Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-26 00:00:00

31.05.2016 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про стягнення аліментів. Вказувала, що 17.07.1999 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб та від спільного життя вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача, позивач просила стягнути з останнього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала заявлений нею позов та просила його задовольнити, а також пояснила, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, на даний час шлюб розірвано. Відповідач в судовому засіданні заперечував відносно задоволення позову, оскільки їхня дитина були викрадена позивачем та утримується нею примусово за місцем реєстрації, тому відсутні підстави сплачувати аліменти, хоча дитині допомогу він надає. Крім того, відповідач пояснив, що з початку червня 2016 року він офіційно працює на посаді комерційного директора, а розмір його заробітної плати буде становити біля 2 000 грн. на місяць, інших дітей на утриманні він не має. Посилаючись на те, що позивач неналежно виховує доньку, відповідач просив встановити правомочність перебування дитини у матері без згоди батька. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 17.07.1999 року сторони у справі зареєстрували шлюб, що вбачається з копії свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області. Від спільного життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої. В судовому засіданні встановлено, що малолітня [PERSON] зареєстрована та проживає разом із своєю матірю за адресою: [ADDRESS], що вбачається з копії довідки Боярського ЛВ УМГ від 07.10.2015 року № 2521/02, копії рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 12.04.2016 року № 166 та копії акта оцінки потреб від 24.06.2016 року, який складено службою у справах дітей в присутності батька [PERSON] Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоровя платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), оскільки відповідач офіційно працює та має дохід, на утриманні інших дітей не має. Доводи відповідача щодо викрадення позивачем та незаконності утримання нею їхньої дитини, суд вважає необґрунтованими, оскільки вказані обставини не підтверджені відповідними доказами. Інші посилання відповідача зводяться до незгоди останнього щодо перебування дитини на утриманні позивача, а також неналежним виконанням нею батьківських обовязків, тобто можуть бути предметом розгляду окремих позовів. Крім того, вказані посилання не спростовують наявність у відповідача обовязку по утриманню дитини. Разом з цим, суд звертає увагу, що згідно ст. 186 СК України, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі, що становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 грн.

Outcome: approved