Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

3 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення боргу, посилаючись на те, що 23 вересня 2012 року між ВАТ «Сведбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та позичальником [PERSON] було укладено договір №2202/0909/88-059, за яким останній отримав кошти в сумі 15 000 доларів США під 12,5 відсотків річних строком до 23 вересня 2018 року. В забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, 23 вересня 2008 року між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки №2202/0908/88-059-Р-1, 2202/0908/88-059-Р-2, 2202/0908/88-059-Р-3 за умовами яких поручителі несуть солідарну із позичальником відповідальність перед банком за виконанням позичальником умов основного зобов'язання. 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу, за умовами якого банк відступив фактору права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених із боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс»» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу, за яким право вимоги заборгованості за кредитними договорами перейшло до позивача. Позичальник взяті на себе зобов'язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 23 липня 2014 року його заборгованість перед банком становить 287 136 грн. 08 коп. Оскільки в добровільному порядку позичальник та поручителі відмовляються сплатити кредитні кошти, відсотки та штрафні санкції, позивач просить його позов задовольнити. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу слухати без його участі, вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві, у випадку неявки відповідачів не заперечив, щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, заяви про розгляд справи без їхньої участі не надсилали, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2202/0908/88-059, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 15 000 доларів США під 12,5 відсотків річних із кінцевим строком їх повернення 23 вересня 2018 року. П.8.1 Договору було визначено відповідальність сторін, зокрема, за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. П.8.2. за неповідомлення банку про зміну місця свого проживання, а також умов зазначених у п.5.1.6 (повідомити протягом трьох днів банк про зміну місця проживання), п.5.1.7 (надавати за вимогою банку на протязі трьох днів документи, що мають значення для оцінки фінансового стану позичальника), 5.1.8 (повідомляти банк про зміну свого сімейного стану не пізніше семи днів від дати такої зміни в письмовій формі), п.5.1.9 (на момент передачі в іпотеку майна зазначеного у п.2.1, надати банку договір страхування (страховий поліс) із щорічним продовженням строку його дії), 5.1.10 (власник предмету іпотеки та члени його сім'ї у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки зобов'язуються звільнити займану квартиру протягом одного місяця з дня отримання вимогу банку про звільнення), п.5.1.11 (без попередньої письмової згоди банку не укладати нових договорів по одержанню нових позик і кредитів, а також не укладати договорів, щодо розпорядження будь-яким рухомим та/або нерухомими майном), п.5.1.12 (оплатити послуги банку пов'язані із видачею кредиту відповідно до тарифів, а також оплатити інші витрати, пов'язані із супроводом і реалізацією договору), п.9.3 (оригінали документів, що підтверджують право власності на майно, що передається в іпотеку зберігаються у банку під час дії договору), п.9.4 (позичальник зобов'язаний повідомляти банк протягом трьох банківських днів про свою участь у судових розглядах, що загрожують його майновому положенню, як позивача, відповідача або третьої особи) даного договору, позичальник сплачує штраф у розмірі 2 % від суми зазначеної в п.1.1 (15 000 доларів США) даного договору за кожен випадок. Договором про внесення змін і доповнень №1 від 8 жовтня 2009 року кредитний договір було викладено в іншій редакції, основні положення щодо розміру кредиту, відсотків, строків його повернення змін не зазнали, однак у п.1.3. було визначено, що сторони за взаємною згодою досягнутою при укладенні договору встановили, що розмір визначеної у цьому пункті процентної ставки може змінюватися без укладення додаткового правочину до цього Договору, у випадку і порядку встановленому п.8.4 договору. Зокрема п.8.2 за невиконання позичальником своїх зобов'язань передбачених п.5.6 (протягом тридцяти днів з дати направлення банком вимоги надавати документи, що мають значення для оцінки фінансового стану позичальника), п.5.8 (страхування предмету іпотеки) цього договору, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1% від суми зазначеної в п.1.1 договору. П.8.4 сторонами було встановлено, що без укладення будь-якої додаткової угоди до цього договору, у випадку невиконання зобов'язань, що передбачені п.5.6, п.5.7, а також порушення строків подання документів про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості та порушення строків передачу в іпотеки об'єкта нерухомості, передбачених розділом 2 цього Договору було встановлено порядок зміни умов цього договору з відповідною зміною відсоткової ставки за користування коштами. П.8.4.1 передбачено можливість збільшення відсоткової ставки на 1% за порушення п.5.6, 5.7 , а також порушення строків подання документів про реєстрацію прав власності на об'єкт нерухомості, порушення строків передачі в іпотеку об'єкта нерухомості без укладення додаткової угоди. Договором про внесення змін та доповнень №2 від 9 жовтня 2009 року кредитний договір було викладено в новій редакції перше речення п.1.1, банк має право надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 15 000 доларів США на строк по 23 вересня 2018 року включно та на умовах передбачених у цьому Договорі, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені Договором. Також було викладено в новій редакції п.3.1.1. договору, зокрема що з 1 квітня 2010 року позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 214,34 доларів США в термін до 10 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору. Договором про внесення змін і доповнень №3 від 9 жовтня 2009 року було досягнуто домовленість про те, що з 10 жовтня 2009 року позичальник додатково до суми ануїтентного платежу, визначеної п.3.1.1 Кредитного договору, здійснює погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 160 доларів США у чітко визначений договором термін 10 числа кожного місяця до 10 лютого 2010 року включно. Додатковою угодою №2 від 23 вересня 2010 року було викладено в новій редакції п.1.3 за дати підписання цієї додаткової угоди до договору, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 12,5 відсотків річних, сторони за взаємною згодою досягнутою при укладенні цього Договору, встановили, що розмір визначеної у цьому договорі ставки може змінюватися без укладення додаткового правочину до цього Договору у випадку і порядку встановленому п.6.1, п.8.4 цього Договору. В забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором позичальником, 23 вересня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки №2202/0908/88-059-Р-1, №2202/0908/88-059-Р-2, №2202/0908/88-059-Р-3 за умовами яких поручителі зобов'язувалися перед банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів наданих банком позичальнику за кредитом згідно договору №2202/0908/88-059 від 23 вересня 2008 у сумі 15 000 доларів США, строком до 23 вересня 2018 року, з процентною ставкою 12,5 % річних. 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу, за умовами якого банк відступив фактору права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених із боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, в тому числі і за кредитним договором №2202/0908/88-059. 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс»» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу, за яким право вимоги заборгованості за кредитними договорами перейшло до позивача. Позичальник взяті на себе зобов'язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 23 липня 2014 року його заборгованість перед банком становить по тілу кредиту 14 295 доларів США, по відсотках 7 283,23 доларів США, також була нарахована пеня в розмірі 35 871 грн. 08 коп. Дані факти підтверджуються копіями кредитного договору, договору поруки, розрахунком заборгованості, копією заяви про видачу готівки від 23 вересня 2008 року, копіями договорів факторингу від 28 листопада 2012 року, заявкою на видачу готівки від 2 квітня 2008 року, копією статуту ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.611 п.3 даного Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. В силу ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. В судовому засіданні з дослідженого кредитного договору від 23 вересня 2008 року №2202/0908/88-059 та додаткових угод до нього значно збільшено обсяг відповідальності поручителів, на що вони згоди не надавали, оскільки додаткових угод до договору поруки не укладалося, а тому суд, вважає, що позовні вимоги щодо солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів задоволенню не підлягають, оскільки договори поруки є припиненими. Оскільки [PERSON] не виконав зобов'язання з повернення кредитних коштів, з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «кредитні ініціативи» слід стягнути неповернутий кредит в сумі 14 295 доларів США, відсотки в сумі 7 283,23 долари США та пеню в сумі 35 871 грн. 08 коп. Судові витрати по справі складаються із судового збору в сумі 2 871 грн. 36 коп., які відповідно до вимог ст.88 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь позивача.

Outcome: partial