overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

5 березня 2018року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 8 вересня 2007року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу в них народилась дитина: Юлія-Марія,08.04.2008року народження, Андрій,08.12.2009року народження. Сімейне життя з відповідачем не склалось. В їх стосунках неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до того, що їх сімя фактично розпалась. Вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Вони втратили почуття одне до одного, стали чужими людьми, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

5 березня 2018 року позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 10 жовтня 2009 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 971. В обґрунтування позову вказувала, що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вона вважає неможливим. Вказала, що спору щодо місця проживання спільної дитини та спільного майна не має. В судове засідання позивачка не зявилася, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 10 жовтня 2009 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 971. Від даного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви вбачається, що спору щодо місця проживання дітей та розподілу сумісного майна подружжя сторони не мають. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачкою в заяві зазначено про залишення їй прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до статті 113 СК України, позивачу слід залишити прізвище, яке вона набула під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

5 березня 2019 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] у зв'язку з тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склались, через різність характерів між сторонами помітно погіршились стосунки, шлюбні відносини фактично припинені, з 2018 року проживають окремо. Таким чином, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. У підготовче судове засідання [PERSON] не зявилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Позивач 25 березня 2019 року подала заяву, у якій вона зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, засідання просить проводити без її участі. У підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач 25 березня 2019 року подав до суду заяву, у якій зазначив, що заперечень щодо позовних вимог не має. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] до початку підготовчого судового засідання подав заяву про визнання позову, яка не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України розподіляються таким чином: половина витрат у сумі 384,20 грн. має бути повернута позивачу з державного бюджету, а інша половина у розмірі 384,20 грн. покладається на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

5 березня 2019 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначив, що 15 вересня 1984 року Житомирським міським відділом запису актів громадянського стану між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №1607. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з дружиною мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з`явився, від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги він підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і згідно ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 15 вересня 1984 року Житомирським міським відділом запису актів громадянського стану між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №1607, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивача, який бажає їх припинення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

5 вересня 1994 року помер [PERSON], що доводився батьком заявника [PERSON]. В зв'язку з його смертю відкрилася спадщина на його майно. Спадкоємцями майна батька були він, його сестра [PERSON], та брат [PERSON] Петро-Павло. Фактично спадщину прийняла сестра [PERSON], проте не оформила спадкових прав і померла 08.12.2006р. 21.03.2015р. помер мій брат [PERSON]П.В.. Отже, фактично на даний час він залишився одним спадкоємцем майна батька. Проте в нотаріальному порядку успадкувати майно батька не може по причині того, що у правовстановлюючих документах, що визначають родинні зв'язки є розбіжності. А саме в його свідоцтві про народження його батьком значиться [PERSON]. В свідоцтві про право власності спадкодавця на житловий будинок його ім'я значиться [PERSON] [PERSON]. У свідоцтві про смерть [PERSON] [PERSON]. Вважає, що правильно ім'я батька мало значитися [PERSON], так як зазначено у свідоцтвах про народження його брата та сестри [PERSON]П.В. [INFO], та [PERSON] [INFO]. Всі такі неточності заважають йому здійснити спадкові права. Тому просить суд встановити факт родинних відносин між ним та його батьком, що помер 05.09.1994р., а також факт приналежності його батькові свідоцтва про реєстрацію права власності на житловий будинок в с.Вороняки. В суд заявник подав заяву з змісту якої видно, що він просить розгляд справи проводити без нього, вимоги заяви підтримує, та просить її задоволити. Вороняцька сільська рада Золочівського району подала суду листа в якому просять розгляд справи проводити без їх представника. Оцінивши подані докази суд приходить до переконання, що заяву слід задоволити. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 274361 від 06.09.1994р. [PERSON] - [PERSON] помер в с.Вороняки 6 вересня 1994 р. Зі інших свідоцтв про смерть вбачається, що [PERSON] померла 8 грудня 2006р., [PERSON]-П.В. - 20 березня 2015р., [PERSON]-А.Г. - 13 грудня 1993р.. В той же час у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 27.07.1989р. зазначено, що житловий будинок в с.Вороняки по вул. Гнучка, №143 належав [PERSON] -[PERSON]. У свідоцтві про народження [PERSON] серія ГД № 899467, батьком заявника зазначено [PERSON]. Довідкою Вороняцької сільської ради № 113 від 26.01.2016р. стверджується, що спадщину після смерті [PERSON]-М.О. фактично прийняла донька [PERSON], проте не переоформила документально. Отже, в судовому засіданні встановлено, що батько заявника помер в 1994 році, на даний час єдиним спадкоємцем його майна є [PERSON]. Проте через розбіжності в правовстановлюючих документах не може успадкувати майно батька. Тому суд вважає, що факти, які просить встановити заявник знайшли своє підтвердження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

5 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати, зареєстрований 11 грудня 2007 року з відповідачкою шлюб, посилаючись на те, що подальше спільне життя з останнім вважає неможливим через непорозуміння в сім'ї і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідачки судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. В судове засідання позивач та відповідачка не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачем подано до суду заяву, в якій він, підтримавши свої позовні вимоги, просив розглядати справу за її відсутності. Відповідачка подала до суду заяву, в якій вона, визнавши позов, просила розглядати справу за її відсутності і залишити їй після розірвання шлюбу шлюбне прізвище [PERSON]. Судом встановлено, що 11 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Романівського районного управління юстиції Житомирської області актовим записом № 97 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачкою. При зверненні до суду позивачем сплачено судового збору в сумі 243,60 грн, що стверджується квитанцією № 29 від 05.09.2014 року. Згідно статті 112 частини 2 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

5 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою у виконавчому комітеті Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області 5 листопада 2006 року, актовий запис № 8. Даний позов [PERSON] обґрунтував наступним. 5 листопада 2006 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою у справі. Від спільного проживання у сторін [INFO] народився син [PERSON]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін не склалося спільне життя, вони перестали розуміти один одного. Позивач переконався, що примирення і збереження сім'ї бути не може. Наміру поновлювати сімейні стосунки він не має. 29 вересня 2014 року сторонам ухвалою Томашпільського районного суду було надано строк для примирення, оскільки відповідачка з метою збереження сім'ї наполягала на примиренні. 1 жовтня 2014 року позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати по суті, оскільки примирення між сторонами не відбулося. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, розглянувши заяви сторін по справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Причинами розірвання шлюбу є те, що сторони перестали розуміти однин одного через різні погляди на життя, сторони з лютого 2013 року проживають окремо, поновлювати сімейні відносини не мають наміру, в наданий судом термін на примирення не помирилися. Суд встановив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] при зверненні до суду поніс судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн., які підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

5 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 11 серпня 2007 року. Причиною розірвання шлюбу позивач вказала те, що спільне життя з відповідачем не склалося, в результаті чого шлюбні відносини між ними припинені з 15 червня 2011 року, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та просила змінити її прізвище на дівоче «[PERSON]» (а.с. 19). Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення щодо отримання ним судових повісток, які містяться в матеріалах справи, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. 11 серпня 2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області, а/з № 22, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя між сторонами не склалося, в результаті чого з 15 червня 2011 року шлюбні відносини між ними припинено, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Майновий спір між сторонами відсутній. Таким чином, є підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

5 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у виді земельної частки (паю) та іншого майна. У визначений законом строк позивачка подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій справу просила розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Андрушівської сільської ради до суду не з'явився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] (свідоцтво про смерть - а.с.9) мав право на земельну частку (пай), розміром 2,33 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в землях колективної власності КСП «Зоря» с. Андрушівка Погребищенського району (а. с.13); [PERSON] як спадкоємиця за законом подала заяву про прийняття спадщини, однак у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів (а. с. 12). Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO], мав право на земельну частку (пай), розміром 2,33 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в землях колективної власності КСП «Зоря» с. Андрушівка Погребищенського району Вінницької області; [PERSON] як спадкоємиця за законом подала заяву до нотаріальної контори про її прийняття, однак в зв'язку з втратою сертифіката на право на земельну частку (пай) не може належним чином нею розпорядитися, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право на це майно.

Outcome: approved