Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

31 травня 2017 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини- [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] у неї народився син - [PERSON], батьком якого є [PERSON] з яким вона перебувала у цивільному шлюбі і проживала разом до дня народження сина у м. Харкові. Після народження сина вона переїхала до своїх батьків в сел. Коломак Харківської області де проживає разом з дитиною по теперішній час. Батько дитини знаючи про свої батьківські обов'язки по вихованню свого сина свідомо ухиляється від їх виконання. Відповідач з часу народження дитини жодного разу не провідав сина, не надав фінансової допомоги і взагалі не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини і взагалі самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. В зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Заявою від 29.08.2017 року позивач просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 43 ). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином і не повідомив суд про причину своєї неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа - служба у справах дітей Коломацької РДА в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила розглядати справу без участі представника служби у справах дітей Коломацької РДА та проти задоволення даного позову не заперечувала. Суд, врахувавши думку позивача, викладену у його відповідній заяві, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 171, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с.08). Згідно висновку Коломацької РДА Харківської області від 16.08.2017 року за № 01-44/1831, комісія з питань захисту прав дитини Коломацької РДА вважа за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON], по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 42). Відповідно до довідки Коломацької селищної ради Коломацького райну Харківської області від 19.05.2017 року № 728, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON], [INFO] (а.с.09). Згідно з актом про встановлення факту проживання громадянина від 23 травня 2017 року, встановлено що гр. [PERSON] з січня 2015 року за адресою проживання свого сина не проживає від дати народження дитини по теперішній час. (а.с.10). Як вбачається з довідки № 108, виданої 16 травня 2017 року управлінням соціального захисту населення Коломацької РДА Харківської області [PERSON] за період з листопада 2016 року по травень 2017 року включно отримала щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 6020,00 грн.(а.с. 11). Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в редакції № 2901-IV від 22.09.2005), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» підписаного Президентом України 06.06.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, якими визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов пред'явлено до суду 31.05.2017. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, сторін, відсутність у платника аліментів інших утриманців, враховуючи те, що позовну заяву було подано 31.05.2017, а з 09.07.2017 набрали чинності зміни до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а до цієї дати був визначений мінімальний розмір аліментів на одну дитину не менше 30% прожиткового мінімуму, суд дійшов до висновку, що з відповідача, [PERSON], необхідно стягнути аліменти на користь позивача, [PERSON], на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з 31.05.2017 до 08.07.2017 не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з 09.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття - не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати, пов'язані з розглядом справи в суді, покласти на відповідача по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved