Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

30.07.2019 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг у розмірі 1 901,74 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, на підставі Правил прийому на навчання до Київської муніципальної академії естрадного та циркового мистецтва у 2076 році, рішення приймальної комісії та наказу № 70-с від 03.08.2017 зараховано [PERSON] студентом 1 курсу заочної форми навчання за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб. 07.08.2017 між укладено договір №73/2017 про надання освітніх послуг на спеціальність сценічне мистецтво/ілюзія та маніпуляція, навчально-кваліфікаційний рівень - бакалавр, заочна форма навчання. Відповідно до вказаного договору позивач взяв на себе зобов`язання прийняти на навчання [PERSON] , за рахунок коштів відповідачки надати освітні послуги на рівні державних стандартів з метою отримання освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр, а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати вартість навчальних витрат у розмірі 32 400,00 грн. за весь строк навчання. Плата за навчання вноситься безготівково щомісяця не пізніше ніж за 5 днів до наступного місяця навчання. Позивач належним чином виконував зобов`язання за договором про надання освітніх послуг. Однак, в порушення вимог договору, відповідач вчасно отримані освітні послуги не оплачував. Наказом № 108/1-с від 04.10.2017 відповідача студента І курсу відраховано з Академії за не виконання умов договору. З метою досудового врегулювання спору 18.12.2017 № 386 та 12.09.2018 № 172 відповідачу надіслано претензії з вимогою погасити заборгованість за навчання, однак претензії залишені відповідачем без реагування і до теперішнього часу заборгованість ним не погашена. На момент відрахування відповідача з числа студентів Академії існувала заборгованість по оплаті за навчання. Відтак, станом на 01.07.2019 у відповідача існує основний борг в розмірі 1 586,22 грн. Інфляції в розмірі 41,56 грн. та пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення, що складає 273,96 грн. Отже, загальний розмір заборгованості складає 1 901,74 грн. Ухвалою судді від 02.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання. (а.с.23). 22.10.2019 ухвалою суду продовжено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні до 20.12.2019 без виклику сторін (а.с.32). Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 25.09.2019, разом з судовою повісткою та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за місцем реєстрації відповідача, яку відповідач отримав 02.09.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.30,31). 26.11.2019 та 12.12.2019 подав заяви, у яких просив визнати договір недійсним, провадження у справі закрити. Посилаючись на те, що оплату за навчання ним не було здійснено через відсутність коштів, у зв`язку з чим договір повинен бути розірваним. Вказав, що позивачем порушено п.4 розділу 2 договору від 07.08.2017, а саме щодо непроінформованння відповідача про початок навчання, що призвело до невиконання умов договору. Судом не приймаються як відзив на позов до уваги подані 26.11.2019, 12.12.2019 відповідачем заяви, оскільки вони подані з порушенням 15-денного строку з часу отримання ухвали про відкриття провадження, та відповідач клопотань про поновлення такого строку не подавав. Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до наказу № 70-с від 03.08.2017 [PERSON] зараховано студентом 1 курсу заочної форми навчання за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб (а.с.10,11). 07.08.2017 між Київською муніципальною академією естрадного та циркового мистецтва та [PERSON] укладено договір № 73/2016 про надання освітніх послуг на спеціальність сценічне мистецтво/ілюзія та маніпуляція, навчально-кваліфікаційний рівень - бакалавр, заочна форма навчання (а.с.7). За умовами договору виконавець взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника надати одержувачу освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти, а замовник в свою чергу зобов`язався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строк, що встановлені цим договором (п.п. 2.1. та 4 договору). Пунктами 8, 9 договору передбачено, що загальна вартість освітньої послуги на весь термін навчання становить 32 400,00 грн. Зокрема, вартість першого року навчання (10 місяців) складає 16 200,00 грн. Вартість освітньої послуги за кожен наступний рік навчання складається із вартості попереднього року навчання збільшена на рівень інфляції за попередній календарний рік. Замовник вносить плату безготівково щомісяця, не пізніше ніж за 5 днів до наступного місяця навчання., крім першого внеску, який вноситься до 25.08.2017. Наказом №108-с від 04.10.2017 відповідача [PERSON] студента І курсу відраховано з навчального закладу, за невиконання умов договору № 73/2017 від 07.08.2017 (а.с.12). З матеріалів справи вбачається, що відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконав, грошові кошти за навчання не сплатив, внаслідок чого станом на 01.07.2019 перед позивачем утворилаья заборгованість в сумі 1 586,22 грн. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст.525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Згідно п.12 договору, за несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки несплаченої суми за кожний день прострочення. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Разом з тим, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 18.12.2017 та 12.09.2018 позивачем на адресу відповідача направлено листи-претензії з вимогами сплатити заборгованість за надання освітніх послуг, які залишилися без належного реагування зі сторони відповідача (а.с.8,9). Таким чином, приймаючи до уваги наданий позивачем розрахунок пені та інфляційних втрат, які відповідач зобов`язаний сплатити позивачу за період прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 1586,22 грн. з 01.07.2019 складають 41,56 грн. та 273,96 грн. відповідно, та загальний розмір заборгованості становить 1 901,74 грн. (а.с.14-15). Враховуючи, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання освітніх послуг, умови якого позивачем були виконані, шляхом надання відповідачу освітніх послуг, останній взяті на себе за договором зобов`язання не виконав, грошові кошти за навчання не сплатив, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд не стягує з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 1921 грн., оскільки останній звільнений від сплати судового збору, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , а тому судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем підлягають компенсації за рахунок держави.

Outcome: approved