overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

31.08.2016 року позивач звернулася з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] 1/2 частину всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, мотивує тим, що від шлюбу з [PERSON] мають двох дітей, на даний час проживають окремо. Відповідач гроші на утримання дітей не надає, їй самій грошей на утримання дітей не вистачає, так як ніде не працює. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком дітей: [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ТП №209056 та [PERSON], 08.06.2016 р. н., про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ТП №265627. З пояснень, викладених у позовній заяві видно, що діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Позов позивачкою подано 31.08.2016 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Доводи позивача відповідачем не спростовано, а тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/2 заробітку (доходу) відповідача. Позивач при зверненні до суду від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

31.08.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, в якій вказує, що 23.04.2014 року вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано виконавчим комітетом Соледарської міської ради м. Артемівськ Донецької області, актовий запис № 24. Позивачка вказала, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Позивач також зазначила у своєму позові, що сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, вони проживають окремо, відповідач раніше добровільно допомогу на утримання дружини та дитини надавав, але не регулярно та не в повному обсязі. Позивачка тимчасово не працює, оскільки доглядає дитину, яка не досягла 3-річного віку. У звязку з цим вона позбавлена можливості працювати та отримувати додаткові доходи. Позивачка просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на свою користь на своє утримання у розмірі ? частини з усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні позивачка на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити, про що подала письмову заяву. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання позивачки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Заслухавши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони дійсно перебувають у шлюбі, який було зареєстровано виконавчим комітетом Соледарської міської ради м. Артемівськ Донецької області, актовий запис № 24. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Батьком у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON]. Відповідно до наказу № 252-к від 17.07.2014 року, виданого в.о. генерального директора ДП «Артемісль» позивачка [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років. Судом встановлено, що добровільно матеріальної допомоги відповідач на утримання дружини не надає. Згідно зі ст. 84 ч. 2 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 80 ч. 1 цього ж Кодексу, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні заяви, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

31.08.2016 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 16.03.2013 р., від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебувають у шлюбі з 16 березня 2013 року, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 209438, яка проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

31.08.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи в заочному порядку за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Повідомлявся про час і місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Приймаючи до уваги викладене, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.ст.197, 224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено, що сторони в справі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою, а відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Викладене підтверджується письмовими поясненнями позивачки та відсутністю заперечень на позов відповідача. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, а також те, що відповідач не платить аліменти на утримання інших дітей, у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

31.08.2016 року позивачка звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить: стягнути з відповідача - [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на отримання доньки - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 25 % з усіх видів заробітку (доходу відповідача), щомісячно, до повноліття дитини, з моменту подачі позовної заяви. Позивачка у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою з проханням проводити слухання справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 21.11.1998 року у відділі державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №806. Під час перебування у шлюбі у сторін народилась дитина, донька - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] від 16 червня 2016 року виданий Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 2115. Дитина мешкає з матір'ю [PERSON]. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст.181 СК України засоби виконання батьками обов'язків по утриманню дитини визначаються батьками за згодою. З матеріалів справи вбачається, що між позивачкою і відповідачем по даній справі згоди на виконання обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини не досягнуто. У відповідності зі ст.183 Сімейного Кодексу України частина заробітної плати/доходу/ матері, батька, що буде утримуватися як аліменти, визначається судом. Відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст. 182 СК України - при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

31.08.2016 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трьох років. \~\~\~\~ Посилаючись на ті обставини, що, дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, просила позов задовольнити. \~\~\~ В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 209438. \~\~\~\~ Відповідно до ст.ст. 80, 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і за рішенням суду кошти на утримання дружини (аліменти) присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі з урахуванням стану здоровя та матеріального становища сторін, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інших обставин, що мають істотне значення. Відповідач допомоги на утримання його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], не надає. На підставі викладеного позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною трьох років. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

31.08.2016 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 27.09.2014 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Також зазначила, що вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, інших прибутків не має, матеріально не забезпечена, потребує допомоги, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, у розмірі 1/4 частини усіх його щомісячних прибутків, з дня подачі позову до повноліття доньки, але не менше 30% прожиткового мінімум для дітей відповідного віку, стягнути з відповідача кошти на своє утримання щомісячно по 1/4 частині із всіх видів заробітку до досягнення сином 3-х років. Позивач в судове засідання не з'явилась надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

31.08.2016 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 18 жовтня 2014 р. вони уклали шлюб. Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим: з різних причин та поглядів на життя, між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, проживають окремо. Спору щодо місця проживання дитини немає. Позивач вважає за неможливе збереження шлюбу та просить його розірвати, посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин, відсутність спільного побуту. У судовому засіданні позивач та відповідач стверджували про неможливість збереження сім'ї та наполягали на розірванні шлюбу. З метою збереження шлюбу судом подружжю був наданий строк для примирення, проте примирення між подружжям не відбулося, після закінчення строку для примирення сторони наполягали на розірванні шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню з наступних підстав: Спірне питання регулюється ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України, згідно яких суд розглядає позов одного з членів подружжя про розірвання шлюбу і, зясувавши фактичні відносини сторін, постановляє рішення. У засіданні встановлено, що сторони з 18 жовтня 2014 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружніх відносин. Визначений судом строк для примирення не змінив відносини між подружжям, після його закінчення сторони наполягали на розірванні шлюбу. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що збереження сімї та подальше спільне життя подружжя за викладених обставин неможливе і суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

31.08.2017 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають з відповідачем спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне життя не склалось, оскільки виникли різні погляди на життя,відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого вона припинила з відповідачем шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, вважає, що примирення є неможливим. В судовому засіданні позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, вважають їх примирення неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 04 грудня 2012 року у Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблений актовий запис № 567, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ОК №141777 (а.с.3). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК №229597 від 04 грудня 2012 року (а.с.4). Сторонами визнано, що вони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, вважають, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно з заявою позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору вона залишає за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

31.08.2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що з 02.10.2004 р. вони перебувають у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], оскільки спільне життя не склалося через непорозуміння, несумісність характерів, то шлюбні відносини з відповідачем припинені. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач та відповідач в судове засідання не зявились, позивач надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності та позов підтримав. Відповідач надав суду заяву з проханням розглядати справу без нього, позов визнав повністю, про що подані відповідні письмові заяви. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 02.10.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції м.Запоріжжя за актовим записом № 285 (а.с.4). Відповідно до вимог ст.. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За змістом ч.2 ст. 104 та ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до с. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно до ст.. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інвалідата інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія 1-ЖС №028956 (а.с.3). Сімейне життя не склалось, наразі сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Окрім того, згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

31.08.2017 р. до суду заявлено позов, в якому позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], він є спадкоємцем цієї спадщини за заповітом, його мати [PERSON] та брат [PERSON] є спадкоємцями першої черги цієї спадщини за законом, останні від прийняття спадщини відмовилися на користь позивача, у визначений строк [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття цієї спадщини, однак в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість не може нотаріально оформити спадщину. Позивач в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити, справу розглядати без нього (а.с. 19). [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про визнання позову та розгляду справи без них (а.с. а.с. 18, 20). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [INFO] помер [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], [PERSON] є спадкоємцем цієї спадщини за заповітом, у визначений строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття цієї спадщини, однак в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість не може нотаріально оформити спадщину. Вказані правовідносини регулюються: - ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] як спадкоємець за заповітом спадкового майна після смерті [INFO] [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] не може нотаріально оформити своє спадкове право в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість, то суд визнає за необхідне позов задовільнити, визнати за позивачем право приватної власності вказаної нерухомості в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved