Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

30 травня 2018 року позивач звернулася до Куликівського районного суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини припинені з лютого 2018 року. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сім'ї неможливим. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 червня 2018 року цивільна справа за вищезазначеним позовом була прийнята до свого провадження на підставі ч. 2 ст. 32 ЦПК України та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 липня 2018 року було закрито підготовчне провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи, в судове засідання не з'явився ( а.с. 27). Заяву про розгляд справи без його участі та заперечення проти позову суду не надав. 14 вересня 2018 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1352. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини, з яких позивач просить розірвати шлюб, є обґрунтованими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved