Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

30.01.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість по нарахованим відсоткам за кредитним договором № 005-2914/840-0269 від 10.10.2007 року за період з 28.01.2014 року по 20.01.2015 року в сумі 5471,96 доларів США, а також стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у вигляді курсової різниці за Кредитним договором № 005-2914/840-0269 від 10.10.2007 року у розмірі 368532,89 (триста шістдесят вісім тисяч п'ятсот тридцять два) грн. 89 коп. та судовий збір в розмірі 3654,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.10.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений Кредитний договір № 005-2914/840-0269, за умовами якого відповідачу був наданий кредит в сумі 62 350,00 дол. США строком до 01.10.2037 року зі сплатою 11,95% річних за користування кредитом. 01.03.2009 року та 25.03.2009 року між позивачем та відповідачем були укладені Додаткові угоди, якими змінювався розмір плати за користування кредитом: з 01.03.2009 року по 28.02.2010 року встановлювалася ставка за користування кредитом на рівні 9,07% річних, з 01.03.2010 року по 28.02.2015 року - 13,82% річних, а починаючи з 01.03.2015 року - 12,95% річних. Позивач зазначив, що внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, 22 травня 2014 року Солом'янським районним судом м. Києва було винесено рішення по цивільній справі № 760/3677/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення 345 284,17 гр. - заборгованості по кредиту, 31 035,06 гр. - процентів, 622,10 гр. - підвищених відсотків та 3 654,00 гр. - судового збору. Дане рішення суду набрало законної сили, проте на теперішній час не виконане. Позивач посилається, що відповідач не виконує рішення суду від 22.05.2014 року, а тому просить в порядку ст. 625 ЦК України стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 5471,96 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ (курс 1580,77 грн. за 100 доларів США) сумі 86499,04 грн. за період з 29.01.2014 року по 20.01.2015 року. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача суму боргу у вигляді курсової різниці за Кредитним договором № 005-2914/840-0269 від 10.10.2007 року у розмірі 368532,89 грн., оскільки курс долара США у гривні у порівнянні з днем винесення рішення від 22.05.2014 року про стягнення заборгованості з [PERSON] значно зріс і становить 1580,77 грн. за 100 доларів США. Також, позивач просив судові витрати покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного позивач просив позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи, не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день і час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд до відома не поставила. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому Позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 09.10.2007 року між сторонами був укладений Кредитний договір № 005-2914/840-0269, за умовами якого відповідачу був наданий кредит в сумі 62 350,00 дол. США строком до 01.10.2037 року зі сплатою 11,95% річних за користування кредитом (а.с.11-16). 01.03.2009 року та 25.03.2009 року сторонами були укладені Додаткові угоди до Кредитного договору, якими змінювався розмір плати за користування кредитом, а саме: з 01.03.2009 року по 28.02.2010 року встановлювалася ставка за користування кредитом на рівні 9,07% річних, з 01.03.2010 року по 28.02.2015 року - 13,82% річних, а починаючи з 01.03.2015 року - 12,95% річних (а.с.22-26). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22 травня 2014 року (справа №760/3677/14-ц) з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал банк» стягнуто заборгованість по кредитному договору № 005-2914/840-0269 від 09.10.2007 року у сумі: 345 284,17 гр. - заборгованості по кредиту, 31 035,06 гр. - процентів, 622,10 гр. - підвищених відсотків та 3 654,00 гр. - судового збору (а.с.44-46). Згідно з положеннями ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, виходячи з даних вимог законодавства, рішення суду від 22.05.2014 року, є обов'язковим для розгляду даної справи. Разом з тим, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.5.3.2. Кредитного договору, позичальник зобов'язаний повернути кредит в сумі, вказаній в п. 1.1. цього Договору, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, а також у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за цим Договором сплатити штрафні санкції та інші платежі, у строки та на умовах, що визначені цим Договором. Згідно рішення суду від 22.05.2014 року вбачається, що станом на 28.01.2014 року заборгованість становила: 47 158,93 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 376 941,33 гр., з яких:- 43 198,32 дол. США, що еквівалентно 345 284,17гр., заборгованості по кредиту; -3 882,78 дол. США, що еквівалентно 31 035, 06 гр., процентів; - 77, 83 дол. США, що еквівалентно 622,10 гр., підвищених відсотків. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за період з 29.01.2014 року по 20.01.2015 року заборгованості відповідача перед позивачем по відсоткам за користування кредитом, становить 5471,96 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ (курс 1580,77 грн. за 100 дол. США) сумі 86499,10 грн. , з яких: - заборгованість по відсотках - 5243,29 доларів США, заборгованість по підвищених відсотках - 228,66 доларів США (а.с.39). Офіційний курс НБУ станом на 20.01.2015 року становив за 1долар США - 15, 8077 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача по сплаті відсотків станом на 20.01.2015 року становить 86499, 10 грн. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що вимоги позивача про виконання кредитних зобов'язань в добровільному порядку відповідачем не виконано. За таких обставин, враховуючи викладене вище та той факт, що чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження щодо його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, а також те, що відповідач на день розгляду судом справи борг за відповідним договором про надання кредиту № 005-2914/840-0269 від 09.10.2007 року позивачу не повернув, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума заборгованості по відсоткам за період з 29.01.2014 року по 20.01.2015 року в розмірі 5471, 96 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 20.01.2015 р. становить 86 499, 10 грн. Разом з тим, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу у вигляді курсової різниці за Кредитним договором № 005-2914/840-0269 від 10.10.2007 року у розмірі 368532,89 грн., оскільки діючим законодавством таке стягнення не передбачене, позивача не навів норм закону, якими передбачена можливість такого стягнення. Крім того, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22.05.2015 року набрало законної сили, в ньому наведені розрахунки, проведені з врахуванням курсового співвідношення доларів США та гривні станом на 28.01.2014 року( в межах заявлених вимог) та не заважало позивачу по справі належним чином звернути рішення суду до виконання та стягнути суму боргу у виконавчому провадженні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 864, 99 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial