Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

30 січня 2014 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що на праві приватної власності [PERSON] належить квартира [ADDRESS], що стверджується договором купівлі-продажу від 01.02.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Яноковою І.В. 19.08.2013 року в той час, коли її не було вдома, її квартира була затоплена водою, квартирою [ADDRESS] (поверхом вище), власником якої є [PERSON] Затоплення сталося з причин прогниття різьби на зрізі труби ХВС у квартирі [ADDRESS]. Вартість завданої матеріальної шкоди становить 23475,00 грн., що стверджується звітом про оцінку вартості шкоди внаслідок затоплення, складеного 07.09.2013 року ТОВ «Центр оцінки майна». Внаслідок залиття квартири, їй в результаті винних та неправомірних дій відповідача було завдано моральну шкоду. Внаслідок пошкодження квартири водою, вона зазнала не мало переживань та страждань з приводу того, що особа яка пошкодила її майно та повинна відповідати за свої дії, протягом майже пів року, не має на меті добровільно відшкодувати заподіяні матеріальні збитки або ж провести ремонтно-відновлювальні роботи. Враховуючі те, що суб'єктом відповідальності є відповідач, остання зобов'язана відшкодувати їй моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 10000 грн. Вона понесла витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн., яка виразилась у наступних послугах: складання позовної заяви до суду, надання консультацій на протязі слухання справи, складання процесуальних документів. Просила: стягнути з [PERSON], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] заподіяну їй матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири, у розмірі 23475,00 грн., що складає вартість виконання ремонтно-відновлювальних робіт оздоблення пошкодженої квартири; стягнути з [PERSON], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] компенсацію за заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.; стягнути з [PERSON], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору (матеріальна шкода) у розмірі 234,75 грн., (моральна шкода) 100,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн., а всього 3334,75 грн. У судове засідання представник позивачки не з'явилася, надала до суду письмову заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка у судове засідання не з'явилася. Справа розглядається в порядку ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу від 01.02.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори та зареєстрованого у реєстрі за № 5-146 (а.с. 7). Відповідно до Акту від 22 серпня 2013 року складеного представником КП «Житлове господарство Красногвардійського району» ДГС, в особі майстра [PERSON] та за участю спеціаліста [PERSON] та [PERSON], квартиронаймача [PERSON] встановлено, що за адресою [ADDRESS] в коридорі наявні сліди залиття 0,5 (стеля), S-4 кв.м (стіни), санвузол: S -2 кв.м. (стеля), кухня: S-4 кв.м. (стеля), S -3 кв.м (стіни), кімната: S-0,5 кв.м. (стеля), S-6 кв.м. (стіни). Причина залиття - прогниття різьби на зрізі труби ХВС у квартирі 49 (а.с. 48). Відповідно до Звіту про оцінку вартості шкоди внаслідок затоплення вартість завданої матеріальної шкоди позивачці становить 23475 грн. 00 коп. (а.с. 19-47). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до ч. 1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування» від 27 березня 1992 року №6, з наступними змінами та доповненнями, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Отже у правовідносинах щодо відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди: не позивач доводить наявність вини відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини. Відповідачка доказів щодо відсутності її вини у залитті квартири суду не надала. Крім того, як зазначено у вищезазначеному акті залиття сталося з вини мешканців квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Для відшкодування моральної шкоди за правилами ст. 1166 та 1167 ЦК України необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, наявність вини завдавача шкоди. Таким чином лише наявність всіх вищезазначених умов є підставою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Суд приймає до уваги ті обставини, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Для відшкодування моральної шкоди, необхідні обставини, що доводять наявність порушеного права позивача та неправомірність у діях відповідача. Однак позивачем не в повному обсязі доведені обставини, що вказують на неправомірність дій відповідача, відтак суд виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, вважає за необхідне частково задовольнити вимоги щодо стягнення моральної шкоди та стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 5000 грн. 00 коп. Таким чином, оскільки відповідачка у порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України не довела відсутності своєї вини у залитті квартири позивачки, а тому, суд вважає необхідним позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок затоплення квартири задовольнити, стягнути з [PERSON], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO] (ІН [NUMBER]) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди сум у розмірі 23475 грн. 00 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 5000 грн. 00 коп., а всього 28475 грн. 00 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з [PERSON], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO] (ІН [NUMBER]) судовий збір у сумі 293 грн. 60 коп., а всього 28768 грн. 60 коп. Вимога щодо стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає на підставі ст. 89 ЦПК України, оскільки не підтверджена належними доказами. В решті заявлених позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial