overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

29 серпня 2013 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін дітей не має. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що далі їхнє спільне проживання не можливе. Спільне життя з відповідачкою не склалось, основна причина - відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги. Позивач [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. Відповідачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги визнає не заперечує проти їх задоволення. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони не проживають разом, помиритися не бажають, фактично сім` я розпалась і подальше спільне проживання подружжя і збереження сім `ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

29 серпня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою до ПАТ «Львівгаз» в котрій просить суд винести рішення яким зобов'язати відповідача провести перерахунок оплати послуг з газопостачання за 2013 рік та стягнути з відповідача на користь позивача оплату за виконані роботи по ліквідації аварії та за пуск газу в сумі 727 грн. 76 коп. В подальшому позивачем позовні вимоги були уточнені та остаточно просив зобов'язати ПАТ «Львівгаз» провести перерахунок оплати за послуги з газопостачання за 2013 рік, виключивши з них нарахування за 2210,00 м3 газу на суму 2669, 24 грн. та стягнути з ПАТ «Львівгаз» на користь позивача оплату за виконані роботи по ліквідації аварії та за пуск газу в сумі 726,76 грн. Заяву мотивує тим, що проводив роботи для встановлення огорожі на своїй присадибній ділянці в [ADDRESS] по якій проходить газопровід середнього тиску діаметром 110,00 мм. По проекту даний газопровід проходить 4.5 метра від огорожі. Під час проведення робіт екскаватор, копаючи траншею під фундамент огорожі пошкодив газопровід, який фактично проходить 0.2 метра від огорожі. Даний газопровід був відремонтований аварійною службою ПАТ «Львівгаз» за що позивач оплатив 900 грн. В рахунку-квитанції ПАТ «Львівгаз» від 05.06.2013 року вказано, що використано 7,00 м3 газу на суму 7.69 грн. та за нормами на опалення 2210,00 м3 на суму 2669,24 грн. 04.07.2013 року позивач звернувся до ПАТ «Львівгаз» про зняття з нарахування суми за стравлений газ в результаті пошкодження газопроводу. В зв'язку із тим, що дана вимога відповідача залишена поза увагою позивач змушений звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточненні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача Яськевич О.Є. позовні вимоги заперечив повністю та просив відмовити у задоволенні позову . Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено, що газопровід по [ADDRESS] прокладений від огорожі на відстані 0.2 метра. Відповідно до погодженого проекту (а.с. 6-7) газопровід по [ADDRESS] повинен проходити 4.5 метра від огорожі. Також встановлено, що позивач за власні кошти відремонтував газопровід, що підтверджується квитанціями (а.с. 9-10). Відповідно до рахунку-квитанції ПАТ «Львівгаз» [PERSON] за лічильником нараховано 7,00м3 на суму 7.69 грн., а за нормами на опалення 2210,00 м3 на суму 2669, 24 грн. (а.с. 4). Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ст. ст. 15. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів Оскільки в судовому засіданні встановлено, що газопровід високого тиску пошкоджено не з вини позивача, однак відремонтований за його кошти, які не відшкодовані відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

29 серпня 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], мотивуючи тим, що у неї не склалися з відповідачем сімейні відносини, в них різні погляди на життя, у зв'язку з чим вони не живуть однією сім»єю, спільне господарство не ведуть. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і дала пояснення аналогічні позовній заяві. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, підтвердивши викладені позивачкою обставини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У 2003 р. позивачка і відповідач зареєстрували шлюб. Мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], які залишаються з позивачкою . В останні роки сімейне життя не склалося, відбувалися сварки. Останні півроку позивачка і відповідач разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Згідно ст.. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

29 серпня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 28 квітня 2012 року у відділі РАЦС Нововолинського МУЮ Волинської області, актовий запис №83. Від спільного шлюбу в подружжя є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на шлюб та сімейні взаємовідносини. На теперішній час сім'я фактично розпалась, з березня 2014 року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Вважає, що подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам, примирення і збереження сімґї є неможливим, оскільки сімўя існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити, стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу з [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.4), копію свідоцтва про народження (а.с.5), копію паспорта позивача (а.с.6-7), копію паспорта відповідача (а.с.8-9), суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд позов задовольняє. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

29 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 вересня 2002 року був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає разом із позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несходженням характерів через що виникли часті сварки. Шлюбні відносини припинені з червня 2014 року. Примирення неможливе. Згода про утримання малолітньої дитини між сторонами досягнута. Позивач просить задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 14). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розірвати шлюб (а.с. 15). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 вересня 2002 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] актовий запис № 294 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], від 12 серпня 2008 року, актовий запис № 477 (а.с.7). Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України. Так відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство вони не ведуть. Заходів до примирення сторони не бажають приймати. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

29 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Заявниця є єдиним спадкоємцем, тому звернулась до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину. Проте заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва тому, що в свідоцтві про її народження мати зазначена як «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть вказано «[PERSON]». У зв'язку з наведеним, заявниця просить встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] є її рідною матір'ю. Представник заявниці в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задоволити. Представник заінтересованої особи Сковородківської сільської ради подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви визнав. Заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що дійсно померла [INFO] [PERSON] є рідною матір'ю заявниці [PERSON], [INFO]. Дані обставини ніким не оспорюються, та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами: копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією свідоцтва про народження заявниці, копією свідоцтва про народження рідної сестри заявниці [PERSON], довідкою виконкому Сковородківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про те, що заявниця несла витрати пов'язані з похованням своєї матері [PERSON], яка померла [INFO]; копією постанови про вчинення нотаріальної дії від 12.08.2014 року, копією державнго акту серії РІ № 756498, показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що [PERSON] є рідною матір'ю заявниці. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 256, 259 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

29 серпня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про визнання її колишнього чоловіка безвісно відсутнім. Заяву обґрунтувала тим, що шлюб між нею та [PERSON] розірвано 25 червня 2013 року. Цього ж числа вона востаннє бачила свого колишнього чоловіка. Після розірвання шлюбу останній виїхав на заробітки за межі України, але куди саме невідомо. З тих пір жодних відомостей від нього не надходило, за весь цей час [PERSON] не спілкувався зі своєю сестрою [PERSON] Розшуковими заходами, які проводили органи міліції, місце перебування [PERSON] не було встановлено. На праві приватної власності [PERSON] належить квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. На даний час заявник опікується даною квартирою в інтересах їх спільної дочки, проводить оплату за комунальні послуги. Для оформлення соціальної допомоги по втраті годувальника дочкою [PERSON] та оформлення опіки над майном виникла необхідність визнати [PERSON] безвісно відсутнім. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали. Просять визнати [PERSON] безвісно відсутнім, так як більше року останній відсутній по місцю постійного проживання. Заслухавши пояснення заявника, його представника, представника заінтересованої особи, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що по місцю постійного проживання [PERSON] відсутній з літа 2013 року, на даний час немає жодних відомостей про місце його перебування, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про достатність підстав, передбачених ч.1 ст. 43 Цивільного Кодексу України, необхідних для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Згідно копії будинкової книги (а.с.13-15) [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS]. [PERSON] не проживає за вищевказаною адресою з липня 2013 року року, що підтверджується актом, складеним комісіє в складі працівників ЖЕК№3, від 14 серпня 2014 року (а.с.7). Згідно довідки Нововолинського МВ УМВС України у Волинській області №4026 від 19 серпня 2014 року (а.с.8) [PERSON] дійсно розшукується згідно заяви про безвісне зникнення. Місце його перебування невідоме. Відповідно до ч.1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Таким чином, в суді встановлено, що [PERSON] більше року відсутній по місцю постійного проживання за адресою: [ADDRESS], де відсутні відомості про місце його перебування, тому суд заяву задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

29 серпня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 19 липня 2008 року у Воробіївській сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєструвала з ним шлюб, від якого народилася дочка [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що подружнє життя між ними не склалося, відповідач проявляє до неї та дитини неповагу, а тому спільне їх проживання як подружжя є неможливим. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, пояснила, що з липня 2014 року з відповідачем не проживає, проживає окремо з дитиною у своїх батьків, просила строк для примирення не надавати, шлюб розірвати і при розірванні шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив строк для примирення не надавати, оскільки в їхніх відносинах, які склалися між ними, примирення вже неможливе. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 19 липня 2008 року у Воробіївській сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 4. Під час перебування сторін в шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. На даний час подружжя шлюбних відносин між собою не підтримують, з липня 2014 року проживають окремо в різних населених пунктах, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та їх неповнолітньої дитини, яка залишилася проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

29 серпня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2007р. по 18.12.2009р. Під час перебування у шлюбі у них народилась дитина: дочка , [PERSON], [INFO], утриманням якої після розірвання шлюбу займається вона. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки у добровільному порядку не надає . Посилаючись на наведене, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] року народження, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття та стягнути з [PERSON] в дохід держави судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з'явилася, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з підстав, зазначених у позовній заяві . В судове засідання відповідач не з'явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов визнає та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дочки. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 12 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 774 (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, після розірвання шлюбу з [PERSON] [PERSON] 31.10.2010р. було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.5) З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON]. 20.10.2012р. зареєструвала шлюб з [PERSON] і після реєстрації даного шлюбу позивачу було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.7). Судом встановлено, що дитина на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач є батьком дитини, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, щомісячно, слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу). В зв'язку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору (державного мита) в розмірі 243,60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

29 серпня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про надання права на шлюб. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в даний час вона має намір вступити у шлюб з громадянином [PERSON], [INFO], проте не може зареєструвати шлюб, оскільки не досягла вісімнадцятирічного віку, по досягненню якого відповідно до діючого законодавства надається право на шлюб. Реєстрація шлюбу відповідає її інтересам, оскільки на даний час вона вагітна і хоче зареєструвати шлюб до народження дитини. Просить надати їй право на шлюб із [PERSON] та допустити негайне виконання рішення суду. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву з зазначених у ній підстав. Заінтересована особа - [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Локачинського районного управління юстиції у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника відділу РАЦС. Заслухавши пояснення заявника [PERSON], заінтересованої особи - [PERSON], показання свідка [PERSON], дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення частково. Згідно із ч.1 ст.22 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] народилася [INFO], що підтверджується копією її паспорта, тобто, станом на день розгляду справи вона не досягла шлюбного віку (а.с.3). Згідно із довідкою Локачинської центральної районної лікарні № 832/2-6 від 27 серпня 2014 року [PERSON] перебуває на обліку в поліклінічному відділенні Локачинської ЦРЛ з діагнозом - вагітність 7 тижнів (а.с.4). Судом встановлено, що надання права на шлюб відповідає інтересам заявника, що підтверджується і показами свідка [PERSON], а тому заява в цій частині підставна і підлягає до задоволення. Разом з тим, в задоволенні вимоги заявника про негайне виконання рішення суду слід відмовити, оскільки це суперечить нормам статті 367 ЦПК України На підставі викладеного,

Outcome: partial