Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

30.08. 2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про усунення перешкод у користуванні спільним заїздом. У позовній заяві, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить суд зобов'язати [PERSON] та [PERSON] привести заїзд - дорогу загального користування до попереднього стану довжиною 117 м 78 см та шириною 3 м 83 см, яка проходить між сторонами, починаючи з [ADDRESS] Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: відповідачі самовільно збільшили площу земельної ділянки на якій розташоване будинковолодіння, яким користуються відповідачі. Таке збільшенні відбулося за рахунок захоплення заїзду - дороги загального користування, яка проходить між сторонами, починаючи з [ADDRESS] На підставі наведеного позивач була змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, пояснення надали суду аналогічні викладеним у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог, позовні вимоги просили задоволити. Позивач вказала, що після отримання будівельного паспорта на забудову земельної ділянки такий паспорт перероблявся, оскільки будівництво будинку було розпочате таким чином, що виникла необхідність зміщення межі земельної ділянки, так як будинок розташовувався на межі земельної ділянки. Також, позивач пояснила, що володіє земельною ділянкою, яка розташована поблизу земельної ділянки по [ADDRESS] яку б вона хотіла передати дочці для будівництва нового будинку, проте доїзду до такої земельної ділянки немає. Відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON] - [PERSON], відповідач [PERSON] заявлені позивачем позовні вимоги не визнали. В сукупності їхні пояснення зводяться до того, що спірного проїзду не передбачено в жодній технічній документації, що стосується села. Крім того, площа земельної ділянки відповідачів відповідає площі зазначеній у правовстановлюючих документах. В свою чергу площа земельної ділянка позивача самовільно збільшена. Тому, заявлені позивачем позовні вимоги є необґрунтованими. Представник відповідача Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області у судове засідання не з'явився. Заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: згідно виписки з Рішення Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 649 від 15.01. 2010 року «Про надання згоди на виготовлення технічної документації на земельні ділянки» [PERSON] надано згоду на розробку технічної документації для передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлових будинків господарських будівель площею 0, 24 га. по [ADDRESS]. Із Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 09.04. 2014 року слідує, що [PERSON] зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 0, 2497 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № [NUMBER], розташована в с. Зимна Вода. Встановлено, що позивачеві [PERSON], яка раніше іменувалася прізвищем «[PERSON]» 1978 року був виданий Будівельний паспорт земельної ділянки в с. Водяне (тепер с. Зимна Вода). Рішенням виконкому Пустомитівської районної ради народних депутатів № 90 від 16.02. 1978 року затверджено рішення виконкому Водянської сільської ради народних депутатів від 14.12. 1977 року про дозвіл будівництва житлового будинку [PERSON] в Водяне площею 0, 06 га на землях присадибного фонду. 16.02. 1978 року [PERSON] видано Свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР. 10.04. 1978 року складено Акт виносу в натуру плану земельної ділянки. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 16.11. 2004 року [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить земельна ділянку площею 0,0941 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована в с. Зимна Вода, Пустомитівського району, Львівської області, кадастровий 34623681600:01:011:0051. Із Акту комісії Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 23.05. 2016 року слідує, що комісією встановлено наступне: розміри земельної ділянки гр. [PERSON] та гр. [PERSON] відповідають державному акту на права власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 16.11.2004 р.; від точки В (згідно з державним актом на права власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 16.11.2004 р.) до межі домогосподарства гр. [PERSON] розмір спільного проходу становить 1 м 80 см.; перешкод щодо спільного проходу до домогосподарства гр. [PERSON] з боку гр. [PERSON] та гр. [PERSON] не виявлено; на час розгляду спору ознак спускання гр. [PERSON] та гр. [PERSON] дощових вод на територію загального користування та на присадибну ділянку гр. [PERSON] не виявлено. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Враховуючи те, що норми ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих ним повноважень судом створені належні умови для надання сторонами доказів, заявлення клопотань витребування додаткових доказів. Позивач надані йому законом та зазначені вище норми права не реалізував та не надав суду жодного належного та допустимого доказу в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження факту існування між земельною ділянкою позивача та земельною ділянкою відповідачів [PERSON], [PERSON] проїзду, який встановлений відповідною містобудівною документацією, у розмірі зазначеному позивачем. Таким чином, позивачем не доведено перед судом порушення прав позивача відповідачами, відтак заявлені позивачем позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, тобто відшкодуванню позивачеві не підлягають. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed