Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

29 грудня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за письмовою розпискою від 29 серпня 2014 року в сумі 3696 грн., відсотків за користування позикою в сумі 1146,63 грн., інфляційних втрат від несвоєчасного повернення коштів в сумі 1825,46 грн. та 3 % річних від простроченого боргу в сумі 157,25 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29 серпня 2014 року відповідач взяв у нього в борг грошові кошти в сумі 3696 грн. і на підтвердження укладення договору позики відповідач написав розписку, але гроші останній не повернув, станом на день звернення до суду своїх зобовязань не виконав, а тому просить стягнути з відповідача зазначені кошти та понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав повністю, просив суд захистити майнові права свого довірителя, стягнувши з відповідача на його користь суму боргу, відсотки за користування позикою, інфляційні втрати, 3 % річних та понесені ним судові витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснивши, що борг не повернув через відсутність коштів, які позивач йому не виплатив, як роботодавець, при його звільненні з роботи. Вислухавши пояснення учасників процесу, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику (Постанова Верховного Суду України від 02 липня 2014 року в справі № 6-79цс14). Судом встановлено, що 29 серпня 2014 року між сторонами був укладений договір позики грошових коштів, згідно якого позивач [PERSON] передав для відповідача [PERSON] кошти в сумі 3696 грн., що не заперечувалося в судовому засіданні самим відповідачем. Факт передачі грошей відповідачеві позивачем підтверджений розпискою, оригінал якої був наданий представником в судовому засіданні для огляду та засвідчена її копія наявна в матеріалах справи, тобто позивач довів факт передачі грошей відповідачеві у відповідності зі ст. 60 ЦПК України і надав необхідні докази на підтвердження своїх вимог. Згідно ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі, а якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інакше не встановлено договором. Встановлено, що протягом двох місяців, тобто до 29 жовтня 2014 року, як обумовлено в розписці, відповідач грошових коштів не повернув. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Крім того, відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що позивач має право на отримання процентів за користування грошовими коштами за договором позики в розмірі, визначеному на рівні облікової ставки Національного банку України, враховуючи те, що договором позики від 29 серпня 2014 року розмір процентів не встановлено. Розмір процентів за користування грошовими коштами на рівні облікової ставки Національного банку України складає: - за період з 29.08.2014 року по 12.11.2014 року 96,19 грн. (3696 грн. : 365 днів ? 12,5 % ? 76 днів); - за період з 13.11.2014 року по 05.02.2015 року 120,49 грн. (3696 грн. : 365 днів ? 14 % ? 85 днів); - за період з 06.02.2015 року по 03.03.2015 року 51,33 грн. (3696 грн. : 365 днів ? 19,5 % ? 26 днів); - за період з 04.03.2015 року по 27.08.2015 року 537,69 грн. (3696 грн. : 365 днів ? 30 % ? 177 днів); - за період з 28.08.2015 року по 24.09.2015 року 76,55 грн. (3696 грн. : 365 днів ? 27 % ? 28 днів); - за період з 25.09.2015 року по 14.12.2015 року 180,44 грн. (3696 грн. : 365 днів ? 22 % ? 81 день). Тобто, загальний розмір процентів, передбачених ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за період з 29 серпня 2014 року, як з дня отримання коштів, по 14 грудня 2015 року (межі позовної вимоги по даному виду платежу) складає 1062,69 грн. (96,19 грн. + 120,49 грн. + 51,33 грн. + 537,69 грн. + 76,55 грн. + 180,44 грн.). Інфляційні втрати від несвоєчасного повернення кредиту в сумі 3696 грн. з урахуванням індексів інфляції за період прострочення починаючи з 01 листопада 2014 року, як з наступного місяця після спливу терміну остаточного повернення позики, по 30 листопада 2015 року, як останній місяць перед датою звернення до суду, складають 1824,71 грн. (3696 грн. ? 149,37 % (листопад 2014 року листопад 2015 року: 101,9 % ? 103,0 % ? 103,1 % ? 105,3 % ? 110,8 % ? 114,0 % ? 102,2 % ? 100,4 % ? 99,0 % ? 99,2 % ? 102,3 % ? 98,7 % ? 102,0 %) = 5520,71 грн. 3696 грн.). Три проценти річних від простроченої суми за період прострочення починаючи з 30 жовтня 2014 року, як з наступного дня після спливу терміну остаточного повернення позики, по 28 грудня 2015 року, як дату звернення до суду, складають 128,80 грн. (3696 грн. : 365 днів ? 3 % ? 424 дні). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню борг (позика) в сумі 3696 грн., відсотки за користування позикою в сумі 1062,69 грн., інфляційні втрати від невчасного повернення коштів в сумі 1824,71 грн. та 3 % річних від простроченого боргу в сумі 128,80 грн., а всього 6712,20 грн. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 479,12 грн., що обраховано наступним чином: 487,20 грн. сплаченого позивачем судового збору ? 6712,20 грн. присуджених коштів : 6825,34 грн. заявлених до стягнення коштів.

Outcome: partial