Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

29 лютого 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У позовній заяві зазначила, що 23 липня 2015 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 8,3908 га., переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Девладівської сільської ради належної [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП виданого 13.08.2002 року і зареєстроване в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 376. За життя [PERSON] зробила заповіт, яким зазначену земельну ділянку заповіла [PERSON]. 19 лютого 2016 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 23.07.2015 року [PERSON], але у прийняття заяви про прийняття спадщини за заповітом було відмовлено ,у звязку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини згідно ст. 1269 ЦК України, а саме не подала заяву про прийняття спадщини на протязі 6 місяців після смерті [PERSON] Позивач вказує, що пропущення строку сталося із-за того, що постійно доглядала за своєю мамою [PERSON] ,яка хвора на цукровий діабет тип ІІ та потребує стороннього догляду, тому вона не могла надати вчасно заяву до нотаріуса. Крім, того вказує, що 12.10.2015 року помер її брат [PERSON] і позивач у звязку з цим досить довгий час перебувала у депресійному стані після його смерті. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згоди на прийняття спадщини позивачем вони не надають. Вважає, що причини по яким вона пропустила строк для прийняття спадщини є поважними та просить визначити їй додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач у судовому засідання просить позовні вимоги задовольнити та визначити їй додатковий строк. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти позову та пояснила, що вона та її брат та сестра взагалі не знають позивачку, та про заповіт дізнались тільки тоді коли померла мати. Представник [PERSON], який діє в інтересах відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову ,про що надав заперечення, відповідно до якого вказує, що позивачем не доведено, що обставини, за якими пропущено строк для прийняття спадщини є поважними та що вони повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець який протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини він вважається таким, що не прийняв її. Представник відповідача вказує, що позивач не могла звернутись до нотаріуса ,так як доглядала хвору мати, однак відповідно до повторно виданого свідоцтва про смерть [PERSON], який виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського РУЮ в Дніпропетровській області від 06.08.2015 року , що вказує, що позивач могла також звернутись і до нотаріуса з заявою. Також не можливо вважати ,що смерть брата позивача [PERSON] є непереборною та поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а перебування позивача в депресивному стані після його смерті взагалі не підтверджено доказами. Крім того представник відповідача зазначив, що позивач могла звернутись до сільської ради за своїм місцем проживання та подати вказану заяву. Позивач є приватним підприємцем та орендує у готелі «Колос» (за адресою вул. Карпенка, 5), кімнату для торгівлі в будівлі якої знаходиться також державний нотаріус , що давало їй можливість звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак позивач не зробила цього ,тому вважає, що підстави для задоволення позову відсутні . Спеціаліст [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що дійсно позивач зверталася до відділу реєстрації актів цивільного стану Софіївського РУЮ в Дніпропетровській області з проханням про видачу їй повторно свідоцтва про смерть [PERSON] при цьому предявила заповіт складений померлою [PERSON]. \~ \~ \~ \~ Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, приймаючи до уваги пояснення позивача, відповідача, та представника відповідача, та спеціаліста, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав: Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON], померла 23 липня 2015 року (а.с. 9) . Після її смерті залишилося спадкове майно ,яке складається із земельної ділянки площею 8,3908 га., переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ,яка розташована на території Девладівської сільської ради належної [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП виданого 13.08.2002 року. Відповідно до заповіту від 02.04.2009 року [PERSON] на випадок смерті заповіла земельну ділянку площею 8,3908 га, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП виданого 13.08.2002 року і зареєстроване в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 376, який посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Софіївського районного округу Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі № 690 [PERSON] (а.с. 8). 19 лютого 2016 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 23.07.2015 року [PERSON], але у прийняття заяви про прийняття спадщини за заповітом було відмовлено ,у звязку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини згідно ст. 1269 ЦК України, а саме не подала заяву про прийняття спадщини на протязі 6 місяців після смерті [PERSON], що підтверджено постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 11). Відповідно до довідки Девладівської сільської ради Софіївського району № 369 від 24.02.2016 року [PERSON] зареєстрована зі своєю матірю [PERSON], [INFO] , за адресою вул. Гончарова,22 ,с. Водяно Софіївського району (а.с. 13). Згідно довідки видана КЗ Софіївської ЦРЛ ДОР дійсно мати позивача [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря ендокринолого з 2009 року з приводу цукровий діабет ІІ типу середньої тяжкості інсулінопотрібний, потребує постійного лікування та стороннього догляду (а.с. 12). Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п.24 Постанови\~Про судову практику у справах про спадкування\~від 30.05.2008 р. особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3\~ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається зі\~ст. 1270 ч.1 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1\~ст.1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до\~ст.1272 ЦК\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~Пропущення строку прийняття спадщини сталося із-за того,\~що позивачка здійснювала догляд за своєю хворою матірю [PERSON], яка потребує постійної сторонньої допомоги, що склало істотні труднощі для того щоб позивач надала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, дану обставину позивач обґрунтувала та надала належні докази. Доводи представника відповідача [PERSON] щодо постійного перебування позивача у смт. Софіївка у звязку зі здійсненням підприємницької діяльності, не знайшло свого обгрунтування та підтвердження . Судом встановлено, що позивач не подала своєчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини, з поважної причини. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згоди на прийняття спадщини позивачем вони не надають. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень\~ст.60 ЦПК України\~докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, що підтверджено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданою приватним нотаріусом Софіївського нотаріального округу [PERSON], то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Суд визначає їй додатковий строк для прийняття спадщини в три місяці. \~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved