Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

29 грудня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Ухвалою суду від 17 лютого 2017 року до участі у справі було залучено [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та пояснив, що йому на праві власності належить ? частини житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Джерельна (Чапаєва), буд. 33, інша ? частина житлового будинку належить його дружині [PERSON], шлюб з якою був розірваний, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.10.1993 року, реєстраційний номер 3-30/34. З літа 1998 року в цьому будинку зареєстрований відповідач по справі [PERSON], який був далеким родичем [PERSON] Відповідач жодного дня не проживав в будинку, його особистих речей в будинку немає. Всі комунальні послуги він та [PERSON] сплачували самі. 18.08.2000 року [PERSON] знялася з реєстрації будинку та змінила місце проживання. В теперішній час він є інвалідом першої групи, йому важко пересуватися та він потребує догляду. Він має намір оформити субсидію на оплату комунальних послуг, але не має можливості оформити її без документів про доходи [PERSON] Йому не відомо, де в теперішній час мешкає відповідач. Наявність зареєстрованої особи порушує його права як власника будинку, він не може вільно розпоряджатися своєю власністю. Просив ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком № 33 по вул. Джерельна (Чапаєва) в м. Костянтинівка Донецької області. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] в судове засідання не зявилися, причини неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України шляхом направлення рекомендованої кореспонденції за адресою реєстрації місця проживання, а також друкування оголошення в газеті «Урядовий курєр» від 18 березня 2017 року № 52(5921). Враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. ст. 224, 225 ЦПК України, а належно повідомлений відповідач у судове засідання не зявився, суд на місці ухвалив провести заочний судовий розгляд на підставі тих доказів, що містяться у справі. Зясувавши позицію позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 жовтня 1993 року, виданого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори [PERSON], позивач [PERSON] та [PERSON] є власниками будинку №33 по вул. Джерельна (Чапаєва) в м. Костянтинівка Донецької області (а.с. 9). Відповідно до відомостей відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 06 лютого 2017 року відповідач [PERSON], [INFO], на теперішній час зареєстрований за адресою: [INFO] (Чапаєва), буд. 33, (а.с. 14-15). Згідно домової книги, копії якої долучені до матеріалів справи, у вказаному будинку зареєстровані власник будинку [PERSON], [PERSON] та з 22.07.1998 р. відповідач [PERSON] Відповідно до акту з перевірки паспортного режиму від 14 лютого 2017 року, складеного паспортистом КП «СЕЗ», [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] (Чапаєва), буд. 33, протягом останніх десяти років, що підтверджують двоє сусідів (а.с. 18). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона постійно проживає за адресою: [INFO], та є сусідкою позивача з часу заселення сімї [PERSON] в будинок. Відповідача по справі [PERSON] жодного разу не бачила, хоча з сусідами сімєю [PERSON], підтримувала добросусідські відносини. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідач [PERSON] не проживає в будинку, що належить позивачу [PERSON] та [PERSON] більше ніж один рік, поважних причин його непроживання судом не встановлено, а тому вимоги позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком № 33 по вулиці Джерельній (Чапаєва) у м. Костянтинівка Донецької області підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved