overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

31.10.2016 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: шлюб з відповідачем не склався, доброї та міцної сім'ї не створили, за час проживання разом не знайшли спільних інтересів; шлюб носить формальний характер, проживають окремо та фактичні сімейні відносини припинені вже як 4 місяці; подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить його інтересам. Позивач надав письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності. Виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Відповідач надала письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за її відсутності. Виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

31.10.2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду з означеною вище заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 січня 2016 року помер її дід - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у виді земельної ділянки площею 4, 88 га., розташованої на території Воскресенської сільської ради. Оскільки в державному акті на вказану земельну ділянку невірно зазначено по батькові дідуся, заявниця позбавлена можливості оформити спадщину. Просить встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС № 010557 виданий 28 грудня 2002 року на імя [PERSON] належить [PERSON], який помер 12 січня 2016 року. Заявниця [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 п. 6 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі прізвища, імя чи по батькові якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, вказаним в паспорті. Згідно свідоцтва про смерть серії І-КГ № 209711 від 18 січня 2016 року [PERSON] помер 12 січня 2016 року. Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ХС № 010557 держаний акт видано на ім'я [PERSON]. Відповідно наданих суду свідоцтва про народження та свідоцтв про шлюб встановлено, що [PERSON] дійсно являється спадкоємицею за законом [PERSON]. Відповідно до п.4.1; п. 4.4 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 за N 325, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. У разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок землевласником (землекористувачем) такий землевласник (землекористувач) звертається до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою (клопотанням) про видачу нового державного акта. Приймаючи до уваги вищевикладене, у зв'язку із смертю землевласника (спадкодавця), виправлення орфографічної помилки Держкомземом є неможливим. Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що слід постановити рішення про встановлення факту належності державного акту померлому діду заявниці - [PERSON]. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявниці та тягне за собою юридичні наслідки, оскільки необхідне їй для оформлення спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

31.10.2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лукашенко, 14/3. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 28.10.2016р. о 12 год. 35 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 28.10.2016р. о 12 год. 35 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Моісеєць лікарні КЗ «ДМЛ № 1» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора занепокоєна, тривожна. Фон настрою різко знижений, постійно відволікається від розмови, до чогось прислуховується. Висловлює думки про небажання жити, маячні ідеї самозвинувачення. [PERSON] було поставлено попередній діагноз маячний розлад органічного походження. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

31.10.2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. М.Андреєва, 64/1. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 29.10.2016р. о 16 год. 15 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 29.10.2016р. о 16 год. 15 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора збуджена, агресивна, активно висловлює маячні ідеї переслідування, отруєння, до чогось прислуховується. Критики не має. [PERSON] було поставлено попередній діагноз маячний розлад органічного походження. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

31.10.2016 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій прохала встановити факт, що вона є дочкою [PERSON] та [PERSON], підтвердивши, що [PERSON] і [PERSON] - одна і та ж особа, яка є її матір'ю. Заявниця зазначає, що у зв»язку з помилкою в документах у прізвищі її матері ([PERSON] -[PERSON]), вона не може оформити права на пенсію в разі втрати годувальника та для отримання свідоцтва про право на спадщину. Заявниця у судовому засіданні заяву підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві та просила задовольнити. Представник заінтересованих осіб у судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, при вирішенні справи покладалися на розсуд суду. Вислухавши пояснення заявника, свідчення свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення заяви. Судом встановлено, що матір»ю заявниці [PERSON] була [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] Однак в окремих документах існують розбіжності у прізвищі матері заявниці, зазначається як «[PERSON]» та «[PERSON]». У зв»язку з цим, [PERSON] не може оформити права на пенсію в разі втрати годувальника та отримати свідоцтва про право на спадщину. Те, що [PERSON] являється матір»ю [PERSON] підтвердили, допитані в судовому засіданні, свідки [PERSON], [PERSON], а також підтверджується, доданими до матеріалів справи, документами, зокрема: довідками КП ЖЕО № 2 (а.с. 5-6), довідкою ГЖЕД (а.с.7), довідкою Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Октябрської районної у м Полтаві ради від 18.07.2014 року (а.с. 8). Згідно ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 234 та п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами при неможливості відновлення втрачених документів. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що [PERSON] є матір'ю [PERSON]. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] є наявним фактом, а тому не потребує підтвердженню в судовому порядку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

31.10.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Чуднівської міської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його батька [PERSON] , який помер 05.05.1994 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: вул. [PERSON] воїна героя АТО, буд.61, м. Чуднів Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті батька, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, власником якого він був. Позивач звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до Чуднівського державної нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач\~ у судове засідання не з'явився, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач - Чуднівська міська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом міського голови [PERSON], згідно якої Чуднівська міська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника міської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

31.10.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду\~ з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 27 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 63. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Спір про місце проживання дитини відсутній. Спільне господарство не ведеться. Претензій матеріального характеру до відповідача не має. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Сторони надали суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27.06.2014 року. Шлюб було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 63. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спору про спільне майно не заявлено. Сімейні стосунки припинені. Подальше збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Таким чином, визнання відповідачем позовних вимог позивача не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 113 СК України позивачу слід залишити прізвище «Сінькова». \~ \~ \~ \~Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 110-114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

31.10.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 25.10.2002 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися, через втрачене взаєморозуміння, у родині виникають постійно конфлікти, сварки тривалий час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть, тому позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, та просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON], [PERSON] проти позовних вимог не заперечує, ( а.с. 11, 12 - заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~25.10.2002 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 796 ( а.с. 6 - копія свідоцтва про шлюб). В період спільного проживання у шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 7,8 копії свідоцтв про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тривалий час проживають окремо, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дітей, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй шлюбне прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

31.10.2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що 30.06.2007 року зареєстрував шлюб з відповідачкою та проживали однією сімєю до жовтня 2012 року. Від спільного життя дітей не мають. Причиною припинення шлюбних стосунків вказував те, що вони втратили взаєморозуміння, внаслідок чого сумісне життя стало неможливим, виникали постійні сварки, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 30.06.2007 року зареєстрували шлюб, про що відділом РАЦС Кіровського РУЮ у м. Донецьку Донецької області в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №394 (а.с.3). Від спільного життя дітей не мають. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, позивач, згідно заяви, на позові наполягає, відповідач позов визнала, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

31.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, спільне господарство та бюджет подружжя не веде. Позивач в судове засідання не прибув, в поданій заяві від 08.12.2016 року просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув без поважних причин. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.08.2008 року та є батьками малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки спільне господарство та бюджет подружжя з серпня 2015 року не веде та мешкає окремо, позивач поновлювати сімейні відносини не бажає, а ступінь їх відчуженості, нерозуміння один одного є значним та призвів до стійкого розладу подружніх стосунків - їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

31.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту від 05.12.2011 року в сумі 12141 грн 85 коп. та понесених судових витрат у сумі 1378 грн. Позов мотивований невиконанням відповідачем своїх зобовязань за договором кредиту, в частині дотримання строків сплати тіла кредиту та нарахованих відсотків. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника, при цьому повідомив про згоду на заочний розгляд справи в разі неявки в судове засідання відповідача. Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслав суду заяву про стягнення з відповідача витрат на публікацію оголошення виклику відповідача в засобах масової інформації в сумі 326 грн 40 коп.; відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила. 22.12.2016 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 05.12.2011 року сторони уклали договір кредиту (б/н) відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 2600 грн із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами 30% річних (далі Договір, а. с. 6-32). Згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач умови договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 30.09.2016 року складає 12141 грн 85 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 341 грн 83 коп., заборгованість по відсоткам 7845 грн 65 коп., комісія 2900 грн, штраф 1054 грн 37 коп. Сума боргу підтверджується розрахунком позивача (а. с. 4, 5), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. За таких обставин, предявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved