Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

29 лютого 2012 року близько 15 години 30 хвилин, [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] та рухаючись по вул. Шевченка в м. Ніжині, не надав переваги в русі автомобілю [NUMBER], який рухався під керуванням [PERSON] по головній дорозі. Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 квітня 2012 року [PERSON], був визнаний винним у порушенні п.16.3 Правил дорожнього руху України та притягнутий до адміністративної відповідальності передбаченої ст.124 КУпАП. Внаслідок взаємодії автомобілів, автомобіль позивача отримав механічні ушкодження, вартість відновлювального ремонту якого становить 16396,91 гривень, які відповідач добровільно відмовляється відшкодувати. У зв'язку з наведеним позивач просив позов задовольнити. В ході судового розгляду справи позивач у порядку ст.31 ЦПК України збільшив позовні вимоги та просив стягнути на його користь крім матеріальної шкоди - моральну, яку оцінив спочатку в 7000 гривень, а в подальшому зменшив до 5000 гривень. Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 січня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» про відшкодування шкоди задоволено частково. Стягнуто з ВП «ЦФ ПрАТ НФСК «Добробут» на користь [PERSON] 6897 грн. 37 коп. страхового відшкодування пов'язаного з пошкодженням автомобіля. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1000 грн. моральної шкоди та 243 грн. 60 коп. судового збору на користь держави. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 січня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, стягнувши з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» 6897,37 грн. збитків. Вказаний розмір шкоди повинен відшкодувати відповідач , який в силу закону має відповідати за позовом. Також, апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір моральної шкоди до 1000 грн. не врахувавши обставин справи. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 29 лютого 2012 року близько 15 години 30 хвилин, [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] та рухаючись по вул. Шевченка в м. Ніжині, не надав переваги в русі автомобілю [NUMBER], який рухався під керуванням [PERSON] по головній дорозі. Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 квітня 2012 року [PERSON], був визнаний винним у порушенні п.16.3 Правил дорожнього руху України та притягнутий до адміністративної відповідальності передбаченої ст.124 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 350 гривень. Постанова суду правопорушником не оскаржувалася та набрала законної сили 03.05.2012 року (а.с.7) З копії протоколу про адміністративне правопорушення Серії СВ № 152447 від 29.02.2012 року та додатку до нього, а також довіреності від 17 жовтня 2011 року, вбачається, що власником транспортного засобу ГАЗ-3302 д.н.з. [NUMBER], є [PERSON], а відповідач [PERSON] здійснює керування транспортним засобом на відповідній правовій основі. (а.с.32-33). На момент здійснення ДТП вказаний автомобіль був застрахований у ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» згідно полісу АВ 1361366. Відповідно до звіту № 0066/12 автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу Chevrolet д.н.з. [NUMBER] від 04 квітня 2012 року проведеного суб'єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON], вартість ремонту автомобіля становить 16396 грн. 91 коп. (запчастини - 9694 грн. 30 коп., покраска - 3734 грн. 05 коп., робота - 2926 грн. 00 коп., додаткові витрати - 42 грн. 56 коп.) (а.с.103-125). Вказане товарознавче дослідження було проведено на підставі заяви ВП «Цф ПрАТ НФСК « Добробут» з метою визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого в ДТП 29.02.2012 року. Страховою компанією відповідно до банківської виписки за 14 червня 2012 року було перераховано [PERSON] страхове відшкодування згідно страхового акту № 2853 ГО від 22.05.2012 року по полісу АВ 1361366 від 02.12.2011 року в сумі 9499,54 гривень. ( а.с. 51) Задовольняючи частково позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль [PERSON] застрахований у ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут», яка виплатила позивачу страхове відшкодування згідно страхового акту в розмірі 9499 грн. 54 коп., а решту коштів пов'язану з ремонтом автомобіля не виплатила, тому з неї підлягає стягненню різниця не виплаченої суми 6897,37 грн. Задовольняючи частково позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, суд виходив з того, що неправомірними діями відповідача [PERSON] позивачу була заподіяна моральна шкода, яку суд оцінив в 1000 гривень. Проте, з таким висновком суду, апеляційний суд погоджується частково. Судом першої інстанції, в ході судового розгляду до участі в справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача було залучено ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» ( а.с.41) Інших ухвал щодо зміни статусу страхової компанії, як учасника цивільного процесу не ухвалювалось. Виходячи з положень ст. ст. 27,30,31,34 ЦПК України висновок суду щодо стягнення з третьої особи шкоди є помилковим. Крім того, згідно із ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до вимог ст. 29 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з пунктом 2.4. Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Крім того, відповідно до Положення про порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 р. № 1175, страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, в якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей. Отже, власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди з урахуванням законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідно до звіту № 0066/12 автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу Chevrolet д.н.з. [NUMBER] від 04 квітня 2012 року проведеного суб'єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників колісного транспортного засобу необхідного для усунення пошкоджень, нанесених внаслідок ДТП 29 лютого 2012 року складає 11273, 76 гривень( в суму включено вартість необхідних для ремонту матеріалів та вартість складових, що підлягають заміні). Вказану суму необхідно брати до уваги при проведенні розрахунків шкоди заподіяної внаслідок ДТП, а не вартість відновлювального ремонту яку визначив позивач у позові визначивши її в розмірі - 16396,91 гривень.( вартість без врахування зносу) Страховою компанією відшкодовано 9499,54 гривень, тобто суму заподіяного матеріального збитку. Різницю між вартістю відновлювального ремонту та сумою заподіяного матеріального збитку в силу вимог ст.1194 повинен сплатити позивачу відповідач ( 11273,76 - 9499,54 = 1774,22 гривень) Відповідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з відповідними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував характер та обсяг страждань пов'язаних з переживаннями в зв'язку з пошкодженням автомобіля, додатковими зусиллями облаштування організації свого життя та вірно визначив її розмір, а тому апеляційна скарга в цій частині не підлягає задоволенню. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з викладенням резолютивної частини рішення в новій редакції. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом другої групи, тому з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 111 грн. 37 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції та 55 грн. 69 коп. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Outcome: partial