Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

30.05.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів та просила визнати, що [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Свої вимоги мотивувала тим, що вона має на праві приватної власності квартиру, що розташована за вищезазначеною адресою. В даній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON]. З 2013 року остання не проживає у вказаній квартирі. Не зняття відповідача з реєстрації місця проживання позивача створює їй суттєві перешкоди для здійснення її прав, як власника житла, в тому числі надмірна сплата житлово-комунальних послуг. Тому за захистом свого права позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11.06.2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, прохає задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає повністю. Представник відповідача - Новосанжарської селищної ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, надав заяву № 1365/02-21 від 03.09.2018 року про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності [PERSON], по [ADDRESS], зареєстрована колективним підприємством «Інвентаризатор» на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за № 13-1842а (а.с. 11, 12). З свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням від 01.03.2004 року № 296, вбачається, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] - 1/3, та членам її сім'ї: [PERSON] - 1/3, [PERSON] - 1/3 (а.с. 6). Згідно спадкового договору від 30.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області та зареєстрованого в реєстрі за № 2075, [PERSON] передає після своєї смерті у власність [PERSON] належну їй на праві приватної власності 1/3 частку квартири [ADDRESS] (а.с. 7, 8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.09.1968 року, [PERSON] є матір'ю [PERSON] (а.с. 9). З довідки про реєстрацію місця проживання особи № 813/01-09 від 07.06.2018 року, виданої Новосанжарською селищною радою Новосанжарського району Полтавської області, вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України в разі відсутності особи за місцем проживання (реєстрації) понад шість місяців без поважних причин вона може бути позбавлена права користування цим приміщенням в судовому порядку. За таких обставин суд вважає, що відповідач [PERSON] втратила право користування квартирою [ADDRESS] оскільки не проживає в ній без поважних причин понад шість місяців. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Outcome: approved