Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

29.08.2018 року [PERSON] звернулася до Подільського районного суду м.Києва з скаргою на неправомірні дії (опис, арешт, примусове входження, акт опису та постанову від 28.08.2018 року). В обґрунтування скарги вказує, що 28.08.2018 року всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» за ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.07.2015 року, строк дії якої скінчився, у зв`язку з закінченням строку стягнення за ст.22, 32 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 та новим Законом України «Про виконавче провадження»; вимогам ст.3, 5, 7, ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», що зобов`язує державного виконавця не вчиняти незаконно виконавчі дії, а закінчити виконавче провадження в тій частині, що стосується припинення стягнення та в іншому, вважає, що було незаконно вчинено примусове входження у її власність, без її участі описано, за вказівкою державного виконавця Д.Коротких, її три години катували поліцейські 3 екіпажів 4 роти патрульної поліції, а потім під тиском змусили підписувати акт опису майна та постанову від 28.08.2018 року. Зазначені дії вважає поза межами Закону України «Про виконавче провадження», ст.606-608 , ч.1 ст.559 , ч.1 ст.593, ст.17 Закону України «Про іпотеку», а акт та постанову від 28.08.2018 вважає незаконними. У зв`язку з чим просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Д.Коротких та незаконними акт опису та постанову від 28.08.2018 року, зобов`язати привести усе до відповідності з законом. В грудні 2018 р. Подільський районний суд м.Києва відповідно до розпорядження Голови Подільського районного суду міста Києва від 03.12.2018 року за № 5 відповідно до п.2 ч.1, ч.4 ст.31 ЦПК України направив скаргу [PERSON] , заінтересовані особи: державний виконавець Автозаводського районного ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області Коротких Д. Г., відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м.Києві, державний виконавець Дякон Н.М., ПАТ «ПроКредитБанк» на дії державного виконавця за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва. Ухвалою від 22.12.2018 року розгляд справи призначено на 22.03.2019 на 11 год. 30 хв. В судове засідання призначене на 22.03.2019 на 11 год. 30 хв. учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, від [PERSON] повернувся конверт за закінченням терміну зберігання. Розгляд справи судом було відкладено на 09.07.2019 на 16 год. 12.04.2019 року від Автозаводського ВДВС міста Києва ГТУЮ у Полтавській області надійшов відзив на скаргу. В судове засідання призначене на 09.07.2019 р. на 16 год. заявник не з`явилася, повернувся конверт за закінченням терміну зберігання. Розгляд справи відкладено на 12.11.2019 р. на 11 год. В судове засідання призначене на 12.11.2019 р. на 11 год. учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлені, про що свідчать розписки, причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду від 12.11.2019 р. скаргу [PERSON] (унікальний номер 524/7055/18, номер провадження 4-с/756/83/19) об`єднано в одне провадження зі скаргою [PERSON] (унікальний номер 524/7113/18, номер провадження 4-с/756/84/19), оскільки вони стосуються одного виконавчого провадження та оголошено судом перерву до 12 год., оскільки скарга [PERSON] на дії державного виконавця Автозаводського районного Відділу державної виконавчої служби м.Кременчук Головного територіального управління юстиції у м.Києві також розглядається тим же складом суду і була призначена на 12.11.2019 р. на 12 год. Дану скаргу подану 28.08.2018 року до Подільського районного суду м.Києва [PERSON] обґрунтовує тим, що 14 липня 2015 року суддею Автозаводського районного суду м.Кременчука ухвалено ухвалу на подання державного виконавця Автозаводського районного відділу ДВС Кременчуцького міського управління юстиції Коротких Д.Г. про примусове входження до помешкання боржника, з дня її вступу в законну силу пройшло більше трьох років. 28 серпня 2018 року державний виконавець Автозаводського ВДВС м.Кременчука Коротких Д.Г. про її виконання повідомив лише у другій половині серпня 2018 р. Посилаючись на ст.ст.17, п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, що діяв до вступу в силу нового Закону України «Про виконавче провадження» (до 05 жовтня 2016 року), така ухвала вважає, що могла бути пред`явлена до виконання протягом року з дня вступу її в законну силу, а тому вважає, що вона не підлягає виконанню за спливом строків її виконання. Також зазначала, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 05.12.2014 відмовлено у стягненні з неї [PERSON] , а тому вона не може бути боржником. Вказує, що відповідно до вказаного рішення Подільського районного суду м.Києва було видано виконавчий лист № 2-4952/11 щодо основного боржника [PERSON] , що перебував на виконанні у ВПВР УДВС в Полтавській області за № 48764059 до 27.07.2018 року. Зазначене виконавче провадження закінчено у зв`язку з його смертю [INFO] . Проте, всупереч вимогам закону працівники апарату суду незаконно, на її погляд, видали інші виконавчі листи. Вважає, що у зв`язку з цим безпідставно відкрито виконавче провадження №44453918 від 26.08.2014 року, де вона вказана боржником, про стягнення на користь ПАТ «ПроКредитбанк», сума стягнення 3102749,75 грн. Зазначає, що про вказане виконавче провадження дізналася в травні 2018 року, та майже через два роки, після смерті [INFO] , [PERSON] , що був основним позичальником за Рамковою угодою та договором про надання траншу від 12.10.2007 року. і зобов`язання якого забезпечувала іпотека нежилим приміщенням щодо якого ухвалено ухвалу Автозаводським районним судом м.Кременчука 14 липня 2015 року. Вказує, що суд не міг дозволити входити, описувати та накладати арешт на всю іпотеку - нежиле приміщення загальною площею 875,2 кв.м., за наявності сумнівної заборгованості за договорами [PERSON] , та відсутності боргів у [PERSON] та інших за іншими Рамковими угодами. Посилалася на відсутність у неї будь-яких зобов`язань перед стягувачем та просила суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Автозаводського ВДВС м.Кременчука Коротких Д.Г. щодо невжиття різних і можливих виконавчих заходів для зупинення та невиконання доручення та постанови державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в м.Києві Дякона Н.М. від 30 липня 2018 року за ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 14 липня 2015 року , строки виконання за якою минули, не вжиття заходів щодо повернення вказаної ухвали до суду чи органу, що її надіслав, не закінчив виконавче провадження в частині неможливості виконання вказаної ухвали не звернувся до суду за роз*ясненням вказаної ухвали. Зобов`язати державного виконавця Автозаводського районного суду м.Кременчука Коротких Д.Г. вчинити виконавчі заходи до закінчення виконавчого провадження в частині неможливості виконання ухвали Автозаводського районного суду м.Кременчука від 14 липня 2015 року, строк виконання за якою минув, за відсутністю обов`язку боржника у [PERSON] за виконавчим листом .N 2-4952 від 6 серпня 2014 року, що виданий на рішення Подільського районною суду м. Києва від 5 грудня 2013 року, за яким ІІАТ «ПроКредит Банк» було відмовлено у стягненні з [PERSON] , що була поручителем за основним зобов`язанням позичальника [PERSON] , з якого за вказаним рішенням суду від 5 грудня 2013 року стягнута заборгованість, на виконання рішення видано виконавчий лист №2-4952/11, що перебував на виконанні ВПР УДВС ГТУІО в Полтавській області у ВП №48764059, за яким виконавче провадження закінчено постановою від 27 липня 2018 року, в зв`язку зі смертю 16 червня 2016 року [PERSON] за відсутнісю правонаступників за його борговими зобовязаннями, та в зв`язку з тим, що [PERSON] не є правонаступником померлого [PERSON] . В грудні 2018 р. Подільський районний суд м.Києва відповідно до розпорядження Голови Подільського районного суду міста Києва від 03.12.2018 року за № 8 відповідно до п.2 ч.1, ч.4 ст.31 ЦПК України направив скаргу [PERSON] , заінтересовані особи: державний виконавець Автозаводського районного ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області Коротких Д. Г., відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м.Києві, державний виконавець Дякон Н.М., ПАТ «ПроКредитБанк» на дії державного виконавця за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва. Ухвалою від 22.12.2018 року розгляд справи призначено на 22.03.2019 на 10 год. 30 хв. 11.02.2019 року до суду надійшов відзив Автозаводського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Полтавській області в якому просила в задоволенні скарги відмовити посилаючись на безпідставність. 14.03.2019 року ПАТ «ПроКредит Банк» також подав відзив на скаргу в якій просив відмовити в задоволенні скарги з посиланням на те, що рішення у справі № 2-4952/11, яке набрало законної сили не виконано, заборгованість перед Банком не погашена, просили в задоволенні скарги відмовити. В судове засідання призначене на 22.03.2019 року на 10год. 30 хв. учасники справи не з`явилися, від [PERSON] повернувся конверт за закінченням терміну зберігання. Розгляд справи відкладено на 09.07.2019 на 15 год. В судове засідання призначене на 09.07.2019 р. на 15 год. учасники справи не з`явилися, від [PERSON] повернувся конверт за закінченням терміну зберігання. В судове засідання призначене на 12.11.2019 р. учасники справи не з`явилися, з технічних причин не відбувся відеозв`язок з Автозаводським районним судом м.Кременчука. Суд вважає за можливе провести розгляд скарг без участі учасників справи, оскільки вони повідомлені про судові засідання у встановленому законом порядку і їх неявка відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України не перешкоджають її розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 05.12.2013 р. частково задоволено позов ПАТ «ПроКредит Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ПроКредит Банк» 371431,78 до. США, еквівалент суми 2967739,92 грн. боргу по тілу кредиту, 12111,83 дол. США, еквівалент суми 96773,52 грн. боргу по процентах за графіком, 142, 41 грн. комісії за управління кредитом, 37122 ,01 грн. пені. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору про надання траншу недійсним відмовлено. 10 червня 2014 року Апеляційним судом м.Києва рішення Подільського районного суду м.Києва від 05.12.2013 року в частині первісних позовних вимог скасовано, ухвалено нове, яким стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «ПроКредитБанк» заборгованість за рамковою Угодою № 9 від 12 жовтня 2007 року та договором про надання № 20.1215/9 від 12.10.2007 року (із змінами та доповненнями) у розмірі 371431,78 доларів США, еквівалент суми 2968854 грн. 22 коп. боргу по капіталу, 12111,83 дол. США, еквівалент суми 96773грн. 52 коп. боргу по процентах згідно графіком та 37122,01 коп. пені; стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь банку заборгованість за рамковою Угодою № 9 від 12 жовтня 2007 року та договором про надання № 20.1215/9 від 12.10.2007 року (із змінами та доповненнями) у розмірі 371431,78 доларів США, еквівалент суми 2968854 грн. 22 коп. боргу по капіталу, 12111,83 дол. США, еквівалент суми 96773грн. 52 коп. боргу по процентах згідно графіком та 37122,01 коп. пені. В іншій частині рішення суду залишено без змін. 26.08.2014 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м.Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44453918 про стягнення заборгованості з [PERSON] на підставі виконавчого листа № 2-4952/11. Доказів виконання рішення суду у справі № 2-4952/11 суду не надано. Переоцінка встановлених судом обставин, у спосіб визначений заявником не допускається, а незгода із висновком суду може бути підставою для його перегляду у визначений цивільним процесуальним законодавством спосіб . 10.06.2019 року ухвалою Оболонського районного суду м.Києва, яка залишена без змін 25.09.2019 року, відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] , [PERSON] про визнання виконавчих листів у справі № 2-4952/11 такими, що не підлягають виконанню та про скасування заходів, вжитих ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 23.08.2018 року щодо зупинення виконання з виконавчими листами № 2-4952/11 від 06.08.2014, виданими Подільським районним судом м.Києва по боржниках [PERSON] та [PERSON] , які перебувають на виконанні у Відділі примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м.Києві. Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що ці вимоги у відповідності до ст.432 ЦПК України не знайшли свого підтвердження і на момент видачі виконавчих листів, а також на день розгляду заяви відомості про погашення заборгованості були відсутні, грошові зобов`язання перед банком не припинялись. Суд вважав, що виконавчі листи видані на законних підставах, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Судом першої інстанції встановлено також, що ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 06.03.2018 року, яка залишена без змін Апеляційним судом м.Києва 14.08.2018 року, вже встановлена відсутність підстав для визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню. Рішенням Європейського суду з прав людини від 05.07.2012 року у справі за заявою № 48553/99 «СовтрансавтоХолдінг проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу , не може бути поставлено під сумнів. У п.9 ч.2 ст.129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення. Відповідно до ч.1, 2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. 03.08.2018 року до Автозаводського ВДВС м.Кременчук ГТУЮ у Полтавській області надійшло доручення відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 30.07.2018, згідно доручення державному виконавцю доручено перевірити інформацію щодо наявності нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , здійснити опис та арешт вищезазначеного майна боржника. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи, на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Ухвалою від 14.07.2015 року Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області подання державного виконавця Автозаводського районного відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції Коротких Д.Г. про примусове входження до помешкання боржника - задовольнив. Дозволено державним виконавцям та іншим особам, що залучені до проведення виконавчих дій (понятим, працівникам органів внутрішніх справ) примусове входження до нежитлового приміщення магазину «[INFO]» за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Зі змісту ухвали від 14.07.2015 року убачається, що подання стосується виконання виконавчого листа № 2-4952/11 . Окрім того, з ухвали суду убачається , що до Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції з відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві надійшло доручення про перевірку майнового стану боржника , постанова від 23.04.2015. Доказів того, що дана ухвала стосується іншого виконавчого провадження судом не встановлено, а з ухвали від 14.07.2015 р. убачається , що здійснюються виконавчі дії щодо виконавчого листа № 2-4952/11. 15.08.2018 р. [PERSON] направлено повідомлення щодо проведення опису та арешту нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] 28.08.2018 о 15 год. Відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Суд вважає, що ухвала суду від 14.07.2015 року видана на примусове виконання виконавчого листа за яким вчиняються виконавчі дії стосовно примусового стягнення заборгованості за судовим рішенням , яке боржниками не виконано, не скасована, а тому на підставі даної ухвали державний виконавець мав право здійснити примусове входження вперше. 28.08.2018 року складено постанову про опис та арешт майна (коштів), якою описано та накладено арешт на нежитлове приміщення за адресою : [ADDRESS] , з копії якого убачається, що [PERSON] з ним ознайомлена та виклала свої заперечення. Оригінал постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 28.08.2019 та акт державного виконавця від 28.08.2018 року направлено до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві. Суд вважає, що оскаржувані рішення та дії державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби м.Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Кортких Д.Г. були вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, а тому суд доходить до висновку про відмову в задоволенні об`єднаних скарг [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed