Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

30.05.2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що Ленінським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, постановою б/н від 03 вересня 2003 року накладено арешт на житловий будинок, що розташований за адресою: м. Кіровоград, вул. Генерала Родимцева, буд. 34, який належить йому на праві власності. 25.04.2016 року він звернувся з заявою про зняття арешту з житлового будинку, що знаходиться за вище зазначеною адресою, до Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ. 11 травня 2016 року йому надано відповідь, в якій зазначено, що в ході перевірки даних ЄДРВП, виконавчих документів, де боржником виступає [PERSON], не виявлено. Також, у своїй відповіді Ленінський ВДВС Кіровоградського МУЮ зазначив, що відомості щодо накладення арешту на майно у відділі відсутні, оскільки арешт накладено 03.09.2003 року, а строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки. Відповідно до Інформаційної довідки № 579576 від 22 квітня 2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, постановою б/н від 03.09.2003 року Державною виконавчою службою Ленінського району накладено арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Генерала Родимцева, буд. 34. Дізнавшись про арешт він знайшов постанову, на підставі якої накладався арешт. Відповідно до постанови б/н від 03.09.2003 року підставою для її винесення було те, що він не сплачував аліменти. Однак, дані висновки не відповідають дійсності, оскільки сплата аліментів проводилась, можливо іноді із затримками, але в повному обсязі, квитанції та чеки, за якими сплачувались аліменти збереглися не в повному обсязі, оскільки минуло майже 13 років. У 2003 році державний виконавець запевнив його, що арешт буде знято, оскільки зобовязання по аліментам в подальшому виконувалися належним чином. Про арешт йому стало відомо лише 22 квітня 2016 року. В звязку з вищевикладеним, на сьогоднішній день він позбавлений права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності майном, що суперечить принципам чинного законодавства. Просить звільнити з - під арешту житловий будинок за адресою: м. Кіровоград, вул. Генерала Родимцева, буд. 34, що належить йому на праві приватної власності, обтяження якого було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03 вересня 2003 року, винесеної державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції м. Кіровограда. Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримає, просить суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надав письмові пояснення, зазначив, що просять розглядати справу у відсутності їх представника за наявними матеріалами справи, перевіркою даних ЄДРВП виконавчих документів, де боржником виступає [PERSON] не виявлено, відомості щодо накладення арешту на майно у відділі відсутні, оскільки згідно наданих документів арешт на майно накладено 03.09.2003 року. У відповідності до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з постанови б/н від 03.09.2003 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної державним виконавцем ВДВС Ленінського району Кіровоградського МУЮ [PERSON] було накладено арешт на все майно боржника, що належить [PERSON], а саме на будинок за адресою: м. Кіровоград, вул. Г. Родимцева, буд. 34 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON] (а.с. 8). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за № 57957620 від 22.04.2016 року вбачається, що постановою, б/н від 03.09.2003 року, винесеної Державною виконавчою службою Ленінського району, було накладено арешт на жилий будинок за адресою: м. Кіровоград, вул. Г. Родимцева, буд. 34, що належить [PERSON], про що реєстратором Державним нотаріальним архівом Кіровоградської області було зроблено відповідний запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, зареєстрований 16.10.2008 року за № 8079841 (а.с. 7). Згідно відповіді Ленінського ВДВС по місту Кіровоград Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 11.05.2016 року за № 14082/04-81/18, адресованої [PERSON] щодо зняття арешту з майна, що зареєстровано за адресою: [INFO], який належить [PERSON], вбачається, що виконавчих документів, де боржником виступає [PERSON], не виявлено. Відомості щодо накладення арешту на майно у відділі відсутні, оскільки згідно наданих документів арешт на майно накладено 03.09.2003 року (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу(установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Частиною 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 цього Кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3(три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, де строк зберігання становить 1 (один) рік та відповідно до номенклатури справ відділу строк зберігання журналів реєстрації виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю становить 3 роки. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що у Ленінському ВДВС по місту Кіровоград Головного управління юстиції у Кіровоградській області відкритих виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] коштів на виконанні не перебуває, а накладеним арештом на нерухоме майно - житловий будинок №34 по вул. Родимцева генерала у м. Кіровограді, що належить [PERSON], порушуються права позивача як власника, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивачем [PERSON] при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп., які позивач просив вважати фактично понесеними. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved