Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

30.10.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Позов обґрунтувала тим, що 04.09.2000 року, на підставі Договору купівлі-продажу № 699 , зареєстрованого на товарній біржі «Євгенія Сервіс», придбала у [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 30,70 кв.м., зареєструвавши право власності в КП «БТІ» Краматорської міської ради, запис №12691-П. 09.10.2019 року вона вирішила розпорядитися своєю квартирою, звернулася до приватного нотаріуса з метою оформлення договору дарування, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів на квартиру. Після звернення 27.11.2019 року до ТБ «Євгенія Сервіс» з метою отримання дублікату Договору купівлі-продажу квартири вона отримала відповідь, що біржа за плату може надати дублікат, однак без відмітки КП «БТІ», яке з 01.01.2013 року втратило свої повноваження щодо реєстрації об`єктів нерухомості. Звернувшись повторно до нотаріуса за консультацією вона дізналася, що неможливо укласти договір дарування без оригіналу або дублікату біржового договору із відміткою КП «БТІ», у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду з позовом для захисту своїх прав власності. В судове засідання позивач та її представник не з`явилася, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, згідно якої він визнає позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутності. Третя особа, повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, що не є перешкодою для розгляду справи. Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено наступне. Згідно копії Договору купівлі-продажу №699 від 04.09.2000 року, зареєстрованого на Товарній біржі «Євгенія Сервіс», [PERSON] продав [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 30,70 кв.м, в тому числі житловою площею 18,10 кв.м, та право власності зареєстровано 11.09.2000 року в «БТІ» за №12691-П. 04.09.2000 року між [PERSON] , як власником квартири [ADDRESS] та начальником ЖЕУ №5 Тимофієвою О.П. , як представником власника будинку, укладено Договір на участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. 09.10.2007 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , актовий запис №931 складений відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського МУЮ Донецької області, після державної реєстрації шлюбу взяла прізвище - [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Берзінь-Усової І.А. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - посвідчення договору дарування квартири [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ЦК України 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, обов`язковому нотаріальному посвідченню підлягали договори купівлі-продажу жилих приміщень, договори міни, договори дарування нерухомого майна та довічного утримання. Недодержання цієї вимоги тягнуло недійсність договору (стаття 47 ЦК УРСР). Проте, відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв на час укладання сторонами договору купівлі-продажу, угода, зареєстрована на біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню і вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, позивач придбавши 04.09.2000 року у відповідача [PERSON] за договором купівлі-продажу, зареєстрованого на Товарній біржі «Євгенія Сервіс» згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ст. 128 ЦК УРСР набула право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Як заначила [PERSON] у позовній заяві, звернення до суду обумовлено втратою Договору купівлі-продажу №699 від 04.09.2000 року, без оригіналу якого вона не може розпорядитися своїм майном. Відповідно до ст. 392 ЦК України (в редакції 2004 року) власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зв`язку з тим, що позивач [PERSON] , втративши документи на належне їй нерухоме майно позбавлена можливості розпорядитися ним, то право власності підлягає судовому захисту відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, оскільки іншого способу для поновлення порушеного права, ніж визнання права власності, законом не передбачено. Враховуючи викладені обставини справи, суд вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими, а тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved