Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

6 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 19 грудня 2013 року відповідач позичив кошти в сумі 25 000 грн. до 25 грудня 2013 року. Однак у визначений строк [PERSON] коштів не повернув, з огляду на що позивач просить його вимоги задовольнити, стягнути з відповідача суму позики, 3 відсотка річних в сумі 334 грн. 93 коп., інфляційні втрати в сумі 200 грн. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу слухати без його участі, у випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Із письмової згоди представника позивача, суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 грудня 2013 року [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 25 000 грн. строком до 25 грудня 2013 року, що підтверджується відповідною розпискою. Оскільки в добровільному порядку відповідач повернути кошти відмовляється, суд приходить до висновку, що з нього на користь позивача слід стягнути позичені кошти в сумі 25 000 грн. Строк виконання зобов'язань [PERSON] перед [PERSON] сплинув 25 грудня 2013 року, тому позивач відповідно до ст.625 ЦК України нарахував штрафні санкції в розмірі 3 відсотків річних в сумі 334 грн. 93 коп., та інфляційні втрати в сумі 200 грн. За період з 26 грудня 2013 року по 31 грудня 2013 року 3 відсотка річних становить 12 грн. 33 коп. = 25 000 грн. х 3%/100%/365 днів х 6 днів прострочення. За період з 1 січня 2014 року по 6 червня 2014 року 3 відсотка річних становить 322 грн. 60 коп. = 25 000 грн. х 3%/100%/365 днів х 157 днів прострочення. Суд, не погоджується із наданим розрахунком суми боргу з урахуванням індексу інфляції, оскільки його слід було здійснити наступним чином. Інфляційне зростання суми боргу становить 2 625 грн. = 25 000 грн. х 1,002 х 1,006 х 1,022 х 1,033 х 1,038 - 25 000 грн. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З 13 серпня 2013 року облікова ставка НБУ становила 6,5%, з 15 квітня 2014 року облікова ставка НБУ становить 9,5%. З урахуванням цього розмір відсотків за користування позикою за період з 26 грудня 2013 року по 31 грудня 2013 року становить 26 грн. 71 коп. = 25 000 грн. х 6,5%/100%/365 днів х 6 днів. За період з 1 січня 2014 року по 14 квітня 2014 року розмір відсотків становить 463 грн. 01 коп. = 25 000 грн. х 6,5%/100%/365 днів х 104 дні. За період з 15 квітня 2014 року по 6 червня 2014 року розмір відсотків за користування позикою становить 344 грн. 86 коп. = 25 000 грн. х 9,5%/100%/365 днів х 53 дні. Всього розмір процентів за користування позикою становить 834 грн. 58 коп. Враховуючи, що позивач просить стягнути з відповідача на його користь 26 259 грн. 98 коп., суд приходить до висновку, що саме цю суму слід стягнути [PERSON] Відповідно до ст.1046 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору може бути представлена розписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. ч.1 ст1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON]не виконав зобов'язання з повернення позики, тому з нього на користь [PERSON] слід стягнути позичені кошти в сумі 26 259 грн. 98 коп. Судові витрати по справі становлять 243 грн. 60 коп., які відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved