overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

7 вересня 2021 року [PERSON] звернувся з позовом до Романівської селищної ради Житомирської області, в якому просить суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті його баби - [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном в один місяць з дня набрання рішенням законної сили. Посилаючись на те, що він являється спадкоємцем [PERSON] за заповітом, однак, у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття даної спадщини, оскільки позивачу не було відомо, що все майно після смерті остання заповіла йому. В підготовче засідання учасники справи, які були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не з`явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримав повністю та просить позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень частин 3, 4 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, внаслідок чого відкрилася спадщина. 14 листопада 2017 року [PERSON] вчинила заповіт, згідно якого усе своє майно, що на день смерті належить їй, де б воно не знаходилось, а також все на що за законом вона матиме право заповіла позивачу. У довідках, які видані старостою Биківського старостинського округу Романівської селищної ради Житомирської області від 9 серпня 2021 року №614, №615 містяться відомості, що [PERSON] на день своєї смерті проживала по [ADDRESS] одна. Відповідно матеріалів спадкової справи №157/2021 відкритої після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем, який звернувся з заявою про прийняття спадщини, є [PERSON] . Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

7 вересня 2021 року [PERSON] звернулася з позовом до Романівської селищної ради Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , в якому просить суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] терміном в три місяці. Посилаючись на те, що вона являється спадкоємцем [PERSON] за заповітом, однак, у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття даної спадщини, оскільки позивачу не було відомо, що майно після смерті останньої ніхто не успадкував та була необізнана щодо наявності заповіту. В підготовче засідання учасники справи, які були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не з`явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримав повністю та просить позов задовольнити, Романівська селищна рада Житомирської області позов визнала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] просила позов задовольнити. Відповідно до положень частин 3, 4 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, внаслідок чого відкрилася спадщина. 17 березня 2003 року [PERSON] вчинила заповіт, згідно якого усе своє майно, що на день смерті належить їй, де б воно не знаходилось, а також все на що за законом вона матиме право заповіла [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У довідці, яка видана Ягодинським старостинським округом Романівської селищної ради Житомирської області від 29 вересня 2021 року №154, містяться відомості, що [PERSON] на день своєї смерті проживала по [ADDRESS] одна. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до матеріалів спадкової справи №212/2018 відкритої після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем, який звернувся з заявою про прийняття спадщини, є [PERSON] . Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

7 грудня 2015 року [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом. Позов обґрунтовано тим, що 28.02.2012 року виконавчим комітетом Гореницької сільської ради Києво - Святошинського району Київської області було зареєстровано шлюб позивача з відповідачем, актовий запис № 3. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, в сім'ї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння з вини [PERSON] Фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено, шлюб існує формально. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить її інтересам та інтересам дитини, примиритися з відповідачем не бажає, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В дане судове засідання позивач не з'явилася, проте подала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити та, у випадку неявки відповідача, ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах даної справи. Ухвалою Маневицького районного суду від 30.12.2015 року ухвалено розгляд даної справи проводити у відсутності відповідача [PERSON], постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 цього Кодексу унормовано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.02.2012 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Гореницької сільської ради Києво - Святошинського району Київської області, актовий запис № 3, та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с. 4). Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне подружнє життя сторін не склалося, в сім'ї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння з вини [PERSON], протягом року вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цих підстав, суд вважає доцільним за вибором позивача їй прізвище змінити на дошлюбне - «[PERSON]». Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 487 гривень 20 копійок судового збору, сплачених [PERSON] при подачі позову до суду. На підставі статей 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

7 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що 21.08.2011р. померла її мати, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, яка розташована на території Павлівської сільської ради Погребищенського району. Протягом шести місяців вона звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку, який був втрачений. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник позивачки, адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте голова Павлівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області [PERSON] телефонограмою повідомив суд про неможливість зявитись в судове засідання, просив розгляд справи провести у відсутності представника відповідача, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що після смерті [PERSON], яка померла 21.08.2011р., відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, яка розташована на території Павлівської сільської ради Погребищенського району, яку має намір успадкувати [PERSON], проте через відсутність оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку не має такої можливості, тому з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

7 грудня 2015 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач допомоги на утримання своїх дочок не надає, їх життям та станом здоров'я не цікавиться. Діти потребують матеріальної допомоги. У відповідача інших дітей немає, аліментів нікому не платить. Він є працездатною особою, працює неофіційно по найму в м. Луцьку і отримує нерегулярний, мінливий дохід, але добровільно сплачувати аліменти не бажає. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала та уточнила позовні вимоги, і просить стягувати з відповідача аліменти на дітей в сумі 500 грн. щомісяця. Зазначила, що в даний час ніде не працює, діти потребують допомоги, а відповідач надає її в незначному розмірі. Відповідач позов визнав частково і пояснив, що надає допомогу дітям, у вересні купив їм одяг і приладдя до школи, щомісячно дає гроші на утримання дітей в школі та дитсадку. Працює неофіційно, інших утриманців не має. Згоден сплачувати аліменти в такому розмірі. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] є батьком дітей (а.с. 3, 4). Діти проживають з матір'ю і знаходяться на її утриманні (довідка Війницької сільської ради № 1344 від 04.12.2015 року, а. с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що діти потребують матеріальної допомоги, відповідач є працездатною особою, на утриманні інших осіб не має, суд вважає, що він може сплачувати аліменти на дітей, а отже позов потрібно задовольнити в сумі, вказаній позивачем. Згідно із ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

7 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 4 жовтня 2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2008. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони мають різні характери та погляди на життя, між ними виникають сварки та непорозуміння, вони втратили почуття один до одного, шлюбні відносини не підтримують з початку серпня 2016 року, майнового спору не мають, примирення неможливе, тому просить шлюб між ними розірвати. В судове засідання сторони не зявилися, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку, направили суду письмові заяви з клопотанням про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримує повністю, відповідач позов визнає повністю. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 4 жовтня 2014 року, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2008 (а.с.4 копія свідоцтва про укладення шлюбу), від якого дітей не мають. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства із серпня 2016 року, примирення не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється \~внаслідок \~його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, \~відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 \~ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 \~ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, \~якщо \~буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, \~що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 \~ст. 114 СК України у разі \~розірвання \~шлюбу \~судом шлюб припиняється у день \~набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши письмові докази у справі, з'ясувавши фактичні стосунки подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що сторони припинили шлюбні відносини та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

7 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 5 травня 2016 року сторони перебувають у шлюбі, спільних дітей не мають. На обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначив, що шлюб був укладений під час перебування його на лікуванні у військовому шпиталі після отриманого поранення в зоні АТО, внаслідок якого повністю втратив зір та ліву нижню кінцівку. Відповідач переконала позивача в тому що кохає, що він їй потрібен у звязку із чим і було зареєстровано шлюб. В серпні 2016 року позивач разом із дружиною перебував на лікуванні у США, однак остання за декілька місяців після цього покинула його. З огляду на викладене, позивач просить його позов задовольнити. Представник позивача просив справу розглянути за його відсутності, вимоги викладені у позові підтримав в повному обсязі. У випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Суд, із згоди представника позивача ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до положень ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 5 травня 2016, спільних дітей не мають. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Сторони припинили шлюбні відносини з грудня 2016 року, спільного господарства не ведуть, обставини за яких було фактично припинено шлюбі стосунки унеможливлюють збереження сімї, оскільки це суперечить інтересам та гідності позивача, на чому він наголосив у позовній заяві, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

7 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 5 травня 2016 року сторони перебувають у шлюбі, спільних дітей не мають. На обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначив, що шлюб був укладений під час перебування його на лікуванні у військовому шпиталі після отриманого поранення в зоні АТО, внаслідок якого повністю втратив зір та ліву нижню кінцівку. Відповідач переконала позивача в тому що кохає, що він їй потрібен у зв`язку із чим і було зареєстровано шлюб. В серпні 2016 року позивач разом із дружиною перебував на лікуванні у США, однак остання за декілька місяців після цього покинула його та заволоділа зібраними на лікування коштами. Фактично з грудня 2016 року сторони разом не проживають, стосунків не підтримують, позивач вважає, що збереження сім`ї є неможливим. З огляду на викладене, [PERSON] просить його позов задовольнити. В судовому засідання представник позивача вимоги викладені у позові підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, але просив не зазначати в рішенні суду, що відповідач залишила позивача та викрала кошти призначені на лікування. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 5 травня 2016, спільних дітей не мають. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Однак як вбачається із акту від 19 квітня 2018 року складеного депутатом Дунаєвецької селищної ради Дарморос О.Ю. та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з листопада 2011 року до 22 червня 2016 року. Сторони припинили шлюбні відносини з грудня 2016 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, примирення та збереження сім`ї є неможливим, на чому представники сторін наголосили у судовому засіданні, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам . \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

7 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є її батьком. З 1 вересня 2017 року вона навчається в Державному вищому навчальному закладі «Національна металургійна академія України» на факультеті матеріалознавства і обробки металів, на денній формі навчання. Строк закінчення навчання 30 червня 2019 року. Форма навчання бюджетна, стипендію не отримує, мешкає у гуртожитку, вартість проживання в якому становить 6000 грн. на рік. Заробітна плата матері складає 4500 грн. на місяць, якій важко одноособово забезпечувати її утримання на час навчання. Відповідач є отримувачем пенсії за віком. З огляду на вищенаведене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на час свого навчання в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 7 грудня 2017 року до закінчення навчання. Позивачка в судове засіданні не зявилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач позов визнав повністю. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, не заперечувала проти задоволення позову. На підставі наведеного, судом згідно ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалено рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Позивачка є студенткою третього курсу денної форми навчання факультету матеріалознавства і обробки металів Державного вищого навчального закладу «Національна металургійна академія України» бюджетної основи, строк навчання становить до 30 червня 2019 року, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач перебуває на обліку в Красноармійському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України як отримувач пенсії за віком, отже може надавати матеріальну допомогу. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач отримує пенсію, є інвалідом 2 групи, інших утриманців у нього не має. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України оскільки обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. ст.199-201 СК України,

Outcome: approved