Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

29.12.2003 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницького області, актовий запис № 366. Від шлюбу в них є троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що подружні відносини між ними не склалися через різні погляди на сімейне життя, в сімї постійні сварки з приводу тих чи інших питань. Вважає, що подальше сумісне життя суперечить її інтересам та інтересам їх дітей, тому просить шлюб між ними розірвати. Ухвалою від 21.07.2017 року задоволено клопотання [PERSON] про відстрочку сплати судового збору до ухвалення рішення по справі. 03.08.2017 року провадження по справі було зупинено та сторонам надано строк для примирення на три місяці. Ухвалою від 03.11.2017 року провадження по справі відновлено та справу призначено до розгляду. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав. З'ясувавши думку позивачки, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі зареєстрували шлюб 29.12.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницького області, актовий запис № 366, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії 1-БВ № 086596 від 29.12.2003 року. Від шлюбу останні мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтв про народження серії І-БВ № 176052 від 01.09.2004 року, серії І-БВ № 048054 від 10.05.2007 року, серії І-БВ № 269305 від 12.04.2016 року. Також судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують з січня 2017 року, разом, як сімя, не проживають, спільного господарства не ведуть, взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивачки і відповідача однією сімєю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. З огляду на викладене вище, суд не вбачає підстав для подальшого вжиття заходів щодо примирення сторін та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. При цьому суд бере до уваги те, що за період часу, наданого судом для примирення, позивачка та відповідач не примирились. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн., що відповідатиме вимогам ч.1 та ч. 6 ст. 141 ЦПК України. Тому, судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь. Відповідно до ст.ст. 105, 109, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81,141, 206, 259, 265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved