Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

31.03.2011 року [PERSON] звернувася до суду з позовом до [PERSON] про поділ житлового будинку в натурі між власниками. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником 5/6 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] а також 1/2 новозбудованого другого поверху цього будинку. [PERSON] є власником 1/6 будинку та 1/2 новозбудованого другого поверху. Співвласники не можуть дійти згоди щодо поділу та використання будинку, тому [PERSON] просить поділити будинок в натурі. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 10.04.2014 року до участі у справі залучено правонаступника відповідача - [PERSON] Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 26.06.2014 року провадження у справі закрито, оскільки набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03.11.2014 року ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі скасовано. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 06.08.2015 року задоволено заяви сторін про відвід головуючого судді. 24.02.2016 року від [PERSON] надійшла заява, якою було змінено позовні вимоги. В уточненій позовній заяві позивач просить визначити порядок користування приміщеннями житлового будинку за адресою: [ADDRESS] а також припинити право власності [PERSON] на 1/6 частину сараю та 1/6 частину гаражу, що розташовані на території домоволодіння. 13.04.2016 року від [PERSON] надійшла заява, якій він просить визначити його ідеальну частку та ідеальну частку [PERSON] в спірному будинку в цілому, де 1/5 належить [PERSON], а 1/6 [PERSON] 30.05.2016 року від [PERSON] надійшла заява, якій він просить залишити без розгляду позовну вимогу про припинення права власності [PERSON] на 1/6 частину сараю та 1/6 частину гаражу, що розташовані на території домоволодіння. В цій же заяві [PERSON] просить стягнути зі [PERSON] витрати, понесені у зв'язку з проведенням експертиз. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги про визначення ідеальних часток і будинку, визначення порядку користування з врахування розміру часток, а також про стягнення витрат, понесених у зв'язку з проведенням експертиз. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. При цьому відповідач посилався на те, що позивач є власником значно меншої частини будинку, оскільки договір дарування йому частки будинку є недійсним, реконструкція будинку та реєстрація збільшеної площі будинку проводилися з порушенням вимог закону. Тому відповідач просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши позивача, його представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 29.09.1960 року завершено будівництво та введено в експлуатацію житловий будинок за адресою: [ADDRESS] загальною площею 74,6 кв.м. Рішенням виконкому Ленінської районної ради депутатів трудящих № 492 від 22.10.1965 року право власності на вказаний будинок визнано за батьком позивача - [PERSON] 30.10.1965 року [PERSON] отримав свідоцтво про право особистої власності на цей будинок (сторінки 19, 29, 33 інвентаризаційної справи № 975). Згідно свідоцтва про право власності від 17.02.1984 року 1/2 частка домоволодіння належала матері позивача - [PERSON] (сторінка 47 інвентаризаційної справи № 975) На підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.12.1982 року мати відповідача - [PERSON] отримала 1/3 частку спадкового майна після смерті її батька [PERSON] (сторінка 46 інвентаризаційної справи № 975) На підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.02.1984 року позивач та його мати - [PERSON] отримали 2/3 частку спадкового майна після смерті [PERSON] (сторінка 48 інвентаризаційної справи № 975) Тобто, після смерті [PERSON] позивач став власником 1/6 частки будинку, мати позивача - [PERSON] стала власником 4/6 частки будинку, мати відповідача - [PERSON] стала власником 1/6 частки будинку. 22.02.2005 року [PERSON] подарувала позивачу належні їй 4/6 частки будинку на підставі нотаріально посвідченого договору дарування. Посилання відповідача на те, що вищезазначений договір дарування 4/6 частки будинку є недійсний є безпідставним. За вимогами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. На день розгляду цього позову договір дарування від 22.02.2005 року недійсним не визнано. Таким чином, позивач став власником 5/6 частки будинку, у матері відповідача - [PERSON] залишилася 1/6 частка будинку. Розпорядженням Галицької районної адміністрації № 155 від 15.06.1993 року, зі змінами, внесеними розпорядженням Галицької районної адміністрації № 179 від 25.02.2000 року, позивачу та матері відповідача - [PERSON] дозволено реконструкцію будинку, в результаті чого загальна площа будинку після реконструкції повинна становити 144 кв.м. (сторінки 59, 68 інвентаризаційної справи № 975) Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 10.11.2008 року визнано право власності позивача та матері відповідача - [PERSON] на новозбудований другий поверх по 1/2 частки за кожним. Позивач просить визначити ідеальні частки в будинку після його добудови. При цьому позивач просить визнати за ним 5/6 частки, за відповідачем - 1/6 частки. Судом враховано, що вказана позовна вимога була заявлена позивачем в заяві про доповнення позовних вимог вже після початку розгляду справи по суті. Стаття 31 ЦПК не передбачає можливості доповнення позовних вимог. В той же час, без визначення ідеальних часток неможливо правильно визначити порядок користування будинком, що є у спільній частковій власності. При визначенні розміру ідеальних часток, суд враховує, що згідно експлікації внутрішніх площ, що складена 26.06.1997 року (сторінка 56 інвентаризаційної справи № 975), площа 1-го поверху будинку становить 92,1 кв.м., площа 2-го поверху - 56,0, загальна площа - 148,1 кв.м. Під час ухвалення рішення 10.11.2008 року, Апеляційний суд Львівської області також дійшов висновку, що до реконструкції площа першого поверху становила 92,1 кв.м. На підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що загальна площа будинку за адресою: [ADDRESS] становить 144 кв.м. (сторінка 72 інвентаризаційної справи № 975). Саме така загальна площа повинна бути у будинку після його реконструкції на підставі розпорядження Галицької районної адміністрації № 155 від 15.06.1993 року, зі змінами, внесеними розпорядженням Галицької районної адміністрації № 179 від 25.02.2000 року. Тому посилання відповідача на те, що загальна площа будинку вказана в реєстрі неправильно, не заслуговує на увагу. Визначаючи розмір ідеальних часток, суд виходить з того, що загальна площа 1-го поверху - 92,1 кв.м., де у позивача частка 5/6, у матері відповідача - 1/6, а загальна площа 2-го поверху - 51,9 кв.м. (144,0 кв.м. - 92,1 кв.м. = 51,9 кв.м.), де у позивача частка 1/2, у матері відповідача - 1/2. Загальна площа 1-го поверху, що припадає на частку позивача, становить 76,75 кв.м. (92,1 кв.м. / 6 х 5 = 76,75 кв.м.), загальна площа 2-го поверху, що припадає на частку позивача, становить 25,95 кв.м. (51,9 кв.м. / 2 = 25,95 кв.м.). Загальна площа 1-го поверху, що припадає на частку матері відповідача, становить 15,35 кв.м. (92,1 кв.м. / 6 = 15,35 кв.м.), загальна площа 2-го поверху, що припадає на частку матері відповідача, становить 25,95 кв.м. (51,9 кв.м. / 2 = 25,95 кв.м.). Таким чином, загальна площа всього будинку після реконструкції, що припадає на частку позивача становить 102,7 кв.м. (76,75 кв.м. + 25,95 кв.м. = 102,7 кв.м.), а площа, що припадає на частку матері відповідача, становить 41,3 кв.м. (15,35 кв.м. + 25,95 кв.м. = 41,3 кв.м.). Станом на 17.12.2004 року загальна площа будинку становила 192,4 кв.м. (експлікація на сторінці 65 інвентаризаційної справи № 975). При визначенні ідеальних часток, суд не враховує площу будинку 48,4 кв.м., оскільки вказана площа добудована самовільно без отримання належних дозволів та не зареєстрована в передбаченому законом порядку (сторінка 69 інвентаризаційної справи № 975). Враховуючи, що 102,7 кв.м. відповідає 71,32% будинку, а 41,3 кв.м. відповідає 28,68% будинку, суд приходить до висновку, що ідеальна частка позивача становить 71/100, ідеальна частка матері відповідача - 29/100. При цьому, суд вважає за необхідне визначити ідеальну частку не позивача та відповідача, а позивача та матері відповідача - [PERSON] яка померла [INFO] року, оскільки саме вона була власником цієї частки. Відповідач є спадкоємцем та прийняв спадщину, але свідоцтво про право на спадщину до теперішнього часу не отримав. Визначення часток в спадковому майні є виключною компетенцією нотаріуса. В даному випадку, суд не має право брати на себе такі повноваження та визнавати за відповідачем, який є спадкоємцем [PERSON], право власності на частку будинку, що належала померлій. Оскільки відповідач на теперішній час не є власником спірного будинку, а є спадкоємцем померлого власника, суд вважає за можливе визначити ідеальні частки позивача та матері відповідача, після чого відповідач має право скористатися своїм правом та оформити спадщину в передбаченому законом порядку у нотаріуса. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За вимогами ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. За правилами ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Таким чином, позивач має право на визначення порядку користування будинком, що є у спільній часткові власності, використовуючи ту частину будинку, яка відповідає його частці в спільному майні. Визначаючи порядок користування будинком, що є об'єктом спільної часткової власності позивача та померлої матері відповідача, судом враховано, що фактично позивач користується 1-м поверхом будинку, а відповідач, як правонаступник співвласника, користується 2-м поверхом. Частка позивача становить 71/100, що відповідає 102,7 кв.м. загальної площі, яка в натурі приблизно відповідає 1-му поверху. Частка матері відповідача становить 29/100, що відповідає 41,3 кв.м. загальної площі, яка в натурі приблизно відповідає кімнатам на 2-му поверсі площею 14,1 кв.м. та 28,0 кв.м. Тому суд вважає за можливе виділити в користування позивачу всі приміщення, які перебувають на 1-му поверсі будинку, відповідачу - кімнати на 2-му поверсі площею 14,1 кв.м. та 28,0 кв.м., а решту приміщень будинку залишені в загальному користуванні. Позивач просить стягнути з відповідача витрати, пов'язані з проведенням експертиз по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 цієї статті до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 303 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., що підтверджується квитанціями від 30.03.2011 року. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, сплачені позивачем судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідача частково. Протягом розгляду позову було проведено дві будівельно-технічні експертизи на загальну суму 4993 грн. 60 коп., що підтверджується квитанціями. Вказані витрати документально підтверджені позивачем. Після проведення експертиз позивачем було змінено позовні вимоги. Для вирішення змінених позовних вимог не виникло потреб в застосуванні спеціальних знань. Незважаючи на те, що нові позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення експертиз, оскільки проведені по справі експертизи не стосуються нових позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial