Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

7 серпня 2020 року до суду звернулася [PERSON] із заявою, відповідно до вимог якої просить встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 22.01.1998 року державним нотаріусом Радехівської нотаріальної контори Луців І.П. зареєстроване в реєстрі за № 178/98 на ім`я [PERSON] на будинковолодіння [ADDRESS] , належить [PERSON] . В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина. 22 січня 1998 року державний нотаріус Радехівської державної нотаріальної контори Луців І.П. видала заявнику свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, зареєстроване в реєстрі за № 178/98, а саме: на жилий цегляний будинок з господарськими будівлями в цілому в [ADDRESS] . В зазначеному вище свідоцтві неправильно записано ім`я [PERSON] , замість [PERSON] . Свідоцтво щодо спадкового будинку підлягало реєстрації в Червоноградському міжміському бюро технічної інвентаризації. Зареєструвати будинковолодіння заявник не могла, оскільки 10 грудня 1998 року Радехівський РВ УМВС України у Львівській області видав їй новий паспорт, серія [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Саме з цих причин, що в свідоцтві про право на спадщину за законом записано [PERSON] , а в паспорті вона значиться як [PERSON] , Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації відмовилося провести державну реєстрацію будинковолодіння [ADDRESS] . В даний час така реєстрація здійснюється державним реєстратором прав на нерухоме майно. Не маючи права на будинковолодіння [ADDRESS] , заявник не може володіти, користуватися та управляти своїм майном, оскільки на даний час будинковолодіння зареєстровано на померлого її чоловіка [PERSON] , що стверджується довідкою Червоноградського МБТІ № 3225 від 26.06.2020 року. Державний реєстратор прав на нерухоме майно Лопатинської селищної ради Ковалишин Любомир Васильович, до якого заявник звернулася із заявою про реєстрацію вказаного вище будинковолодіння, видав їй рішення № 53285041 від 24.07.2020 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обмежень, посилаючись на те, що заявником подано документи, які не дають змоги встановити набуття, зміну, або припинення прав не нерухоме майно або його обтяження. Заявник не може вирішити питання про визнання права власності на будинковолодіння, яке вона успадкувала після смерті чоловіка, тому звертається до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в даному випадку свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видано Радехівською державною нотаріальною конторою 22.01.1998 року, зареєстровано в реєстрі за № 178/98 (спадкова справа 110/96) (а.с.2-4). Заявник в судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився,причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с.26). Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема і належності правовстановлюючих документів. Так, судом констатовано, що 22 січня 1998 року державний нотаріус Радехівської державної нотаріальної контори Луців І.П. видала заявнику свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , зареєстроване в реєстрі за № 178/98, а саме: на жилий цегляний будинок з господарськими будівлями в цілому в [ADDRESS] (а.с.7-7 зворот). Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] ; свідоцтвом про одруження [PERSON] з [PERSON] , серії [NUMBER] (а.с.8,9). З копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , вбачається, що замовником технічної інвентаризації значиться [PERSON] (а.с.10-14). Відповідно до довідки №3225, виданої КП ЛОР ``Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації`` 26.06.2020 року, в КП ЛОР ``Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації`` на 31.12.2012 року, житловий будинок [ADDRESS] , зареєстрований на праві власності за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 03.06.1988 р., виданого виконкомом Сушненської сільської ради, згідно рішення Радехівського райвиконкому від 21.04.1988 року за №84 та записано 03.06.1988 року в реєстрову книгу за №166 (а.с.15). Державний реєстратор прав на нерухоме майно Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області Ковалишин Любомир Васильович, відмовив заявнику у державній реєстрації прав власності, посилаючись на те, що заявником подано документи, які не дають змоги встановити набуття, зміну, або припинення прав не нерухоме майно та їх обтяжень, згідно рішення № 53285041 від 24.07.2020 року (а.с.16). Факт належності правовстановлюючого документа, а саме факт, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 22.01.1998 року державним нотаріусом Радехівської нотаріальної контори Луців І.П. зареєстроване в реєстрі за № 178/98 на ім`я [PERSON] на будинковолодіння [ADDRESS] , належить [PERSON] в судовому засіданні підтвердила свідок [PERSON] , не довіряти показам якої у суду немає підстав (а.с.29). Таким чином, узагальнюючи вищенаведене, виходячи із рекомендацій викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вважає вимоги заявника обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved