Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

29.10.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Нижанковицької селищної ради Старосамбірського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла її тітка, [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно - квартиру [ADDRESS] . Вона, як спадкоємиця за заповітом, 01.10.2019 року звернулася до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Сивака М.І. з питання оформлення спадщини після смерті тітки, проте нотаріус відмовив з підстави пропуску строку для прийняття спадщини, що підтверджується відмовою від 01.10.2019 року №467/02-14. Вважає, що нею з поважної причини пропущено строк для прийняття спадщини, так як в той час хворіла. Просить визначити їй додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті її тітки, [PERSON] , яка померла [INFO] в селищі Нижанковичі Старосамбірського району Львівської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2019 року справу передано для розгляду судді [PERSON] . Ухвалою судді від 05.11.2019 року дану справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 09 годину 15 хвилин 21.10.2020 року, яке було відкладено. Наказом від 10.07.2020 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю [INFO] . З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.. Ухвалою судді від 28.09.2020 року дану справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 17 годину 00 хвилин 25 листопада 2020 року. Ухвалою суду від 25.11.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 годину 30 хвилин 12.05.2021 року. Ухвалою суду від 12.05.2021 року судове засідання відкладено на 14 годину 00 хвилин 28.07.2021 року. Ухвалою суду 28.07.2021 року від без виходу в нарадчу кімнату, замінено відповідача Нижанковицьку селищну раду Старосамбірського району Львівської області на Добромильську міську раду Самбірського району Львівської області, судове засідання відкладено на 14 годину 15 хвилин 04.08.2021 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак, 28.07.2021 року подала в канцелярію суду заяву, в якій просила судове засідання по справі провести у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Додатково зазначила, що про наявність заповіту [PERSON] на її користь їй не було відомо, нотаріус не повідомив її про наявність заповіту. Також, вона пропустила строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, так як хворіла (а.с.68). Представник відповідача Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак 28.07.2021 року за підписом міського голови П.Куляса надіслано до суду заяву, в якій просить розглянути дану справу без їхньої участі, проти позовних вимог не заперечують (а.с.65). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного. Статтею 1272 ЦК України передбачена можливість визначення судом додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини по позову спадкоємця, який з поважної причини пропустив цей строк. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, серії [NUMBER] , виданим Дрогобич міськ бюро ЗАГС Львівської облості (а.с.11). 10.08.1979 року позивачка у Відділі реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.12). З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 24.09.2019 року №00024037986, відомо, що прізвище матері позивачки до реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с.13). З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 24 вересня 2019 року №00024037953, відомо, що батьками її мами, [PERSON] були - [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданим 25.03.1960 року Турка рай бюро ЗАГС Львівської області, батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Відповідно до свідоцтва на право власності на квартиру (будинок) в [ADDRESS] , виданого 07.05.1998 року, квартира належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.10). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] , вбачається, що остання померла [INFO] у віці 77 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 26.12.2018 року зроблено запис за №36 (а.с.9). Експертним висновком №056/973-а від 27.09.2019 року підтверджується ідентичність імен [PERSON] і [PERSON] , а, відтак [PERSON] та [PERSON] у свідоцтвах про народження тітки позивачки [PERSON] та матері позивачки [PERSON] (а.с.16). З будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] відомо, що тітка позивачки [PERSON] - [PERSON] була зареєстрована в будинку [ADDRESS] , одна (а.с.22). Заповітом, посвідченим секретарем виконкому Нижанковицької селищної ради Старосамбірського району Львівської області від 20.03.2003 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: житловий будинок-квартира [ADDRESS] і все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право на день її смерті заповіла своїй племінниці [PERSON] (а.с.17). Позивачка [PERSON] , як спадкоємець померлої [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса про прийняття спадщини, проте нотаріус відмовив їй у прийнятті заяви по причині пропуску встановленого ст.1270 ЦК України терміну прийняття спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Львівської області Сивака М.І. від 01.10.2019 року №467/02-14 (а.с.23). Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину. На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. Предметом спору є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачеві, оскільки остання після смерті своєї тітки, будучи її спадкоємцем за заповітом, пропустила строк для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] вказувала, що вона не знала про існування вищевказаного заповіту, тому не зверталася до нотаріуса з відповідною заявою протягом визначеного законом строку. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок №296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку №296/5). Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку №296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі №484/3221/17 (провадження №61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі №263/1221/17 (провадження №61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі №642/2539/18-ц (провадження №61-5609св19). Як вбачається із заповіту від 20.03.2003 року [PERSON] заповідала позивачці житловий будинок - квартиру [ADDRESS] і все свої майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що вона матиме право на день її смерті, однак позивачці не було відомо про складений на її користь заповіт. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №65882564 від 04.08.2021 року за параметрами запиту спадкодавця « [PERSON] », яка померла [INFO] , інформація відсутня. Із довідки КНП Дрогобицької міської поліклініки відомо, що позивачка [PERSON] перебувала на амбулаторному лікуванні з 09.09.2019 року по 14.09.2020 рік (а.с.27). Враховуючи обставини справи, наявності заповіту на користь позивачки як спадкоємця майна [PERSON] , недобросовісну поведінку нотаріуса, відсутність інших спадкоємців щодо майна спадкодавця, а також наведені позивачкою причини, які є об`єктивними та істотними труднощами, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Outcome: approved