Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

31 липня 2018 року позивач в особі начальника Первенка О.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми основного боргу в розмірі 20 539,61 гривень, яка утворилась внаслідок несплати за надані послуги з постачання природного газу, а також інфляційних витрат у сумі 3611,79 гривень, 3% річних у сумі 726,55 гривень, а також витрат по оплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що між позивачем та відповідачем відбулись цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать виставлені на оплату рахунки за спожитий природний газ, відомості про їх оплату та наявність у боржника особового рахунку № [NUMBER] , а розрахунки за надані послуги з газопостачання здійснювались відповідно до показників лічильника газу та встановлених цін на газ. Так, Артемівським управлінням по газопостачанню та газифікації забезпечується постачання природного газу відповідачам своєчасно, безперервно та якісно відповідно з Правилами надання населенню послуг по газопостачанню, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 1999 року № 2246, та Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496. Відповідачем здійснювалось фактичне споживання природного газу, а згідно особового рахунку № [NUMBER] заборгованість станом на 01 січня 2014 року складала 407,40 гривень, за період з 01 січня 2014 року по 31 березня 2018 року нараховано 31 247,01 гривень, оплачено за цей період 10 300,00 гривень, у зв`язку з чим відповідно заборгованість станом на 01 квітня 2018 року складає 20 539,61 гривень. У порушення вимог закону (п. 4 ст. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, згідно яких споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання), відповідач не вживає заходів до погашення заборгованості, чим спричиняє значну шкоду позивачу, у зв`язку з чим останній вимушений звернутися до суду. Також у відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, окрім суми основного боргу, позивач просить стягнути інфляційні витрати за період з 11 лютого 2014 року по 10 березня 2018 року в сумі 3611,79 гривень, а також 3% річних за період з 11 лютого 2014 року по 10 березня 2018 року в сумі 726,55 гривень. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 липня 2018 року вказана цивільна справа розподілена судді Фроловій Н.М. Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Фролової Н.М. від 06 серпня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін на 24 вересня 2018 року на 08 годину 00 хвилин, яке було відкладене ухвалою суду на 08 годину 30 хвилин 22 жовтня 2018 року за клопотанням відповідача. Судове засідання, призначене на 08 годину 30 хвилин 22 жовтня 2018 року, ухвалою суду відкладено на 08 годину 00 хвилин 15 листопада 2018 року за клопотанням відповідача. 15 листопада2018 року о 08 годині 00 хвилин судове засідання не відбулось, у зв`язку з зайнятістю судді в іншій справі, та було відкладене на 09 годину 00 хвилин 30 листопада 2018 року. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 листопада 2018 року вказана цивільна справа розподілена судді Харченко О.П., у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Фролової Н.М. Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Харченко О.П. від 13 грудня 2018 року прийнято справу до свого провадження, та призначено судове засідання на 30 січня 2019 року на 16 годину 00 хвилин, яке було відкладене ухвалою суду на 09 годину 30 хвилин 26 березня 2019 року. Судове засідання, призначене на 09 годину 30 хвилин 26 березня 2019 року, не відбулось, у зв`язку зі знаходженням судді в нарадчій кімнаті, та було відкладено на 10 годину 30 хвилин 24 травня 2019 року. 24 травня 2019 року о 10 годині 30 хвилин судове засідання не відбулось, у зв`язку з зайнятістю судді в іншій справі, та було відкладено на 14 годину 00 хвилин 08 серпня 2019 року. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 жовтня 2019 року вказана цивільна справа розподілена судді Конопленко О.С., у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Харченко О.П. Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С. від 11 жовтня 2019 року прийнято справу до свого провадження, повторно розпочато її розгляд по суті, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 10 годину 00 хвилин 08 листопада 2019 року. Представник позивача Лєфтєр А . С. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, пояснивши, що ним визнається факт наявності заборгованості, яка утворилась внаслідок несплати за надані послуги з постачання природного газу, однак у меншій, ніж позивач просить, сумі, оскільки з нього впродовж 2014-2016 років стягувалась заборгованість за місцем роботи. Також зазначив, що окрім нього, у будинку проживають двоє інвалідів: дружина - [PERSON] , [INFO] , у якої друга група інвалідності з загального захворювання, а також онука - [PERSON] , [INFO] , яка є дитиною-інвалідом, проте, у зв`язку з тим, що він не є інвалідом, а є пенсіонером за віком, пенсія якого складає приблизно 3900 гривень на місяць, та має нараховану позивачем заборгованість за користування газом, субсидія на сплату комунальних послуг йому не надається. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до довідки про наявність заборгованості за спожитий природний газ відповідач має заборгованість перед позивачем за надані послуги з газопостачання за спожитий природний газ за період з 01 січня 2014 року по 31 березня 2018 року в розмірі 31 247,01 гривень, з яких оплачено за вказаний період 10 300,00 гривень, у зв`язку з чим, відповідно, заборгованість станом на 01 квітня 2018 року складає 20 539,61 гривень (а.с. 5), що також підтверджується особовим рахунком № [NUMBER] , закріпленим за абонентом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відокремлений підрозділ Артемівське управління по газопостачанню та газифікації знаходиться за адресою: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Носакова, буд. 3 та має код ЄДРПОУ 20317035 (а.с. 7). Згідно відповіді першого заступника міського голови Бахмутської міської ради Савченко Т.М. за вх. № 24483 від 03 серпня 2018 року, станом на 01 серпня 2018 року за даними реєстру територіальної громади м. Бахмут, місце проживання фізичної особи [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). З копії довідки № 2047/10/05-02-05-13-3 від 14 листопада 2018 року, виданої головою комісії з реорганізації Бахмутської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, першим заступником начальника Бахмутської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області Косолаповим І.А. та членом комісії з реорганізації Бахмутської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, завідувачем сектору фінансування, бухгалтерського обліку та звітності - головним бухгалтером [PERSON] , вбачається, що з [PERSON] на підставі його заяви від 11 січня 2014 року утримано та перераховано коштів за комунальні послуги (газопостачання - особовий рахунок 2702) за 2014 рік у сумі 1200 гривень, з яких: у лютому - 300,00 гривень, у березні - 300,00 гривень, у травні - 300,00 гривень, у липні - 300,00 гривень; за 2015 рік у сумі 2400,00 гривень, з яких: у травні - 300,00 гривень, у червні - 300,00 гривень, у липні - 300,00 гривень, у серпні - 300,00 гривень, у вересні - 300,00 гривень, у жовтні - 300,00 гривень, у листопаді - 300,00 гривень, у грудні - 300,00 гривень; за 2016 рік у сумі 2400,00 гривень, з яких: у січні - 300,00 гривень, у лютому - 300,00 гривень, у березні - 300,00 гривень, у квітні - 300,00 гривень, у травні - 300,00 гривень, у червні - 300,00 гривень, у липні - 300,00 гривень, у серпні - 300,00 гривень. Таким чином, за період з лютого 2014 року по серпень 2016 року усього з відповідача утримано 6000 гривень (а.с. 33). З копії медичного висновку № 23 на дитину-інваліда віком до 18 років (направляється в районне (міське) управління праці та соціального захисту населення за місцем проживання батьків, опікуна) від 17 квітня 2009 року, виданого головним лікарем Артемівської дитячої лікарні Мельниковою С.Л., заступником головного лікаря з медичної частини Артемівської дитячої лікарні Пантєєвою А .М., лікуючим лікарем Артемівської дитячої лікарні Жолус Т.М . , вбачається, що [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , має захворювання (патологічний стан) F 07.9 F 80.8 (а.с. 34). Згідно копії медичного висновку № 33 на дитину-інваліда віком до 18 років (направляється в районне (міське) управління праці та соціального захисту населення за місцем проживання батьків, опікуна) від 21 травня 2013 року, виданого головним лікарем Артемівської дитячої лікарні [PERSON] , заступником головного лікаря з медичної частини Артемівської дитячої лікарні [PERSON], лікуючим лікарем Артемівської дитячої лікарні [PERSON], вбачається, що [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , має захворювання (патологічний стан) F 71.8. Висновок дійсний до 16 вересня 2021 року, дата переогляду - серпень 2021 року (а.с. 35). З копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0877101 від 01 листопада 2016 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням безстроково, при цьому, згідно висновку про умови та характер праці, вона може виконувати легку працю (а.с. 36). Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Пунктом № 20 Правил постачання природного газу, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496 передбачено, що боржник повинен забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору та відповідно до пункту 22 розділу IV Правил постачання природного газу. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України відповідач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з газопостачання. Однак, виходячи з досліджених доказів, які маються в матеріалах справи, вбачається, що відповідач не виконує цих зобов`язань у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 31 березня 2018 року утворилась заборгованість внаслідок несплати за надані послуги з постачання природного газу в сумі 20 439,61 гривень, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (особовим рахунком), який суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, з підстав зазначених вище. При цьому, відповідачем, не дивлячись на надану можливість, не надано свого розрахунку заборгованості та відповідних доказів, якими спостовувався б наданий позивачем розрахунок, або з якого вбачалось би, що розмір заборгованості за надані йому послуги з постачання природного газу є меншим, ніж зазначено позивачем. Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Закріплена у частині 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Інфляційні витрати за період з 11 лютого 2014 року по 10 березня 2018 року складають 3611,79 гривень, а 3 % проценти річних за період з 11 лютого 2014 року по 10 березня 2018 року - 726,55 гривень. Вказане відображено у представлених представником позивача розрахунках: індексу інфляції за особовим рахунком № [NUMBER] та 3 % річних за користування грошовими коштами за особовим рахунком № [NUMBER] (а.с. 6), які суд бере до розгляду та вважає такими, що проведені вірно. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у вигляді судового збору в розмірі 1762,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved