Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

9.07.2009 року позивач [PERSON] звернувся з вищеназваним позовом до [PERSON] В обґрунтування своїх вимог він послався на те, що в агенції нерухомості «Дєва» між сторонами був укладений договір авансу, згідно якого він передав відповідачеві 5.760 грн. в рахунок сплати за квартиру № 8, розташовану в м. Одесі по вул. Колонічна, 1, яку він бажав придбати. У звязку із зміною свого майнового стану він не зміг укласти договір купівлі-продажу з відповідачем, звернувшись до [PERSON] з проханням повернути передану суму авансу, однак відповідач від таких дій ухилилась. В процесі розгляду справи ухвалою суду від 25.11.2009 року судом був прийнятий зустрічний позов [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, визнання авансового платежу завдатком до спільного розгляду із первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом були обєднані в одне провадження з первісним. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] сума у 5.760 грн. визначена є завдатком та повинна залишитись у неї. Крім того, [PERSON] стверджувала, що розраховуючи на укладення договору купівлі-продажу із [PERSON] вона зробила ремонт у квартирі, витративши на це 3.701 грн. 70 коп., які просила стягнути з відповідача. [PERSON] вважала також, що діями [PERSON] їй заподіяна моральна шкода, яка полягає у тому, що вона відмовилась від укладення договору купівлі-продажу з іншими особами, витратила свій час на зняття з реєстрації місця свого проживання, оплатила комунальні платежі, нервувала. Компенсацію моральної шкоди вона визначила у 1.600 грн. Крім задоволення своїх вимог, просила присудити на свою користь судові витрати на оплату державного мита та ІТЗ розгляду справи 54 грн. та 120 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, проти задоволення зустрічного позову заперечував. [PERSON] в судовому засіданні проти первісного позову заперечувала, просила суд задовольнити зустрічну позовну заяву. Третя особа по справі - агенція нерухомості «Дєва» в судове засідання не зявилась, повідомлена судом про розгляд справи належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Зясувавши обставини справи, на які сторони послались, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши наявні докази, надані учасниками цивільного процесу, суд вважає, що первісний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення авансового платежу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.09.2008 року [PERSON] передав [PERSON] 5.760 грн. в рахунок майбутньої оплати вартості квартири № 8, розташованої в м. Одесі по вул. Колонічна, 1. В звязку зі зміною майнового стану [PERSON] відмовився від покупки квартири та звернувся до [PERSON] з вимогою про повернення переданих грошей, однак, [PERSON] від таких дій ухилилась. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Функція завдатку полягає насамперед в забезпеченні виконання зобов'язання і не може існувати поза зобовязанням, тому правила ч. 2 п.1 ст. 571 ЦК України про повернення завдатку та додаткової сплати суми у розмірі завдатку або його вартості, застосовується лише тоді, коли між сторонами укладений договір (по даній справі у разі укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, однак, не виконується з вини однієї із сторін). У випадку, коли сторони домовились укласти договір, але не оформили його у встановленому у законі порядку, сплачені в рахунок майбутнього договору суми є авансом, який підлягає поверненню у тому самому розмірі, в якому він був переданий незалежно від того, з вини з якої із сторін не відбулася угода. Сторони не заперечували, що нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу між ними не укладалось, тому передана [PERSON] [PERSON] сума у розмірі 5.760 грн. є авансом, який повинен бути повернений відповідачем в одинарному розмірі, незалежно від того, з вини якої із сторін не відбулася угода купівлі-продажу квартири. Оскільки між сторонами не була укладена угода купівлі-продажу квартири, [PERSON]А, залишаючись її власником відповідно до ст. 319 ЦК України на власний розсуд володіла, користувалась та розпоряджалась своїм майном, проводячи ремонт, вирішуючи питання про реєстрацію місця проживання, тощо. При таких обставинах, її вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди є не обгнрунтовними.

Outcome: approved