Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

31.05.2019 позивач, [PERSON] , звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Посилалась на те, що 05.11.2003 між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Мають сина, [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Київського районного суду м.полтави від 12.10.2011 шлюб між нею та [PERSON] розірваний. Син після розірвання шлюбу проживає з нею та перебуває на її утриманні. Заочним рішенням Київського районного суду м.Полтави від 23.12.2010 по цивільній справі [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 19.11.2010 до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не виконує рішення суду, не в повному обсязі сплачує аліменти на утримання сина та має заборгованість по аліментам в сумі 40 682.25 грн. за її розрахунками за період з 01.11.2017 по 28.02.2019 сума неустойки, яку відповідач зобов`язаний сплатити складає 717 824 грн. після розірвання шлюбу [PERSON] припинив спілкування з сином, не утримує його, не спілкується із ним, не цікавиться його життям, не приймає участі у вихованні сина, не відвідував дошкільний навчальний заклад, також школу. Відповідач не працює, не виконує свої батьківські обов`язки, самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною, її виховання та утримання. Таке тривале ігнорування відповідачем батьківських обов`язків призвело до того, що син [PERSON] вже забув батька, не пам`ятає його як свого батька, не має до нього родинних почуттів. Просила, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина, [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 717 824 грн. та понесені судові витрати в сумі 768.40 грн. Ухвалою судді від 03.06.2019 відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 06.08.2019 ухвалою суду закінчено підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] , не з`явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач, [PERSON] , не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачем до суду не подано. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування ВК Київської районної у м.Полтаві ради, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, при вирішенні справи просили врахувати інтереси малолітнього [PERSON] , [INFO] . Враховуючи клопотання позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 280 - 283 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд установив, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 6). [PERSON] вихованням сина не займається, коштів на його утримання не надає, не цікавиться духовним, фізичним та моральним розвитком дитини, не спілкується з ним, що підтверджується довідками з Полтавського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 71 «Вишенька» та КЗ «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 5 Полтавської міської ради Полтавської області» ( а.с.23-24). Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З вищезазначеного вбачається, що відповідач [PERSON] не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитині, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради від 09.07.2019 № 177, який затверджений рішенням ВК Київської районної в м.Полтаві ради, визнано за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] ( а.с.54-55). Згідно характеристики на [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , 2010 року народження, вона самостійно займається вихованням сина, утримує сім`ю. За вказаною адресою проживає з 1999 року, за період проживання скарг від сусідів на неї не надходило, в побуті доброзичлива, чуйна, товариська, вічлива, працьовита. ( а.с.28). Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] від 19.06.2018 убачається, що умови проживання задовільні. У кімнаті є необхідні меблі, побутова техніка, продукти харчування в наявності. Для виховання та розвитку дитини створено умови: у дитини є окрема кімната в якій є диван, комп`ютерний стіл, телевізор, шведська стінка. Одяг та взяття відповідно до сезону. ( а.с.56). Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. У відповідності до ст.. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданої Подільським ВДВС міста Полтава ГТУЮ у Полтавській області Погорілий Я.В. станом на 31.01.2019 року має заборгованість згідно виконавчого листа про стягнення аліментів на користь [PERSON] аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 40 682.25 грн. ( а.с.22). Позивачем [PERSON] наданий розрахунок неустойки (пеня) заборгованості по аліментах за період з жовтня 2017 по лютий 2019 року в розмірі 717 824 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки сума заборгованості по аліментах неустойки (пеня), не може перевищувати суму заборгованості по аліментах, підлягає до стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 40 682.25 грн. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати понесені нею у зв`язку з розглядом справи. Так як позивач звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення неустойки по заборгованості по аліментам , судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial