Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

31.10.2013р. [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності на домоволодіння та виділення частки із майна, що є у спільній сумісній власності. В обґрунтування вказують, що 26.12.1987 року було укладено шлюб між їх батьками [PERSON] та [PERSON], від якого народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] [PERSON] за місцем роботи, було надано житло: квартира [ADDRESS], яка в подальшому була приватизована всіма членами родини, в складі 4 чоловік. 20.06.2004 року їх мати - [PERSON] уклала договір купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS]. 11.08.2004 року було продано квартиру [ADDRESS], при укладанні якого, приймали участь як продавці [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 27.05.2009 року шлюб між їх батьками було розірвано. В теперішній час, вони тимчасово мешкають у м.Києві, та вважають, що при купівлі домоволодіння [ADDRESS], були не враховані їх права, як співвласників. Позивачі просять визнати домоволодіння [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], виділити в натурі за кожним з них по 1/4 частині спірного домоволодіння. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали заяви про підтримання позову та розгляд справи за їх відсутністю. Відповідач [PERSON] надала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутністю. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що 12.06.2004 року [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS], з господарчими спорудами, що підтверджується договором купівлі-продажу, а.с.17. 11.08.2004 року [PERSON], [PERSON], які діють від себе та від імені малолітньої дитини [PERSON] та дають згоду на дію неповнолітній [PERSON] продали [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Згідно ст. 626 ч.1 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно та зобов'язується сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.ст.370, 372 ЦК України, у разі виділу частки в натурі із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. В разі поділу вказаного майна між співвласниками вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Таким чином суд проводить виділ в натурі частки із спільного сумісного майна. Оскільки відповідач [PERSON] особисто придбала домоволодіння, яке на підставі договору купівлі-продажу від 12.06.2004 року належить їй на праві приватної власності, вказана угода відбулася раніше, ніж угода з продажу квартири, яка була у спільній сумісні власності сторін, спірне домоволодіння не є спільним сумісним майном сторін, тому суд вважає необхідним, відмовити в задоволенні позову. На підставі ст. ст. 370, 372, 626, 655 ЦК України,

Outcome: dismissed