Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

31.08.2018 року позивач комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми боргу, посилаючись на наступні обставини. Згідно особового рахунку № 54163-9 відповідач починаючи з 01.10.2013 року по 01.07.2018 року\~ має заборгованість за опалення та підігрів води в розмірі 18075,96 грн. КП БМР «БЦТМ» боржнику було надіслано попередження про наявність заборгованості з вимогою сплатити її протягом місяця, але боржник не відреагував на дану претензію та не сплатив заборгованості. Своїми діями відповідач порушив статті 525, 526 ЦК України, у відповідності до яких, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно статей 67, 68 та 162 ЖК України та у відповідності до «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-4 від 24.06.2004 року, наймач або власник житла зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги ( водопостачання, теплова енергія ) береться за затвердженими рішеннями виконавчого комітету Білоцерківської міської ради в установленому порядку тарифами та вноситься щомісяця. Таким чином, у відповідача виникло зобовязання, з підстав передбачених законодавством по сплаті послуг за опалення та підігрів води на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа». Просили суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 18075,96 гривень за опалення та підігрів води та 1762 гривень витрати на оплату судового збору ( а. с. 3 ). Ухвалою судді від 19.09.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін. Ухвалою суду від 07 листопада 2018 року за клопотанням представника позивача замінено первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] ( а. с. 35-36 ). В судове засідання представник позивача КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» [PERSON], яка діє на підстав довіреності від 17.01.2018 року за № 22 ( а. с. 24 ) не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує ( а. с. 44 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. З боку відповідача [PERSON] жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Також, не надходило і відзив на позовну заяву КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не зявилися в судове засідання,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду від 28 грудня 2018 року постановлено провести розгляд справи в заочному порядку. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача КП БМР «Білоцерківтепломережа» підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи,\~ що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Згідно особового рахунку № 54163-9 відповідач починаючи з 01.10.2013 року по 01.07.2018 року\~ має заборгованість за опалення та підігрів води в розмірі 18075,96 грн. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС УДМС в Київській області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] ( а. с. 40 ). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна убачається, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] ( а. с. 32 ). Встановлено, що КП БМР «БЦТМ» боржнику було надіслано претензія\~ про наявність заборгованості з вимогою сплатити її протягом місяця, але боржник не відреагував на дану претензію та не сплатив заборгованості. Згідно рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 23.12.2005 року № 388 КП БМР «Білоцерківтепломрежа» визначена виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонду комунальної власності м. Біла Церква. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлене договором або законом. Частиною 2 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Плата за комунальні послуги ( централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води ) береться за затвердженими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в установленому поряду тарифами та вноситься щомісячно. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з центрального опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії ( теплопостачальна організація ). Згідно п. 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (висновок Верховного суду викладений у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи між сторонами відсутні чинні договори про надання послуг з опалення та підігріву води, однак позивач зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] є власником зазначеного нерухомого майна, отже суд вважає доведеним, що останьому надані послуги з опалення та підігріву води на загальну суму 18 075,96 грн., що підтверджується розрахунковим листом абонента за особовим рахунком 54163-9, який закріплений за відповідачем. В свою чергу, відповідач не надав до суду доказів сплати ним вказаних коштів, відключення його від системи центрального опалення чи доказів того, що житло вибуло з її власності тощо. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на законі, тому підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За такого рішення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 762 грн. судових витрат, що складаються із судового збору та понесення яких документально підтверджується наявним платіжними дорученнями на вищезазначену загальну суму ( а. с. 2 ). Одночасно, суд розяснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved