Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

29 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 24 грудня 2007 у виконавчому комітеті Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №8. Від шлюбу мають спільних малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Проте сімейні відносини не склалися та з серпня 2019 року припинені. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім`ї.Спір щодо поділу спільного майна подружжя відсутній. Згода щодо утримання дітей не досягнута. У зв`язку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Позивачка [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Додатково пояснила, що наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Спори щодо місця проживання дітей та поділу спільного майна подружжя відсутні. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Вказував на те, що наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс,сім`я розпалася остаточно. Спір щодо поділу спільного майна подружжя відсутній. Проте є спір щодо місця проживання дітей, який буде вирішуватися у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст.ст. 200, 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 24 грудня 2007 у виконавчому комітеті Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №8. Від шлюбу мають спільних малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Сторони не заперечують проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність позитивних результатів наданого судом строку на примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам [PERSON] , що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved