Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

29.11.2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до Сошненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначили, що 19.10.2006 року померла їх баба [PERSON], яка за життя склала заповіт, за яким заповіла їм право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ХМ №0114804. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. У встановлений законодавством строк позивачі не звернулися в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знали про наявність вказаного заповіту, про існування якого не повідомили ні посадові особи Сошненської сільської ради, ні спадкодавець за життя. В звязку із чим просять визначити їм додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 03.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. В подальшому, після надання можливості сторонам по справі надати суду відзив, відповідь на відзив та заперечення, документів на підтвердження своїх вимог та заперечень, ухвалою суду від 18.12.2018 року закрито підготовче провадження по справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про місце, день та час слухання справи повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи до суду не подала. Представник Сошненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області у судове засідання не зявився, в поданій заяві, яка надійшла на адресу суду, просив розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає повністю. Суд, зясувавши позицію сторін, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження [PERSON] серії ІІ-АВ №638596 від 12.03.1973 року, вбачається, що її батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] серії І-АГ №676801 від 28.07.1969 року, вбачається, що її батьком також є [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] серії V-УР №1138610 (повторно) від 19.10.1963 року, вбачається, що його матірю є [PERSON] (Паньківна). Крім того, відповідно до копії свідоцтва про одруження серії І-БВ №028251 від 21.05.1998 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Слісарчук» на «Тимчук». Також, згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-БВ №289255 від 12.08.1989 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Слісарчук» на «Шаран». Отже, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, дочками [PERSON] та, відповідно, рідними онуками [PERSON] Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-БВ №036154 від 20.10.2006 року, [PERSON] померла 19.10.2006 року в с.Криволука Ізяславського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис №14. З копії свідоцтва про смерть серії І-БВ №048629 від 12.02.1997 року, вбачається, що [PERSON] помер 18.04.1989 року в с.Криволука Ізяславського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис №8. За життя, 17.04.2000 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Сошненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області [PERSON]М за №26, за яким заповіла сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0114804 [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 17.04.2000 року. Відповідно до\~довідок від\~11.09.2018\~року №187\~та від\~17.12.2018\~року №269,\~виданих виконкомом\~Сошненської сільської\~ради Ізяславського\~району Хмельницької\~області,\~[PERSON]\~до дня\~смерті проживала\~та була\~зареєстрована в\~[INFO]. На день смерті [PERSON], яка померла 19.10.2006 року, в даному житловому будинку проживала і була зареєстрована сама. Ізяславська державна нотаріальна контора листом №2185/01-16 від 06.12.2018 року повідомила суд, що після смерті [PERSON], яка померла 19.10.2006 року, спадкова справа не заводилась, що підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №54382398 від 06.12.2018 року та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №54382410 від 06.12.2018 року. Згідно відповіді Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №4136/01-21 від 07.12.2018 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №54387173 від 06.12.2018 року інформація щодо наявності спадкової справи до майна [PERSON], яка померла 19.10.2006 року, у Спадковому реєстрі відсутня. Отже, після смерті [PERSON] спадщину ніхто із спадкоємців, в тому числі за заповітом, не прийняв. Допитана в судовому засіданні свідок, яка є невісткою померлої [PERSON], [PERSON] підтвердила, її свекруха проживала сама, за життя нікому не розповідала про складений нею заповіт, після смерті [PERSON] ніхто в її будинку не проживав. Також зазначила, що заповіт померлої [PERSON] вона знайшла під час демонтажу будинку останньої влітку 2018 року. За змістом ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, при чому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Отже, після смерті [PERSON], яка померла 19.10.2006 року, її онуки [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями пятої черги за законом та спадкоємцями за заповітом, які звернулися до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, не прийняття ними спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови у її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття; якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців (ст.ст.1220, 1222, 1258, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем у встановлений строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачі пропустили строк для прийняття спадщини, оскільки не знали про наявність вказаного заповіту, який знайшли лише влітку 2018 року, тому і не мали змоги подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк. Зважаючи на викладені обставини та беручи до уваги те, що позивачі є спадкоємцями пятої черги за законом, а також за заповітом після смерті [PERSON], спадкова справа не заведена, позивачі захистити своє порушене право в інший спосіб, окрім як звернутися з відповідним позовом до суду не можуть, враховуючи поважність причин пропуску встановленого строку для прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визначити позивачам додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1223, 1258, 1261, 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved