Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

31.07.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ЯБ № 260612), виданого 04.02.2005 року на підставі рішення Чернігівської міської ради четвертого скликання від 28.09.2004 року, яким посвідчується право [PERSON] на земельну ділянку площею 0.0671 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування позову зазначила, що оскаржуваний нею державний акт видано на підставі рішення міської ради, яке в подальшому було скасовано, з тих підстав, що цим рішенням співвідповідачу передано частину земельної ділянки, що належить на праві власності їй. Крім того, державний акт не відповідає приписам статей 203, 215 Цивільного кодексу України оскільки суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства. У судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали і наполягали на їх задоволенні. Співвідповідач [PERSON] позов визнав. Представник відповідача - Чернігівської міської ради не з'явився, при цьому надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Позивач є власником 1/6, а співвідповідач - власником 2/6 частин домоволодіння [ADDRESS]. Пунктом 223.57 рішення Чернігівської міської ради четвертого скликання від 28.09.2004 року співвідповідачу передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0.0671 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] На підставі вказаного рішення міської ради співвідповідачу було видано 04.02.2005 року Державний акт на право власності на земельну ділянку (серія ЯБ № 260612), яким посвідчується його право на зазначену земельну ділянку. У подальшому, пунктом 1.36 рішення Чернігівської міської ради шостого скликання від 30.09.2013 року пункт 223.57 рішення Чернігівської міської ради четвертого скликання від 28.09.2004 року визнано недійсним; іншим рішенням Чернігівської міської ради від 30.12.2013 року (пункт 10) позивачу і співвідповідачу передано у спільну власність земельну ділянку площею 0.0712 га за вказаною вище адресою (а.с. 29, 30). Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, або за результатами аукціонів. Враховуючи викладене, скасування пункту 223.57 рішення Чернігівської міської ради четвертого скликання від 28.09.2004 року про безоплатну передачу у власність співвідповідачу земельної ділянки площею 0.0671 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], є безумовною підставою для визнання недійсним виданого на підставі вказаного рішення Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ЯБ № 260612), яким посвідчується право співвідповідача на зазначену земельну ділянку. У той же час, посилання позивача в позовній заяві на норми статей 203, 215 Цивільного кодексу України як на одну з підстав визнання недійсним держаного акту є невірним, у зв'язку з тим, що державний акт є документом, що посвідчує право особи на земельну ділянку, а не правочином у розумінні статті 202 цього Кодексу, яким вважається дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Outcome: partial