Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

31 липня 2015 року Національний авіаційний університет звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути на свою користь заборгованість за навчання в сумі 10560 гривень, пеню в розмірі 4338 гривень, інфляційне нарахування в розмірі 6004 гривень 08 копійок, 3 % річних в розмірі 316 гривень 80 копійок та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31 серпня 2012 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] було укладено договір про навчання № 12-5/ОФ2-2041 за обраним освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» за напрямом «Журналістика», очної форми навчання, на платній основі. Вартість навчання, згідно з п. 3.3. вказаного договору, становить 1760 гривень за один місяць навчання. Згідно з наказом ректора Національного авіаційного університету № 1270/ст від 17 червня 2013 року [PERSON] було відраховано з університету за порушення умов договору з 18 червня 2013 року. Таким чином, відповідач навчалася у Національному авіаційному університеті у період з 01 серпня 2014 року по 31 липня 2015 року. Під час навчання відповідач виконувала свої зобов'язання за договором неналежним чином, плату за навчання у встановлений термін не внесла, внаслідок чого станом на 31 липня 2015 року виникла заборгованість в сумі 21218 гривень 88 копійок. Відповідно до п. 4.2 договору про навчання у випадку несвоєчасної сплати за надання освітніх послуг [PERSON] сплачує Національному авіаційному університету пеню в розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожний календарний день заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України. За період заборгованості з 01 серпня 2014 року по 31 липня 2015 року відповідачу нарахована пеня у розмірі 4338 гривень. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у відсутність представника Національного авіаційного університету. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 35). Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 31 серпня 2012 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] було укладено договір про навчання № 12-5/ОФ2-2041 за обраним освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» за напрямом «Журналістика», очної форми навчання, на платній основі (а.с. 5). Вартість навчання, згідно з п. 3.3. вказаного договору, становить 1760 гривень за один місяць навчання. Згідно з наказом ректора Національного авіаційного університету № 1270/ст від 17 червня 2013 року [PERSON] було відраховано з університету за порушення умов договору з 18 червня 2013 року. Таким чином, відповідач навчалася у Національному авіаційному університеті у період з 01 вересня 2012 року по 18 червня 2013 року. Встановлено, що під час навчання відповідач виконувала свої зобов'язання за договором неналежним чином, плату за навчання у встановлений термін не внесла, внаслідок чого станом на 01 серпня 2015 року виникла заборгованість в сумі 10560 гривень. Відповідно до п. 4.2 договору про навчання у випадку несвоєчасної сплати за надання освітніх послуг [PERSON] сплачує Національному авіаційному університету пеню в розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожний календарний день заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України. За період заборгованості з 01 серпня 2014 року по 31 липня 2015 року відповідачу нарахована пеня у розмірі 4338 гривень. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не оплативши у вказаний в договорі строк плату за навчання, порушила вимоги ст. 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 31 серпня 2012 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] був укладений договір про навчання, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання цього договору. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Частиною 4 ст. 60 ЦПК визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду не надано доказів, що [PERSON] здійснювала оплату за навчання згідно умов договору. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. З позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути ці суми за період з 01 серпня 2014 року по 31 липня 2015 року. Сукупний індекс інфляції за період прострочення 01 серпня 2014 року по 31 липня 2015 складає1,569. Інфляційне збільшення суми боргу становить 6004 гривень 08 копійок (10560 х 1,569 = 16568,64 -10560 = 6008,64). Позивач просить суд стягнути з відповідача у сумі - 316 гривень 80 копійок інфляційних втрат. Термін прострочення сплати коштів за договором навчання 365 днів. Отже сума 3% річних складає 361 гривень 80 копійок (10560 х 0,03 = 316,80: 365 х 365 = 316,80). Таким чином, стягненню з відповідача за договором навчання пілягають нараховані 3% річних у сумі 316 гривень 80 копійок. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] станом на 31 липня 2015 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 3). З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір.

Outcome: approved