Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

30.09.2014 р. ДП «Чернігівська механізована колона» ПАТ «Київсільелектро» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів(а.с.2-4), мотивуючи свої вимоги наступним. На підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 125 від 17.05.2004 р. позивач отримав дозвіл на виконання будівельних робіт по реконструкції гуртожитку в [ADDRESS] під житловий будинок з улаштуванням 1-2 кімнатних квартир, добудови третього поверху з улаштуванням квартир. Кошти на проведення реконструкції гуртожитку були виключно акціонерів підприємства - приватні кошти. Квартири в гуртожитку були розподілені працівникам підприємства як службове житло. Квартира [ADDRESS] виділена відповідачу згідно ордеру № 3. Згідно «Положення про забезпечення житлом працівників Товариства та його дочірніх підприємств» житло переходить у власність працівника після досягнення 30-ти річного стажу роботи в підприємстві. Відповідач відпрацював на підприємстві 27 років 6 місяців. Таким чином позивач має право при відсутності оплати частини вартості квартири виселити відповідача з квартири, де він мешкає. [PERSON] було запропоновано сплатити кошти за частину квартири, вартість якої станом на 28.07.2014 р. складає 385515,60 грн., але він відмовився. За невідпрацьовані 2 роки 6 місяців відповідач повинен сплатити 32126,30 грн. Посилаючись на ст.ст. 810-1, 1166 ЦК України, ст. 61 ГПК України, ст.ст. 20, 66, 134, 144, 147 ГК України, просили стягнути з відповідача на їх користь борг у розмірі 32126,30 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Миненко М.М. позов підтримав та пояснив, що підстави позову викладені в позові на а.с.4; не може відповісти - чи підлягають застосуванню норми ст. 61 ГПК України та ст.ст. 20, 66, 134, 144, 147 ГК України під час розгляду даної цивільної справи; не може вказати частину ст. 1166 ЦК України, що підлягає застосуванню; договір оренди житла з викупом згідно ст. 810-1 і ч. 2-3 ст. 811 ЦК України з відповідачем не укладався; право власності на спірну квартиру ні за ким не зареєстровано, в тому числі і за позивачем; на даний час спірна квартира це службове житло; ордер видавався відповідачу, як на кімнату в гуртожитку; фактично ця квартира - це службове житло; про службове житло ніде не вказано, але він так вважає. Відповідач [PERSON] позов не визнав згідно письмових заперечень. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав згідно письмових заперечень. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] наказом № 36-к від 11.08.2014 р. був звільнений з ДП «Чернігівська механізована колона» ПАТ «Київсільелектро» за власним бажанням(а.с.58). Як працівнику ДП «Чернігівська механізована колона» [PERSON] 07.10.2008 р. було видано ордер на житлову площу у гуртожитку, а саме кімнату [ADDRESS](а.с.59). Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 810-1 ЦК України оренда житла з викупом є особливим видом найму (оренди) житла, що може передбачати відступлення орендодавцем права вимоги боргу іншій особі - вигодонабувачу; за договором оренди житла з викупом одна сторона - підприємство-орендодавець передає другій стороні - фізичній особі (особі-орендарю) житло за плату на довготривалий (до 30 років) строк, після закінчення якого або достроково, за умови повної сплати орендних платежів, житло переходить у власність орендаря. Згідно ч. 2 і ч. 3 ст. 811 ЦК України договір оренди житла з викупом підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню; договір оренди житла з викупом підлягає обов'язковій державній реєстрації у порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно преамбули Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та ст. 1 вказаного закону, зокрема, цей Закон регулює правові, майнові, економічні, соціальні, організаційні питання щодо забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які тривалий час на законних підставах проживають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей; сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Враховуючи викладене, відсутні правові підстави для задоволення позову, позов є недоведеним та не ґрунтується на законі, оскільки: - суду не доведено наявності між сторонами договору оренди житла з викупом; - суду не доведено, що позивач є власником жилого приміщення в [ADDRESS], де проживає відповідач; - вказані в позові його підстави - норми права не регулюють спірні правовідносини; - Глава 3 Користування службовими жилими приміщеннями і Глава 4 Користування гуртожитками ЖК України, Закон України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» не передбачають стягнення грошових коштів, виходячи з вартості житла, при припиненні трудових відносин. В зв'язку з повною відмовою в задоволенні позову не підлягають відшкодуванню позивачу понесені ним судові витрати. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглянув справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Outcome: dismissed