Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

29 січня 2019 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя. Свою заяву мотивують тим, що перебувають в шлюбі з 10 серпня 2013 року. Шлюб був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №\~1042. Від даного шлюбу у них народилась донька Анна, [INFO]. Вказують на те, що спільне життя не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейне життя та сімейні обовязки, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам, дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу. Збереження сімї не можливе, вважають шлюб формальним, примирення між ними не можливе, а тому просили його розірвати. До судового засідання заявники подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Вимоги заяви підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3\~ст. 293 ЦПК України\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 серпня 2013 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №\~1042 (а.с.4). Від даного шлюбу у них народилась донька Анна, [INFO]\~(а.с.4). Судом встановлено, що заявники дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу. Крім того, 23 січня 2019 року сторони уклали договір про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні (а.с.5). З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені\~статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, те, що заявники дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до вимог ч.2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.\~115\~СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст.\~115\~СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, ст. 113\~СК України\~визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved