Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

31 травня 2021 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за природний газ. В обґрунтування позову Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» посилається на те, що відповідач [PERSON] є споживачем постачання природнього газу, які надає позивач ТОВ «Чернівцігаз збут». Однак [PERSON] оплату за надані їй послуги в повному обсязі не здійснювала з березня 2018 року по серпень 2019 року, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 17 915,34 грн. Оскільки позивачу відмовлено у видачі судового наказу ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 10.02.2021 р., останній змушений звернутися в суд із вказаним позовом. З огляду на зазначене просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за природний газ в розмірі 17 915,34 грн. та судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 07 липня 2021 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками було направлено відповідачу, які повернулись на адресу суду «адресат відсуній за вказаною адресою», відповідача було повідомлено оголошенням на сайті судової влади. Станом на 08.09.2021р. відзив на позов до суду не подавала. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ч.4 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно з вимогами п.2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу (постанова НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2496, надалі Правила) визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам. Позивач в порядку, передбаченому Правилами, розмістив на своєму сайті Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, а також надіслав всім побутовим споживачам заяви - приєднання по формі, встановленій у постанові НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500, яку споживачам необхідно було підписати та повернути ТОВ «Чернівцігаз Збут». Відповідно до вказаних Правил якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ або факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору постачальником відповідно до вимог цих Правил. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Також до обов`язків споживача згідно з Правилами належить укладення договору постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору - припинення відбору (споживання) природного газу з газорозподільної системи. В даному випадку відповідач не подавав до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, відбір природного газу з газорозподільної системи не припиняв, фактично проводив споживання природного газу (про що свідчить в тому числі утворення у відповідача заборгованості перед заявником) та/або сплачував за поставлений йому газ, що окремо та/або в сукупності засвідчує факт згоди відповідача про приєднання до умов Типового договору. Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б спростовували той факт, що відповідач не користувалася наданими позивачем послугами газопостачання, у зв`язку з чим, суд приходить висновку, що відповідач є споживачем послуг, які надавалися позивачем. Згідно п.20 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2496 від 30 вересня 2015 року, споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договорами. Відповідно до розрахунку боргу у відповідача за період з березня 2018 року по серпень 2019рокуза спожитий природний газ виникла заборгованість в сумі 17 915,34 гривень по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с. 7). Також судом встановлено, що відповідачем проводилась оплата за природній газ з березня 2018 року по липень 2019року, про що свідчить виписка банківських платежів (а.с.8). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідач не виконав покладених на нього зобов`язань та у встановлені строки не оплатив наданні йому позивачем послуги відповідно до встановлених тарифів, в результаті чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, яка підлягає стягненню у повному обсязі. У відповідності до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача належить також стягнути судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved