Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

31 серпня 2020 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення щодо стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, оскільки відповідач належним чином не бере участі в утриманні дитини, яка проживає разом з нею і потребує постійного догляду та матеріальних витрат тощо. Ухвалою судді від 15 вересня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] , відкрито провадження в справі та призначено судове засідання. У судове засідання сторни не з`явились. Позивач 01 березня 2021 року надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги позивач підтримує повністю і просить їх задовольнити (а.с.24). Відповідач також 01 березня 2021 року надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнає повністю і не заперечує проти їх задоволення. Крім того, [PERSON] додав до заяви копію свідоцтва про народження малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , та довідки про свої доходи (а.с.26, 27, 28). Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] і [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.5) і відповідно до ст.180, 181 СК України, рівною мірою зобов`язані її утримувати до досягнення нею повноліття. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1 ст.183 СК, суд визначає розмір аліментів на неповнолітню дитину з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоровся та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на користь позивача на утримання малолітньої дитини, суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Однією із умов задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу та зобов`язання обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, яка проживає з позивачем і потребує матеріальної допомоги і те, що відповідач не надав суду жодного доказу того, що він за станом здоров`я або за іншими підставами не спроможний надавати матеріальної допомоги на утримання своєї малолітньої дочки. Оцінюючи викладені та встановлені обставини, суд дійшов висновку і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, що визначений ЗУ «Про судовий збір» за звернення до суду із позовом, який має майновий характер.

Outcome: approved