Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

29 березня 2018 року орган опіки та піклування Бориспільської міської ради Київської області звернувся до суду з даним позовом, яким просили суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], мешканку [ADDRESS]( а.с. 1-3). В обґрунтування позову зазначили, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Зазначили, що [PERSON] вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.10.2012 р. була засуджена до позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, внаслідок чого, малолітня [PERSON], [INFO], набула статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. На підставі рішення виконкому міської ради від 28.12.2012 р. над малолітньою було встановлено опіку та призначено опікуна [PERSON] Зазначили, що відповідач після звільнення з місць позбавлення волі, не звернулася до органу опіки та піклування про повернення їй малолітньої дитини. Однак, у грудні 2016 року відповідач звернулася до служби у справах дітей та сім'ї міської ради з повідомленням, що не має можливості виховувати свою малолітню дочку та утримувати її, у зв'язку з тяжким матеріальним станом та соціальною адаптацією, та не заперечувала щодо відібрання у неї дочки без позбавлення її батьківських прав. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2017 р. у відповідача була відібрання малолітня дочка [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. У подальшому, 13.03.2018 р. відповідач звернулася до служби з заявою, якою не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно її дочки, оскільки вона не в змозі забезпечити дитину матеріально та надати їй належний розвиток та освіту. Внаслідок чого, рішенням виконавчого комітету міської ради від 20.03.2018 року, малолітня [PERSON] визначена на виховання до дитячого будинку сімейного типу подружжя [PERSON], де й виховується наразі. Тому вважають, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітньої доньки. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.07.2018 (а.с.29) залучено для участі у справі, в якості третьої особи - [PERSON], та відповідно до ст. 171 СК України малолітню [PERSON] У судовому засіданні представник позивача, органу опіки та піклування Виконкому Бориспільської міської ради Київської області, Федоренко В.В. , позов підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] не з'явилася у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Проте, надала 31.07.2018 р. суду заяву (а.с.28), за змістом якої просила слухати справу у її відсутність та повідомила, що не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] Третя особа [PERSON] не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Малолітня [PERSON] також не заперечувала щодо позову. Заслухавши пояснення представника позивача, третю особу, а також у порядку ст. 171 СК України, заслухавши пояснення залученої до участі у справі малолітньої [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи та надані документи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER]( а.с.4). У графі «мати» вказано - [PERSON], у графі «батько»- [PERSON]. Відомості про батька записані за заявою матері згідно з ч. 1 ст.135 СК України, що підтверджується довідкою відділу РАЦС Бориспільського МРУЮ Київської області № 26 від 30.06.2005 р. та відповідним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.4-на звороті, 6). Рішенням виконавчого комітету міської ради від 17.12.2012 за № 1198 малолітній [PERSON], [INFO], та неповнолітньому [PERSON], [INFO], було надано статус дітей позбавлених батьківського піклування, одинока мати яких, [PERSON] відповідно до вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.10.2012 засуджена до 5 років 2 місяців позбавлення волі за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України( а.с.13). У подальшому, рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області № 1264 від 28 грудня 2012 року(а.с.9), над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON], [INFO], встановлено опіку та призначено, опікуном над малолітньою та її майном [PERSON], яка проживає: [ADDRESS]. Закріплено за малолітньою право на користування житлом опікуна. З повідомлення Уманської виправної колонії УДПСт України в Черкаській області №17/5102 від 30.11.2016 вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно відбувала покарання в Уманській виправній колонії УДПтС України в Черкаській області згідно вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.10.2012 року строком на 5 років 2 місяці позбавлення волі. 12.05.2016 р. відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.05.2016 року [PERSON] була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (а.с.7). Встановлено, що відповідач [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі не звернулася до органу опіки та піклування з заявою про повернення її малолітньої доньки, та не заявила про себе, як таку, що бажає виховувати дитину. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року, від матері [PERSON] відібрано малолітню [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 30 % мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, з 06.02.2017 року до дня досягнення дитиною повноліття (а.с.11,12). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 129 від 20 березня 2018 року, було порушено питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON],[INFO], та вирішено погодити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с. 14). Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради (а.с.15), орган опіки та піклування вважає, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Як зазначено у висновку, до служби у справах дітей та сім'ї міської ради [PERSON] написала письмову заяву про те, що вона не заперечує щодо позбавлення її батьківського піклування відносно її дочки [PERSON], [INFO], так як не має можливості належним чином виконувати свої батьківські обов'язки. [PERSON] протягом року майже не цікавилася життям дитини та не має постійного місця роботи, у зв'язку з чим матеріально не може утримувати доньку, психологічно не готова її в подальшому виховувати. Крім того, рішенням виконавчого комітету міської ради № 130 від 20.03.2018 року (а.с.16) малолітня [PERSON] влаштована з 22.03.2018 року на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу подружжя [PERSON]. Станом на день розгляду справи, суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про виконання відповідачем [PERSON] батьківських обов'язків по вихованню, піклуванню та утриманню малолітньої доньки. Аналізуючи вищенаведені обставини, слід прийти до висновку, що дійсно поведінка відповідача вказує на те, що вона не виявляє батьківського піклування щодо своєї доньки [PERSON], [INFO], не має бажання займатися її вихованням, утриманням та належним доглядом, а тому, з метою захисту законних прав та інтересів малолітньої, [PERSON] слід позбавити її батьківських прав. При пред'явленні позову орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області не сплатив судовий збір, оскільки звільнений від його сплати, а тому, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved