Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

4 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03червня 2011 року . Від сумісного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO]. Сімейні стосунки не склалися через різність характерів та поглядів на життя у звязку з чим між ними виникали суперечки та сварки. Відповідач тривалий час приблизно півтора року проживає з іншою жінкою. З даного часу вони сумісно не проживають , спільне господарство не ведуть, живуть окремо, донька проживає з позивачем. Сімя розпалася та поновлена бути не може, примирення неможливе. Позивач просив шлюб розірвати. У своїй заяві до суду позивач просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2011 року, який було зареєстровано у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис № 393(а.с. 7). Від сумісного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Сімейні стосунки не склалися через різність характерів та поглядів на життя у звязку з чим між сторонами виникали суперечки та сварки. Відповідач тривалий час приблизно півтора року проживає з іншою жінкою. З даного часу вони сумісно не проживають , спільне господарство не ведуть, живуть окремо, донька проживає з позивачем. Сімя розпалася та поновлена бути не може, примирення неможливе. Спір про поділ майна відсутній. На підставі ч. 1 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги те, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, живе окремо, примирення між сторонами неможливе, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved