Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

30 серпня 2021 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після його смерті прийняла дружина [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав. За життя спадкодавцем був складений заповіт, посвідчений секретарем Крухиничівської сільської ради Локачинського району Волинської області 12 грудня 2007 року за № 70, у якому вона заповіла своє майно позивачу. 10 травня 2019 року на підставі заяв [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину, заяви [PERSON] про відсутність претензій на спадкове майно, в приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І. Г. було заведено спадкову справу до майна померлої [PERSON] за № 119/2019. 06 серпня 2021 року позивач, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, звернувся до приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І. Г. з заявою про видачу відповідного свідоцтва, проте нотаріусом було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Крухиничі Локачинського району Волинської області. 30 вересня 2021 року позивач у судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою подав письмове клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився також, 22 вересня 2021 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Третя особа [PERSON] 27 вересня 2021 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, копії матеріалів спадкової справи № 119/2019 до майна померлої [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від 15 вересня 2008 року (а. с. 6). Спадкодавиця [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього серії [NUMBER] від 27 вересня 1967 року (а. с. 37). Після її смерті залишилось спадкове майно, яке вона прийняла після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Локачинської селищної ради Волинської області № 205 від 16 серпня 2021 року, випискою з погосподарської книги № 2 за 2006 рік Крухиничівської сільської ради Локачинського району Волинської області, технічним паспортом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а. с. 9-17). Відповідно до заповіту від 12 грудня 2007 року, що посвідчений секретарем Крухиничівської сільської ради Локачинського району Волинської області, зареєстрований в реєстрі за № 70, та чинний на даний час, спадкодавиця [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними будівлями заповіла сину [PERSON] , а земельну частку (пай) - онуку [PERSON] (а. с. 8, 61). 10 травня 2019 року на підставі заяв про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину, поданих сином спадкодавиці [PERSON] та онуком [PERSON] , а також заяви про відсутність претензій на спадкове майно, поданої дочкою спадкодавиці [PERSON] , в приватного нотаріуса Локачинського нотаріального округу Волинської області Дильного І. Г. була заведена спадкова справа № 119/2019 до майна померлої [PERSON] (а. с. 20-23). Із матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, вважається таким що прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст.1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки на час її відкриття проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується довідкою Локачинської селищної ради Волинської області № 205 від 16 серпня 2021 року (а.с.9), та не відмовився від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Інших спадкоємців за законом першої черги, які б прийняли спадщину чи претендували на спірне спадкове майно, не встановлено. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 серпня 2021 року вбачається, що [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований у [ADDRESS] , однак, позивачу відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки останнім не подано відповідних правовстановлюючих документів на житловий будинок (а. с. 19). Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідач позовні вимоги визнав, що стверджується його заявою, поданою до суду 22 вересня 2021 року (а. с. 87). Третя особа [PERSON] також не заперечувала щодо задоволення позову, що вбачається з її письмової заяви від 27.09.2021 року (а.с.90). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавиці [PERSON] належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивача [PERSON] , як спадкоємця за заповітом і за ним необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову повністю у підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved