Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

29.12.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», в якому, уточнивши позовні вимоги (а.с.31), просить стягнути відсотки по вкладу в розмірі 212,82 грн., три проценти річних за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 34,88 грн. та інфляційні втрати в розмірі 321,33 грн., а всього в сумі 570 грн. (з урахуванням залишку на рахунку); відшкодувати моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. Обґрунтовуючи позовну заяву тим, що 03.09.2014 вона уклала з відповідачем договір банківського вкладу (депозиту) № 005-24227-030914 «Лояльний», відповідно до якого сума вкладу складає 10 000 грн. На виконання зазначеного договору, 03.09.2014 банк прийняв, а вона передала грошові кошти в сумі 10 000 грн. на строк 3 місяці включно зі сплатою процентів за користування коштами. Вказує, що відповідно до умов договору, нарахування відсотків на вклад помісячне - 21 % за 1-й, 22 % за 2-й, 23 % за 3-й, шляхом зарахування на поточний банківський рахунок. По закінченню строку, 03.12.2014 вона звернулася до банку з заявою про повернення коштів, проте отримала усну відмову, а прийняти письмову заяву від неї відмовились. Станом на дату подання позову, вона змогла через інші банки отримати 2 000 грн. та через сплату покупок - 154,56 грн., залишок вкладу складав 8 487,38 грн. Зазначає, що 15.01.2015 її запросили до відділення «Дельта Банку», де виплатили їй 8 571 грн., проте відшкодувати завдані їй збитки відмовилися, у зв'язку з чим за період з 30.12.2014 по 15.01.2015 сума відшкодування збільшилася на 149,22 грн. Вказує, що незаконними діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у розмірі 3 000 грн. У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, з підстав викладених у позові. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях (а.с.49-53) та в доповненнях до заперечень до позову (а.с.65), просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.09.2014 між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 005-24227-030914 строкового банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривнях (а.с.6), відповідно до умов якого банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок [NUMBER], сума вкладу складає 10 000 грн., строком по 03.10.2014 включно, процентна ставка на суму вкладу складає 21 % річних. Відповідно до копії квитанції від 03.09.2014 (а.с.7), позивачем було внесено вклад в сумі 10 000,00 грн. Згідно. п. 1.9., 1.10. нараховані проценти за вкладом виплачуються вкладнику одночасно з поверненням суми вкладу по закінченню строку залучення вкладу, зазначеного в п. 1.3. цього договору та з врахуванням п. 1.11. цього договору, або в день продовження дії цього договору, а також в інший термін дострокового припинення дії цього договору, у випадках, передбачених цим договором та правилами, шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів № [NUMBER], відкритий на ім'я вкладника в установі банку. Нараховані проценти суму вкладу не збільшують. Вклад виплачується вкладнику по закінченню строку залучення вкладу за цим договором, зазначеного в п. 1.3. цього договору та з врахуванням п. 1.11.цього договору, шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів № [NUMBER], відкритий на ім'я вкладника в установі банку. Поточний рахунок № [NUMBER] був відкритий банком на підставі договору на відкриття поточного рахунку № 003-24227-270813 від 27.08.2013, згідно якого процент на позитивний залишок валюти у гривні складає 13 % річних (а.с.37-44). Питання повернення вкладів регулюється зазначеним договором та ЦК України. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. 11.12.2014 та 16.12.2014 позивач зверталася до відповідача із заявами про повернення грошових коштів та нарахованих процентів за вищезазначеним договором банківського вкладу (а.с.5,7). Як вбачається з виписки по картковому рахунку № [NUMBER] від 04.01.2015 (а.с.48), позивачу за період з 01.12.2014 по 31.12.2014 було виплачено 2 158,66 грн., баланс на кінець періоду складає 8 571,15 грн. Відповідно до виписки за операціями по картковому рахунку за період з 06.01.20185 по 30.01.2015 (а.с.73), 15.01.2015 ПАТ «Дельта Банк» виплатило [PERSON] 8 571,00 грн. Факти виплати та отримання вищезазначених коштів сторонами не оспорюються. Статтею 1070 ЦК України встановлено, що за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Згідно ст. ст. 612, 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки, а також зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних від суми боргу, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що розрахунок нарахування 3 % річних від суми боргу та інфляційних нарахувань, наданий представником відповідача (а.с.54), в судовому засіданні позивачем визнано, а розрахунок нарахування процентів за користування грошовими коштами за договором на відкриття поточного рахунку (а.с.73), останньою в установленому порядку не спростовано, тому з ПАТ «Дельта Банк» необхідно стягнути на користь позивача проценти за договором на відкриття поточного рахунку за період з 01.01.2015 по 15.01.2015 у розмірі 38,25 грн., 3 % річних від суми боргу у розмірі 23,82 грн. та інфляційні нарахування в розмірі 171,03 грн., що загалом складає 233,10 грн. Доводів представника відповідача щодо відрахування з нарахованих процентів за договором на відкриття поточного рахунку відповідної плати за СМС-повідомлення (а.с.74,75), суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до умов договору про надання комплексних банківських послуг № 003-24227-270813 від 27.08.2013, укладеного між позивачем і відповідачем, дана послуга не тарифікується (а.с.42,43). Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд дійшов наступного висновку. Відповідно до положень статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, і відшкодування моральної шкоди. Наслідки порушення договору ПАТ «Дельта Банк» встановлені укладеним між сторонами договором та нормами цивільного законодавства, які регламентують положення про банківській вклад. Вказаними нормами не передбачено відшкодування моральної шкоди за наявності правовідносин, що склалися між сторонами; не передбачають такої відповідальності банку і положення укладеного між сторонами договору банківського вкладу. Таким чином, вимога про відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 грн. не ґрунтується на законі, а тому в цій частині позову слід відмовити. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial