Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

5 серпня 2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] , який на праві власності належить [PERSON] , що є підставою для зняття з реєстрації вказаних осіб з її будинку, а також стягнути з відповідачів на її користь судовий збір. В обґрунтування вимог зазначає, що вона на підставі договору довічного утримання від 20 травня 2009 року і рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2009 року є єдиним власником будинку [ADDRESS] . У будинку крім [PERSON] зареєстровані і проживають треті особи - її донька [PERSON] та онук [PERSON] . У будинку також зареєстровані. Але не проживають з січня 2001 року відповідачі - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Не зважаючи на реєстрацію в будинку місця проживання відповідачів, вони з 2001 року залишили місця проживання і не мешкають в будинку протягом уже 20 років. За весь час не проживання відповідачів, позивачка одноособово сплачує нараховані на них комунальні послуги. Позивачка людина літнього віку, має необхідність в отриманні субсидії, однак реєстрація відповідачів створює певні проблеми при оформленні документів. Тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка у судове засідання не з`явилася, але від її представника до суду надійшла заява з проханням розглядати справу без їхньої участі, вимоги повністю підтримує. Проти заочного рішення суду не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Третя особа [PERSON] надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, проти заочного рішення суду не заперечує. Інші треті особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року про відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власницею будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором довічного утриманні від 3 вересня 2005 року та рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2009 року. Згідно з довідкою про склад сім`ї № 5739 від 25 травня 2021 року, у будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Однак, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у будинку позивачки не проживають вже близько 20 років. Їхніх особистих речей у будинку немає, що підтверджується актом про не проживання від 27 липня 2021 року. Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За приписами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не проживають більше одного року в будинку [ADDRESS] , а тому є такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги задоволено, то з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у рівних частках по 181 грн. 60 коп. з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved