Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

30.11.2016 року Миколаївський обласний будинок дитини в особі головного лікаря О. І. Литвинової звернулася до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просили позбавити батьківських прав відповідачку відносно неповнолітнього сина [PERSON], 2016 року. Крім того, просили стягнути аліменти з [PERSON], 1986 р.н. на користь Миколаївського обласного будинку дитини на утримання дитини [PERSON] у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначили, що відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]., але всупереч вимогам ст. 150 Сімейного Кодексу України ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не займається його вихованням та розвитком, не піклується про його здоров'я, не цікавиться життям сина. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про народження від 23 лютого 2016 року № 00016353894 малолітній [PERSON], [INFO]. зареєстрований відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Згідно заяви [PERSON], 1986р.н. та розпорядженням Новоодеської райдержадміністрації від 29.02.2016р. за № 44-р малолітнього [PERSON], 2016р.н. було тимчасово влаштовано на шість місяців до Миколаївського обласного Будинку дитини. За час перебування [PERSON] в закладі громадянка [PERSON] жодного разу не відвідала сина, не поцікавилась його життям та розвитком, не виявила бажання створити для нього належні умови проживання, була байдужою по подальшої долі дитини. На підставі викладеного просила позов задовольнити та позбавити відповідачку батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти на його утримання. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні, підтвердила обставини, що викладені у позовній заяві. Просила позбавити відповідачку батьківських прав, оскільки відповідачка дитиною зовсім не цікавиться, не приймає ніякої участі у вихованні дитини. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В подальшому до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Новоодеської райдержадміністрації до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просили розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області 23 лютого 2016 року, актовий запис №28, [PERSON] народився [INFO]. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов'язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов'язки. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. У відповідності до ч.4 ст.19 СК України при розгляді спорів судом щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування та у відповідності до ч.5 цієї статті подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору. Згідно довідки, що видана Миколаївським обласним будинком дитини від 22.12.2016 року №05-1279-01 малолітній [PERSON] [INFO] перебуває в закладі з 02.03.2016 року, за весь час мати долею дитини не цікавилась, не телефонувала та жодного оазу не відвідувала. Згідно висновку Новоодеської районної державної адміністрації від 12.10.2016 року №414/15-34/02, Новоодеська районна державна адміністрація вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Оскільки факт ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини відповідачкою [PERSON] повністю знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду та підтверджується письмовими доказами, суд вважає, що позов Миколаївського обласного будинку дитини про позбавлення батьківських прав слід задовольнити повністю. Крім того, відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Але відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Таким чином, суд вважає, що необхідно стягнути з [PERSON], 1986 р.н. на користь Миколаївського обласного будинку дитини на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Також з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню на підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved