Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

31 березня 2015 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом до Дніпропетровської міської ради, треті особи Житлово-будівельний кооператив № 107 «Победа», Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позову посилаються на те, що [INFO] року помер [PERSON] - батько позивача [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] був членом житлово-будівельного кооперативу № 107 «Победа». Станом на 01.01.1983 року ним у повному обсязі було сплачено вартість кооперативної квартири [ADDRESS] Таким чином, відповідно до чинного законодавства [PERSON] набув права власності на квартиру. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли його діти - [PERSON] та [PERSON], подавши до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлого батька від 26 серпня 2005 року. Дружина спадкодавця [PERSON] відмовилась від спадкового майна на користь дітей, тому діти отримали по 1/4 частини квартири. Проте спадкоємцями правовстановлюючі документи на квартиру не було отримано. [INFO] року померла мати [PERSON] та [PERSON] - [PERSON]. На день її смерті залишилось спадкове майно, в тому числі 1/4 частини квартири. Спадкоємці першої черги за законом - [PERSON] та [PERSON] 08 липня 2011 року подали до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом. 13 травня 2011 року позивачка [PERSON] звернулась з заявою про державну реєстрацію прав, проте рішенням КП «ДМ БТІ» від 20 червня 2011 року їй було відмовлено в державній реєстрації прав, в зв'язку з тим, що подані документи на дають змоги встановити відповідність заявлених прав і поданих документів. Нотаріус Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори 09.09.2011 року виніс постанову про відмову у здійсненні нотаріальної дії, на підставі відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно. [INFO] року помер батько позивача [PERSON] та брат позивачки [PERSON] - [PERSON]. [PERSON] до дня смерті так і не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частини квартири [ADDRESS] після смерті батьків [PERSON] та [PERSON]. Позивач [PERSON] після смерті батька отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина складалася з автомашини. Отримати свідоцтво про право власності на спадкову 1/2 частину квартири він не може, так як не має правовстановлюючого документу, тому що батько, [PERSON], за свого життя свідоцтво про право на спадщину за законом отримати не встиг. З огляду на викладене, позивачі просили суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивачі не з'явились, надали суду заяву, у якій просили розглянути справу у їх відсутність, та задовольнити заявлені вимоги, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, суду причини неявки не повідомив, повідомлявся про час та дату судового засідання належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача та письмових заперечень на позов не надходило. Третя особа в судове засідання не з'явились, причини неявки не повідомили, повідомлялися про час та дату судового засідання належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності представників не надали. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12, 14). [PERSON], членом Житлово-будівельного кооперативу № 107 «Победа,» станом на 01.01.1983 року сплачено в повному обсязі вартість квартири [ADDRESS], в якій він мешкав (а.с. 13). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 02.12.82 №666 (810) Виконком міської ради народних депутатів вирішив перейменовано [ADDRESS] у вулицю [ADDRESS] Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 15). Після його смерті діти померлого - [PERSON] та [PERSON] звернулися до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом. Дружина померлого [PERSON] подала заяву про відмову від спадкового майна на користь доньки та сина померлого - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16-18). Отже, [PERSON] та [PERSON] набули право на успадкування по 1/4 частини квартири кожний. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом не отримали. За зверненням [PERSON] щодо державної реєстрації прав власності на квартиру [ADDRESS], реєстратор Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 20 червня 2011 року виніс рішення про відмову в державній реєстрації прав на підставі п.3.5.4 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав (а.с. 23). [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 19). Після її смерті діти померлої [PERSON] та [PERSON] звернулися до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом (а.с. 24, 25). Постановою державного нотаріуса Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 09 вересня 2011 року відмовлено [PERSON] та [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру після смерті матері [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 26). [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 27). Як вбачається з матеріалів справи, його син - позивач [PERSON] 07 березня 2013 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого, яка складається з автомашина марки Hyundai Getz (а.с. 28). Відповідно до ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до ст.1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив та батьки. Відповідно до п.п.14.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Згідно ст.392 ЦК України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Таким чином, в зв'язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивачі не мають можливості, їх права підлягають судовому захисту. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, та відповідно до ч.4 ст. 334 ЦК України: права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. У зв'язку з тим, що у позивачів були відсутні необхідні документи для вчинення нотаріальної дії, вони не мають можливості отримати свідоцтво про право власності на зазначене спадкове майно в нотаріальному порядку. Тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в судовому порядку.

Outcome: approved