overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

29.09.2014 року позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 30.08.2003 року між нею та відповідачем по справі [PERSON] було зареєстровано шлюб в виконкомі Першотравневої сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 3. Від цього шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З травня 2014 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини з тієї причини, що протягом останнього року відповідач проявляв жорсткість та грубість до неї, виявляв себе фанатично-деспотичною особою, мешкають окремо. Шлюб суперечить її інтересам, вона вважає, що примирення між ними неможливо, а тому просила розірвати шлюб, прізвище після розірвання шлюбу просила змінити на дівоче [PERSON]. Ухвалою суду від 14.10.2014р. за клопотанням відповідача, сторонам надавався термін для примирення - один місяць, але після закінчення цього терміну [PERSON]. в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, просила розірвати шлюб, оскільки відповідачем не було прийнято ніяких заходів для примирення. Крім того пояснила, що в той же день, як суд надав їм термін для примирення, вони з відповідачем посварилися, оскільки він вважає, що це вона повинна приймати якісь дії для примирення і більше не бачились та не спілкувалися, пробачення він в неї не просив та обвинувачував її в розпаді сім'ї.. За місяць відповідач лише один раз брав дітей до себе. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про дату та час слухання справи.(а.с.21) Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON]. та [PERSON] перебувають в шлюбі з 30 серпня 2003 року, шлюб в виконкомі Першотравневої сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 3.(а.с.4). Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].(а.с.5-7) Судом встановлено, що з травня 2014 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з тієї причини, що відповідач виявляв до неї жорсткість та грубість, виявляв себе фанатично-деспотичною особою, мешкають окремо, в строк, наданий сторонам для примирення, відповідач не вчинив ніяких дій для примирення, шлюб суперечить інтересам позивачки. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON]. Шлюб між нею та [PERSON] слід розірвати, прізвище позивачці після розірвання шлюбу змінити на дівоче - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

29.09.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем [PERSON] Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивачка посилається на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Останні кілька місяців вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають спільного дитину - сина [PERSON], [INFO] На даний час дитина проживає з позивачкою, суперечки про місце проживання дитини та поділ майна немає, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу між сторонами. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.11.2001 року сторони [PERSON] та [PERSON] одружились, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за номером 841, що вбачається із свідоцтва про одруження виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві серія [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки їх шлюб носить формальний характер. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи обставини наведені вище суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, а тому вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесенні нею судові витрати на оплату судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

29.09.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісяця до досягнення сином 23 років. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін заочно на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], який народився [INFO] і на даний час є повнолітнім. [PERSON] є студентом п'ятого курсу денного відділення Харківського національного аграрного університету ім.В.В.Докучаєва. В зв'язку з навчанням [PERSON] ніде не працює, потребує матеріальну допомогу. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 14 листопада 2011 року стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 06 квітня 2011 року по 30 квітня 2014 року. Викладене підтверджується копією свідоцтва про народження, довідкою університету, письмовими поясненнями позивача та відсутністю заперечень на позов відповідача. У відповідності зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З огляду на викладене, приймаючі до уваги стан здоров'я і враховуючи матеріальне становище позивачки й відповідача, що відповідач не платить аліменти на утримання інших дітей, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісяця на період навчання сина, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

29.09.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісяця з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 24.11.2007 року, від якого мають неповнолітнього сина. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Крім того, просила стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач підтримує позов, відповідач визнав. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 24.11.2007 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами є неможливим. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с.8) убачається, що сторони від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

29.09.2014 року представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитною угодою в сумі 15990,98 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 30.04.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк» Дельта») та відповідачем, було укладено кредитну угоду №004-14557-300413 (далі Договір), за яким відповідачу відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, встановлено ліміт Кредитної лінії у розмірі 8997 грн.98 коп. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 16.07.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за Договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 15990 грн.98 коп., яка складається з: тіла кредиту 5487 грн. 98 коп., простроченого тіла кредитку 3510грн., заборгованості за комісією 6993 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, згідно наданої заяви просив слухати справу у його відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду невідомі. Суд ухвалив про розгляд справи у відсутність відповідача, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 30.04.2013 року між Банком та [PERSON] укладений договір № 004-14557-300413 згідно умов якого відповідачу відкрито картковий рахунок № 26254908458168 та встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 8997 грн.98 коп. На виконання зобовязань позивач вказану суму кредитних коштів перерахував в повному обсязі. В свою чергу, відповідач належним чином умови договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати кредитних коштів. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. Таким чином, з відповідача слід стягнути заборгованість по кредиту, комісію за розрахункове обслуговування поточного рахунку та штраф. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати в сумі 243грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

29.09.2014 року представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 18873 грн 16 коп, а також судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовано тим, що 17 серпня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір №003-13568-170813, згідно якого відповідачу було відкрито кредитну лінію з встановленим лімітом 15000 грн 00 коп та рахунок в національній валюті [NUMBER], для погашення заборгованості. Також відповідач зобов'язувався щомісячно здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитним договором. Однак відповідач свої зобов'язання по укладеному договору не виконує. Станом на 02.07.2014 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 18873 грн 16 коп. Відповідач в добровільному порядку не повернув заборгованості по кредиту. В судове засідання представник ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, в поданій позовній заяві просить справу розглянути у відсутності представника позивача, заявлений позов підтримує. Також в судове засідання повторно не з'явилася відповідач [PERSON], яка про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена судовою повісткою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки не повідомила, а тому, враховуючи згоду представника позивача, суд вирішив провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 17.08.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та гр.[PERSON] було укладено договір №003-13568-170813, згідно якого відповідачу було відкрито кредитну лінію з встановленим лімітом 15000 грн 00 коп та рахунок в національній валюті [NUMBER], для погашення заборгованості. Також сторони домовилися про графік погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Однак, як встановлено судом, в порушення умов укладеного договору відповідач [PERSON] своїх обов'язків належним чином не виконувала. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його виконання. Згідно розрахунку заборгованості відповідача по кредитному договору станом на 02.07.2014 року становить 18873 грн 16 коп. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору свої грошові зобов'язання по кредитному договору не виконує, даний спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, що є підставою для задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

29.09.2014р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 21.11.1981р. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюбні стосунки не склались через відсутність взаєморозуміння, на даний час відповідач проживає з іншою жінкою і з вересня 2013р. шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував та також вважав, що шлюб потрібно розірвати. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, пояснення свідка [PERSON], і вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 21 листопада 1981 року Граківською сільскою радою Чугуївського району Харківської області УРСР під актовим записом № 24. Від даного шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO]. З пояснень позивача вбачається, що шлюбні стосунки між подружжям не склались, постійно виникали сварки та непорозуміння, а з вересня 2013 року відповідач перестав підтримувати шлюбні стосунки та вести спільне господарство. Відновлювати шлюбні стосунки сторони не бажають. Дані обставини не оспорюються відповідачем [PERSON] та підтверджуються поясненнями свідка [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому шлюб між подружжям слід розірвати. В судовому засіданні позивачка заявила клопотання про зміну свого прізвища після розірвання шлюбу на дошлюбне прізвище. Згідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

29.09.2014р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 19.10.2004 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З серпня 2014 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.10.2004р., від якого неповнолітніх дітей не мають. Шлюб у сторін перший. З серпня 2014 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

29.09.2014 р. позивачка звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем 07.11.1981 року. В позові зазначено , що позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають одного сина [PERSON], [INFO], який є повнолітнім. Причиною розірвання шлюбу позивачка зазначила несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, а також подружню зраду з боку відповідача. Строни мешкають окремо та не проживають разом, що стало підставою для звернення позивачкою до суду з цим позовом. Позивачка позов підтримала, просить такий задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач фактично проживає з іншою жінкою, з якою проживає більше двох років. В с.Н.Студений відповідач тільки зареєстрований. Відповідач на розгляд справи не з'явився, подавши суду заяву в якій вказує, що позов визнає, згідний на розірвання шлюбу з позивачкою. Просить справу розглянути без його участі. Позов слід задовольнити, виходячи з такого. Відповідач позов визнав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси позивачки, оскільки сторони тривалий час не живуть фактично в шлюбі, мешкають окремо, не підтримують жодних стосунків з ознаками сім'ї. За встановлених обставин дальнійше існування зареєстрованого шлюбу є недоцільним, бо сім'я і шлюб не існують вже тривалий час. Відновлення шлюбу в даному випадку є неможливим, тому суд не застосовує заходи для примирення сторін та відновлення шлюбу. Сторони наполягають на розірвання шлюбу. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя фактично припинене і застосувати ст.122 СК України. Отже, в справі наявні всі підстави для застосуання ст. 174 ч. 4 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

29.09.2015 р. [PERSON] (далі за текстом заявник) звернувся до суду з вищезазначеною заявою посилаючись на те, що в теперішній час він оформлює документи, необхідні для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері заявника [PERSON], яка померла 22.06.2014 р. Однак, у документах, що підтверджують факт родинних відносин між ним та померлою [PERSON], є розбіжності. Так, у свідоцтві про народження заявника, імя його матері російською мовою вказане «Евгенья», а по батькові «Ивановна», а у свідоцтві про смерть, імя та по батькові матері заявника значаться як «Євгенія», «Касьянівна». Таким чином, заявник просить суд встановити факт, що [PERSON], яка померла 22.06.2014 р., є матірю [PERSON] (13.06.1971 р. н.), у зв'язку з чим заявник змушений звернутися з зазначеною заявою до суду. У судове засідання заявник не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу в його відсутність. Заяву просив задовольнити у повному обсязі. Від представника заінтересованої особи приватного нотаріуса Арцизького районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України). Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження, заявник народився 13.06.1971 р., його матір значиться як «Павлова Евгенья Ивановна» (а. с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серія I ЖД №385411 від 25.06.2014 р. (а. с. 6); копії свідоцтва про одруження, серія VII УР №575714 від 27.11.1966 р. (а. с. 7); копії свідоцтва про народження, серія I-ЖД №364118 від 29.03.1973 р. (а. с. 8); копії державного акту на право власності на земельну ділянку, серія III-ОД №013819 від 27.10.2004 р., - матір заявника значиться як «Павлова Євгенія Касьянівна». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд може встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Зважаючи на вищевказані докази досліджені в судовому засіданні, суд вважає можливим встановити факт, що [PERSON], яка померла 22.06.2014 р. - є матірю [PERSON] (13.06.1971 р. н.) і помилки, допущені у написанні імені та по - батькові матері заявника повязані з описками.

Outcome: approved