Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

31 серпня 2015 року, позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з названою позовною заявою, в якій вказали, що їх син, [PERSON], [INFO], одружився 21.02.2014 року з [PERSON]. Від шлюбу у них є син, [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачем. Сімейне життя у [PERSON] з [PERSON] не склалось, разом з відповідачем не проживає. Позивачі просять суд зобовязати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні з онуком [PERSON], [INFO], участі у його вихованні та визначити способи їхньої участі у вихованні, а саме, систематичні побачення та можливість вільного спілкування не в присутності матері, визначити час й місце спілкування з онуком за адресою [ADDRESS] в один із вихідних днів тижня (суботу чи неділю) з 10 години до 18 години. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити позов посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та вказали, що жодних перешкод у спілкуванні дідуся і бабусі з онуком, в їх участі у вихованні сина [PERSON], відповідач не чинить. Представник третьої особи Служби у справах дітей Володарської районної державної адміністрації Київської області, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення позивачів, представника відповідача, відповідача, представника третьої особи, свідків, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5). [PERSON], [INFO], одружився 21.02.2014 року з [PERSON], [INFO] (а.с.10). Від шлюбу у них є син, [PERSON], [INFO] (а.с.10), який проживає разом з відповідачем. Сімейне життя у [PERSON] з [PERSON] не склалось, та останні разом не проживають. Висновком органу опіки та піклування Володарської РДА від 25 вересня 2015 року № 06-49/2264, про визначення способів участі [PERSON] та [PERSON] у вихованні малолітнього онука, зазначено доцільність надати позивачам можливість спілкуватися з онуком [PERSON] за місцем їх проживання (а.с.23-24). Відповідно до довідки № 11 від 08.09.2015 року виданої Володарським дошкільним виховним закладом комбінованого типу «Пізнайко», [PERSON] працювала з 01.08.1990 року по 13.11.1995 року вихователем. З 01.09.2002 року по даний час працює практичним психологом у Володарському дошкільному навчальному закладі комбінованого типу «Пізнайко». Має досвід роботи з дітьми раннього віку та дошкільного віку (а.с.26). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. У статті 263 СК України зазначено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. В той же час, статтею 159 СК України врегульовується питання вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. Так, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. З урахуванням встановлених судом обставин по справі, оцінених доказів, наданих учасниками судового, визначення норм матеріального та процесуального права, що врегульовують правовідносин між сторонами, судом зазначається наступне. Очевидним і беззаперечним є факт про наявність у позивачів права на спілкування із онуком [PERSON]. В той же час, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не можуть бути задоволені судом у повному обсязі виходячи із наступного. Що стосується вимог позивачів про зобов'язання [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні позивачів із онуком, то відповідно до статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім того, у статті 60 ЦПК України закріплено припис нормативно-правовий про те, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, позивачі не довели суду обставини щодо перешкоджання відповідача у спілкуванні позивачів з онуком, не надали належних доказів стосовно створення відповідачем перешкод позивачам у спілкуванні із онуком. Свідок [PERSON] надала показання суду, про те, що вона є матірю відповідача, яка одружилась із [PERSON], в яких народився син [PERSON], [INFO], перешкод донька не вчиняє для виховання внука [PERSON] позивачами [PERSON]. Донька з внуком відвідувала [PERSON] за їхнім місцем проживання, неодноразово мала побачення із позивачами. На день народження внука 30.08.2015 року [PERSON] приїздили до доньки, вважає, що перешкод в побаченні та вихованні не вчинялись та не вчиняються. Свідок [PERSON] надала показання суду, про те, що вона по сусідству проживає із сімєю [PERSON], з якими проживає донька [PERSON] з дитиною [PERSON]. Вказала, що може засвідчити, що [PERSON] не перешкоджає бачитись [PERSON] з внуком [PERSON]. Сама бачила як на день народження [PERSON] приїжджали [PERSON]. Свідок [PERSON] надала показання суду, про те, що проживає по сусідству сімї [PERSON] та 30.08.2015 року бачила як позивачі [PERSON] приїжджали на день народження внука [PERSON]. Про факти перешкод у спілкуванні та вихованні внука [PERSON] їй нічого невідомо. Свідок [PERSON] надала показання суду, про те, що в квітні 2015 року позивач [PERSON] разом з [PERSON] та дитиною [PERSON] прогулювались з дитиною вулицею [PERSON] в смт. Володарка. Про факти перешкод у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] їй нічого невідомо. Свідок [PERSON] надала показання суду, про те, що її чоловік товаришує з [PERSON] і їй відомо що неодноразово [PERSON] ходила в гості до позивачів [PERSON]. Про факти перешкоджання у вихованні та спілкуванні внука [PERSON] їй нічого невідомо. Свідок [PERSON] надала показання суду, про те, що в серпні 2015 року в парку смт. Володарка бачила [PERSON] із сином [PERSON], її мамою Ірою та братом і позивачем [PERSON], які сиділи в парку та спілкувались. Про факти перешкод у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] їй нічого невідомо. Показання допитаних у судовому засіданні свідків також не дають підстав суду вважати, про створення відповідачем перешкод бабі та діду у спілкуванні із онуком, так як очевидцем таких подій та дій відповідача вони не були. Тому, суд вважає що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню у зв'язку із їх необґрунтованістю та недоведеністю. Що стосується способу участі позивачів у вихованні онука, а саме визначення часу та днів для їх спілкування з онуком, то зазначені позовні вимоги підлягають до задоволення, враховуючи також висновок органу опіки та піклування. Тому, на переконання суду справедливим буде визначення способу участі діда і баби, позивачів у даній справі, у вихованні онука [PERSON], шляхом надання їм часу для спілкування кожної неділі тижня з 11 години до 16 години. Крім того, судом не вбачається перешкод для можливості відвідування [PERSON] місця проживання позивачів, помешкання за адресою: [ADDRESS]. Тому, з урахуванням повної підтримки позову третьою особою по справі, суд вважає, що об'єктивним та законним рішенням при вирішенні зазначеної позовної вимоги, буде її часткове задоволення шляхом встановлення періоду для спілкування з 11 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. в неділю кожного тижня, з можливістю відвідування онуком місця проживання [PERSON] та [PERSON], адреса: [ADDRESS], в присутності матері. В разі наявності перешкод щодо побачення та спілкування у визначений час, сторони повідомляють один одного про наявність перешкод та за взаємним погодженням іншого дня побачення або спілкування, з врахуванням стану здоровя дитини, матері дитини, позивачів по справі. Разом з тим, вимога позивачів про спілкування із онуком [PERSON] без присутності матері та інших осіб не ґрунтується на фактичних обставинах справи. Адже, у такому випадку вони будуть зобов'язанні забезпечити повну відсутність будь-яких людей під час спілкування із онуком. На переконання суду, досягти такого результату позивачам та забезпечити належне виконання даного рішення суду буде неможливо. Більше того, в такому разі, випадкова присутність сторонньої людини у години спілкування позивачів із онуком [PERSON], фактично, суперечитиме судовому рішенню. Як вже зазначалося судом, відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Судом права позивачів захищено та забезпечено можливість їх участі у вихованні та спілкуванні із онуком у певний проміжок часу окремого дня тижня. Таким чином, враховуючи все вищевикладене, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково На підставі викладеного,

Outcome: partial