Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

29.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Кожушки, вул. Шепетівська, б. № 32. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 25.11.2011 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. 14.07.2017 року приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився. Подали заяву, в якій зазначили, що проти задоволення позову не заперечують та просять проводити розгляд справи без участі представника Колодянської сільської ради. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 173375 від 25.11.2011 р. [PERSON] померла 25.11.2011 р. Відповідно до постанови державного нотаріуса № 1368/02-31 від 14.07.2016 р., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 32 по вул. Шепетівський в с. Кожушки Новоград-Волинський район, після смерті [PERSON] яка померла 25.11.2011 р., оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Відповідно до довідки № 951 від 23.12.2016 року вищевказаний житловий будинок належить [PERSON] відповідно до записів в по господарській книзі за № 8 особовий рахунок 0342-1. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно технічного паспорту від 31.01.2016 року, домоволодіння побудоване у 1961 р., та складається з житлового будинку, чотирьох сараїв, прибудови, убиральні, колодязя, літньої кухні, гаражу,тамбуру, ганку, огорожі. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Отже, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Таким чином, суд дійшов висновку, що власником спірного будинку була спадкодавець [PERSON] Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Родинний звязок позивача зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвами про реєстрацію актів цивільного стану (а.с.6, 7) Як дочка спадкодавця, позивач є спадкоємцем першої черги. На запит суду державним нотаріусом надано інформацію, що інші особи, крім [PERSON] із заявами про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], не звертались. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved