Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

30.03.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 23 січня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород - Дністровського Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 12 - розірвати, вказуючи, що 12 серпня 1995 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає на теперішній час з відповідачем. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, шлюбні відносини припинені з жовтня 2017 року, збереження шлюбу є неможливим, до перемирення вони не дійшли, в зв'язку з чим він і звернувся з позовом до суду. Позивач свої позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити, про що надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглядати за його відсутність. Відповідач надала заяву, відповідно до якої з позовними вимогами погодилася, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглядати за її відсутність. Суд розглядає справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 23 січня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород - Дністровського Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 12. /л.с. 4 / Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /л.с. 5/, яка як вказує позивач у своїй позовній заяви проживає з відповідачем, про що спору не має, подружні відносини припинені з жовтня 2017 року, сумісне господарство не ведеться. Спору, що до майна між ними нема. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім'ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved