Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

9 вересня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, який обґрунтувала тим, що вона з відповідачем з 23 жовтня 2010 року по 5 серпня 2014 року перебували у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Вона не має можливості самостійно належним чином утримувати доньку, а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітної плати та інших доходів щомісячно, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки, до досягнення донькою трьох років. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог, з проханням розглядати справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За змістом ч. 2 ст. 75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Суд встановив, що сторони з 23 жовтня 2010 року по 5 серпня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.3), від якого мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Відповідач працює приватним підприємцем, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу дружині на її утримання. Хоча потреба в матеріальній допомозі того з батьків, хто опікується дитиною і не є вирішальною для існування права на утримання, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, і до досягнення дитиною трьох років, оскільки щомісячний дохід позивача є меншим встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць, що дає їй право на утримання від чоловіка. Встановлюючи саме такий розмір аліментів на утримання дружини, суд приймав до уваги визнання його розміру відповідачем, виходячи з матеріального стану відповідача та фактичної можливості сплати такого розміру аліментів. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на дитину, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги визнання його розміру відповідачем та дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, стабільний та регулярний заробіток відповідача, а також його обов'язок по належному утриманню дружини та неповнолітньої доньки. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося. На підставі викладеного і

Outcome: approved