Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

30 вересня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 24 квітня 2013 року без номеру у розмірі 130915,73 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 26 вересня 2014 року між акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір кредиту шляхом підписання заяви-анкети та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» з оформленням пластикової кредитної картки з кредитним лімітом, який в подальшому збільшився до 500,00 грн. Однак позичальник не виконав умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредиту, комісії та відсотків за користування ним, в зв`язку з чим за ним виникла зазначена заборгованість, яку позивач просив стягнути в повному розмірі. Позивач у судове засідання свого представника не направив, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглядати справу за відсутності представника, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання 02 грудня 2020 року не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд установив наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до частини 1 статті 1049, частини 1 статті 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До того ж, частини 2 статті 1050 цього ж передбачено, що в разі порушення позичальником строків виконання зобов`язань банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та погашення позичальником заборгованості за кредитом. Виходячи з вимог статей 526 та 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (частини 2 статті 1067 ЦК України). Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник уважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що 24 квітня 2013 року відповідач підписав заяву разом з «Умови та правила надання банківських послуг», «Тарифи», договір про надання банківських послуг без номеру з якими він ознайомився і погодився з його умовами. Згідно з укладеним таким чином договором та згідно розрахунку заборгованості відповідач отримав кредитну карту на час оформлення якої за користування кредитом повинен була сплачувати відсотки (процентну ставку) за базовою ставкою 30,00 % на рік на залишок заборгованості. З наданого банком розрахунку заборгованості відповідач, у порушення взятих на себе зобов`язань, перераховував платежі на погашення кредитної заборгованості несвоєчасно, у зв`язку з чим станом на 31 серпня 2020 року утворилась заборгованість по кредиту в сумі 130915,73 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 241,57 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі - 125243,74 грн, заборгованість за пенею - 5430,42 грн. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що з 01 вересня 2014 року банком було збільшено процентну ставку з 30,00% до 34,80% річних, а 01 квітня 2015 року до 43,20 % річних. Із розрахунку заборгованості слідує, що кредитний ліміт було збільшено банком, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг з яким відповідач погодився та ознайомився. Разом з тим, відповідно до положень статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Відповідно до кредитного договору відповідач погодився на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за ініціативою банку, однак, як убачається з матеріалів справи, про підвищення відсоткової ставки банком позичальнику не повідомлялось. Отже, з огляду на приписи частини третьої статті 1056-1 ЦК України таке підвищення відсоткової ставки є нікчемним. На підставі викладеного проценти за користування кредитом повинні були нараховуватися банком за період з 01 вересня 2014 року по 30 серпня 2020 року виходячи з 30,00 % річних. Враховуючи викладене, суд не може прийняти як належні докази, надані банком розрахунки заборгованості за користування кредитом у в частині розрахунку боргу по відсоткам. В дійсності, розмір заборгованості по відсоткам у відповідача перед банком за період з 01 вересня 2014 року по 30 серпня 2020 року становить 435,63 грн, з яких: за період з 01 вересня 2014 року: 241,57 грн х 30,00% : 360 днів х 29 днів = 5,84 грн; за період з 30 вересня 2014 року по 30 жовтня 2014 року: (198,23 грн + 43,34 грн) х 30,00% : 360 днів х 31 день = 6,24 грн; за період з 31 жовтня 2014 року по 30 листопада 2014 року: (154,79 грн + 86,78 грн) х 30,00% : 360 днів х 30 днів = 6,04 грн; за період з 30 листопада 2014 року по 30 грудня 2014 року: (118,66 грн + 122,91 грн) х 30,00% : 360 днів х 31 день = 6,24 грн; за період з 31 грудня 2014 року по 30 січня 2015 року: (82,81 грн + 158,76 грн) х 30,00% : 360 днів х 31 день = 6,24 грн; за період з 31 січня 2014 року по 27 лютого 2015 року: (54,47 грн + 187,10 грн) х 30,00% : 360 днів х 28 днів = 5,64 грн; за період з 28 лютого 2015 року по 28 березня 2015 року: (33,62 грн + 207,95 грн) х 30,00% : 360 днів х 31 день = 6,24 грн; за період з 30 квітня 2015 року по 30 травня 2015 року: (12,11 грн + 229,46 грн) х 30,00% : 360 днів х 31 день = 6,24 грн; за період з 31 травня 2015 року по 31 серпня 2020 року: 241,57 грн х 30,00% : 360 днів х 1922 дня = 386,91 грн. Станом на 01 вересня 2014 року загальний залишок заборгованості по відсоткам становив 7,27 грн, тобто загальна сума заборгованості по відсоткам у відповідача перед банком становить 442,90 грн (загальний залишок заборгованості по відсоткам станом на 01 вересня 2014 року у розмірі - 7,27 грн + за період з 01 вересня 2014 року по 30 серпня 2020 року у розмірі - 435,63 грн). Розрахунок проведено за формулою: Зт х 30% : 360 х Дн ( де: Зт заборгованість за тілом, 30% процентна ставка за рік, 360 календарні дні згідно пункту 5.5 розділу ІІ Умов та Правил, Дн кількість днів). На підставі викладеного, суд уважає, що позивачем доведена кредитна заборгованість відповідача в загальній сумі 6114,89 грн з огляду на наступне. В дійсності, розмір заборгованості по процентам у відповідача перед банком, яка утворилась станом на 30 серпня 2020 року становить 442,90 грн. За такого, суд уважає, що позивачем доведена кредитна заборгованість відповідача станом в загальній сумі 6114,89 грн, яка складається: - заборгованості за кредитом у сумі - 241,57 грн; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі - 442,90 грн, - заборгованість за пенею - 5430,42 грн. Дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень статей 526, 549, 550, 611, 1054 ЦК України. Ураховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», а також з урахуванням роз`яснень, що містяться у пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову пропорційно задоволеним вимогам в сумі 98,16 грн (4,67 % від суми сплаченого судового збору).

Outcome: partial