Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

29 липня 2019 року позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, відповідно до вимог ст. ст. 180, 183 СК України просить суд: стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на її користь на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня подання заяви та до повноліття сина. Свої вимоги обґрунтовує тим, 03 липня 2015 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який згідно рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 серпня 2016 року був розірваний. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини вона несе самостійно. Відповідач ухиляється від обов`язку сплачувати аліменти, тому вона і вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву, відповідно до якої з позовними вимогами погодився, не заперечує проти сплати аліментів, просить розглядати справу за його відсутність. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, відповідно до наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] . /л.с. 4/ У відповідності до довідки про реєстрацію місця проживання, неповнолітній [PERSON] , [INFO] 2015 року зареєстрований в [ADDRESS] , за місцем реєстрації матері. /л.с. 5/ Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги, що чинним законодавством чітко передбачений розмір аліментів, що вираховується від заробітку /доходу/ платника аліментів, виходячи з кількості дітей, прийнявши до уваги матеріальне становище платника аліментів, вікову категорію дитини, її потреби, а також той факт, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у визначеному у позові розмірі, що у відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову, а тому, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде стягнути з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 25 липня 2019 року і до повноліття дитини, а тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збур у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved