Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

30 квітня 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з вищевказаним позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 13 100 грн. 89 коп. та судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 18.06.2018 року о 19 год. 20 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 111830», державний номерний знак [NUMBER] у м. Запоріжжі допустив зіткнення з транспортним засобом «Renault Trafic», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 03.07.2018 року відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. У зв`язку з чим, потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивачем визначено розмір заподіяної шкоди та здійснено регламентну виплату потерпілій особі. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа винна у настанні ДТП, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду, а тому він звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач не подав відзив на позовну заяву. Представник позивача у позовній заяві просить розглянути справи за його відсутності, зазначає, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-порталі Судової влади України, в порядку ч.11 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки актуальне зареєстроване місце проживання відповідача не відоме. Згідно з ч.11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки в судові засідання відповідач не повідомив, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом встановлено, що 18.06.2018 року о 19 годині 20 хвилин в м.Запоріжжя по вул.Південне шосе біля буд.1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «ВАЗ 111830», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та «Renault Trafic», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] , що підтверджується постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03.07.2018 року, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.5). На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 05.09.2018 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро Україниіз заявою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.39) Згідно звіту №201/М/2018 від 25.07.2018 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу «Renault Trafic», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у дорожньо-транспортній пригоді склала 12 304 грн. 89 коп. без урахування ПДВ та 14 005 грн.87 коп. з ПДВ (а.с.12-20). На підставі наказу №9182 від 03.10.2018 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, довідки № 1 від 20.09.2018 року позивач сплатив [PERSON] за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди 12 304 грн. 89 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 993693 від 03.10.2018 (а.с.44-46). Крім того, позивачем сплачено за послуги ТОВ «Незалежна експертна компанія» 796 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 992470 від 15.08.2018 року (а.с.48). Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- тазової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. З 1961 -IV (далі - Закон України № 1961-IV), вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-ІУ страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Як вбачається з матеріалів справи, МТСБУ відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» здійснило виплату страхового відшкодування за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За таких обставин, суд, за наслідками повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, дотримуючись при цьому принципів розумності та справедливості, враховуючи, що винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON] і він не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, що позивач відшкодував потерпілій особі шкоду, завдану пошкодженням автомобіля, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, дійшов висновку, що позов МТСБУ є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2 270 грн. 00 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved