Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

31 жовтня 2018 року (за інформацією про відправлення) представник позивача за довіреністю [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 01.02.2016 відповідач отримала кредит у розмірі 1500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови) та Тарифами Банку складає між сторонами Договір, що підтверджується підписом у заяві та надав право позивачу, відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4, в будь-який момент змінити кредитний ліміт. На підставі п. 1.1.7.11 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав повністю, надавши відповідачу кредит. Натомість відповідач станом на 21.10.2018 порушила зобов'язання за Договором, ухиляється від їх виконання та має заборгованість в розмірі 26766,13 грн, тому просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у вищезазначеному розмірі та сплачені судові витрати. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 09.11.2018 справу клопотання представника позивача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику осіб задоволено частково. В судове засідання учасники справи повторно не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені, направили заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, представник позивача позов підтримує повністю, відповідач позов визнає частково у частині заборгованості за тілом кредиту та відсотках, посилаючись на те, що вона не підписувала Умови. Суд постановив ухвалу від 19.12.2018 про заочний розгляд справи, після чого повторно здійснив повідомлення відповідача про розгляд справи, яка з'явилася до суду, отримала копію позовної заяви з додатками та висловила свою позицію щодо позову. Відтак відпали підстави для проведення заочного розгляду справи. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з'ясованих обставин, об'єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що 1 лютого 2016 року між сторонами у справі було укладено Договір, б/н, який складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів Банку, відповідно до умов якого ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.7, 8, 9-23 - копії анкети-заяви, Витягів із Тарифів, із Умов та Правил). Рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 № 519 було замінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та замінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк. Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та обов'язків Публічоного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (а.с.29-30 - копія Витягу із Статуту). Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.5.7 Умов передбачено, що власник картрахунку зобовязаний стежити за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, в розмірі якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов на боргові зобов»язання за кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Пункт 1.1.7.42 Умов встановлює, що цей Договір діє без обмеження строку. Пункт 1.1.7.11 встановлює, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує про виникнення дії Договору він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 21.10.2018 загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем у зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором становить 26766,13 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 5157,49 грн, відсотків за користування кредитом - 7034,49 грн, пені - 12823,38 грн, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов: 500,00 грн - фіксована частина, 1250,77 грн - процентна складова (а.с.5-6 - розрахунок). При пред'явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 1762,00 грн (а.с.1 - платіжне доручення). Належних та достовірних доказів погашення заборгованості за кредитним Договором та його припинення відповідач суду не надала. [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.38 - адресна довідка). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із врахуванням вимог ст. 80 ЦПК України надані позивачем докази вбачаються достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, так як в судовому засіданні доведено, що має місце порушення відповідачем умов Договору, що є підставою для стягнення із неї заборгованості у розмірі 12801,58 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 5157,49 грн, відсотків за користування кредитом - 7034,49 грн, а також штраф - процентна складова відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов - 609,60 грн. Позивач при пред'явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, то понесені позивачем судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 842,72 грн. У задоволенні інших позовних вимог вбачається за необхідне відмовити з наступних підстав. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Суд не вбачає законних підстав для стягнення неустойки у вигляді пені, оскільки не вбачається за можливе одночасне стягнення штрафу та пені,

Outcome: partial