Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

29.12.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №33. Позов позивач мотивує тим, що з 13.04.2007 вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №33. Причиною розпаду шлюбних відносин стали сварки, взаємні непорозуміння, небажання спільно проживати однією сімєю та небажання матеріально утримувати сімю зі сторони відповідача, тому позивач вимушений шлюб з відповідачем розірвати. Подальше продовження шлюбних стосунків суперечить інтересам позивача, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Позивач на примирення не згідний та бажає розірвати шлюб в найкоротший строк. Спір про поділ майна у сторін відсутній. У судове засідання позивач не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, вказав, що позовні вимоги не визнає. Відзив до суду не надав. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 10.01.2019 було відкрито провадження по цивільній справі. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 13.02.2019 було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13.04.2007, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-СР №026116 від 13.04.2007, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №33. Після реєстрації шлюбу чоловік змінив прізвище на «Ольшевський». Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії І-СР №007199 від 26.08.2016, виданого Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] змінив прізвище на [PERSON], актовий запис № 16 (а.с. 10). Подальше спільне життя та збереження сімї неможливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Позивач просить суд залишити йому його прізвище «Ольшевська». Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тобто, оскільки позивач не скористався своїм правом на зміну прізвища після реєстрації шлюбу вирішення питання про те яким буде прізвище позивача після розірвання шлюбу є недоцільним, оскільки після реєстрації шлюбу прізвище позивача залишилося незмінним: «Ольшевська». Тому і надалі після розірвання шлюбу у позивача залишиться його дошлюбне прізвище «Ольшевська». Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. Щодо відшкодування інших судових витрат позивача у справі суд зазначає наступне. Позивач вказала, що, крім судового збору, понесла також витрати у справі у розмірі 350,00 грн. за надання правничої допомоги по складанню заяви. Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові\~витрати складаються\~з судового\~збору та\~витрат,\~повязаних з\~розглядом справи.\~Розмір судового\~збору,\~порядок його\~сплати,\~повернення і\~звільнення від\~сплати встановлюються\~законом. До\~витрат,\~повязаних з\~розглядом\~справи,\~належать витрати: на професійну правничу допомогу, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх \~місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст.\~137\~ЦПК України, витрати,\~повязані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат\~адвоката,\~необхідних\~для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється\~згідно\~з умовами\~договору\~про\~надання правничої\~допомоги\~на\~підставі відповідних\~доказів,\~які\~підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат. Для\~визначення\~розміру\~витрат на\~правничу\~допомогу\~з метою\~розподілу\~судових\~витрат учасник\~справи\~подає\~детальний опис\~робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних\~адвокатом,\~та\~здійснених\~ним витрат,\~необхідних\~для\~надання правничої\~допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)\~ціною\~позову\~та (або)\~значенням\~справи\~для сторони,\~в\~тому\~числі впливом\~вирішення\~справи\~на репутацію\~сторони\~або\~публічним інтересом\~до\~справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.8.\~ст.141\~ЦПК\~України,\~розмір\~витрат,\~які\~сторона\~сплатила або\~має\~сплатити\~у звязку\~з\~розглядом\~справи,\~встановлюється\~судом\~на підставі\~поданих\~сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків\~тощо).\~Такі\~докази\~подаються до\~закінчення\~судових\~дебатів у\~справі\~або\~протягом пяти\~днів\~після\~ухвалення рішення\~суду\~за\~умови,\~що\~до\~закінчення судових\~дебатів\~у\~справі сторона\~зробила\~про\~це відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В порушення вищезазначених приписів законодавства суду не надано договору про надання правничої допомоги з детальним описом робіт, виконаних адвокатом, а також доказів які підтверджують проведення таких розрахунків за надання правничої допомоги. Суд зобов'язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат. Тому суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат позивача в частині витрат на надання правничої допомоги. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113, ч.2 ст. 114, 115 СК України,

Outcome: approved