Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

30.08.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила через відповідні зміни у законодавстві змінити мінімальний розмір аліментів, які повинні стягуватися з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини сторін по справі [PERSON], [INFO], з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову зазначила, що сторони з 23.01.2009 року до 01.04.2014 року перебували у шлюбі. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із позивачем. На підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 04.11.2015 року з відповідача на користь позивача на утримання спільної дитини сторін по справі стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітної плати (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. На даний час розмір аліментів не відповідає діючому законодавству, тому позивач просить змінити мінімальний розмір аліментів у відповідності до діючого законодавства. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву від 26.09.2017 року, в якій просила слухати справу за її відсутності, заявлені нею позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.19). Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву від 26.09.2017 року, в якій просила слухати справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі (а.с.20). Суд визнання позову відповідачем приймає відповідно до норм ст.174 ЦПК, оскільки таке визнання не суперечить діючому законодавству. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити судове рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. На підставі рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 04.11.2015 року по справі №632/2170/15-ц, яке 24.11.2015 року набрало законної сили, з відповідача на користь позивача на утримання спільної дитини сторін по справі були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16.09.2015 року і до повноліття дитини (а.с.18). Аліменти стягувалися на спільну дитину сторін по справі [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №153514, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області (актовий запис №72 від 01.04.2009 року) (а.с.6). Дитина станом на день розгляду справи мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою відділу житлово-комунального господарства виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області №6991 від 28.08.2017 року (а.с.7). Згідно довідки Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Харківській області від 22.08.2017 року за №455 відповідач має заборгованість перед позивачем зі сплати аліментів у розмірі 10578,15 грн. станом 31.07.2017 року (а.с.8). Відповідно до ч.3 ст.2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. 17.05.2017 року був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017 року, і яким було змінено філософію стягнення аліментів, змінено їх мінімальний розмір та розширено права одержувача аліментів. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ч.1 та ч.5 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, вимоги позивача співпадають з мінімальними вимогами щодо розміру аліментів на неповнолітню дитину, які висуває діюче законодавство, окрім максимального розміру аліментів, які можуть стягуватися з відповідача, однак вказаний факт, на думку суду, жодних обмежень прав відповідача не несе, оскільки він в будь-який час може предявити відповідний позов про зменшення розміру аліментів, якщо сума платежів з його боку складе більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку (станом на день розгляду справи більше 15000,00 грн.) Тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам закону та принципу справедливості та розумності. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача (стягувача), на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного з боржника на користь держави слід стягнути судовий збір, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду. Враховуючи, що аліменти за даним судовим рішенням стягуються виключно після набрання ним законної сили, підстав для негайного виконання рішення суду немає. При вказівки адреси відповідача суд вказує адресу відповідно до даних, отриманих на підставі довідки АДБ при ГУ ДМС України в Харківській області від 11.09.2017 року (а.с.11). Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved