Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

30.01.2020 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області у справі № 310/141/16-ц від 04.08.2016 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 04.02.2020 року заяву залишено без руху, [PERSON] надано час для усунення недоліків. 24.02.2020 року [PERSON] усунула недоліки. Ухвалою судді Мариніна О.В. від 25.02.2020 року у справі було відкрито провадження і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] вказує на те, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.08.2016 року було задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість станом на 14.12.2015 року за кредитним договором № SAMDN03000153788600 від 22 квітня 2014 року в розмірі 62866,45 грн., що складається з наступного: 42934,53 грн. - заборгованість за кредитом, 16462,09 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2969,83 грн. штраф (процентна складова), та судовий збір в сумі 1378,00 грн. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду нею було подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області, яку ухвалою суду від 26.01.2017р. було відхилено, а рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.08.2016 року у цій справі залишено без змін. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області у справі № 310/1515/17 від 24.01.2018 року було задоволено позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору недійсним. Визнано недійсним кредитний договір № SAMDN03000153788600 від 22 квітня 2014р., укладений між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк». Постановою Апеляційного суду Запорізької області у справі № 310/1515/17 від 07.06.2018 року рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.01.2018 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 310/1515/17 від 22.12.2020 року касаційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» було залишено без розгляду, а рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.01.2018 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 07.06.2018 року залишено без змін. Враховуючи той факт, що підставою для винесення рішення суду від 04.08.2016 року у цивільній справі 310/141/16-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості був кредитний договір № SAMDN03000153788600 від 22 квітня 2014 року, укладений між відповідачем і ПАТ КБ «Приватбанк», який рішенням Бердянського міськрайонного суду від 24.01.2018 року був визнаний недійсним, а в подальшому постановою Апеляційного суду Запорізької області у справі від 07.06.2018 року та постановою Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду рішення було залишено без змін, заявник вважає, що рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.01.2018 року, постанова Апеляційного суду Запорізької області від 07.06.2018 року та постанова Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.12.2020 року спростовують факти, які покладені в основу судового рішення від 04.08.2016 року. Посилаючись на ч. 1 ст. 423 ЦПК України заявник просила заяву задовольнити, скасувати рішення суду від 04.08.2016 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ПАТ «КБ «Приватбанк» в повному обсязі. Заявник та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи без їх участі за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, заяву підтримують в повному обсязі, просять її задовольнити. Представник АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. За таких підстав, суд розглядає справу за відсутності позивача і відповідача, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив таке. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.08.2016 року у справі №310/141/16-ц було задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість станом на 14.12.2015 року за кредитним договором № SAMDN03000153788600 від 22 квітня 2014 року в розмірі 62866,45 грн., що складається з наступного: 42934,53 грн. - заборгованість за кредитом, 16462,09 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2969,83 грн. штраф (процентна складова), та судовий збір в сумі 1378,00 грн. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 26.01.2017р. апеляційну скаргу [PERSON] було відхилено, а рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.08.2016 року у цій справі залишено без змін. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області у справі № 310/1515/17 від 24.01.2018 року було задоволено позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору недійсним. Визнано недійсним кредитний договір № SAMDN03000153788600 від 22 квітня 2014р., укладений між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк», з тих підстав, що підпис позичальника в договорі був виконаний іншою особою, тобто договір був укладений за відсутності волевиявлення позивача на укладання договору Постановою Апеляційного суду Запорізької області у справі № 310/1515/17 від 07.06.2018 року рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.01.2018 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 310/1515/17 від 22.12.2020 року касаційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» було залишено без розгляду, а рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.01.2018 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 07.06.2018 року залишено без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Тобто йдеться про обставини, які існували на момент винесення судового рішення, але з різних причин не були відомі заявникові. Таким чином, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що у встановленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, а суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини є істотними та впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 423 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Пунктом 7 Постанови передбачено, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - справа «Желтяков проти України» (п.42-43) Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії»). Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (справа «Рябих проти Росії»). Згідно із ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та ухвалити нове рішення чи зміни рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. Таким чином, судом встановлено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.01.2018 року були встановлені фактичні дані, а саме те, що кредитний договір № SAMDN03000153788600 від 22 квітня 2014р., укладений між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк», є недійсним, оскільки не підписувався [PERSON] . Встановлені фактичні дані спростовують факти, які було покладено в основу рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.08.2016 року про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22.04.2014 року. З огляду на викладене, заява [PERSON] про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Рішення Бердянського міськрайонного суду від 04.08.2016 року необхідно скасувати та ухвалити нове рішення у справі, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовити.

Outcome: approved