Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

30 жовтня 2017 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просила ухвалити рішення, яким встановити факт належності їй, [PERSON] правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який укладений 30 жовтня 1992 року між [PERSON] та [PERSON]), посвідчений старшим державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори Герасимовою Л.С. В обґрунтування позовних вимог, заявник вказує на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 30 жовтня 1992 року, нотаріально посвідченого старшим державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори Герасимовою Л.С. вона, заявниця [PERSON], є власником квартири [ADDRESS]. 22 вересня 2017 року [PERSON], яка є представником заявника [PERSON], звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Р.О. з проханням посвідчити договір купівлі-продажу належної заявниці квартири [ADDRESS]. Однак приватним нотаріусом Бурлак Р.О. відмовлено в посвідчені договору купівлі- продажу належної заявнику на праві приватної власності квартири [ADDRESS] по причині неможливості встановлення належності правовстановлюючих документів, а саме: в Договорі купівлі-продажу зазначеної квартири, вказано прізвище ім'я по батькові покупця «[PERSON]» з виправленням по батькові з «Е» на «Э», яке не застережене належним чином та згідно з даних вказаних в Довіреності виданої від імені [PERSON] на ім'я [PERSON], посвідченої 14 вересня 2017 року приватним нотаріусом Мазепою Н.М. за реєстровим №1724, прізвище «[PERSON]», з українською літерою «і», а в договорі купівлі- продажу «[PERSON]», з літерою «е». В зв`язку з даними обставинами заявник змушена звернутися до суду. Заявник [PERSON] та її представники в судовому засіданні заяву про встановлення факту підтримали, просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Другої криворізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, проти заяви не заперечує, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 30 жовтня 1992 року, що посвідчений Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 1-5808 від 30 жовтня 1992 року, який зареєстрований Криворізьким бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за №34-66-10676, є власником квартири [ADDRESS]. У вищевказаному договорі купівлі-продажу квартири від 30 жовтня 1992 року, невірно вказано прізвище ім'я по батькові покупця - заявника [PERSON] та вказано «[PERSON]» з виправленням по батькові з «Е» на «Э», яке ніким не застережене. Згідно даних паспорту громадянина Німеччини [NUMBER], що виданий 01 червня 2010 року, орган видачі: місто Аугсбург, копія та переклад якого знаходяться в матеріалах справи, правильним є прізвище та ім`я заявника як «[PERSON]». Крім цього відповідно до копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру [NUMBER], що долучена до матеріалів справи прізвище, ім`я та по-батькові заявника - [PERSON]. Зазначене також підтверджується копією довіреності від 14.09.2017 року, щонотаріально посвідчена приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Мазепою Н.М. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов'язане з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved