Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

31 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сумської міської ради про визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом та свої вимоги мотивувала наступним. 31 листопада 2016 року померла [PERSON], [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 37/100 частин житлового будинку №43 по вул. Боровій в м. Суми та 37/100 частин земельної ділянки за вказаною адресою. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла все належне їй майно [PERSON] Позивач вказує, що в строки визначені законом, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 02 серпня 2017 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] на імя [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з 37/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: м. Суми, вул. Борова, будинок 43. Однак щодо частини спадщини, яка складається із 37/100 частин земельної ділянки №43, що знаходиться в м. Суми по вул. Борова, 43 приватним нотаріусом 12 жовтня 2017 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме: видачі свідоцтва про право власності за заповітом з причин відсутності правовстановлюючого документу. Позивач, посилаючись на рішення Сумської міської ради від 28.04.2004 року № 792-МР вказує, що спадкодавець ще за життя отримала в спільну часткову власність 37/100 від 0,0648 га земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Борова, 43. Крім того, посилаючись на ст. 1218 ЦК України вказує, що спірну земельну ділянку спадкодавець отримала на законних підставах як спадкове майно після смерті [PERSON], тому просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на спірну земельну ділянку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву в якому просив прийняти законне та обґрунтоване рішення, не порушуючи при цьому прав та інтересів інших осіб. Представника в судове засідання не направляв. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність. Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Сумській області про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представника не направив, письмових заяв та пояснень не надавав. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 37/100 частин житлового будинку 43 по вул. Боровій в м. Суми та 37/100 частин земельної ділянки за вказаною адресою. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідала [PERSON], [INFO]. У строки, передбачені для прийняття спадщини [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. 02 серпня 2017 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] на імя [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщина на яку видане свідоцтво, складається з 37/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: м. Суми. вул. Борова будинок 43 (а.с.9). 12 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на 37/100 частин земельної ділянки №43, що знаходиться в м. Суми по вул. Борова, 43, кадастровий номер 5910136300:08:040:0017 (а.с.10). Як вбачається з копії постанови, підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, стала відсутність правовстановлюючих документів, щодо належності спадкового майна (а.с.10). Натомість стороною позивача надано суду копію витягу із Рішення Сумської міської ради про передачу у власність, оренду та зміну цільового призначення земельних ділянок від 28 квітня 2004 року № 792-МР (а.с.11), відповідно до якої земельна ділянка за адресою: м. Суми вул. Борова, 43 належить на праві спільної часткової власності [PERSON] у розмірі 0,0408 га (63/100 частки) та [PERSON] у розмірі 0,0240 га (37/100 частки). Дана обставина підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №560531 виданого 03 серпня 2012 року [PERSON] (а.с.25-26). Як вбачається з листа, наданого Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області 05 січня 2018 року, відомості про зареєстроване право власності (користування) на 37/100 частин земельної ділянки (кадастровий номер 5910136300:08:040:0017) за адресою: м. Суми по вул. Борова, 43 - відсутні станом на 04 січня 2018 року (а.с.39). Одночасно повідомлено, що реєстрація права власності чи права користування на земельні ділянки провадиться державною реєстраційною службою України, яка адмініструє реєстр речових прав на нерухоме майно починаючи з 01 січня 2013 року (а.с.39). Водночас, у суду маються в наявності два різні Витяги з Державного земельного кадастру в частині інформації про зареєстрованих власників 37/100 частин спірної земельної ділянки. Так, з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 30 червня 2017 року вбачається, що земельна ділянка, що знаходиться в м. Суми по вул. Борова, 43, кадастровий номер 5910136300:08:040:0017, перебуває у спільній частковій власності, при цьому 63/100 частини даної земельної ділянки перебувають у приватній власності [PERSON], а 37/100 частин даної земельної ділянки перебувають у власності Сумської міської ради (а.с.41 зворот). А з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 25 березня 2014 року вбачається, що земельна ділянка, що знаходиться в м. Суми по вул. Борова, 43, кадастровий номер 5910136300:08:040:0017, перебуває у спільній частковій власності, при цьому 63/100 частини даної земельної ділянки перебувають у приватній власності [PERSON], а 37/100 частин даної земельної ділянки перебувають у власності [PERSON] (а.с.23-24). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Та обставина, що земельна ділянка за адресою: м. Суми, вул. Борова, 43 загальною площею 0,0648 га передавалася у спільну часткову власність громадянам [PERSON] та [PERSON], підтверджується архівною копією Рішення Сумської міської ради №792-МР від 28 квітня 2004 року та копією Державного акту на землю, виданого 03 серпня 2012 року співвласнику [PERSON], в якому іншим співвласником зазначена [PERSON] (а.с.25). Та обставина, що спадкодавцю [PERSON] на праві власності, крім 37/100 частини будинку, також належала 37/100 частин земельної ділянки за вказаною адресою підтверджується витягом з Державного земельного кадастру сформованого 25 березня 2014 року (а.с.23). За вказаних підстав, суд не може прийняти до уваги Витяг з Державного земельного кадастру щодо спірної земельної ділянки, згідно якого власником 37/100 частини земельної ділянки зазначено Сумську міську, оскільки суду не надано будь-яких доказів, що є нечинним Рішення Сумської міської ради №792-МР від 28 квітня 2004 року про передачу земельних ділянок у власність громадянам (в тому числі [PERSON]), а також не надано доказів того, що дана земельна ділянка була вилучена з приватної власності громадянина та повернута у комунальну власність. Та обставина, що позивач [PERSON] є спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на 37/100 частин житлового будинку в м. Суми, вул. Борова, 43 (а.с.9). За вказаних обставин, суд вважає необхідним визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 37/100 частин земельної ділянки (кадастровий номер 5910136300:08:040:0017 ) за адресою: м. Суми, вул. Борова, 43 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 30.11.2016 року. Судові витрати залишити за позивачем, згідно її заяви. На підставі ст.ст. 16, 1225, 1262, 1268 ЦК України,

Outcome: approved