Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

5 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначає, що 11 листопада 2006 року [PERSON] уклала шлюб з відповідачем, [PERSON], який був зареєстрований Радехівським відділом реєстрації актів цивільного стану районного управління юстиції Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 113(копія свідоцтва про шлюб додається). В шлюбі у них народилася дочка, [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження додається). Однак, з часом, шлюбні відносини між ними погіршились. Відповідач припинив з нею шлюбні відносини і сторони перестали проживати разом та вести спільне господарство. Також, відповідач не бере участі у вихованні дочки. 19 вересня 2017 року, рішенням Радехівського районного суду Львівської області, шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу їх дитина, [PERSON], проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Однак, відповідач не виконує належним чином свої обов'язки, як батька та не надає належної матеріальної допомоги, не дає грошей в для утримання дитини, що ставить позивача у вкрай скрутне матеріальне становище, так як в даний час вона не працює. Усі обов'язки щодо утримання та виховання дитини позивач несе самостійно. Відповідач же ухиляється від покладеного на нього нормами Сімейного кодексу України обов'язку утримання дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою дочку. В зв'язку з тим, що відповідач не підтримує із позивачем ніяких відносин, на момент подання цього позову позивач не має достовірних відомостей про дохід відповідача. Проте їй відомо, що відповідач працює неофіційно, отримує нерегулярний, мінливий дохід, який повністю витрачає на свої потреби. Тому вважає, що аліменти з відповідача потрібно стягувати у твердій грошовій сумі, а саме 1500,00. Просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання малолітньої дочки, [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 1500,00 (одна тисяча п'ятсот) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів на дитину відповідного віку, щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття. 25 жовтня 2018 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив ухвалити рішення про задоволення позовних вимог, щодо ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву до суду не подав, причини неявки суду не повідомив, хоч про час, день та місце судового розгляду був повідомлений належним чином (а.с.41). Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечив представник позивача в судовому засіданні. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що 11 листопада 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с.4). Рішенням Радехівського районного суду Львівської області 19 вересня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.5). Від шлюбу у них народилося дочка, [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження, серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області 2.03.2011 року, актовий запис №27(а.с.6). Дитина проживає разом із позивачем, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області від 18.12.2017 року (а.с.7). Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітні діти проживають разом із позивачем та перебувають на повному матеріальному утриманні позивача і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дітей не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей є правомірними. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст.184 СК України). Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривні. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним та може таку надати. Відповідач є працездатного віку, тому суд прийшов до висновку, що стягнення аліментів на утримання малолітньої дітини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, буде відповідати інтересам дітей, обставинам справи і вимогам закону. Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення повноліття, суд робить висновки про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Також, у свою чергу, при наявності у відповідача доказів щодо погіршення стану його здоров'я, а також документального підтвердження зміни свого матеріального становища, він не позбавлений у майбутньому заявити вимогу про зменшення розміру аліментів. Згідно із вимогами ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати.

Outcome: approved