Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

30 травня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те, він є власником сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 12 жовтня 1999 року площею 2,34 в умовних кадастрових гектарах із земель СВАТ «Гордищенське» с. Городище Шепетівського району. Однак вказаний сертифікат він втратив. Після звернення до відділу у Шепетівському районі ГУ Держгеокадастру йому було роз`яснено, що видати новий примірник сертифікату неможливо, а тому рекомендовано звернутися до суду. Разом з тим, відповідно до довідки відділу у Шепетівському районі ГУ Держгеокадастру дійсно встановлено, що він отримував сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 12 жовтня 1999 року. Про втрату сертифікату він зробив відповідне оголошення в газеті «Шепетівський вісник» №33-34 від 25 квітня 2019 року. В зв`язку з наведеним просив визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 2,34 в умовних кадастрових гектарах із земель СВАТ «Городищенське» с. Городище Шепетівського району Хмельницької області. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 червня 2019 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 24 червня 2019 року. Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечили проти задоволення позовних вимог. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 2 Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємства» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного господарства, відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Із змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта. Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 листопада 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Шепетівськї районної державної нотаріальної контори Хмельницької області Огородник Л.Ю., спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є [PERSON] ; спадщина складається з права на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СВАТ «Городищенське» с. Городище Шепетівського району розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах, яке належало померлій на підставі сертифікату серії [NUMBER] . Згідно повідомлення начальника відділу у Шепетівському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області Ланового Р. за №К-18170-0.35-1877148-19 від 11 квітня 2019 року вбачається, що на ім`я [PERSON] виписано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] із земель СВАТ «Городищенське» Городищенської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, який видано спадкоємцю [PERSON] Сертифікат на право на земельну частку (пай) складено в одному примірнику. У випуску газети «Шепетівський вісник» від 25 квітня 2019 року надруковано оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (па й) серії [NUMBER] , виданий 12 жовтня 1999 року із земель СВАТ «Городищенське» [PERSON] . Відповідно до п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину дійсно є власником сертифікату на право на земельну частку (пай), який був втрачений. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай). Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп. (768,40 грн.:100%х50%). На підставі Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»,

Outcome: approved