overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

30 березня 2015р. позивачем [PERSON] була подана заява про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 16 березня 2015р. Самарський районний суд м.Дніпропетровська ухвалив рішення, в якому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу були задоволені. В обґрунтуванні заяви було зазначено, що рішенням від 16 березня 2015р. суд вирішив питання про розірвання шлюбу, але залишив поза увагою питання щодо зміни шлюбного прізвища «[PERSON]» на дівоче «[PERSON]». Позивач та відповідач у судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити в повному обсязі. Пунктом 1 ч.1 ст.220 ЦПК України передбачено, що ухваливши рішення, суд може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. В судовому засіданні встановлено, що 16 березня 2015р. по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було ухвалено судове рішення (а.с.29). Позовні вимоги позивача були задоволені в повному обсязі. При розгляді цивільної справи позивач просила змінити шлюбне прізвище «[PERSON]» на дівоче - «[PERSON]», але суд розглянувши це питання не ухвалив рішення. Проте позивач наполягав ухвалити додаткове рішення, яким змінити шлюбне прізвище «[PERSON]» на дівоче - «[PERSON]». За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити заяву. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

30 березня 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою. Посилався на те, що 16.10.2015 р. помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 7,15 га, що знаходиться на території Новошмідтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. Вказав, що не може підтвердити родинні відносини з батьком, а тому й успадкувати майно у встановленому законом порядку, оскільки у його свідоцтві про народження батько записаний по імені «Николай» (російською мовою), а не «Кязим» як у свідоцтві про смерть та інших належних йому документах. З посиланням на ці обставини просив встановити факт про те, що [PERSON] за життя був його батьком. В судове засідання заявник не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив заяву задовольнити, оскільки не має можливості іншим шляхом довести ці факти та отримати спадщину від батька. Заінтересована особа ([PERSON]К.) у судове засідання також не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій не заперечувала проти задоволення вимог заявника та написала, що той є її рідним братом і у них спільний батько. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом наступне. 05 березня 1959 року [PERSON], тобто спадкодавець, зареєстрував шлюб з [PERSON], якій присвоєно прізвище [PERSON]. Від вказаного шлюбу у подружжя [PERSON] народилися діти, а саме, 20 червня 1960 року син [PERSON], тобто заявник, а 29 вересня 1968 року донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Як видно зі змісту свідоцтв про народження дітей їх матірю записана одна і та ж особа, тобто [PERSON], а батьком [PERSON] записаний [PERSON], а у заявника, тобто [PERSON] [PERSON] (російською мовою) [PERSON]. [PERSON] зареєструвала шлюб та отримала прізвище чоловіка «Пальчевська». 16 жовтня 2015 року [PERSON] помер. Таким чином, є розбіжності в написанні прізвища спадкодавця, так у свідоцтві про народження заявника його імя записано як «Николай», а у свідоцтві про смерть спадкодавця імя останнього записано «Кязим». Ураховуючи викладене, а також те, що відповідно до витягу з погосподарської книги подружжя [PERSON] проживали разом в одному домоволодінні із заявником, тобто [PERSON], суд дійшов висновку про те, щ [PERSON] і [PERSON] (російською мовою) [PERSON] є одна і та ж особа та за життя був батьком заявника [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач зазначив, що з відповідачем перебуває в шлюбі, зареєстрований 19 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 277. Від даного шлюбу вони спільних дітей не мають. Він з відповідачем прожив у шлюбі один рік та вісім місяців, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини, але останнім часом вони не можуть проживати разом та виконувати сімейні обовязки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються. Відповідачка сприймає сімейне життя та ставиться до нього не відповідально. На даний час, шлюбні відносини фактично між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Вони фактично є зовсім різними людьми, з різними характерами, різними поглядами на життя, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їхнім інтересам як чоловіка та дружини. В позові позивач просив суд, розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], [INFO], зареєстрований 19 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 277. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив суд, розгляд справи проводити без його участі, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позов визнає та просила суд, після розірвання шлюбу, залишити їй дошлюбне прізвище Копач. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про шлюб (повторно) між [PERSON] та [PERSON] серії І-ФМ № 138611 від 25 березня 2016 року; ксерокопію паспорта позивача [PERSON]; ксерокопію паспорта відповідача [PERSON]; ксерокопію ідентифікаційного номера відповідача [PERSON] [NUMBER], суд, вважає за необхідне, задовольнити позов, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений ним, при подачі позовної заяви, судовий збір. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст.ст. 112, 113 СК України. На підставі наведеного, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст.ст. 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому зазначає, що між ним та відповідачкою [PERSON] 30 серпня 2008 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося із-за несумісності характерів, внаслідок чого між ними постійно виникають сварки, що негативно впливає на його психічний стан та спричиняє душевні страждання. За його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у нього, так і у відповідачки, на ґрунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. З урахуванням наведеного, просить розірвати укладений між ним та [PERSON] шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з викладених у позові підстав і просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час, дату і місце розгляду справи шляхом опублікування у пресі оголошення про її виклик, повторно у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову і клопотання про відкладення розгляду справи суду не подала. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити, зважаючи на таке. У відповідності до ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2008 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області 29 березня 2016 року (а.с. 5). Від шлюбу у них є одна дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони проживають окремо, позивач, як вбачається із змісту позову, переконливо вирішив розірвати шлюб, а відповідачка заперечень проти позову не подала. За таких обставин, суд приходить до висновку, що стосунки, які склалися між подружжям, суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб належить розірвати. За згодою представника позивача суд не стягує з відповідачки понесені позивачем по справі судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору та публікацією оголошення у пресі. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Сонячна, 29 у с. Хомичі Шацького району Волинської області. Позовну заяву обґрунтовано тим, що 05 жовтня 2011 року померла мати позивача [PERSON], якій належало вказане нерухоме майно. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. За життя [PERSON] заповіт на вказане майно не склала. Спадкоємцем [PERSON] за законом є її син [PERSON], який в установленому законом порядку прийняв спадщину шляхом подання нотаріусу відповідної заяви. Інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину, не встановлено. Право власності на зазначений житловий будинок не зареєстровано. У звязку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні його спадкових прав. Тому він просить суд визнати його право власності на це нерухоме майно в порядку спадкування за законом за правом представлення. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] сільська рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що [PERSON] сільська рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 392, 1217, 1220, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в 2015 році, мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя, 26 березня 2016 року між ними сталась бійка, тому припинили шлюбні стосунки з березня 2016 року. В суді позивач доводи позову підтримував, судовий збір просив з відповідачки не стягувати. Відповідачка не погоджувалась на розірвання шлюбу. 23 червня 2016 року суд надав сторонам строк для примирення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки в березні 2016 року і ведення спільного господарства. Вказані обставини встановлені з пояснень сторін та доказів, доданих до позовної заяви свідоцтв про шлюб та про народження дочки. В наданий судом строк сторони не примирились, сторони в суд не прибули, позивач подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, а відповідачка заяву про те, що з позовом погоджується. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 березня 2008 року у виконкомі Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис №4, вказавши, що на протязі останнього року сімейне життя з відповідачкою поступово погіршувалося із-за того, що вони мають різні погляди на життя і тому між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, а також тому, що відповідачка зловживає спиртними напоями і це в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сім'єю з відповідачем не проживають з лютого 2015 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги, строк на примирення не бажає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не зявилася, хоча своєчасно була повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштові повідомлення з відміткою «вручено», що відповідає ст. 74 ЦПК України. Від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2008 року. Шлюб зареєстрований у виконкомі Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають дончку [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між ними та діаметрально протилежні погляди на життя сімя розпалась. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

\~30 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 02 вересня 2011 року було зареєстровано їх з відповідачкою шлюб. В шлюбі, 08 жовтня 2011 року народився їх син [PERSON], а 10 червня 2013 року - донька [PERSON]. Разом з тим їх сімейне життя з відповідачкою не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного, тому звернувся до суду із цим позовом та просив шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але у своїй заяві просив справу розглянути за його відсутності та позов підтримав. Відповідачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала та просила справу розглянути за її відсутності. У разі задоволення позову, просила залишити прізвище «Радутна». Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб І-ФП №125594, виданого виконавчим комітетом Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 02 вересня 2011 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис за № 15 (а.с. 5). Проте сімейне життя між сторонами не склалось та вони фактично припинили шлюбні відносини, і мешкають окремо один від одного. Згідно копій свідоцтв про народження І-ФП №188055 та І-ФП №154181, сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю (а.с. 6-7). Спір між сторонами про місце проживання дітей чи розподіл спільного майна на час розгляду справи відсутній. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу, що був зареєстрований між ними 13 травня 2006 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від даного шлюбу вони мають двоє малолітніх дітей: доньку Оксану, [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя між ними не склалося через різні погляди на життя та різні характери. Між ними часто виникали непорозуміння і суперечки, які призвели до того, що вони припинили подружні відносини, ведення сумісного господарства та стали проживати окремо. Оскільки шлюб носить формальний характер, вона вирішила звернутись в суд. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві, та додатково пояснила, що в даний час в неї є інший мужчина, з яким вона має намір утворити нову сімю, та збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечив та пояснив, що сімя розпалась остаточно та збереження шлюбу є неможливим. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 27 жовтня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 840. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 27 жовтня 2006 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 840. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, за актовим записом № 303, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] У позові вона зазначила, що у них з відповідачем не склалось спільне життя у зв'язку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] за актовим записом №12, виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.05.2016 року сторонам було надано строк на примирення. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved