Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

29.12.2018\~ року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, мотивуючи вимоги позову тим, що 08.05.2014 року померла його бабуся [PERSON], постійне місце проживання [INFO]. Позивач постійно проживав із бабусею до дня її смерті. До складу спадщини ввійшли наступні обєкти нерухомості: земельна ділянка загальною площею 1,9600 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шаланківської сільської ради\~ Виноградівського району Закарпатської області; земельна ділянка площею 0,0704 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою с.Шаланки, вул.Миру, №23\~ Виноградівського району Закарпатської області; земельна ділянка площею 0,4662 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, с.Шаланки, контур №392. Позивач звертався до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак не зміг реалізувати своє право через відсутність правовстановлюючого документу на земельні ділянки. В судове засідання позивач не зявився, однак надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини вказані в позовній заяві підтвердив. Просив розглядати справу без його участі. Відповідач до суду не з'явився, проте надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглядати справу без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Судом встановлено, що 08.05.2014 року померла [PERSON], постійне місце проживання [INFO], рідна бабуся позивача [PERSON] На день її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли наступні обєкти нерухомості: земельна ділянка загальною площею 1,9600 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шаланківської сільської ради\~ Виноградівського району Закарпатської області; земельна ділянка площею 0,0704 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою с.Шаланки, вул.Миру, №23\~ Виноградівського району Закарпатської області; земельна ділянка площею 0,4662 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, с.Шаланки, контур №392.(підтверджено копіями Державних актів на право власності на земельну ділянку, та інформаційною довідкою Виноградівського районного відділу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області , а.с.8-11). Заповітного розпорядження [PERSON] не залишала. Позивач [PERSON] постійно проживав разом зі спадкодавцем до дня її смерті. Позивач звертався до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у оформленні спадщини через відсутність\~ оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки на імя спадкодавця, [PERSON], у звязку з чим він не може успадкувати його, й отримати свідоцтво про право на спадкування за законом. У звязку з цим позивач звернувся з позовом до суду, оскільки однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання права власності. Право власності на нерухоме майно, яке є обєктом спадщини, в даному випадку земельні ділянки, підлягає державній реєстрації, у звязку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що є обєктом спадщини, оскільки відсутність оригіналів правовстановлюючих документів позбавляє спадкоємця можливості здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за законом. Вказані вище обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у звязку з тим, що його права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна. Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Беручи до уваги, що позивач, як спадкоємець за законом, має право на набуття права власності на земельні ділянки після смерті [PERSON], а також те, що він має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не зміг його отримати з незалежних від нього причин, - позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Оскільки таке свідоцтво видано не було, з незалежних від позивача причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємця власником зазначеного нерухомого майна. Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved