Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

29.09.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю. В обґрунтування заявлених позовних вимог нею зазначено, що вона є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу укладеного 22.07.2016 року. Під час укладання договору їй стало відомо про реєстрацію в квартирі члена сім»ї колишнього власника - відповідача по справі [PERSON], місце проживання якого їй невідомо. Просила усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Представник позивача подав до суду заяву про залучення до участі у справі правонаступника [PERSON] - [PERSON], оскільки остання набула право власності на квартиру [ADDRESS] згідно договору дарування від 25.10.2016 року. Ухвалою суду від 02.02.2017 року залучено до участі у справі правонаступника [PERSON] - [PERSON] (а.с. 20). У судове засідання позивач не з»явилась, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні відсутній, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся за встановленим законом порядку місцем реєстрації, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. Заперечень на спростування заявлених позивачем обставин як підстав для позову, суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 22.07.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1386 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В. (а.с.7). За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна, яка була сформована 27.07.2016 року, власником вище зазначеної квартири є [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до договору дарування квартири від 25.10.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2100 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В., право власності на квартиру [ADDRESS] відійшло до [PERSON] (а.с. 17). За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна, яка була сформована 07.12.2016 року, власником вище зазначеної квартири стала [PERSON] (а.с. 48-49). Відповідно до довідки про склад сім»ї виданої Комунальним концерном «Центр Комунального сервісу» 28.09.2016 року за вх.. № 2142, у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] з 09.07.1992 року (а.с.33). За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує, що відповідач в квартирі [ADDRESS] не проживає, а його реєстрація була проведена без власника квартири. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. За правилами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) Наразі, приймаючи до уваги, що відповідач не є членом сім'ї позивача та був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] як член сім»ї колишнього власника квартири, у квартирі не проживає понад один рік без поважних причин, а тому суд, на підставі ч. 2 ст. 405 та з урахуванням положень ч. 1 ст. 8 ЦК України, приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог [PERSON], правонаступником якої є [PERSON], до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved