Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

29.09.17р. Сихівський районний суд м.Львова винесено рішення, яким ПАТ «Кредобанк» відмовлено в задоволенні позову до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору №8370/Р. Бень Б.З. звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат та стягнення понесених судових витрат на правову допомогу, мотивуючи тим, що судом не було вирішено питання про судові витрати. В заяві про прийняття додаткового судового рішення представник відповідача просить вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з позивача на його користь понесені ним судові витрати, а саме. на правову допомогу в сумі 3396,80грн. В судове засідання сторони та їх представники не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, та згідно з вимогами ст.220 ЦПК України їх присутність не є обов'язковою. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Стаття 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. З матеріалів справи вбачається, що 14 червня 2017р. між Адвокатським об'єднанням «Львівська адвокатська компанія» (виконавцем послуг), з однієї сторони, та [PERSON] (замовником послуг), з іншої сторони, було укладено договір про надання адвокатських послуг в цивільному процесі. Відповідно до договору Адвокатським об'єднанням «Львівська адвокатська компанія» представлення інтересів Замовника в суді покладено на адвоката Бень Б.З. (а.с. 69). З квитанції прибуткового касового ордеру №22 убачається, що 19 червня 2017р. Адвокатське об'єднання «Львівська адвокатська компанія» на підставі зазначеного договору прийняло від [PERSON] грошові кошти в сумі 3396,80грн. (а.с.75а). Адвокатськім об'єднанням «Львівська адвокатська компанія» суду надано розрахунок витрат на правову допомогу на суму 3396,80грн. Відповідно до статей 177, 178 розділу IV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій щоденно на підставі первинних документів здійснюються записи про операції, що відбулися у звітному (податковому) періоді. Статтею 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01 жовтня 1999 року та ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що єдиною допустимою формою отримання адвокатом за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром. Таким чином, згідно зазначених норм склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат пов'язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо). Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. За таких обставин у суду відсутні підстави для стягнення з ПАТ «Кредобанк» на користь [PERSON] витрат на правову допомогу, які були оплачені відповідачем виконавцю Адвокатському об'єднанню «Львівська адвокатська компанія», оскільки, на думку суду, такі кошти не можуть вважатися витратами на правову допомогу, відшкодування яких передбачено цивільним процесуальним законодавством, і які підлягають розподілу між сторонами за правилами ст.88 ЦПК України. Суд вважає, що документи, які були надані адвокатом Бень Б.З. не доводять обставин здійснення позивачем оплати послуг за надання правової допомоги в зазначеному розмірі в якості оплати послуг адвоката та безпосередньо адвокату, оскільки оплата таких послуг за зазначеним договором була здійснена позивачем на користь отримувача - іншої особи (Адвокатського об'єднання «Львівська адвокатська компанія»). Враховуючи наведене у задоволенні заявлених вимог відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed