Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

30 січня 2014 року позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він перебував з відповідачкою у шлюбі з 16 травня 2001 року. Від спільного подружнього життя з відповідачкою вони мають двох спільних дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження та малолітню доньку [PERSON], [INFO] року народження. Сімейне життя з відповідачкою не склалось і на підставі рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 25.09.2013 року їх шлюб був розірваний. Ще до розірвання шлюбу [PERSON] з відповідачкою разом не проживали близько місяця. В цей час діти проживали з позивачем. Відповідачка, [PERSON] за весь цей час не цікавилась дітьми. Підтвердити цей факт можуть і свідки. Зі слів дітей, коли позивач був у відрядженні, до дому приходили гості - чоловіки та жінки, які розпивали спиртні напої до пізньої ночі та заважали дітям відпочивати. Інколи, сказавши дітям, що скоро повернеться, залишала їх самих у нічний час. Позивач проживає у власному житловому будинку в м. Корюківка, Чернігівської області, який належить йому відповідно до договору дарування на праві власності, де діти мають окрему кімнату та забезпечені всім необхідним. Відповідач має постійне місце роботи та земельну ділянку 0,16 га, яку обробляє та вирощує всю необхідну городину, тоді як відповідачка не має власного житла, земельної ділянки, постійного місця роботи та зловживає спиртними напоями, що позбавляє її можливості забезпечити дітям належних умов для повноцінного розвитку. Тому позивач просить визначити за ним місце проживання дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження та малолітню доньку [PERSON], [INFO] року народження. Стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження та малолітню доньку [PERSON], [INFO] року народження у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісяця але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дітей. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просить їх задовольнити. У судовому засіданні представник позивача, адвокат [PERSON] позов підтримав і просить його задовольнити, оскільки діти проживали і проживають с позивачем після розірвання шлюбу з відповідачем з вересня 2013 року. Відповідач не вирішувала за цей період, щоб діти проживали з нею, до відповідних інстанцій не зверталась, на даний час не працює, постійного житла не має. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов не визнала і вказала, що вона буде проживати з 01.03.2014 року у своєї матері, тому там дітям буде де виховуватись, також вказала, що з квітня 2014 року вона приступить до роботи, так як вона є підприємцем, а в неї сезонна робота. З дітьми вона спілкується постійно по телефону , а також вони приходять до неї на вихідні. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав та вказав, що відповідач є матір'ю дітей, вона з ними спілкується і тому, так як діти малолітні тому вони повинні і проживати з матір'ю. Також вказав, що після розлучення, з вересня 2013 року ніхто негативних явищ з боку відповідача щодо дітей і способу її життя не сказав, тобто вона веде порядний спосіб життя. У судовому засіданні представники третьої особи на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог, служби у справах дітей Корюківської РДА, та органу опіки і піклування Корюківської РДА, Одерій О.А. та Терещенко І.Є. позов підтримали і просять його задовольнити, оскільки позивач піклується про дітей, діти проживають з ним, самі діти при спілкуванні з ними виразили своє бажання проживати з батьком. Також вважають, що діти ведуть налагоджений спосіб життя і їм зручно так себе відчувати, а відповідачка не виразила бажання, щоб діти проживали з нею, не звернулась жодного разу про вирішення такого питання до них, проживає на квартирі, де як їм повідомлялось, веде себе негативно, тому щоб не травмувати дітей вони повинні проживати з батьком. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона проживала до розлучення позивача з відповідачем по сусідству по вул. Горького, є хресною їх сина [PERSON] і знає їх добре. За час коли вони проживали разом і позивач виїздив у відрядження, відповідач вела аморальний спосіб життя, а діти були у матері позивача. Після розлучення відповідачку не бачила і за неї нічого не знає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він також до розлучення сторін був їх сусідом по вул. Горького і знає, що коли позивач виїздив у відрядження, то відповідач вела аморальний спосіб життя і дітей не виховувала, бо вони були у матері позивача. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що після розлучення сторін, позивач з вересня 2013 року з дітьми став проживати у будинку [ADDRESS], це по сусідству з нею. Діти його завжди веселі, відповідача вона за цей час з дітьми не бачила і за неї нічого не знає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона є рідною сестрою відповідача і ніяких негативних свідчень відносно неї не знає і не чула. Діти її з нею кожен день спілкуються по телефону, це вона знає бо і сама з відповідачем спілкується кожен день по телефону. Знає, з її слів, що вона з 01.03.2014 року буде проживати з своєю матір'ю і там дітям є всі умови для проживання. Як встановлено судом, позивач перебував з відповідачкою у шлюбі з 16 травня 2001 року. Від спільного подружнього життя з відповідачкою вони мають двох спільних дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження та малолітню доньку [PERSON], [INFO] року народження. Сімейне життя з відповідачкою не склалось і на підставі рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 25.09.2013 року їх шлюб був розірваний. Ще до розірвання шлюбу [PERSON] з відповідачкою разом не проживали близько місяця. В цей час діти проживали з позивачем. Відповідачка, [PERSON] за весь цей час не цікавилась дітьми. Підтвердити цей факт можуть і свідки. Зі слів дітей, коли позивач був у відрядженні, до дому приходили гості - чоловіки та жінки, які розпивали спиртні напої до пізньої ночі та заважали дітям відпочивати. Інколи, сказавши дітям, що скоро повернеться, залишала їх самих у нічний час. Позивач проживає у власному житловому будинку в м. Корюківка, Чернігівської області, який належить йому відповідно до договору дарування на праві власності, де діти мають окрему кімнату та забезпечені всім необхідним. Відповідач має постійне місце роботи та земельну ділянку 0,16 га, яку обробляє та вирощує всю необхідну городину, тоді як відповідачка не має власного житла, земельної ділянки, постійного місця роботи, що позбавляє її можливості забезпечити дітям належних умов для повноцінного розвитку. Відповідно до актів обстеження умов проживання сім'ї позивача від 29.01.2014 року, складених начальником служби у справах дітей Корюківської РДА Одерій О.А., головним спеціалістом служби у справах дітей Корюківської РДА Терещенко І.Є., головним спеціалістом з питань опіки та піклування служби у справах дітей Корюківської РДА, Тополь О.М. - умови проживання добрі. В будинку тепло, чисто, діти мають окремі кімнати та ліжка, місця для приготування уроків, ігор та відпочинку. Одягом та взуттям забезпечені належним чином. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Син, [PERSON], [INFO] року народження, при спілкуванні з службою у справах дітей виразив бажання проживати з батьком про що надав письмову заяву, а також дока, [PERSON] [INFO] року народження виразила бажання також проживати з батьком. Згідно із ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до чинного сімейного законодавства батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей підлягає негайному виконанню. На підставі вищевказаного, вислухавши доводи сторін, їх представників, думку представників служби у справа дітей Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області, які як належні спеціалісти позов підтримали і наполягають на задоволенні його, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, оскільки відповідач доглядом, вихованням, утриманням та розвитком своїх дітей не займається, належних умов для проживання дітей не має, а також і постійного житла немає, що може негативно вплинути на розвиток дітей. Оскільки позов задовольняється, а позивач в позові просить судовий збір сплачений ним при зверненні з позовом до суду за ним, тому його слід залишити за ним.

Outcome: approved