Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

29 березня 2017 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом (ціна позову 97511 грн.) посилаючись на те, що 18 липня 2004 року померла її мати - [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Залісці, вул.М.Марчака,21 Дунаєвецького району Хмельницької області. Мати заповіту не складала, тому спадщина відкрилась за законом, позивачка є донькою померлої та відповідно спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняла згідно ч.3 ст.1268 ЦК України і 27 травня 2005 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай). 23 березня 2017 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON] за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с.Залісці, вул.М.Марчака,21 Дунаєвецького району Хмельницької області, що належав [PERSON], яка померла 18 липня 2004 року у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане майно. Згідно довідки, виданої Дунаєвецьким КП «Інвентарбюро» видно, що акт про завершення будівництвом житлового будинку в с.Залісці, вул.М.Марчака,21 не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною радою на прізвище [PERSON] не видавалося. Те, що за померлою рахується житловий будинок, підтверджується зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд, випискою з погосподарської книги с.Залісці, довідкою Дунаєвецької міської ради, а тому позивачка завернулася з даним позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить проводити розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача :Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак надав суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представника, не заперечив проти задоволення позову. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 18 липня 2004 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину на піставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, що підтверджується копією свідоцтва про народження,одруження, довідкою №209 від 21.03.2017 року, виданою Дунаєвецькою міською радою Хмельницької області, копією спадкової справи №390-05 заведеної 27 травня 2005 року за заявою [PERSON] після смерті її матері [PERSON], померлої 18 липня 2004 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27 травня 2005 року на право на земельну частку (пай). До маси спадкового майна, після смерті [PERSON], входить житловий будинок площею 50,2 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня площею 60,1 кв.м., сарай-гараж 47,8 кв.м., сарай 3,0 кв.м. та сарай 8,5 кв.м., які розташовані за адресою: с. Залісці вул.М.Марчака 21, Дунаєвецького району Хмельницької області вартістю 97511 грн., що підтверджується зведеним актом вартості будівель і споруд, технічним паспортом на житловий будинок та довідками Дунаєвецької селищної ради. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 березня 2017 року приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в с.Залісці вул.М.Марчака 21, Дунаєвецького району Хмельницької області, який залишився після смерті [PERSON], померлої 18 липня 2004року, на імя позивачки в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Згідно з довідкою Дунаєвецького КП Інвентарбюро від 09 грудня 2016 року видно, що акт про завершення будівництвом житлового будинку в с.Залісці вул.М.Марчака 21, Дунаєвецького району Хмельницької області не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною радою на імя [PERSON] не видавалося. Як вбачається з виписок з погосподарських книг за 1971-2004 рр. та довідок виданих Дунаєвецькою міською радою Хмельницької області, [PERSON] з 1970 року була головою домогосподарства, що знаходиться в с.Залісці вул.М.Марчака 21, Дунаєвецького району Хмельницької області , рік побудови житлового будинку 1958 рік, розмір земельної ділянки, виділений для будівництва становить 0,48 га і по даний час за нею рахується відповідний будинок. Виникнення права власності у спадкодавця [PERSON] регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, померла [PERSON] своє право власності в БТІ не оформила. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тому, [PERSON] набула право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в с.Залісці вул.М.Марчака 21, Дунаєвецького району Хмельницької області. Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у звязку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачкою [PERSON] право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 18 липня 2004 року.

Outcome: approved