Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

5 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про захист прав споживачів. У позові зазначає, що 28.09.2013 р. придбала чоботи у відповідача, який займається підприємницькою діяльністю. У той же день вийшла на вулицю, чоботи миттєво промокли. Відповідач відмовився замінити товар, або повернути гроші. Позивач просить зобов'язати відповідача повернути вартість товару у розмірі 456 грн., стягнути з відповідача 5 000 грн. моральної шкоди, 300 грн. правових витрат. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові, просила позов задовольнити. Відповідача та його представник в судовому засіданні категорично заперечували проти задоволення позовних вимог, просили у задоволенні позову відмовити повністю. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, судом встановлені наступні обставини: 28 вересня 2013 року позивач придбав у СПДФО [PERSON] чоботи жіночі 38 розміру за 456,00 грн., що підтверджується копією товарного чека наявного у матеріалах справи. 4 жовтня 2013 року позивач звернувся до СПДФО [PERSON] зі заявою, у якої вказав, що 4 жовтня випав сніг та вперше одяг чоботи, яки через 10 хвилин протекли. 17 жовтня 2013 р. на підставі листа-заявки СПДФО [PERSON] про визначення якості взяття - жіночих чобіт Донецьким обласним бюро експертиз наданий висновок спеціаліста, відповідно до якого чоботи жіночі зимні арт.В13-С201, розмір 38, знак фірми Lorbacsa, колір чорний, дефектів виробничого та експлуатаційного характеру не мають. Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, всебічно, повно та об'єктивно з'ясував обставини справи, враховуючи, що цивільне судочинство здійснюється за принципом диспозитивності, з урахуванням принципу справедливості, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю, виходячи з наступного: На підставі ч.1 ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. З урахуванням фактичних обставин позивач у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» є споживачем, тобто фізичною особою, яка придбала у відповідача як суб'єкта підприємницької діяльності взуття для особистих потреб. Відповідно до ч.1 ст. 6 цього закону продавець зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Згідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» виробник забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Неналежна якість продукції передбачає наявність у ній недоліків. В процесі розгляду справи встановлено, що придбане позивачем взуття не мало дефектів виробничого та експлуатаційного характеру. Судом не отримано належних та допустимих доказів придбання позивачем взуття неналежної якості. При вивчені матеріалів справи судом було встановлено, що правовідносини у позивача з приводу придбання взуття склалися суб'єктом підприємницької діяльністю фізичною особою [PERSON], а не з фізичною особою [PERSON], до якого заявлений позов. Заяв про зміну відповідача позивачем суду не надано. Відповідно до ч. 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Проте позивачем не доведено, у чому саме були порушені його права [PERSON]. У зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] до про захист прав споживачів слід відмовити повністю. На підставі ст.ст. 675, 676, 680 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 6-9, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», додатку № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 172 «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів», Рекомендацій щодо визначення характеру дефекту взуття та умов його експлуатації, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України № 291/457 від 17 жовтня 2002 року,

Outcome: dismissed