Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

30.09.2014 року позивачі звернулася до суду з позовом до відповідача про реальний поділ житлового будинку, мотивуючи свої вимоги тим, що їм на підставі спільної власності належить житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] (по 1/3 частині кожному). В даний час виник спір з приводу користування та розпорядження вказаного домоволодіння, в зв'язку з чим позивачі і звернулася з даним позовом, яким просять реально поділити житловий будинок [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] підтримав позовні вимоги своїх довірителів, та пояснив, що позивачі згодні на варіант 5 порядку користування спірним домоволодінням [ADDRESS] відповідно до ідеальних часток співвласників згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №1606/1901 від 08.12.2014 року. Повідомив також, що його довірителі не заперечували проти грошової компенсації належних їм часток у спірному домоволодінні, однак оскільки відповідач на даний час не може виплатити гроші, тому наполягають на винесенні судового рішення про визнання права власності та виділення у користування належної частини домоволодіння. А в подальшому не виключають можливості врегулювання даного питання з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив суду, що дійсно він не заперечує, що 2/3 частини спірного домоволодіння належить позивачам по справі і він згоден виплатити їм вартість належних їм часток. Однак наразі у нього таких грошей немає. Він планує продати свою дачну ділянку, а виручені кошти виплатити позивачам. Однак точно сказати, коли це станеться, він не може. Стосовно варіантів, запропонованих у висновку судової будівельно-технічної експертизи №1606/1901 від 08.12.2014 року, він не згоден на жоден з них, так як вважає, що неможливо улаштувати належний прохід у домоволодіння, оскільки цьому будуть перешкоджати труби, які проходять по території домоволодіння. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.11.2013 року сторонам на праві спільної часткової власності належить по 1/3 частині домоволодіння [ADDRESS] (а.с.5-8). Оскільки між сторонами немає взаєморозуміння щодо спільного користування спірним домоволодінням, це не дає можливості співвласникам у повній мірі користуватися своєю власністю. Відповідно до ст. 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов'язки, а й орієнтовно вказує на його зобов'язання. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. Так, згідно статті 1 Першого Протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Як зазначає ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених законом. Згідно з ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Згідно із ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (далі - Постанова ВСУ №7) виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Відповідно до п.7 Постанови ВСУ №7 в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст.119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов'язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов'язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №1606/1901 від 08.12.2014 р., з яким погодилися позивачі, відсутня технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва розділити житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відповідно до часток трьох співвласників (по 1/3 частині кожному). Натомість експертом було запропоновано п'ять варіантів порядку користування (позивачі наполягали на 5 варіанті) вказаним житловим будинком з господарськими спорудами та надвірними будівлями, з врахуванням того, що частина житлового будинку залишиться в спільній власності позивачів, чотири з відступом від ідеальних часток співвласників та один відповідно до ідеальних часток співвласників. Зокрема, співвласникам-позивачам по справі [PERSON] та [PERSON] виділяється 64/100 частини домоволодіння [ADDRESS] (які в додатку №6 до висновку експерта показані жовтим кольором): веранда 1-1 площею 10,9 кв.м, житлова кімната 1-3 площею 4 (частина) кв.м, житлова кімната 1-5 площею 21,7 кв.м, надвірні споруди: крильце з зонтом а1-а2, сарай-літня кухня Б (частина), погріб б2, гараж В, огорожа №1-3 (2/3 частини), ? колодязя К. В свою чергу відповідачу виділяється 36/100 частина квартири - квартира№2 частини домоволодіння [ADDRESS] (які в додатку №6 до висновку експерта показані блакитним кольором): зокрема кухня 1-2 площею 7,1 кв.м, житлова кімната 1-3 площею 5,4 (частина) кв.м, житлова кімната 1-4 площею 11,1 кв.м, надвірні споруди: сарай-літня кухня Б (частина), сарай-прибудова б1, огорожа №1-3 (1/3 частини), ? колодязя К. У відповідності до діючих державних будівельних норм, для виконання даного варіанту розподілу необхідно провести наступні переобладнання: зобов'язати [PERSON] та [PERSON] демонтувати дверний блок та замурувати проріз між приміщеннями 1-1 та 1-5; демонтувати дверний блок та замурувати проріз між приміщеннями 1-1 та 1-2; демонтувати дверний блок та замурувати проріз між приміщеннями 1-4 та 1-5; улаштувати проріз та встановити дверний блок між приміщеннями 1-1 та 1-5; влаштувати у приміщенні 1-1 перегородку, утворивши кухню площею 7,8 кв.м та коридор площею 3,1 кв.м; улаштувати в приміщенні 1-1 кухню; улаштувати тамбур з входом до приміщення 1-1 глибиною не менше 1,5 м; розподіл сараю-літньої кухні Б провести по наявній перегородці, що відокремлює приміщення площею 15,13 кв.м.; зобов'язати [PERSON] демонтувати віконний блок, збільшити проріз та вставити дверний блок у зовнішній стіні приміщення 1-2; улаштувати проріз а вставити віконний блок у зовнішній стіні приміщення 1-2; улаштувати тамбур з ґанком та входом до приміщення 1-2 глибиною не менше 1,5 м; улаштувати у приміщенні 1-2 кухню; улаштувати у приміщенні 1-3 перегородку, утворивши коридор площею 3,0 кв.м; частково демонтувати перегородку між приміщеннями 1-3 та 1-5 та влаштувати перегородку, утворивши житлову кімнату площею 25,7 кв.м; частково демонтувати перегородку між приміщеннями 1-3 та 1-4; влаштувати в приміщенні 1-3 перегородку, утворивши житлову кімнату площею 15,0 кв.м та коридор площею 1,5 кв.м.; зобов'язати сторони обладнати належні їм частини будинку самостійними системами опалення, електропостачання, іншими інженерними системами та самостійними виходами на горище. Розподіл горищного приміщення житлового будинку робити по лінії розподілу житлового будинку без зведення перегородок та із улаштуванням окремих лазів. Стягнути з позивачів солідарно на користь [PERSON] 432,78 грн. грошової компенсації в різниці часток домоволодіння Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України стягнути з позивача на користь відповідачів судові витрати по справі, а саме витрати за проведення експертизи в розмірі 3075 грн. та сплату судового збору в розмірі 487,20 грн. а всього по 1781,10 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 357, 358, 370 ЦК України, постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»,

Outcome: approved