Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

31 жовтня 2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що її батько [PERSON], [INFO], помер 21.06.2008 року, згідно актового запису № 130 від 21.06.2008 року виданого відділом ДРАЦС Корюківського РУЮ. Мати - [PERSON], [INFO], померла 23.12.1976 року, згідно актового запису № 109 від 23.12.1976 року виданого відділом ДРАЦС Корюківського РУЮ. Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в м. Корюківка, по вул. Кошового, 67. Відповідачка [PERSON] ввірила, що спадкове майно - будинок, ? частина заповідалась їй (позивачу) і 1/2 частину будинку заповідалась сину відповідачки. Проте, на даний час вона не може прийняти спадщину та оформити відповідне свідоцтво в нотаріальній конторі, через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, який, як вона вважає пропустила з поважної причини, оскільки були хворі її близькі родичі і вона доглядала за ними, а також за іншими сімейними обставинами, тому за захистом свого права вимушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали і просять задовольнити та надати строк для прийняття спадщини терміном 3 місяці. Відповідач в судове засідання не прибула, надала заяву з проханням справу розглядати без участі. Позов не визнає. В судове засідання представник третьої особи Корюківської районної державної контори не зявився, подали заяву про розгляд справи без їх участі, при ухваленні рішення суду покладаються на думку суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що знає як позивача, так і відповідача. Також показала, що знала зі слів, що батьківське домоволодіння позивача в м. Корюківка по вул. Кошового, 67, повинно було роподілено по ? частині, як позивачу, так і сину відповідача. Судом встановлено, що мати позивача, [PERSON], [INFO], померла 23.12.1976 року, згідно актового запису № 109 від 23.12.1976 року виданого відділом ДРАЦС Корюківського РУЮ. Батько позивача - [PERSON], [INFO], помер 21.06.2008 року, згідно актового запису № 130 від 21.06.2008 року виданого відділом ДРАЦС Корюківського РУЮ. Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в м. Корюківка, по вул. Кошового, 67. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, яка надійшла на запит суду з Корюківської районної державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] позивач з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, як і будь-якої іншої, не зверталась, як наслідок, пропустила строк звернення з відповідною заявою про прийняття спадщини. Також після смерті спадкодавця, [PERSON], який помер 21.06.2008 року, 23.07.2008 року, з заявою про прийняття спадщини, до нотаріальної контори звернулась дружина спадкодавця [PERSON] (відповідач по справі), яка з ним проживала і прийняла спадщину, а також їй 05.02.2009 року Корюківським державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями в м. Корюківці по вул. Кошового,67, яке зареєстровано в реєстрі за №250, та вклади в Ощадбанку, що зареєстровано в реєстрі №252. В обґрунтування поважності причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивач зазначила, що в звязку з юридичною необізнаністю вважала, що якщо є заповіт, про що її так завірила відповідачка по справі [PERSON], вона спадщину зможе оформити в будь - який час. Їй про це стало відомо, коли вже закінчився строк, установлений законом для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини .Також посилається на те, що її чоловік та сестра хворіли, вона їх доглядала, але документи про це не збереглись, тому також посилається як на поважність пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом та ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. У відповідності до ст. ст. 1268-1269 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття не залежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до Правового висновку Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року по справі № 6-85 цс 12 у спорі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Відповідно до п. 2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В визначенні ст. 1272 ЦПК України, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Як вбачається із матеріалів справи, з дня смерті [PERSON] сплинуло понад вісім років. До державної нотаріальної контори позивач звернулась тільки в жовтні 2016 року про прийняття спадщини, що підтверджується листом нотаріальної контори №1408/01-16 від 20.10.2016 року. Враховуючи те, що позивачем, в порушенні ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України, не доведено допустимими доказами по справі поважність причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, робить висновок, що позов [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не підлягає задоволенню у зв'язку з недоведеністю вимог. Оскільки позивачем сплачено судовий збір при зверненні з позовом до суду у розмірі 551,20 грн., а позов задоволенню не підлягає, тому ці витрати слід залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed