Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

31.08.2016 року заявник звернулася до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час, в якій просила прийняти рішення, яким встановити факт смерті її чоловіка - [PERSON], яка настала [INFO]. В обгрунтування своєї заяви заявник посилаюється на те, що вона мешкає на тимчасово окупованій території, разом з нею проживав її чоловік - [PERSON], [INFO], який народився у м.Луганськ, який помер [INFO] у м.Луганськ Луганської області. Причиною смерті померлого - є хронічна серцево - судинна недостатність, про що видане лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] від 04.07.2016 року. Ленінським районним у місті Луганську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в письмовій формі заявниці було відмовлено у здійсненні реєстрації смерті у зв'язку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] від 04.07.2016 року видано на тимчасово окупованій території. Встановлення факту смерті чоловіка [PERSON] заявниці необхідно їй для державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, який розташований на підконтрольній українській владі території, та в подільшому зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини. Тому заявниця звернулася до суду з вказаною заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягала. Представник заінтересованої особи Ленінський районний у місті Луганську відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомили, заперечень з приводу заявлених вимог не надали. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій зазначила, що вона є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 28.11.1965 року (а.с.11). [INFO] в м. Луганськ Луганської області помер [PERSON], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 04.07.2016 року (а.с.12). [PERSON] звернулася до Ленінського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, з метою проведення реєстрації смерті [PERSON], однак, їй було відмовлено в реєстрації смерті, на підставі того, що у заявника відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме відсутній медичний документ виданий медичним закладом, який розташований на території підконтрольній українській владі. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть також бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ст. 11 ч. 1 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до змін прийнятих Верховною радою України до Цивільно - процесуального кодексу України від 04.02.2016 року за №990-19 щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України за ч.4 ст.257-1 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved