Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

30.10.2015 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за Договором про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачою платіжної картки в рамках зарплатного проекту № 0072010733 від 28.02.2012 року, в редакції Додаткової угоди № 1 від 04.09.2013 року, в сумі 6.727 грн. 38 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1.218 грн. При цьому позивач вказує на те, що відповідно до Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № 0072010733 від 28.02.2012 року, зміст якого було викладено в новій редакції згідно з Додатковою угодою № 1 від 04.09.2013 року, відповідачці [PERSON] було надано кредит, шляхом відкриття кредитної лінії з лімітом у розмірі не більше 4.000 грн., на строк, що відповідає Строку дії Основної картки, зі сплатою за користування кредитними коштами 36,00 % річних. Як зазначає позивач, [PERSON] не виконала свої зобов'язання за кредитним договором, через що у неї утворилась заборгованість, яка станом на 02.09.2015 року становить 6.727 грн. 28 коп., а саме: прострочена заборгованість по кредиту в сумі 3.953 грн. 89 коп., прострочена заборгованість за процентами в сумі 2.146 грн. 35 коп., а також пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами в розмірі 615 грн. 44 коп. та пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом в сумі 11 грн. 70 коп. Посилаючись на викладені обставини, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» просить задовольнити його позовні вимоги та стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 0072010733 від 28.02.2012 року в сумі 6.727 грн. 38 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1.218 грн. В судовому засіданні представник позивача Малік Т.І. позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином. При цьому суд враховує лист Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» № 92-216 від 24.04.2014 року, згідно якого відповідно до листа Міністерства закордонних справ України від 22.03.2014 року № 413/23-190-691 українська сторона закликає Всесвітній поштовий союз уникати дій та процедур, які могли б бути витлумачені, як визнання «Республіки Крим» у якості територіальної одиниці Російської Федерації. Оскільки Україна є членом Всесвітнього поштового союзу (ВПС) з 1947 року. Вищим органом ВПС є Конгрес, який проводиться раз на чотири роки та під час якого повноважні представника Урядів країн - членів ВПС, обговорюють і вносять пропозиції, поправки до діючих актів ВПС. Виконання Актів є обов'язковим для всіх країн - членів Всесвітнього поштового союзу, зокрема, і України. Починаючи з 27.03.2014 року пошта, яка направлена УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, поштою Автономної Республіки Крим не приймається та повертається у зворотному напрямку. За даних обставин, УДППЗ «Укрпошта» не має можливості доставки поштових відправлень до Автономної Республіки Крим та м. Севастополь. Водночас повідомляється, що із зазначеного вище питання нормативно-правові акти УДППЗ «Укрпошта» не приймались. Враховуючи викладені обставини, суд вважає можливим на підставі наявних у справі доказів постановити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача Малік Т.І., дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що 28.02.2012 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № 0072010733 від 28.02.2012 року, зміст якого було викладено в новій редакції згідно з Додатковою угодою № 1 від 04.09.2013 року (а.с. 8-13). Відповідно до п.п. 2.5, 2.6, 2.7 Кредитного договору відповідачці [PERSON] було надано кредит, шляхом відкриття кредитної лінії з лімітом у розмірі не більше 4.000 грн., на строк, що відповідає Строку дії Основної картки, зі сплатою за користування кредитними коштами 36,00 % річних. Відповідно до п. 8.1.1 Кредитного договору, у разі прострочення сплати заборгованості за Кредитом /Овердрафтом та/або процентами за Кредитом/Овердрафтом, Клієнт сплачує Банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Як вказує представник позивача Малік Т.І., на час звернення позивача до суду відповідачка [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, тому просить стягнути з відповідачки заборгованість, яка відповідно до умов Кредитного договору № 0072010733 від 04.09.2013 року станом на 02.09.2015 року становить 6.727 грн. 38 коп. Вищевказані доводи представника позивача підтверджуються матеріалами справи, а також розрахунком заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором, яка станом на 02.09.2015 року складає 6.727 грн. 28 коп., а саме: прострочена заборгованість по кредиту в сумі 3.953 грн. 89 коп., прострочена заборгованість за процентами в сумі 2.146 грн. 35 коп., а також пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами в розмірі 615 грн. 44 коп. та пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом в сумі 11 грн. 70 коп. (а.с. 14-16). Суд вважає, що зазначений розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідає умовам укладеного сторонами Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № 0072010733 від 28.02.2012 року, зміст якого було викладено в новій редакції згідно з Додатковою угодою № 1 від 04.09.2013 року. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що відповідачка [PERSON] належним чином не виконала свої зобов'язання відповідно до умов кредитного договору від 28.02.2012 року, який вона уклала з позивачем, через що у неї утворилася заборгованість, яка станом на 02.09.2015 року складає 6.272 грн. 38 коп. При таких обставинах, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то відповідно до ст. 88 ЦПК України стягує з [PERSON] на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1.218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved