Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

29 травня 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання недійсним державного акту на право власності на землю, скасування його реєстрації, посилаючись на те, що їй та відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних частках належить житловий будинок [ADDRESS] Хмельницького району. У 2013 році рішенням Лосовогринівецької сільської ради Хмельницького району позивачу було надано дозвіл на розроблення проекту із землеустрою земельною ділянки, що розташована за вищезазначеною адресою. При виконанні робіт по виготовленню технічної документації було встановлено, на частину земельною ділянки, якою фактично користується позивачка накладається земельна ділянка, яка була раніше приватизована [PERSON] З огляду на викладене, позивачка просить її вимогу задовольнити. В судовому засіданні позивачкою було збільшено позовні вимоги, вона крім скасування державного так та його реєстрації, просила також скасувати рішення Лісовогринівецької сільської ради №24 від 3 грудня 2007 року, яким було затверджено документацію із землеустрою на земельну ділянку [PERSON] та передано її у власність останнього. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник відповідача Лісовогринівецької сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішення справи поклався на думку суду. Представник третьої особи Хмельницької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи поклався на думку суду. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 27 липня 2000 року належить ? частина житлового будинку [ADDRESS] Хмельницького району. Співвласником іншої ? частини житлового будинку із надвірними будівлями на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 листопада 1998 року є [PERSON]. Рішенням Лісовогринівецької сільської ради від 3 грудня 2007 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та передано у власність [PERSON] земельні ділянки загальною площею 0,23 га., для обслуговування житлового будинку, будівель та інших споруд за адресою [ADDRESS] 22 квітня 2008 року [PERSON] на підставі вищезазначеного рішення отримав державний акт серії ЯЕ № 305775 на право власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку площею 0,2263 га. Рішенням Лісовогринівецької сільської ради №66 від 12 лютого 2014 року [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] Хмельницька регіональна філія «Центр Державного земельного кадастру» листом від 15 листопада 2013 року №4.1/1440 повідомило [PERSON] про неможливість виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, оскільки на частину її ділянки накладається земельна ділянка приватизована суміжним землевласником [PERSON] Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи №2050/14-26 від 13 листопада 2014 року земельна ділянка з кадастровим номером 6825083600:02:001:0049 площею 0,2263 га. для обслуговування житлового будинку, що розташована по [ADDRESS] Хмельницького району, яка належить на праві приватної власності [PERSON] частково накладається на земельну ділянку із цільовим призначення для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] орієнтовною площею 0,25 га., яка перебуває у користуванні [PERSON] Відповідно до ст.30 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року, який був чинний при набутті [PERSON] права власності на ? частину житлового будинку при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів. В силу ч.2 ст.89 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: співвласників жилого будинку. Як вбачається із матеріалів судової земельно-технічної експертизи житловий будинок №41 та частина господарських будівель, належних [PERSON] розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS] Хмельницького району, яка знаходиться у власності [PERSON] Оскільки житловий будинок [ADDRESS] знаходиться у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] земельна ділянка на якій він розташований може бути передана їм тільки у спільну сумісну власність, а отже має місце порушення прав позивача. Посилання відповідача [PERSON] на те, що Законом України «Про державний земельний кадастр» можливе внесення виправлень до відомостей про межі земельної ділянки, виправлення помилок допущених у відомостях державного земельного кадастру на увагу не заслуговує, оскільки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 305775 від 22 квітня 2008 року земельна ділянка під житловим будинком була передана в одноособову власність відповідача [PERSON] на підставі відповідного рішення Лісовогринівецької сільської ради. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно п.60 Постанови Кабінету Міністрів України №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17 жовтня 2012 року запис в Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що права позивача порушені та підлягають захисту шляхом визнання недійсним рішення Лісовогринівецької сільської ради №24 від 3 грудня 2007 року, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 305775 від 22 квітня 2008 року, та виключенням відомостей про реєстрацію державного акту на право приватної власності на земельну ділянку виданого на ім'я [PERSON] Судові витрати по справі по справі становлять 2 580 грн. 60 коп. та складаються із судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., витрат за проведення будівельно-технічної експертизи в сумі 2 337 грн., про те, позивач подала письмову заяву, в якій просила судові витрати з відповідачів не стягувати.

Outcome: approved