Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

31 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Позов мотивований тим, що вона досягнула повноліття та навчається на денній державній формі навчання другого курсу філологічного факультету Переяслав-Хмельницького державного педагогічного університету імені [PERSON]. Вказуючи, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на навчання та повязані з цим витрати, хоча працює у ЗОШ І-ІІ ступенів смт Турійськ та у Турійській ДЮСШ, отримує заробітну плату та має таку можливість, позивач просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти як на дочку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до припинення нею навчання. Позивач у судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просила позов задовольнити, а справу розглядати у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає частково, погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частки свого заробітку щомісячно, просив справу розглядати без його участі. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не зявилися і згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України заявили клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Сімейним законодавством України (глава 16 СК України) передбачено обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. За змістом статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналіз наведених положень матеріального права дає підстави для висновку, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5). Позивач 07 липня 2016 року досягнула повноліття та продовжує навчатися, а саме, є студенткою другого курсу денної державної форми навчання філологічного факультету Державного вищого навчального закладу «Переяслав-Хмельницького державного педагогічного університету імені [PERSON]» (а.с. 6). Згідно з довідкою Турійської селищної ради Турійського району № 399 від 31 січня 2017 року позивач проживає разом із матірю [PERSON] (а.с. 7). З довідки про доходи, виданої відділом освіти, молоді та спорту Турійської районної державної адміністрації, вбачається, що відповідач працює на посаді вчителя загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів смт Турійськ та отримує заробітну плату (середня нарахована заробітна плата за останніх шість місяців становить близько 4150 гривень на місяць) (а.с. 40). Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог статей 182, 199, 200 СК України бере до уваги те, що обовязок утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, покладається рівною мірою на матір і батька, позивач навчається на денній державній формі навчання і не має можливості працевлаштуватися, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги на навчання та інші повязані з цим витрати, відповідач є здоровою особою, працює, отримує заробітну плату, має іншу сімю та троє малолітніх дітей на утриманні (а.с. 41-43). Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що мати позивача працює та отримує доходи, у звязку з чим в розумінні закону також зобов'язана утримувати дочку в період навчання до досягнення двадцяти трьох років. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на навчання повнолітньої дочки або остання не потребує такої допомоги, у матеріалах справи немає. Разом з тим, позивач, звертаючись до суду, вказувала, що кошти їй необхідні на витрати, повязані з харчуванням, оплатою проїзду до місця навчання, проживання в гуртожитку, придбання літератури тощо, однак не зазначила розмір таких витрат і жодних доказів про їх розмір, про отримання чи неотримання стипендії за місцем навчання не надала. З огляду на те, що позивач не зявилася в судове засідання і заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, то суд позбавлений можливості встановити і врахувати зазначені вище обставини. Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і вважає достатнім для покриття повязаних із навчанням витрат позивача, на які вона посилалася у позовній заяві, стягувати із відповідача аліменти в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 31 січня 2017 року і до закінчення дочкою навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до 07 липня 2021 року, коли передбачений законом обовязок батьків по її утриманню припиниться. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до пункту 1.1 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог зазначеного Закону, частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 640 грн судового збору. На підставі викладеного, статей 182, 199, 200, 201 СК України та

Outcome: partial