Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

5 грудня 2013 року ПАТ «ДельтаБанк» пред'явило позов про стягнення з відповідача [PERSON], заборгованості по кредитному договору у розмірі 3163,79 гривень. В обґрунтування позову наведено наступне 06.05.2008 року з відповідачем було укладено кредитний договір №002-13031-060508. Відповідно до цього договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та надав кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредтиної лінії на загальну суму 30000,00 гривень та встановив ліміт у розмірі 3000,00 гривень. Відповідач у передбачені правилами строки не здійснював погашення заборгованості за даним довоговором. У відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі 3163,79 гривень, з яких: 3108,20 гривень - прострочене тіло кредиту; 55,59 гривень - заборгованість зі сплати процентів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про проведення розгляду справи у його відстуності, зазначивши, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що сторони 06.05.2008 року уклали кредитний договір №002-13031-060508. Відповідно до цього договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та надав кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредтиної лінії на загальну суму 30000,00 гривень та встановив ліміт у розмірі 3000,00 гривень. Відповідач у передбачені правилами строки не здійснював погашення заборгованості за даним довоговором. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Однак відповідач неналежно виконував свої обов'язки за договором, в результаті чого у нього виникла заборгованість у розмірі 3163,79 гривень, з яких: 3108,20 гривень - прострочене тіло кредиту; 55,59 гривень - заборгованість зі сплати процентів. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. З відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 229,40 гривень в користь позивача.

Outcome: approved