Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

4 квітня 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу з відповідачем має двох малолітніх дітей - дочку [PERSON] та сина [PERSON], які проживають разом з нею. Відповідач мешкає окремо, і з нього за рішенням суду стягуються аліменти на утримання дочки, а участі в утриманні сина відповідач не приймає, добровільно платити аліменти не бажає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала пославшись на викладені у позовній заяві обставини. Пояснила, що вони припинили спільне проживання у вересні 2015 р., і з того часу відповідач коштів на утримання сина не надає. В листопаді 2015 р. вона пред'явила до виконання виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки, проте за весь час від нього надійшло лише дві невеликі суми. З дочкою від першого шлюбу і батьками відповідач взагалі не спілкується і коштів на їх утримання не надає. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, просив встановити мінімальний розмір аліментів. Пояснив, що з позивачем вони жили разом до 7 березня 2016 р., і весь цей час він працював і як міг забезпечував свою сім'ю. Також він надавав кошти на утримання малолітньої дочки від першого шлюбу, але приховував це від позивача. З 18 квітня 2016 р. він звільнився з роботи в супермаркеті «Фуршет», де працював вантажником, і поїхав проживати до своєї баби до м. Яготина. Наразі він ніде не працює, живе з особистого господарства та тимчасових нестабільних підробітків. Він має батьків пенсійного віку, які також потребують його матеріальної допомоги. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2013 р. (а.с. 3). Подружжя має двох малолітніх дітей- дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Наразі подружжя проживає роздільно та не веде спільного господарства. З пояснень сторін вбачається, що існує судове рішення про розірвання шлюбу, проте доказів цього суду не надано. Після припинення шлюбних відносин діти залишились з матір'ю і перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 квітня 2013 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини заробітку до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15-17). Виконавчий лист про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] отримала і подала на виконання в листопаді 2015 р. (а.с. 6). Відповідач не заперечує, що після припинення шлюбних відносин він не приймає участі в матеріальному утриманні сина [PERSON]. За приписом ч. 1 ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов'язки утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Оскільки сторони не домовились про добровільну участь батька в утриманні сина, спір про стягнення аліментів підлягає вирішенню судом. Відсутність у відповідача офіційної роботи свідчить про те, що його доходи мають нерегулярний і мінливий характер, що відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України дає суду право визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Проте враховуючи, що безробіття відповідача є тимчасовим, а жодна з сторін про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не заявила, суд вбачає підстави для стягнення аліментів у частці від його заробітку, яка на час відсутності у платника аліментів роботи відповідно до закону буде визначатися від середньої заробітної плати по м. Києву. Визначаючи конкретну частку заробітку відповідача, яка підлягає стягненню в якості аліментів, суд враховує, що з нього вже стягнуті аліменти на утримання дочки та наявність у нього малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.18), яку він також повинен утримувати. Оскільки батьки відповідача отримують пенсію і доказів надання їм матеріальної допомоги відповідач не надав, суд не розцінює пенсійний вік батьків відповідача як обставину, що повинна враховуватися при визначенні частки його доходу, яка підлягає стягненню в якості аліментів. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, що на думку суду забезпечить належне утримання дитини і не поставить платника аліментів у занадто скрутне матеріальне становище. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial