Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

31.08.2015 р.\~ до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов вказаний позов (а.с.3-4), який був уточнений під час судового розгляду (а.с. 42-44). В судове засідання позивач та його представник не зявилися,\~ надавши клопотання\~ про розгляд справи у їх відсутності\~ (а.с. 88), в якому підтримали позовні вимоги в редакції заяви на а.с. 42-44. Згідно позовної заяви на а.с. 42-44, яка надійшла до суду 13.11.2015 р. та письмових пояснень на а.с. 63-64 позивач [PERSON] просить стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» грошову суму в розмірі 28084,06 грн. та витрати з оплати судового збору в розмірі 281 грн., посилаючись на ті обставини, що в 2014 р. у відділенні відповідача, розташованому за адресою: м. Іллічівськ Одеської області, пров. Шкільний, 1, був відкритий банківський рахунок для виплат в валюті за №4149497819806011 і до 20.03.2015 р. здійснювались зарахування та зняття коштів, однак станом на час розгляду справи з вини банка він не може отримати 1325,63 дол. США залишку на цьому рахунку; що відповідач відмовив в обслуговуванні картки без пояснень причин, порушивши законодавство про фінансові послуги, про захист прав споживачів, умови та правила надання банківського обслуговування. Представник відповідача, належним чином сповіщений про розгляд справи, до суду неодноразово не зявився. Із письмових заперечень, які надійшли до суду 01.03.2016 р. (а.с. 78-80) слідує, що позивач не довів наявність обмеження у користуванні банківським рахунком та невірно обрав спосіб захисту порушеного права. Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності незявившихся учасників судового розгляду. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні правовідносини. Копії листів відповідача на адресу позивача (а.с. 7, 61, 62) та виписка по рахунку (а.с. 8, 89), копія заяви-анкети (а.с. 81-84) свідчать, що 14.06.2010 р. між сторонами укладено договір банківського рахунку. Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 умов та правил надання послуг (а.с. 65-66, 90-91) дана анкета-заява позивача (а.с. 81-84) разом з умовами та правилами надання послуг (виконання робіт) є договором. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком; банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Виписка із рахунку (а.с. 8, 89) та доводи відповідача (а.с. 9) свідчать, що 27.03.2015 р. на рахунок позивача №414949819806011 були переведені кошти і залишок коштів в валюті складає 1325,63 дол. США. Пояснення позивача, викладені у позовній заяві та поясненнях на а.с. 3-4, 42-44, 63-64 та копії листів банку від 09.06.2015 р., 07.07.2015 р. (а.с. 7, 61, 62) підтверджують, що у позивача виникли перешкоди у отриманні з рахунка вказаних сум, і на його звернення банк перелічив всі можливі обмеження в банківському обслуговуванні відповідно до умов і правил надання банківських послуг, запропонував співпрацю, однак не зазначено конкретне обмеження і які заходи є доцільним здійснити позивачу. При цьому у запереченнях (а.с. 79-80) сторона відповідача взагалі стверджує, що обмеження відсутні, і не зазначає причини невидачі коштів позивача з рахунку. За таких обставин суд вважає, що позов є обґрунтованим, доведеним і підлягає задоволенню. Суд також приймає до уваги посилання сторони позивача на порушення прав позивача як власника коштів, які гарантовані ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 328 ЦК України. Доводи сторони відповідача про невірно обраний спосіб захисту не відповідають нормам ст. ст. 15, 16 ЦК України. Зобовязальні правовідносини, що склалися між сторонами на підставі договору банківського рахунка, мають майново-грошовий характер і таким чином у цьому разі позивач є кредитором за майновою вимогою щодо розпорядження належними йому коштами (правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 01.04.2015 р. №3-25 гс 15, 3-34 гс 15, від 22.04.2015 р. №3-63- гс 15, від 29.04.2015 р. №3-61 гс 15, від 13.05.2015 р. №3-153 гс 15, від 27.05.2015 р. №3-217 гс 15, від 10.06.2015 р. №3-223 гс 15). На підставі викладеного,

Outcome: approved