Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

30.12.2013 року до Охтирського міськрайонного суду звернулась [PERSON] Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. З 01 вересня 2013 р. син навчається на денній формі навчання факультету економіки і менеджменту вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» за напрямком підготовки «Економіка підприємства». Термін навчання в університеті до 30.06.2017 року. Оплата за весь строк навчання 30000 грн., 3750 грн. за семестр. Син навчається на денній формі, не має можливості працювати, тому потребує коштів для оплати навчання, проживання за місцем навчання та потребує оздоровлення за станом свого здоров'я. Оскільки коштів позивача не вистачає, вона звернулась до суду та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі не меншому, ніж 30% прожиткового мінімуму, починаючи з грудня 2013 року до закінчення навчання чи до досягнення 23-річного віку, стягнути додаткові витрати по оплаті навчання за період з 14.08.2013 р. по 14.08.2014 року в сумі 3750 грн., стягнути ? частину витрат за навчання, та ? частину витрат по оплаті за проживання за місцем навчання, які будуть проведені з серпня 2014 року до закінчення навчання чи до досягнення 23-річного віку. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав суд письмові заперечення в яких позов не визнав в зв'язку з тим, що враховуючи майновий стан та стан здоров'я не має змоги сплачувати аліменти. Крім цього, просив слухати справу без його участі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 12). Згідно з договором про підготовку фахівців № 132013003129 від 18.07.2013 року (а.с.13) та довідкою № 05-32/756 від 12.09.2013 року (а.с. 14) [PERSON] дійсно є студентом першого курсу факультету економіки і менеджменту денної форми навчання Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі».Термін закінчення навчання - 30.06.2017 року. Заробіток [PERSON] з червня по листопад 2013 року складає 27214,68 грн. (а.с. 15). Заробіток [PERSON] з серпня 2013 року по січень 2014 року складає 11734,42 грн. (а.с. 34). [PERSON] навчається на контрактній основі, тому стипендію не отримує. Як вбачається з квитанції (а.с. 17) позивачкою сплачено за перший рік навчання 3750 грн. за перший семестр та 3750 грн. за другий семестр. Як вбачається з довідки до акта огляду МСЕК [PERSON] є інвалідом з дитинства третьої групи. (а.с.38-39). Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, оскільки працює та отримує заробітну плату. Оскільки відповідач має постійне місце роботи та стабільний заробіток, суд вважає доцільним стягнути аліменти у частці від заробітку, а не в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що син не отримує стипендію, є інвалідом 3 групи, позивачка має постійний заробіток, відповідач, окрім основного місця роботи, інших доходів не має, має іншу сім»ю, проте інших дітей не має, аліменти нікому не сплачує, також суд враховує стан здоров'я відповідача. Таким чином суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку. При вирішенні спору у частині вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання сина, суд виходить із такого. Відповідно до статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Згідно із статтею 6 Сімейного Кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина випливає із вимог статті 199 Сімейного кодексу України; водночас за змістом статті 201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст. 187, 189-192 і 194-197 Сімейного кодексу. Наведене свідчить про те, що до предмету регулювання положень статті 185 СК України не входять правовідносини між батьками і їх повнолітніми дочкою, сином, що зумовлює неможливість застосування наведеної правової норми і є підставою для відмови у задоволені даного позову і у частині стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання повнолітнього [PERSON] Крім цього, з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial