Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

29 січня 2014 року позивач звернувся до суду з вимогами до відповідача. З уточненням позовних вимог, з підстав передбачених ст.ст. 1220-1222,1261,1268,1298,1301 Цивільного Кодексу України просить визнати незаконним свідоцтво про право на спадщину за законом від 19 березня 2007 року, видане Малинською державною нотаріальною конторою на ім'я [PERSON] в частині видачі свідоцтва на ? частку житлового будинку [ADDRESS] та визнати право власності на ? частку житлового будинку [ADDRESS] . Судом в якості третьої особи на стороні відповідача залучено Малинську державну нотаріальну контору. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав повністю, пояснив, що відповідач по справі є його братом. Батьки сторін - [PERSON] та [PERSON] одружились 23 червня 1949 року. В період шлюбу побудували спірний будинок. Відповідно до статті 22 КпШС майно нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. [INFO] помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок. Спадкоємцями на майно померлого є: позивач , відповідач та їх матір. Однак лише матір та [PERSON] прийняли спадщину, оскільки матір подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини, а позивач вважається таким, що прийняв спадщину, так як на момент смерті спадкодавця постійно проживав разом з ним. Прописався позивач до будинку батьків 28 лютого 2006 року, однак фактично у батьків проживав з 1999 року, так як батько погано себе почував і потребував сторонньої допомоги, яку матір самостійно не могла надати, а також батько повинен був отримати транспортний засіб як інвалід 1 групи, а тому разом з ним повинна бути прописана особа , яка має право керувати транспортним засобом. 19 березня 2007 року в Малинський державній нотаріальній конторі [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON] , а саме на спірний будинок. Про дані обставини [PERSON] дізнався у січні 2013 року під час оформлення спадщини після смерті матері. Вважає, що внаслідок видачі свідоцтва про право на спадщину на весь будинок порушуються його права як спадкоємця 1-ої черги, який має право на ? частку майна померлого , а тому просить визнати незаконним свідоцтво у частині видачі свідоцтва на ? частку та визнати за ним право власності на ? частку будинку. Відповідач позов не визнав повністю. В заперечення пояснив, що після смерті батька з заявою про прийняття спадщини звернулась лише матір сторін - [PERSON] , а позивач не скористався зазначеним правом. 19 березня 2007 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого чоловіка. Про дані обставини позивачу достовірно було відомо, оскільки дружина позивача - [PERSON] займалась оформленням спадщини. 01 вересня 2008 року матір склала заповіт відповідно до якого заповідала житловий будинок [PERSON] [INFO] померла [PERSON] Після смерті матері відповідач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Вважає , що позивач не може вважатись таким , що прийняв спадщину , оскільки останній в будинку батьків постійно не проживав, а лише був прописаний з метою керування автомобілем , який повинен був отримати батько при життя. Свідок [PERSON] показала , що вона є дружиною позивача по справі. Також показала , що батьку її чоловіка - [PERSON] у 1999 року ампутували ногу і фактично з того часу чоловік поселився в будинок батьків, так як матір позивача не змогла б самостійно доглядати за чоловіком та вести господарство. Прописався [PERSON] в будинку батьків у лютому 2006 року, оскільки батьку повинні були надати транспортний засіб як інваліду 1-ої групи. Виписався чоловік з будинку батьків у серпні 2006 року щоб [PERSON] могла отримувати пільги за спожиті комунальні послуги. Під час допиту свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання , що за хворим [PERSON] доглядала лише його дружина [PERSON] Позивач в будинок батьків навідувався рідко і був приписаний в будинку батьків щоб мати право керувати транспортним засобом, що повинен був виданий [PERSON] як інваліду 1-ої групи. Представник Малинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши сторони , представників сторін, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 червня 1949 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. ( арк..с. 9). [PERSON] та [PERSON] були батьками сторін по справі. ( арк..с. 10). Під час шлюбу подружжя [PERSON] побудували житловий будинок [ADDRESS] , який належав [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідчений Малинською державною нотаріальною конторою від 09 травня 1957 року. Статтею 22 КпШС УРСР передбачено, що майно, нажите подружжям на час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Аналогічні вимоги зазначені і в статтях 60,70 Сімейного кодексу України. Таким чином, на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спірний будинок був об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] [PERSON] проживав в будинку батьків і на момент смерті батька ( [INFO] ) був зареєстрований у спірному будинку з 28 лютого 2006 року , що підтверджується копією паспорта позивача та копією будинкової книги , оригінали даних документів досліджені в судовому засіданні. Відповідно до цивільного законодавства чинного на час відкриття спадщини ( статті 1268 ЦК України ), спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки на час смерті батька , позивач постійно проживав у спірному будинку , то останній вважається таким , що прийняв спадщину , що залишилась після смерті [PERSON] , а саме на ? частку майна. Дані обставини не спростовані відповідачем в ході розгляду справи. Свідки, що були викликані відповідачем в судове засідання [PERSON] та [PERSON] фактично підтвердили , що [PERSON] був прописаний в будинку батьків та навідувався до батьків і однозначно не змогли спростувати пояснення позивача та свідка [PERSON] , що [PERSON] постійно проживав в будинку своїх батьків до дня смерті батька. Постановою завідуючої Малинської державної нотаріальної контори від 19 лютого 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв'язку з пропуском строку подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved