Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

31.10.2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому, уточнивши вимоги в заяві від 14.12.2016 року, прохав визнати за ним право власності на гараж № 8 з погребом, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Леваневського 4Г, загальна площа якого складає 22,9 кв.м. Сторони по справі до суду не з»явилися, будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляд справи. Представником позивача було надано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Від представника відповідача [PERSON] міської ради та представників третіх осіб надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, при розгляді справи покладалися на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що у червні 2008 року [PERSON] звернувся до Октябрської районної у м. Полтаві ради з метою отримати дозвіл на будівництво гаражу. Відповідно до витягу з рішення Октябрської районної у м. Полтаві ради № 291 від 24.06.2008 року «Про надання земельних ділянок для будівництва гаражів», позивачу було дозволено виконати будівництво гаража за адресою: м. Полтава, вул. Леваневського 4. Вищевказане рішення було затверджене сесією Октябрської районної у м. Полтаві ради від 15.08.2008 року. В цьому ж році позивач здійснив будівництво гаражу, літ. «Б» з погребом, літ. «б», загальною площею 22,9 кв.м., що підтверджується технічним паспортом, виготовленим КП «[PERSON] міське БТІ» [PERSON] міської ради від 04.11.2014 року. Відповідно до витягу з рішення Октябрської районної у м. Полтаві ради № 73 від 24.02.2010 року «Про присвоєння адрес», вищевказаному гаражу була присвоєна нова адреса м. Полтава, вул. Леваневського 4Г, гараж № 8, власником якого у даному рішенні зазначається [PERSON] Рішенням Октябрської районної у м. Полтаві ради від 27.11.2014 року, позивачу був наданий дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, площею 30 кв.м. для будівництва індивідуального гаража по вул. Леваневського 4Г, гараж № 8, що у м. Полтаві. Відповідно до витягу з рішення Октябрської районної у м. Полтаві ради від 10.03.2016 року «Про передачу у власність земельних ділянок», [PERSON] було затверджено проект відведення та передано у власність земельну ділянку, за адресою: м. Полтава, вул. Леваневського 4Г, гараж № 8, площа якої становить 30 кв.м. для будівництва індивідуального гаража, кадастровий номер: 5310137000:15:013:0197. Вищевказане рішення було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, про що була видана відповідна інформаційна довідка № 65206938 від 05.08.2016 року. Згідно з технічним паспортом на гараж, виконаним КП «[PERSON] міське БТІ» [PERSON] міської ради від 04.11.2014 року, гараж № 8 по вул. Леваневського 4Г та погріб є обєктами самочинного будівництва, оскільки не виконано рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради № 291 від 24.06.2008 року. Згідно зі звітом про проведення технічного обстеження, виконаного КП «[PERSON] міське БТІ» [PERSON] міської ради від 08.08.2016 року, - під час технічного обстеження на предмет визначення можливості або неможливості його надійної та безпечної експлуатації були оглянуті основні несучі та огороджувальні конструкції обєкта, встановлено їх готовність до експлуатації. За результатами проведеного технічного обстеження обєкта, гаража № 8 по вул. Леваневського 4Г, стан якого оцінюється як придатний до нормальної експлуатації, недоліків не виявлено, рекомендації не надаються, встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. 26 вересня 2016 року позивач звернувся до виконавчого комітету [PERSON] міської ради з метою оформити право власності на гараж. Але, відповідно до листа № Г04.1-01/7549 від 10.10.2016 року, йому було відмовлено, оскільки виконавчий комітет [PERSON] міської ради не наділений повноваженнями на вчинення дій щодо визнання права власності за фізичними особами на обєкти нерухомого майна. Також у даному листі було зазначено, що питання щодо визнання права власності на обєкти самочинного будівництва належать до виключної компетенції органів судової влади України. Звернувшись, 27 вересня 2016 року, до виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, позивач отримав відповідь № Г021-27/1773 від 29.09.2016 року в якій зазначається, що визнання права власності на обєкти нерухомого майна не відносяться до повноважень Шевченківської районної у м. Полтаві ради та її виконавчого комітету. 26 вересня 2016 року позивач також звернувся до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області з питанням прийняти вищевказаний гараж до експлуатації. На дане звернення ДАБІ у Полтавській області надано відповідь № 1016-1.14/429 від 29.09.2016 року, в якій зазначено, що відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», затвердженого Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року, не передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованих обєктів, а тому, такі обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію після визнання права власності на них у судовому порядку. Згідно\~статті 16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого\~\~особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його, якщо це право не визнається іншою особою. Частиною 1\~ст. 331 ЦК України\~встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Частиною 2\~ст. 331 ЦК України\~встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Разом з тим, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (п. 2 ч. 2\~ст. 331 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 3\~ст. 376 ЦК України\~житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Самочинно збудований обєкт нерухомості може бути оформлений у власність особи як такий, що споруджений правомірно, за таких умов: надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване самочинно нерухоме майно і прийняття судом рішення про визнання права власності за цією особою. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це право не порушує права інших осіб. Згідно із вимогами ч. 1\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 267 ЦК України до заяв про захист цивільного права або інтересу позовна давність не застосовується. З огляду на викладе вище, позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved