Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

30 березня 2021 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява АТ «Полтавагаз» до [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості за послуги розподілу природного газу в розмірі 3639,64 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в супереч умовам укладеного між сторонами договору про розподіл природного газу відповідач (споживач) свої зобов`язання не виконує та має заборгованість перед позивачем на суму 3639,64 грн. Ухвалою суду від 08 квітня 2021 року відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копія позовної заяви з додатками, а також ухала про відкриття провадження отримані відповідачем 15.04.2021, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням. Ухвалою суду від 22.04.2021 відмовлено у задоволені клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Заяв по суті справи від сторін після відкриття провадження не надходило. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проведено судом без повідомлення сторін за наявними матеріалами позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.10 ч.1 даної статті норми споживання комунальних послуг це кількісні показники споживання комунальних послуг, які використовуються для розрахунків за спожиті комунальні послуги у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги до складу яких входять послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 19 вказаного Закону одиниця виміру обсягу спожитого споживачем природного газу визначається правилами постачання природного газу, що затверджуються уповноваженим законом органом. Постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. На підставі ст. 41 Закону України «Про ринок природного газу» постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далів НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824 затверджено Кодекс газорозподільних систем. Відповідно до п.4 Розділу І цього Кодексу побутовий споживач - споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року Відповідно до п.1 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу всіма об`єктами споживача за попередній газовий рік та одночасно повідомити його, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на наступний календарний рік. Така інформація надається споживачеві шляхом розміщення її у платіжних документах (для побутових споживачів), особистих кабінетах споживача (за наявності), На період до кінця 2019 року Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року. АТ «Полтавагаз» є оператором газорозподільної системи, суб`єктом господарювання, що здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою та здійснює щодо неї функції оперативно-технічного управління. Між АТ «Полтавагаз» та [PERSON] (код ЕІС [NUMBER]) укладено договір розподілу природного газу, затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498, за умовами якого оператор ГРМ зобов`язується надавати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором (п.2.1 Договору). Даний Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. В даному випадку відповідач приєднався до умов договору підписавши 24.03.2016 року письмову заяву-приєднання до умов договору та продовжуючи користуватись послугами позивача (а.с.5). Відповідно до п. 1.4 Договору послуга з розподілу природного газу це послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача. Відповідно до п. 6.1.-6.4. Договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу. Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Згідно п. 6.6. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ. Постановою НКРЕКП № 3037 від 24.12.2019 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Полтавагаз» на період з 01 січня 2020 року по 30 червня 2020 року включно встановлено тариф на дані послуги у розмірі 1,14 грн. за м.куб. (з ПДВ), з 01 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року у розмірі - 1,31 грн. за м.куб (з ПДВ). Постановою НКРЕКП № 2460 від 16.12.2020 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Полтавагаз» (зі змінами від 30.01.2021 № 129) на період з 01 січня 2021 року по 31 січня 2021 року включно встановлено тариф на дані послуги у розмірі 2,316 грн. за м.куб. (з ПДВ), а з 01 лютого 2021 року в розмірі 2,136 грн. за м.куб. (з ПДВ). За газовий рік з 01.10.2018 по 30.09.2019 року відповідач спожив 2297,58 м.куб. газу, а отже 1/12 становить 191,47 м. куб. За газовий рік з 01.20.2019 по 30.09.2020 відповідач спожив 1530,45 м.куб. газу, а отже 1/12 за цей період складає 127,54 м.куб. Рахунок про сплату послуг з розподілу природного газу був направлений відповідачу рекомендованим листом та отриманий адресатом в листопаді 2020 року (а.с. 8-9). Згідно розрахунку позивача відповідно до картки абонента [PERSON] (код ЕІС [NUMBER] ) станом на 26 березня 2021 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 3639,64 грн. Жодного разу за послуги з розподілу природного газу відповідач не сплачував (а.с.6). 11.01.2021 року Шишацьким районним судом Полтавської області за заявою АТ «Полтавагаз» видано судовий наказ № 551/1309/20 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу з [PERSON] . В той же час за заявою останнього ухвалою суду від 22.01.2021 № 551/1128/20 даний наказ скасовано. В зв`язку з цим позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості з відповідача в позовному провадженні. При цьому сума сплаченого ним судового збору за видачу судового наказу на підставі ч.2 ст. 164 ЦПК України зарахована до суми судового збору за позовної заявою. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що позивач належним чином виконав умови договору послугу, надаючи відповідачу послуги з розподілу природного газу. Відповідач скористався наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість в супереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконує, а саме систематично не сплачує вартість отриманих ним послуг, в наслідок чого має заборгованість пере відповідачем. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.3 ст. 12, ч.ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Так само відповідач не висловив й жодних заперечень щодо змісту позовних вимог, а також доказів якими вони обґрунтовуються. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог. Судові витрати у справі становлять 2270 грн. сплаченого позивачем судового збору. Судовий збір суд розподіляє відповідно до приписів ч.1 ст. 141 ЦПК України та повністю покладає його на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved