overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

31.07.2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 09 січня 2014 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 2 - розірвати. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що з 2014 року він перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач не з`явилась в судове засідання, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 09 січня 2014 року (арк.с.6), від якого у сторін народилась дитина - [PERSON] (арк.с.7). Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

31.07.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з 27.09.1997 року перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON] , що був зареєстрований Виконавчим комітетом Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області, актовий запис № 119. Від шлюбу у сторін народились діти: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з відповідачем. Спору з відповідачем про місце проживання дітей не має. З 2013 року сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалось, у зв`язку з тим, що кожен мав свої погляди на життя та ведення господарства, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними відносин. З 2014 року остаточно припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Протягом п`яти років позивач та відповідач живуть кожен своїм життям. Подільше спільне життя і збереження шлюбу на думку позивача неможливе. Позивач просить суд шлюб розірвати. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 19.08.2019 року, проведення підготовчого засідання призначено на 18.09.2019 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позоного провадження з повідомленням сторін. Судовий розгляд по справі призначено на 18.10.2019 року. Позивач та відповідач,\~повідомлені про\~дату та\~час розгляду\~справи належним чином, не з`явились та про причини неявки не повідомили. Позивач надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27.09.1997 року Виконавчим комітетом Курахівської міської ради Мар`енського району Донецької області, актовий запис № 119 (а.с.5). Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.06.2005 року Виконавчим комітетом Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області (а.с.6)0 та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01.02.2013 року Виконкомом Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області (а.с.7). Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносити припинені. На примирення ні відповідач, ні позивач не згодні. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ З цих підстав позов слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати. Оскільки позивач не ставить вимог про стягнення судового збору, судовий збір не стягується з відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

31.07.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] . Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 05.09.2014 року. У шлюбі мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обов`язки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] », а також просить визначити місце проживання сина разом з нею. В судове засідання позивач не з`явилася. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився також. В заяві просив справу розглядати без його присутності. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах, судом встановлено наступне. Сторони 05.09.2014 року зареєстрували шлюб у виконкомі Городницької селищної ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). У шлюбі мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечував щодо задоволення позову. Тому суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхнього сина.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання сина [PERSON] , [INFO] , сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає доцільним подальше проживання сина визначити разом з матір`ю. Позивач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відтак встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

31.07.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 20.09.2016 року. У шлюбі мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обов`язки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. В судове засідання позивач не з`явилася. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу бажає зберегти прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився також. В заяві просив справу розглядати без його присутності. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає можливим згідно ч.3 ст.200 ЦПК України ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах, судом встановлено наступне. Сторони 20.09.2016 року зареєстрували шлюб у Солом`янському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2475, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 17). У шлюбі мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечував щодо задоволення позову. Тому суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхнього сина.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання сина [PERSON] , [INFO] , сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає доцільним подальше проживання сина визначити разом з матір`ю. Позивач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання зберегти прізвище « [PERSON] ». Відтак встановлені підстави для задоволення позову. Крім того, відповідно до\~ вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~ суд стягує з відповідача на користь позивача\~\~ 768 грн. 40коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

31.07.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю. У судове засідання сторони не з`явилися, при цьому надіслали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності; відповідач також письмово повідомила суду про визнання позову та просила його задовольнити. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 08.08.1998, при цьому мають спільного повнолітнього сина [PERSON] , 2002 року народження. Як випливає з матеріалів справи, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Сторони проживають окремо з 2016 року, вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб сторін носить формальний характер, при цьому позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

31.07.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від належного матеріального утримання дитини. У судовому засідання позивач пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні; відповідач позов визнав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, при цьому мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). Натепер сторони проживають окремо. Син залишився з позивачем і знаходяться на її утриманні; відповідач не надає позивачеві належної матеріальної допомоги на утримання сина, що стало причиною звернення до суду з цим позовом. За приписом статті 180 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів є такою, що ґрунтується на законі, в зв`язку з цим підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

31.07.2020 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] між ними укладено шлюб. У зв`язку з чтим, що через 26 років сумісного життя вони зрозуміли, що їх почуття один до одного вичерпались, вони втратили почуття любові, мають різні погляди на життя. Літом 2015 року остаточно припинені шлюбні відносини, з цього мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу та примирення не можливе. Позивач просить розірвати шлюб. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, просив розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18.11.1994 у Московському відділ реєстрації актів громадського стану м. Харкова, актовий запис №1663. Від шлюбу сторони дітей не мають від шлюбу. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на теперішній час сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

31.07.2020 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був зареєстрований між нею та відповідачем 14.06.2013 р. у міському відділі РАЦСу, реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 957. Позивач покликається на те, що у шлюбі в них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак протягом останнього часу подружні відносини почали погіршуватись. Вони зрозуміли, що мають протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між ними вплинуло на їх сімейні стосунки. Тривалий час вони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільне домашнє господарство, проживають окремо. Їх сім`я фактично розпалась, шлюб існує формально, тому просить такий розірвати. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] подав суду аналогічну заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільне домашнє господарство, проживають окремо. Відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові та поваги. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

31.07.2020р. заявлено позов, у якому позивач просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь на утримання їх спільного сина [PERSON] , [INFO] аліменти, оскільки вона самостійно утримувати неповнолітню дитину не має можливості, відповідач добровільно свій обов`язок по утриманню свого неповнолітнього сина не виконує, постійного місця роботи і регулярного доходу немає, а тому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 3000 грн., починаючи з дня звернення до суду і до його повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати у її відсутність (на звороті а.с.25). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю, справу просив розглядати у його відсутність (а.с.23). З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , але добровільно законного обов`язку по утриманню свого неповнолітнього сина не виконує, чим порушує його права, а тому зобов`язаний щомісячно сплачувати кошти в розмірі 3000 грн., починаючи з дня звернення до суду і до його повноліття, який суд визначив з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини та можливостей відповідача, який повністю підтримав вимоги позову. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 183 п.1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухилення батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов`язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини, чим порушує її права, то з нього необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 3000 грн., починаючи з дня звернення до суду і до його повноліття, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини і не порушує інтересів відповідача. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 840,80 грн. судового збору та кошти витрачені на правничу допомогу.

Outcome: approved