Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

29 липня 2019 року позивач звернулась до суду з\~позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 17 липня 2018 року вона\~зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Причинами розірвання шлюбу позивач зазначає те, що з часом між сторонами виникли ускладнення в подружньому житті, часто виникали суперечки, вони перестали один одного розуміти та поважати. На підставі цього у них почали виникати скандали, у зв`язку з чим жити разом стало неможливим. Після чергового скандалу в листопаді 2018 року відповідач зібрав свої речі та пішов проживати за іншою адресою. З цього часу між ними припинились всі подружні відносити та припинилось вестись спільне господарство. Зазначені обставини стали приводом для звернення до суду з зазначеним позовом. В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена\~належним чином, просила суд розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Надав до суду заяву відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, обставини викладені у позові підтвердив. Згідно ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Судом встановлено, що 17 липня 2018 року сторони зареєстрували шлюб в Подольському районному відділі РАЦС Головного управління РАЦС Московської області (а.с.5). Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до частини третьої\~статті 105\~Сімейного кодексу\~України,шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені з листопад 2018 року, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8\~статті 294 Цивільного процесуального кодексу України\~позивачці залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу \~« [PERSON] ». Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved