overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

30 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20.09.2013 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 20.09.2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від даного шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу наділі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодна, відповідач щодо розірвання шлюбу заперечує, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

\~ 30 жовтня 2015 року позивач\~звернувся до суду з позовом до \~відповідача про визнання права власності в \~порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що її чоловік [PERSON] був членом гаражного кооперативу «Ракета», в якому йому належав гараж з оглядовою ямою і погрібом №12, блок №11, площею 18,0 кв.м. 24.06.2000 року [PERSON] помер, не встигнув отримати правовстановлюючі документи на право власності на зазначений гараж. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке складається з гаражу, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний гараж, оскільки позивачем не надано правовстановлюючий документ. Посилаючись на вказані обставини та на те, що іншим чином спір \~вирішити неможливо, позивач просила суд задовольнити \~позов і визнати за нею право власності на вказаний гараж в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача \~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а рішення прийняти у відповідності до вимог чинного законодавства. Третя особа надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. На підставі Рішення виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів №839 від 22 червня 1971 року створено кооператив по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів в районі Ракетного урочища (07.05.2004 р. перереєстрований як обслуговуючий кооператив «Ракета»). Відповідно до довідки ОГК «Ракета» від 07.11.2014 року, на підставі рішення Центрального райвиконкому від 18.12.1987 року №394 правлінням ОГК «Ракета», протокол №1 від 26.01.1988 року [PERSON] прийнят в члени ОГК «Ракета» та має у зазначеному кооперативі, камяний гараж №12, у блоці №11, розміри якого становлять 3,5х6 метрів, 1976 року будівництва. Заборгованості за утриманням гаражу немає. На момент вступу до кооперативу пайових внесків не існувало. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

30 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до сільської ради с.Кліщинці Чорнобаївського р-ну Черкаської області третьої особи на стороні відповідача ,що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору гр.-ки : [PERSON] зазначивши ,що 08лютого 2015 року померла її мати :[PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй спадкове майно в склад якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею-2,74 га. Позивач являється спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину останньої так,як на час її відкриття проживав з спадкодавцем, але не може оформити право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва так, як за життя матері було втрачено право установчі документи ,що унеможливлює в нотаріальному порядку позивачеві оформити належні йому спадкові права без судового рішення та спонукало звернутися до суду з відповідним позовом В судове засідання позивач не з»явився, просив провести розгляд справи без його участі та визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею - 2,74 га. Відповідач по справі та третя особа, подали до суду заяви про визнання позову та не заперечують стосовно його задоволення,просять розглядати справу без участі їх представників тому суд проводив розгляд справи у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, тобто без здійснення звукозапису та участі сторін. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом наявного в матеріалах справи свідоцтва серії 1-СР № 245111 від 10.02.2015 року, підтверджено відкриття спадщини після смерті [PERSON]. Факт наявності в спадкодавця на праві приватної власності, земельної ділянки, на яку претендує позивач, стверджується дослідженою в судовому засіданні довідкою районного відділу держземагенства № 223 від 21 жовтня 2015 року ,у відповідності до якої /ас.-12/ спадкодавець являється власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею - 2,74 га., вартістю - 107821,76 грн., а також наданою позивачем копією Державного акта серії І-ЧР № 030463 . Право ж позивача на спадкування даної земельної ділянки стверджується її паспортними даними , не зміненим та не скасованим на час розгляду справи заповітом від 24 грудня 2014 року зареєстрованим в реєстрі за № 77 та іншими належними і допустимими доказами /ас.5-10/. Відповідач та третя особа визнали позов та не заперечують стосовно його задоволення , інших спадкоємців судом не встановлено, що являється підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

30 жовтня 2015 року позивач звернулась до суду з вимогами до відповідача. В судове засідання позивач не зявилась , в заяві, яку направила до суду просить розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Зазначила в позовній заяві, що 19 липня 2012 року померла її матір [PERSON] , яка при життя , 13 липня 1987 року склала заповіт, яким заповідала позивачу все належне їй майно. Оформити спадщину на майно померлої позивач не в змозі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 липня 2012 року померла матір позивача [PERSON] , яка при життя, 13 липня 1987 року, склала заповіт, яким заповідав все належне їй майно своєї дочці [PERSON] ( а.с.5,7,8). 10 березня 1976 року укладено договір купівлі продажу, відповідно до якого [PERSON] продала [PERSON] ( батьку позивача , який помер 30.04.1987 року) житловий будинок , що знаходиться в с. Лумля Малинського району.(а.с. 16). Довідкою виконавчого комету Малинівської сільської ради від 04 листопада 2015 року № 1147 підтверджується, що житловий будинок № 2/1 по вул. Карла Маркса с. Лумля дійсно рахується за [PERSON], яка померла 19 липня 2012 року. 15 вересня 2015 року виготовлено технічний паспорт на житловий будинок № 2/1 по вул. Карла Маркса с. Лумля ( а.с. 11-14). Порядок прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] регулюється ст. ст.ст.1268,.1269 ЦК України. Позивач після смерті [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тобто остання є такою , що прийняла спадщину. Факт належності будинку спадкодавцю ніким не оспорюється і підтверджується дослідженими судом доказами. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування »,\~\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За положеннями п.3 глави 13 Порядку, постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії видається на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Позивачем надано суду копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 09 жовтня 2015 року. ( а..с.15). Отже, суд приходить до висновку, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій , зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок , свідчить про втрату позивачем умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Позивач просить не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

30 жовтня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON], 02 січня 2005 року, у розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22 серпня 2003 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. У шлюбі в сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Шлюбно сімейні відносини між подружжям припинені з 2014 року, дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позивачка подала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Перевіривши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], 02 січня 2005 року, є дитиною відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, де батьками записані позивачка та відповідач. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, матеріальне становище дитини і відповідача, який аліментних зобовязань не має, не є інвалідом, є працездатною особою, у силу ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] судовий збір на користь держави у сумі 243 грн. 60 коп. (одержувач: УДК у Орджонікідзевському районі м. Харкова, код ЄДРПОУ: 37999701, МФО: 851011, банк отримувача: ГУДКУ у Харківській області, КБКД: 22030001, р/р: 31214206700009).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

30 жовтня 2015 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідно до договору від 06.03.2014 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2015 року має заборгованість 30603,69 грн., що складається з 18783,34 грн. - заборгованість за кредитом, 9325,84 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 561 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф 1933,51 грн. Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 30603,69 грн. та судові витрати по справі, що складаються із судового збору у сумі 1218 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.ст. 224, 225 ЦПК України та розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору від 06.03.2014 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 5-7). Однак, відповідач зобовязань за договором по погашенню кредиту, сплати процентів за користування кредитом не виконує, в результаті чого станом на 28.02.2015 року відповідач має заборгованість у сумі 30603,69 грн., що складається з 18783,34 грн. - заборгованість за кредитом, 9325,84 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 561 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф 1433,51 грн. (а.с. 3-4). За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 30603,69 грн., а також судовий збір в сумі 1218 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

30 жовтня 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 22 липня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, ведення господарства. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У судове засідання позивач не з'явилася, проте від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає (а.с. 19). Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 20). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] Від спільного шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, ведення господарства. Збереження шлюбу між ними неможливе. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на позивача. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем понесено документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 640 грн (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

30 жовтня 2017 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до Орлюка [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 05 вересня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 7). Відповідач у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2012 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб Серії І-АМ № 205000 (а.с. 5). Від шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження Серії І-АМ № 275974 (а.с. 6). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

30 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягувати аліменти з відповідача на утримання їхньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В обґрунтування вимог вказувала, що дочка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги для дитини, хоч має таку можливість, оскільки отримує дохід від неофіційних заробітків на будівельних роботах, тому просила суд здійснити стягнення з нього аліментів у вказаному розмірі. При розгляді справи [PERSON] позов підтримала та просила її вимоги задовольнити із вказаних підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився, доручив представляти свої інтереси для [PERSON], котрий вказав про часткове визнання позову [PERSON] та пояснив, що відповідач ніде не працює, здійснює догляд за інвалідом другої групи [PERSON], а тому спроможний сплачувати аліменти на дитину в розмірі 500 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], котра проживає разом з матір`ю. [PERSON] не виконує обовязок, передбачений ст.180 СК України по наданню утримання своїй дитині. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Так як відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, тому відповідно до ст.184 СК України, розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі, який з врахуванням обставин, названих в ст.182 СК України, на думку суду, має становити 1200 грн. щомісячно. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн.

Outcome: partial