Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

31 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення даного позову до суду і до досягнення цією дитиною повноліття 31.05.2025 року, та на неповнолітнього сина [PERSON], 03.12.201 року народження, , у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення даного позову до суду і до досягнення цією дитиною повноліття 03.12.2031 року, вказуючи, що відповідач офіційно не працює та не бере участь у матеріальному забезпеченні їхніх дітей. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримала позов, а відповідач визнав позов. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення представника позивача і відповідача, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. З 28.06.2006 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх синів : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Старший син сторін [PERSON], [INFO], навчається в 4-А класі Одеської загальноосвітньої шкоди № 105 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області. Молодший син сторін [PERSON], [INFO], відвідує з 07.07.2017 р. Одеський дошкільний навчальний заклад «Ясла-садок» № 55 Одеської міської ради Одеської області, та вартість харчування за дитину становить 25,00 грн. на день, які сплачує позивач [PERSON] Позивач працює помічником вихователя для дітей віком від 3-х років в Одеському дошкільному навчальному закладі «Ясла-садок» № 55 Одеської міської ради Одеської області та, зі слів представника позивача, середньомісячний заробіток позивача становить біля 2500,00 грн. Однак грошей, які заробляє позивач, їй разом з її малолітніми синами [PERSON] і [PERSON] не вистачає, а відповідач не бере участь у матеріальному забезпеченні дітей. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обовязок батьків утримувати своїх дітей. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Діти сторін не страждають на будь-які хронічні захворювання. Відповідач також не страждає на будь-які хронічні захворювання, не має інших дітей та/або непрацездатних утриманців, протягом останніх 5-6 років офіційно не працює, але неофіційно підробляє та, з його слів, його середньомісячний дохід становить приблизно 4000,00 грн. Крім того, в судовому засіданні відповідач пояснив суду, що має грошові зобовязання за кредитним договором, але з нього не проводяться будь-які стягнення за виконавчими документами. За приписами ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікованої Україною 27.02.1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи правними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що діти сторін потребують матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати їм таку допомогу. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved