overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

29 травня 2018 року завідуюча 3-м відділенням Комунального закладу «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» Кравчук О.П. звернулася до суду з заявою про продовження госпіталізації в примусовому порядку пацієнту [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги наявністю у зазначеного пацієнта тяжкого психічного розладу у вигляді «Шизофренії, параноїчної форми, безперервний тип перебігу»внаслідок чоговона не спроможна задовольнити основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність. У судовому лікар-психіатр підтримала заяву та прохала її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, в заяві до суду просила розглядати справу у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала. Захисник не заперечував проти задоволення даної заяви, вважає, що примусова госпіталізація відповідає інтересам пацієнта. Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви. Судом встановлено, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» від 23.05.2018 року № 01-55/2402Чопик Л.К.. страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу», по своєму психічному стану не може задовольнити основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність, потребує подальшого надання стаціонарної допомоги (а.с.3). Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/2402 від 25.05.2018 р. [PERSON]знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з 1975 року, багато разів тривалий час знаходилася на лікуванні в лікарні. Останній раз госпіталізовувалася з 23.11.2015 року та по теперішній час (а.с. 14). Рішенням Роменського міського суду Сумської області від 12 серпня 1997 року [PERSON] визнано недієздатною (а.с.6). Згідно з рішенням виконкому Гружчанської сільської ради народних депутатів опікуном [PERSON]призначено [PERSON] (а.с.7). [PERSON] судом неодноразово продовжувалася примусова госпіталізація до психіатричного закладу, востаннє рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04.12.2017 року (а.с.12). За таких обставин, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про необхідність продовження [PERSON]госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, згідно вимог ст. ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

29 травня 2018 року з Березанського районного суду Миколаївської області до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла вказана цивільна справа в порядку ст.ст. 31, 32 ЦПК України, предметом якої є встановлення факту, що [PERSON], [INFO], є онуком [PERSON], який помер [INFO] року. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що [INFO] року помер його дідусь [PERSON], який за життя склав заповіт на його ім'я. Після смерті діда відкрилася спадщина, про прийняття якої він звернувся до нотаріальної контори в установлений законом строк, однак через те, що у свідоцтві про народження його батька [PERSON] відсутній запис про батька, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено. Посилаючись на викладене, просив встановити той факт, що він є онуком [PERSON], який помер [INFO] року. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися. Заявникнадав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги; заінтересована особа - Березанське відділення Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області про причини неявки свого представника суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами, що має юридичне значення. Як вбачається зі свідоцтва про народження заявника [PERSON] серії [NUMBER] від 15 серпня 1982 року, батьком останнього записаний [PERSON] (а. с. 12). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 січня 1956 року [PERSON] народився [INFO] року, в графі «відомості про батька» запис відсутній (а. с. 13). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 7), вбачається, що [INFO] року помер [PERSON]. Свідки [PERSON] та [PERSON], допитані в судовому засіданні в режимі відеоконференції, пояснили, що померлого [PERSON] знали як дідуся заявника [PERSON]. Факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги Краснопільської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а. с. 17), відповідно до якого за адресою: [ADDRESS] проживав [PERSON], разом із яким проживав та був зареєстрований його онук [PERSON], а такождовідкою виконкому Краснопільської сільської ради Березанського району № 353 від 11 квітня 2018 року аналогічного змісту (а. с. 8). З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність вставлення юридичного факту для реалізації заявником свого права на спадкування, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що [PERSON] є онуком померлого [PERSON], а тому вимогизаявника про встановлення цього факту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

29 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від березня 2016 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Стосунки з відповідачкою розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3, 13). 18 вересня 2018 року суд своєю ухвалою закрив підготовче судове засідання та призначив справу до судового розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлений позов, пояснивши, що сторони перебувають у шлюбі від 25.03.2016 року. Сторони від шлюбу дітей не мають. Шлюб був укладений через те, що відповідачка нібито завагітнила від позивача. Від дня реєстрації шлюбу сторони не мешкають разом, не ведуть спільне господарство. Відповідачка до суду не зявилася, була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). 26 жовтня 2018 року суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 25.03.2016 року. Шлюб зареєстровано у Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис 92) (а.с. 8). Від шлюбу сторони дітей не мають. Від 25.03.2016 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивач зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно і її збереження неможливе. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

29 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 09 грудня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 710, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, також зазначив, що шлюбно-сімейні відносини припинили з 2016 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно не з'явилась до суду без поважних причин, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю, відзиву не надала, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 09 грудня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 710, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 426722 (а.с.6). Сторони від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час сторони з 2016 року мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

29 травня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 26.02.2005, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Позивач в судове засідання не з'явилась, надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.02.2005, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

29 травня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 31 липня 1976 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дебальцівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 166, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, також зазначила, шлюбно-сімейні відносини припинили з 2012 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, декілька років мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно не з'явився без поважних причин, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю, відзив не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 31 липня 1976 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дебальцівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 166, що підтверджується відповідним повторним свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 356740 (а.с.6). Сторони від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час сторони з 2012 року мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. В порядку ст.141 ЦПК України в звязку із задоволенням позовних вимог [PERSON] з відповідача [PERSON] на її користь підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

29 травня 2018 року позивач звернулася до Куликівського районного суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини припинені з серпня 2012 року. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сімї неможливим. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2018 року цивільна справа за вищезазначеним позовом була прийнята до свого провадження на підставі ч. 2 ст. 32, ст. 31 ЦПК України. В підготовче засідання сторони не зявилися, надали заяви про прозгляд справи у їх відсутність, в яких зазначили, позивач - про підтримання та задоволення позову, відповідач - про визнання позову. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку учасників справи. Як слідує з положень\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 лютого 2006 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Куликівського районного управління юстиції Чернігівської області був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 6. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

29 травня 2018 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 07.10.2006 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них двоє неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]\~ Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини на даний час припинені. Отже, вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати разом із позивачкою. Сторони в судове засідання не зявились в заявах кожний просить розглянути справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає та проти задоволення не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб за а.з. № 470, 07.10.2006 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с. 5). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

29 травня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 квітня 2001 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у підготовче засідання не зявилася, подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у підготовче засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 квітня 2001 року, актовий запис № 485 (а/с 5). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а/с 6) Подружні відносини\~подружжя припинило,\~спільне господарство\~не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved