Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

31.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 4825483800:01:000:0210 площею 4,84 га в межах Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області на підставі рішення суду від 03.12.2015 року. Право власності перейшло до неї в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 18.12.2014 року. 01.11.2005 року між її батьком та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» був укладений договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 50 років. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.02.2018 року договір оренди розірвано. На її користь рішенням суду від 06.11.2017 року було стягнуто орендну плату за 2015-2016 роки, яку в порядку виконання судового рішення отримала 13.12.2017 року. Також, позивачка просить стягнути з відповідача пеню за 2015-2017 роки в сумі 15\~556 грн. 38 коп., оскільки відповідно до умов договору у разі несвоєчасної сплати орендної платим справляється пеня в розмірі 0,3% за кожний день прострочення, а також бажає стягнути орендну плату за 2017-2018 роки в сумі 8 019 грн. Ухвалою суду від 01.11.2018 року відкрито провадження на підставі ст. 274 ЦПК України та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з особливостями, передбаченими ст. 279 ЦПК України. Відповідачу направлені позовна заява з додатками та розяснено правила подання відзиву та доказів. Ухвалою суду від 01.11.2018 року за клопотанням позивача ТОВ «Агрофірма Корнацьких» зобовязано надати інформацію про те, в якій сумі та коли [PERSON] було сплачено орендну плату відповідно до рішення суду від 06.11.2017 року, а також, який розмір орендної плати їй було нараховано за 2017-2018 роки та надати акт прийому-передачі земельної ділянки після розірвання договору оренди. На виконання вимог ухвали суду 15.11.2018 року від ТОВ «Агрофірма Корнацьких» надійшла витребувана судом інформація. Ухвалою суду від 01.11.2018 року [PERSON] зобовязано надати докази на підтвердження дати отримання орендної плати за 2015-2016 роки. Станом на день розгляду справи [PERSON] ухвала не виконана, докази суду не надано. 30.11.2018 року від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про застосування строків позовної давності, мотивована тим, що позовна заява подана у листопаді 2018 року, а тому перебіг строку позовної давності за вимогою про стягнення пені за прострочення виплати орендної плати за період 2015-2017 років скінчився. Ухвалою суду від 03.12.2018 року відкладено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження для надання можливості позивачці ознайомитись із заявою представника відповідача та надати відповідь на неї. Ухвалою суду від 26.12.2018 року відкладено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження для витребування доказів, а саме: зобовязано [PERSON] надати докази на підтвердження дати отримання орендної плати за 2015-2016 роки, а також надати обгрунтування розміру орендної плати за 2015-2016 роки, з якого вона просить обрахувати пеню; зобовязано ТОВ «Агрофірма Корнацьких» надати інформацію про сплату орендної плати [PERSON] за 2018 рік у строк до 20.12.2018 року згідно умов договору. 10.01.2019 року [PERSON] було надано заяву, в якій вона просила відмовити в застосуванні строку позовної даності, оскільки оренду плату за 2015-2016 роки вона отримала лише 13.12.2017 року, а за 2017-2018 роки не отримала й досі. Також надано довідку з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків. 14.01.2019 року ТОВ «Агрофірма Корнацьких» надано інформацію щодо розміру орендної плати за 2018 рік. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.12.2015 року у справі № 484/4239/15-ц, провадження № 2/484/1874/15 в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] належить земельна ділянка для товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,84 га, розташована в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, кадастровий номер 4825483800:01:000:0210. 01.11.2005 року між колишнім власником земельної ділянки [PERSON] та відповідачем був укладений договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 50 років. У звязку з несвоєчасною виплатою орендної плати з відповідача за рішенням суду від 06.11.2017 року у справі № 484/2382/17, провадження № 2/484/1342/18 було стягнуто 6\~017 грн. 84 коп. орендної плати за 2015-2016 роки, які були отримані позивачкою в примусовому порядку 13.12.2017 року, що визнано відповідачем. Всупереч вимогам\~Договору, ТОВ «Агрофірма\~Корнацьких» не\~виконує покладені\~на нього\~Договором зобовязання, у звязку із чим має місце заборгованість перед позивачем по орендній платі за 2017-2018 роки. Згідно п. 11 Договору орендна плата вноситься щорічно до 20 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі. Відповідно до вимог ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Згідно правил ст. 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата справляється у грошовій, натуральній та відробітковій ( надання послуг орендодавцю) формах. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Згідно відомостей, наданих на виконання ухвали суду відповідачем, [PERSON] за 2017 рік нараховано орендну плату у розмірі 4 009 грн. 50 коп., з якої мало бути утримано: ПДФО 721 грн. 71 коп., ВС 60 грн. 14 коп. За 2018 рік орендна плата нарахована в такому ж розмірі, однак станом на день розгляду справи вона позивачці не виплачена. Доказів сплати орендної плати за 2017-2018 роки відповідачем не надано. Відповідач також не надав жодного доказу на підтвердження факту спроби сплатити орендну плату та факту ухилення позивачки від отримання такої плати. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.04.2018 року у справі № 484/722/18, провадження № 2/484/638/18 договір оренди земельної ділянки розірвано. На даний час справа перебуває на розгляді у Верховному суді, рішення суду виконується. Докази повернення земельної ділянки позивачці відсутні. Розірвання договору оренди земельної ділянки не є підставою для звільнення від виконання зобовязань передбачених договором; нарахування орендної плати припиняється лише з моменту підписання акта прийому-передачі земельної ділянки, однак такий документ не може бути наданий відповідачем через його відсутність. Таким чином, сплата орендної плати є обовязком відповідача відповідно до умов договору. Розірвання договору не звільняє орендаря від виконання покладених на нього зобовязань, а тому позовна вимога в частині стягнення заборгованості по орендній платі за 2017-2018 роки підлягає задоволенню. Відповідно до п. 14 Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня в розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення. Згідно розрахунку, наданого позивачкою, за час прострочення орендної плата розмір пені за 2015-2017 роки становить 15\~556 грн. 38 коп., а саме: -орендна плата за 2015 рік - 3\~341 грн. 54 коп. (750 днів) х 0,3% = 7\~515 грн.; -орендна плата за 2016 рік - 4\~009 грн. 50 коп. (365 днів) х 0,3% = 4\~387 грн. 30 коп.; -орендна плата за 2017 рік - 4\~009 коп. 50 коп. (з 01.01.2018 року по 01.11.2018 року) х 0,3% = 3 654 грн. 08 коп. Представник відповідача заявив про застосування строку позовної давності, зазначивши, що позовна заява подана позивачкою у листопаді 2018 року, а тому перебіг позовної давності за вимогою про стягнення пені за прострочення виплати орендної плати за період 2015-2017 років скінчився. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Цивільним кодексом України може встановлюватись спеціальна позовна давність, зокрема, відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд вважає, що позивачка не пропустила строк позовної давності; часом, коли у позивачки виникло право на звернення до суду з наданим позовом суд визнає дату сплати орендної плати за 2015-2016 роки за судовим рішенням 13.12.2017 року. З позовом [PERSON] звернулась до суду 31.10.2018 року, тобто протягом року, тож позивачка не пропустила строк, визначений ст. 258 ЦК України. Оскільки судом встановлено, що відповідачем було порушено строк виплати орендної плати за 2015-2017 роки, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовної вимоги в частині стягнення пені за ці роки. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved