Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

29 січня 2019 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до відповідача [PERSON], треті особи: Департамент адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради, [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2019 року цивільна справа була прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач у своєму позові посилалася на те, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23 березня 1995 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Якушевою Г.С. і зареєстрованого у реєстрі за № 2146, вона є власницею квартири [ADDRESS] Право власності у встановленому законом порядку зареєстровано у КП «ДМБТІ» 21 серпня 1995 року. На теперішній час у квартирі зареєстровані, окрім позивача, відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] з дітьми: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], але фактично за адресою місцезнаходження квартири відповідач не проживає з 20 березня 2012 року, комунальні послуги не сплачує та ніколи не сплачував, його особистих речей у квартирі немає. Перешкод у проживанні відповідачу позивач не чинила і не чинить. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідачеві [PERSON] у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено. Третій особі Департаменту адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк письмових пояснень щодо позову до суду подано не було. Третій особі [PERSON] у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк письмових пояснень щодо позову до суду подано не було. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 23 березня 1995 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Якушевою Г.С. зареєстрованого в реєстрі за № 2146, [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] (а.с. 8-9). Право власності у встановленому законом порядку 21 серпня 1995 року було зареєстровано КП «ДМБТІ» у реєстровій книзі ХХХV-96 (а.с. 9 оберт). Згідно з довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих в житловому приміщенні осіб від 23 січня 2019 року № 546, виданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради, у квартирі [ADDRESS] зареєстровано позивача, відповідача, та третю особу [PERSON] з дітьми [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Відповідно до акту про непроживання, складеного 02 січня 2019 року комісією у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає з 20 березня 2012 року, його особисті речі у квартирі відсутні (а.с. 14). На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця прожива ння в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевказане, а також те, що відповідач не є власником (співвласником) квартири [ADDRESS], не проживає у ній з 20 березня 2012 року, його речей у квартирі, належній позивачеві, немає, комунальні послуги він не сплачує, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірною квартирою, а відтак і про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. (а.с. 1), який з підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved