захворювання), з 01.01.2014 року довічно. (а.с. 7) Виходячи з положень ч. 2 ст. 205 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. При вирішенні даного спору, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує наступні обставини, що позивач [PERSON], мати відповідача, особа непрацездатного віку, є інвалідом третьої групи за загальним захворюванням з 01 квітня 2014 року довічно, отримує соціальну пенсію по інвалідності в розмірі 1074,00 грн., яка є єдиним джерелом доходу позивача, тому за сукупності вставлених обставин є підстави вважати, що позивач потребує матеріальної допомоги на своє утримання з урахуванням віку та стану здоров'я. В той же час, відповідач є особою працездатного віку, працює на посаді слюсаря з експлуатації та ремонту підземних газопроводів, зайнятих на роботах з ремонту та експлуатації підземних газопроводів в Публічному акціонерному товаристві «Київгаз», середньомісячний дохід становить 7702,98 грн., доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, які підтверджують матеріальне становище відповідача, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання непрацездатної матері. Згідно ст. 205 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Як зазначено у п.п. 16 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року за №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує наявність підстав для зменшення розміру аліментів, виходячи із суми заявлених позовних вимог, а саме, наявність у відповідача малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] року, на утримання якої відповідачу присуджено за рішенням суду до сплати аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20 жовтня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання дружини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20 жовтня 2015 року та до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], трьох років, що підтверджується рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2015 року, тому у сукупності всіх наявних чинників та досліджених доказів щодо матеріального становища відповідача, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача. З огляду на викладене, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері підлягає задоволенню частково, суд присуджує стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на період непрацездатності [PERSON], якій встановлена третя група інвалідності довічно, починаючи з 31 грудня 2015 року до відновлення працездатності, в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів на своє утримання у зв'язку з витратою працездатності. Враховуючи наведене та

Outcome: partial