Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

30.10.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєві із Центрального районного суду м. Миколаєві за підсудністю надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме 50520,98 грн. Вимоги мотивовані тим, що постановою Центрального районного суду м. Миколаєва відповідача визнано винним у скоєнні ДТП за участю автомобіля «Tesla Model S» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «DAF» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Транспортний засіб «DAF» застрахований в ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група». На підставі заяви страхувальника ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» було виплачено страхового відшкодування на загальну суму 100269,83 грн. та 11895,00 грн. було зараховано в рахунок несплаченої частини страхового платежу. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу відповідача була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/9328842 в АТ «Страхова група «ТАС», яка за заявою на виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу виплатила 49748,85 грн. Отже сума, яка підлягає стягненню з відповідача складає 50520,98 грн. У зв`язку з цим, на підставі ст. 1191, 1192 ЦК України, позивач звернувся до суду. 04.11.2019 р. суддею Сухаревич З.М. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з`явився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив не надіслав. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 30.05.2018 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-1210-00152, предметом якого було страхування транспортного засобу «DAF» державний номер [NUMBER] . 04.06.2018 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Tesla Vodel S» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «DAF» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва по справі 490/4730/18 від 19.07.2018, у вчиненні вищевказаного ДТП визнано [PERSON] . 04.06.2018 власник транспортного засобу «DAF» державний номер [NUMBER] [PERSON] звернулася до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку та виплату страхового відшкодування. На підставі страхового акту № ПСКА-8304 та розрахунку до нього ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснено виплату страхового відшкодування на суму 100269,83 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 16801 від 14.08.2018 р., № 16802 від 14.08.2018 р. та №16803 від 14.08.2018 р. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Tesla Vodel S» д.н. [NUMBER] була застрахована в АТ «Страхова група «ТАС» (поліс №АК/9328842), яка за заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу виплатила 49748,85 грн. Отже, сума невідшкодованого матеріального збитку складає50520,98 грн. (100269,83- 49748,85). Частинами 3, 4 статті 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Також відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем доведені обставини, на які він посилається. Відповідно до частити 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так, як зазначено вище, встановивши факт настання події, передбаченої Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу потерпілого, а отже виконав покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 22 зазначеного Закону. З урахуванням вимог статті 1191 ЦК України, суд дійшов, до висновку про наявність у позивача, після проведеної виплати потерпілій особі, права зворотної вимоги до відповідача, у зв`язку з чим з останнього на користь ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» підлягає стягненню в порядку регресу виплачена сума у розмірі 50520,98 грн., яка не відшкодована АТ «Страхова група «ТАС». Розподіляючи судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню 1921 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved