Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

29 червня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] на тимчасово окупованій території України у сел. Ювілейне, м.Луганськ Луганської обл. померла її мати, [PERSON] в наслідок неуточненої причини смерті. Для проведення державної реєстрації смерті заявник звернулась до відділу ДРАЦС , однак відділ відмовив їй у реєстрації , посилаючись на те, що для підтвердження факту смерті нею пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті заявникові необхідне для отримання свідоцтва про смерть , отримання допомоги на поховання та прийняття спадщини. Заявник [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, заяву підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Харківського МВ ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не прибув, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, у поданих до суду письмових поясненнях на заяву зазначив про відсутність заперечень щодо встановлення факту смерті, розгляд справи просив провести без участі представника Відділу. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Під час судового розгляду судом встановлено наступне. Згідно із паспортом громадянина України, серія: [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , є уродженкою м.Луганськ. Згідно із паспортом громадянина України, серія: [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , є уродженкою села Старобін Старобінського району Мінської області. У свідоцтві про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] вказані « [PERSON] , [PERSON] ». Згідно із копією лікарського свідоцтва про смерть №754 від 02 червня 2021 року, та довідкою про причину смерті (до форми №106/у №8, видається для поховання), виданого медичною установою на території міста Луганськ, « [PERSON] », [INFO] , померла [INFO] у сел. Ювілейне м.Луганська, неуточнена причина смерті. Згідно із свідоцтвом про смерть, Серія: [NUMBER] , виданим 03 червня 2021 року Артемівським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, « [PERSON] » [INFO] , померла [INFO] у сел. Ювілейне м.Луганська. Згідно наданого попереднього договору-замовлення на організацію та проведення поховання від 01.02.2021 року замовником організації та проведення поховання є [PERSON] . Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно із Наказом міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Луганської області тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану. До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII від 15 квітня 2014 року, а також «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680- VII від 16 вересня 2014 року та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17 березня 2015 року. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно із ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно із п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення », заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. За роз`ясненнями п. 13 вказаної Постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Із матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] звернулась до суду про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] у смт Ювілейне м. Луганськ з метою отримання свідоцтва про смерть, отримання допомоги на поховання та прийняття спадщини, посилаючись на те, що померла є її матір`ю. Оскільки в прізвищах заявника [PERSON] та особи, факт смерті якої вона просить встановити - [PERSON] маються розбіжності, а також свідоцтво про народження, надане заявницею, заповнено російською мовою та не містить дати народження матері, у суду немає підстав вважати, що заявниця є родичкою померлої та наділена правом звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті, як того вимагає ст.317 ЦПК України. Інших документів, які б підтверджували факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] заявницею не надано. Вимог про встановлення такого факту [PERSON] не заявляла. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків. Встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. За наведених обставин, враховуючі досліджені судом представлені письмові докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заяви [PERSON] про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Outcome: dismissed