Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

31\~серпня 2018\~року \~позивач [PERSON]\~звернулась до\~суду з\~позовом до\~відповідачів,\~в якому\~просить визнати\~за нею\~право власності\~на домоволодіння\~№ 24\~з надвірними\~будівлями та\~спорудами,\~що розташовані\~за адресою:\~с.Мішково-Погорілове,\~вул.Горіхова\~Вітовського району\~Миколаївської області,\~в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті чоловіка\~[PERSON],\~померлого 20\~березня 2015\~року. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 20 березня 2015 року помер її чоловік [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина, що в тому числі складається, з домоволодіння №24 з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані в с.Мішково-Погорілове, вул. Горіхова, 24 Вітовського району Миколаївської області. Вона та відповідачі [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями першої черги, в той же час останні відмовились від належної їм частки в спадщини на її [PERSON] користь, звернувшись з відповідними заявами до державного нотаріуса. Однак оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку вона позбавлена можливості через відсутність правовстановлюючого документу на домоволодіння Свідоцтва про право власності, що підтверджує право власності [PERSON] на вказане спадкове майно, у звязку з чим позивач змушена звернутись до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, до суду від неї надійшла заява, в якій відповідач просила розглядати справу за її відсутності, позивні вимоги визнала повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, надіслав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] сільська рада Вітовського району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі в межах заявлених позовних вимог, суд встановив, що за даними копії спадкової справи 66/2015 (а.с. 30-46), [PERSON] помер 20 березня 2015 року, про що виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 23 від 25.03.2015 року (а.с. 8). \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, в тому числі домоволодіння № 24 з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по вул.Горіхова в с.Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області. \~ \~ \~ \~На підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 21.11.2006 року № 140 була проведена зміна нумерації житлового будинку по вул.Фрунзе в с.Мішково-Погорілове з № 18 на № 24 (а.с. 42). \~ \~ \~ \~Право позивача на закликання до спадкування після смерті [PERSON] як спадкоємця першої черги дружини померлого, підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] (до шлюбу Полішук) [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). \~ \~ \~ \~Крім позивача, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON], свідоцтво про народження від 24.05.1982 року серії ІІІ-ФП № 313583 (а.с. 36) та [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], свідоцтво про народження від 07 жовтня 1975 року серії І-ФП № 277974 (а.с. 36 зворотна сторона), якій після укладення шлюбу з [PERSON] було присвоєно прізвище «Мельникова», що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 14.06.2018 року №00020358286 (а.с. 37-38). \~ \~ \~ \~Згідно довідки [PERSON] сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 05.07.2018 року, на час смерті [PERSON] з ним проживали та були зареєстровані: дружина [PERSON], донька [PERSON], онук [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 9). Оскільки позивач та відповідачі на день смерті були зареєстровані та проживали разом із спадкодавцем, отже за положеннями ст.ст. 1261,1268 ЦК України є спадкоємцями першої черги, які спадщину прийняли. В той же час, як вбачається зі спадкової справи відповідачі [PERSON] та [PERSON], у передбачений законом строк і порядок звернулися до нотаріуса із заявою, якою відмовились від своєї частки в спадковому майні на користь позивача [PERSON] (а.с. 31 зворотній бік, а.с. 32). Підстави, з яких позивач звернулась до суду із цим позовом, підтверджуються письмовими розясненням державного нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори від 03.07.2018 року про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вище вказаного нерухомого майна у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вище вказане (а.с. 18). Відповідно до п.4.15 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як вказує позивач, правовстановлюючого документу на вище вказаний житловий будинок її чоловік за життя не оформив. При прийнятті рішення, суд виходив з наступного. \~ \~ \~ \~При вирішенні спору слід керуватися\~\~законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент\~\~набуття даного домоволодіння, тобто\~\~станом\~\~на\~1959 та 1988 роки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ До 2004 року виникнення\~\~права\~\~власності на житлові будинки, споруди\~\~не залежало\~\~від державної реєстрації цього права. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилося питання узаконення\~\~житлових будинків та внесення записів про право власності\~\~на будинки за громадянами у погосподарські\~\~книги\~\~місцевих Рад. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із\~\~1979 року.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На виконання\~постанови\~\~Ради\~\~Міністрів УРСР\~\~від 11 березня\~\~1985 року\~\~№105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР»\~\~у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатком списків громадян, яким ці будинки належали. До вказаних\~\~правовідносин також\~\~підлягала застосуванню Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року,\~\~Вказівки\~\~по веденню\~\~погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР\~\~12 травня 1985 року № 5-24-26. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином,\~\~записи\~\~у погосподарських книгах визнавалися\~\~у якості актів органів влади (публічної), що підтверджують право приватної власності. \~ \~ \~ \~За даними технічного паспорту житлові будинки побудови 1959 року (будинок літ. А-1) та 1988 року (буд. літ. Б-2) (а.с. 14 зворотній бік). Відповідно до відомостей погосподарської книги [PERSON] зазначений як власник спірного домоволодіння (а.с. 17), підстави набуття даного домоволодіння у власність [PERSON] підтверджуються даними [PERSON] сільської ради Вітовського району Миколаївської області, згідно яких [PERSON] сплачено кошти за домоволодіння №24 по вул. Горіховій (Фрунзе) в с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області (а.с. 16 зворотній бік) в повному обсязі. Відповідно до довідки КП ММБТІ від 14 червня 2018 року право власності на вказане домоволодіння станом на 28.12.2012 року не зареєстровано (а.с. 15). Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про власність», що діяв на час набуття [PERSON] вказаного будинку, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Відповідно до положень ст.ст. 100, 101 ЦК України (1963 року), громадяни могли мати у власності житловий будинок. При цьому глава десята цього кодексу також не повязувала наявність такого права з його обовязковою державною реєстрацією. За такого суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] набув права власності на це нерухоме майно, однак зі зміною законодавчих норм належно свої права на нього не оформив. Виходячи з загальних положень дії законодавчих актів у часі, право власності [PERSON] на це майно із зміною законодавчих норм не припинилося, проте відсутність правовстановлюючого документу перешкоджає оформленню спадкових прав позивачці як спадкоємцю. Відповідно до положень ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За наведеного, та встановивши, що відповідно до положень ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], встановивши належність спірного майна спадкодавцю [PERSON] та вичерпання можливості оформлення позивачем спадкових прав в нотаріальному порядку з наведених вище підстав, суд вважає, що відповідно до ст.16 ЦК України, цивільне право [PERSON] підлягає захисту судом шляхом визнання за нею права власності на вказане майно.

Outcome: approved