Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

31 жовтня 2018 року, позивач звернулася в суд з вказаним вище позовом в обґрунтування якого посилається на те, що 23.04.2018 року між нею та відповідачами було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №424. Сторонами в даному договорі виступають, вона відчужувач, відповідачі - набувачі Відповідно до п.1.1 Договору: Набувачі зобов'язуються виконувати передбачені в цьому договорі розпорядження [PERSON] і вразі його смерті набувають право власності на належну [PERSON] квартиру під № 31 у будинку №36/1, що по вул.Трускавецька у м.Дрогобичі Львівської області, зареєстровану в Державному реєстрі речових прав не нерухоме майно за р. №1148509846106, у рівних частках кожен з Набувачів. Відповідно до п. 3.3 Договору: за життя [PERSON] та Набувачів в рівних частках за цим Договором покладається обовязок виконувати такі розпорядження [PERSON]: за кошти Набувачів забезпечувати [PERSON] харчуванням, медикаментами, лікуванням, на суму 1000,00 (одна тисяча гривень) до 14 числа кожного місяця; за кошти Набувачів здійснити частковий ремонт квартири, яка є Предметом цього договору; оплатити стоматологічні послуги для [PERSON] на суму 2000,00 (дві тисячі гривень) до 31 грудня 2018 року. Згідно п. 3.4. Договору після смерті [PERSON] за цим Договором Набувачі зобов»язані здійснити поховання [PERSON] та встановити надгробний памятник на суму 10000,00 (десять тисяч) гривень протягом двох років після смерті [PERSON]. Через 3 дні після підписання договору вона дізналась, що [PERSON] виїхав на заробітки до Росії, а [PERSON] 23.07.2018р заявила, що має намір в її квартиру завезти диван та переїхати з сином до неї жити, на що вона відповіла відмовою. Після цього [PERSON] повідомила, що не може більше виконувати умови спадкового договору, оскільки [PERSON] виїхав на заробітки і не допомагає їй з сином, тобто самоусунувся від обовязків Набувача, а в неї не має грошей і сил на щомісячні платежі у сумі 1000.00 грн. Тому 23.07.2018р. вони звернулись до нотаріуса щодо розірвання спадкового договору, на що в усній формі нотаріус розяснив їм, що це можливо лише у судовому порядку. Відповідачами не в повній мірі виконувалися умови договору, а саме п. 3.3 в частині «За кошти Набувачів забезпечувати [PERSON] харчуванням, медикаментами, лікуванням, на суму 1000,00 (одна тисяча) гривень до 14 числа кожного місяця», так 04.05.2018 року вона отримала лише 500,00 (пятсот гривень) замість необхідної 1000,00 гривень щомісяця, що підтверджується квитанцією, за червень місяць вона не отримала жодних коштів, 23.07.2018 року відповідачі принесли їй 1000,00 (одну тисячу) гривень готівкою. Після заяви відповідачами про намір розірвати договір 23.08.2018 року вони переказали поштою гроші у сумі 1000.00 (одна тисяча гривень) які вона відмовилась приймати та 25.08.2018 р. відправила ці кошти їм, що підтверджується відповіддю ЦПЗ №3 від 27.08.2018 р. за №.123. 26.08.2018р. вона направила лист відповідачам, про їх незаконні дії та вимогою розірвання договору, на що не отримала відповіді та навіть телефонного дзвінка. Станом на сьогоднішній день кошти від відповідачів більше не надходили, звязок вони з нею не підтримують. Невиконання Відповідачами умов Договору ставить її у скрутне матеріальне становище. Оскільки Відповідачі самоусунулись від виконання обовязків, але офіційно розривати договору не хотіли, тому вона 07.09.2018 р. за №379/02-31, зверталась до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] щодо розірвання спадкового договору на, що отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, де вказано, що відповідно до ст. 1308 ЦК України визначено виключний порядок розірвання спадкового договору. Оскільки відповідачі належним чином не виконують обовязки, покладені на них спадковим договором, вважає, що при таких обставинах, надалі його існування неможливе, а тому в неї виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд. 31.10.2018 року направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідачів, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 20.11.2018 року. 22.11.2018 року провадження в зазначеній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 11.12.2018 року. 11.12.2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 11.01.2019 року. 11.01.2019 року відповідач [PERSON] заявила клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки має намір скористатися правовою допомогою, розгляд справи відкладено на 13.02.2019 року. Позивач [PERSON] та її захисник [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився в черговий раз, не повідомивши причин неявки. Відповідач [PERSON] в дане судове засідання не з»явилася, через канцелярію суду подала заяву, про неможливість з»явитися в судове засідання за станом здоров»я. Доказу про поганий стан здоров»я, а також клопотання про відкладення розгляду справи не подала. Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов'язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. Поряд з цим, ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, за правилом ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З дослідженого в судовому засіданні спадкового договору, укладеного 23.04.2018 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 424 встановлено, що набувачі [PERSON] та [PERSON] зобов'язуються виконувати розпорядження відчужувача [PERSON] і у разі її смерті набувають право власності на належну відчужувачу квартиру [ADDRESS], зареєстровану в Державному реєстрі речових прав не нерухоме майно за р. №1148509846106, у рівних частках кожен з Набувачів. Ця квартира, складається з двох житлових кімнат та однієї кухні, житловою площею - 23,4 квадратних метрів, загальною площею - 36,0 квадратних метрів. Пунктом 3.3 спадкового договору визначено, що за життя [PERSON] на Набувачів в рівних частках за цим Договором покладається обов»язок виконувати такі розпорядження [PERSON]: забезпечувати харчуванням, медикаментами, лікуванням, на суму 1000,00 грн. до 14 числа кожного місяця, здійснити частковий ремонт квартири, оплатити стоматологічні послуги для [PERSON] на суму 2000,00 грн. до 31.12.2018 року. Згідно п.7.3 у разі невиконання Набувачами розпоряджень [PERSON] на вимогу останнього цей Договір може бути розірваний у судовому порядку. За змістом\~ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно зі\~ст.1305 ЦК України, набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Частиною 1\~ст.1308 ЦК України, передбачено, що спадковий договір може бути розірваний на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Аналогічне положення закріплено також у п. 7.3 спадкового договору. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, підстави для зміни або розірвання договору передбачені положеннями\~ст.651 ЦК України, де згідно з ч. 2 вказаної норми визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З пояснень позивача судом встановлено, що відповідачі належним чином не виконують умови спадкового договору, зокрема, взагалі не цікавляться станом здоров»я [PERSON], жодного догляду за нею не здійснюють, коштів на харчування, лікування не дають, часткового ремонту у квартирі не здійснюють, стоматологічні послуги не оплатили. Відповідно до спадкового договору виконання обовязків набувачами є безумовним, тобто не ставиться в залежність від наявності відповідного звернення відчужувача чи інших причин що набувач вважатиме об»єктивними для можливого невиконання договору. З урахуванням наведеного та з огляду на вимоги ст.ст.\~1302,\~1305 ЦК України\~і умовами укладеного сторонами спадкового договору, обов»язки по вчиненню певних дій, передбачених договором, покладено на набувача, а відчужувач у спадковому договорі не має обов'язків, він наділяється лише правом вимоги, тому набувач повинен довести належне виконання ним зобов'язань за спірним Договором. Оскільки відповідачами не виконуються взяті на себе зобов'язання за умовами спадкового договору, такий договір підлягає розірванню в судовому порядку, та тягне за собою настання правових наслідків передбачених ч.2\~ст.653 ЦК України. Таким чином, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки відповідачі не виконують умов спадкового договору. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути 768,40 грн. судового збору в користь держави, тобто по 384,20 грн. з кожного. Враховуючи вищенаведене\~та

Outcome: approved