Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

29 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона є непрацездатною особою за віком, інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1480 грн. 20 коп., яка є не достатньо для забезпечення життєвих потреб, харчування, догляду та додаткових витрат на лікування. Інших джерел доходів не має, тому її матеріальне становище є вкрай нужденним. Відповідач є її рідним сином, проживає разом з нею, але добровільно матеріальної допомоги на лікування їй не надає. Вона має, ще двох дітей [PERSON] та [PERSON], які мешкають окремо, допомагають їй, однак наданих ними коштів на лікування не вистачає. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно на її утримання, починаючи з 29 серпня 2018 року. Учасники справи в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, позивачка в заяві зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та, що інших джерел доходу, окрім пенсії по інвалідності вона не має; відповідач в заяві зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, що інших утриманців, окрім матері, він не має та що проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», непрацездатні громадяни є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у звязку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Позивачка є непрацездатною, оскільки є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК від 31 жовтня 2018 року (а.с. 10). Як вбачається з виписки з карти стаціонарного хворого № 12305/2093, позивачка має низку захворювань, витрати на лікування яких є обєктивно передбачуваними (а.с. 11). Відповідно до копії довідки вих. № 4070/02 від 10 липня 2018 року виданої Очаківським обєднаним управлінням пенсійного фонду України Миколаївської області, розмір пенсії позивачки за 2018 рік складає: січень 1465 грн. 34 коп., лютий - 1465 грн. 34 коп., березень - 1465 грн. 34 коп., квітень - 1480 грн. 20 коп., травень - 1480 грн. 20 коп., червень - 1480 грн. 20 коп. (а.с. 9). Відповідач [PERSON], [INFO], є сином позивачки [PERSON], про що свідчить свідоцтво про його народження серії IІІ ФП № 372098 (а.с. 8), є повнолітнім працездатним, неодруженим, проживає разом з позивачкою, має випадкові заробітки, на даний час офіційно не працює. Відповідно до ч. 1 ст.\~202\~СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обовязку утримувати матір, батька та обовязку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обовязків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки. Відповідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не предявлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч. 2 ст.\~205\~СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а саме від доньки [PERSON] та сина [PERSON]А, про допомогу яких позивачка повідомила суд. Таким чином, сукупністю досліджених судом доказів встановлено, що позивачка дійсно є непрацездатною особою, інвалідом ІІІ групи та потребує матеріальної допомоги, а відповідач у справі з урахуванням його матеріального та сімейного стану зобовязаний та має можливість надавати таку допомогу. Підстави для звільнення відповідача від обовязку утримувати матір відсутні. Враховуючи викладене, а також згоду відповідача про сплату аліментів на утримання матері, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання непрацездатної матері в твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 29 серпня 2018 року і довічно, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved