Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

30 липня 2016 року [PERSON] надіслала засобами поштового звязку до суду позовну заяву до [PERSON], в якій просить (відповідно до уточненої позовної заяви від 07.03.2017 року) суд визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування після смерті 11 січня 2016 року матері [PERSON], на трикімнатну квартиру житловою площею 43,90 кв.м. та загальною площею 58,30 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] у Київському районі міста Донецька Донецької області. Позов мотивовано тим, що 11 січня 2016 року померла мати позивача, [PERSON]. На день її смерті залишилось спадкове майно: трьохкімнатна квартира [ADDRESS]. У встановлений законом строк позивач звернулась до Маріупольського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, на підставі чого було заведено спадкову справу № 11/2016 від 19 квітня 2016 року. Окрім позивача спадкоємцями є чоловік померлої [PERSON], який відмовився від спадщини. 20 червня 2016 року позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, про їй було відмовлено у звязку з тим, що позивач не надала правовстановлюючий документ на квартиру. [PERSON] була основним квартиронаймачем вищевказаної квартири. У 1979 році була повністю внесена позика за квартиру у розмірі 4423,40 рублів. Квартира була зареєстрована та видано реєстраційне посвідчення Донецьким бюро технічної інвентаризації. Таким чином, право власності на вищевказану квартиру було зареєстровано. Позивач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, згідно позову просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили. Третя особа у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причину неявки суду не повідомила. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно ордеру №1882 від 08 квітня 1966 року, виданого виконавчим комітетом Донецької міської ради депутатів працюючих, [PERSON] з сімєю, яка складається з чотирьох осіб, має право на зайняття трьохкімнатної квартири [ADDRESS], на підставі списку затвердженого виконавчим комітетом від 04 квітня 1966 року. Згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу «Мир-10» від 20 грудня 1992 року [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири № 33 за адресою пр.Россіні буд. 2, який належить Житлово-будівельному кооперативу «Мир-10», позика за займану житлову площу внесена повністю у грудні 1979 року. У відповідності до ч.2 ст.19-1 Закону України Про кооперацію від 10 липня 2003 року N1087-IV у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.11 своєї постанови №20 від 22 грудня 1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз'яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Крім цього, слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Відповідно до ч.3 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Оскільки [PERSON] пайові внески за квартиру виплачені повністю, квартира викуплена, вона стала її власником. Згідно реєстраційного посвідчення, виданого Бюро технічної інвентаризації міста Донецьк 03 жовтня 1994 року, кооперативна квартира № 33 житловою площею 43,90 кв.м. у будинку № 2 по пр. Россіні у місті Донецьку зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності на підставі довідки Житлово-будівельного кооперативу «Мир-10» від 20 грудня 1992 року, внесено запис в реєстрову книгу №44д/к-296 за реєстровим № 54850. Згідно технічного паспорту на квартиру № 33 у житловому будинку № 2 по пр.Россіні у місті Донецьк, складеного 27 вересня 1994 року у Донецькому бюро технічної інвентаризації, [PERSON] є власником вищевказаної квартири на підставі довідки Житлово-будівельного кооперативу «Мир-10». Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та реєстр прав власності на нерухоме майно не містить відомостей про реєстрацію прав власності, речових прав на квартиру [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 922328, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 01 квітня 2016 року, [PERSON] померла 11 січня 2016 року у м.Донецьк, про що зроблений відповідний актовий запис № 727 01 квітня 2016 року. Відповідно до ч.1 ст.1258, ч.1 ст.1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР № 224027, виданого Червоногвардійським районним бюро реєстрації актів цивільного запису 24 липня 1958 року, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-НО № 439085, виданого Будинком одруження м. Жданов Донецької області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 31 грудня 1981 року, про що зроблений відповідний актовий запис № 4574. Після укладення шлюбу [PERSON] присвоїла прізвище [PERSON]. У відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] 19 квітня 2016 року звернулась до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті матері, [PERSON]. [PERSON] 19 квітня 2016 року звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою відмову від прийняття спадщини після померлої дружини, [PERSON]. 10 травня 2016 року приватному нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] надійшла заява від [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після померлої матері, [PERSON]. Відповідно до ст.1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 96/02-31 від 22 липня 2016 року Приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 11 січня 2016 року [PERSON], [INFO], на майно, яке складається з квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Враховуючи, що на момент смерті спадкодавця, [PERSON], їй належала квартира №33 у житловому будинку №2 по пр. Россіні у м. Донецьку Донецької області, позивач, донька померлої 11 січня 2016 року [PERSON], звернулась з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори 19 квітня 2016 року, в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та законності визнання за позивачем права власності на квартиру №33 у житловому будинку №2 по пр.Россіні у м. Донецьку Донецької області. Стосовно позовних вимог [PERSON] до [PERSON], суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред'явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1275 ЦК України\~якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. З огляду на наведене вище, позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 11 січня 2016 року, заявлені до [PERSON], чоловіка померлої не підлягають задоволенню, оскільки згідно заяви від 19 квітня 2016 року [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після померлої дружини, [PERSON], його відмова не була відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття, що свідчить про відсутність спору між [PERSON] та [PERSON] щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті 11 січня 2016 року [PERSON]. Виходячи з вищенаведеного, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial