Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

31 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації середнього заробітку за час затримання виплати заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 07 вересня 2007 року до 30 листопада 2014 року працювала бухгалтером 1 категорії у виробничі одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Ясинувататепломережа». Згідно з розрахунком заборгованості по виплаті заробітної плати їй не виплачена заробітна плата за листопад 2014 року у сумі 17256,00 грн. Відповідно до довідки про середній заробіток позивача за період з травня по листопад 2014 року він складає 54497,65 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за листопад 2014 року у сумі 17256,00 грн., середній заробіток за період з травня по листопад 2014 року у сумі 54497,65 грн., зобовязати відповідач перерахувати до відповідних державних установ суми єдиного соціального внеску та податку на доходи фізичних осіб, які були утримані з заробітної плати позивача за період з травня по листопад 2014 року у сумі 2203,06 грн. та 9139,58 грн. відповідно, повідомити позивач письмово про сплату податків до контролюючих органів. В судове засідання 16 червня 2016 року позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. У попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримувала, просила їх задовольнити. Зазначила, що вона працювала ВО «Ясинувататепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго» до 30 листопада 2014 року, але заробітна плат за листопад 2014 року виплачена їй не була. ВО «Ясинувататепломережа» продовжувала до листопада 2014 року господарську діяльність з постачання теплової енергії споживачам населених пунктів на території Донецької області та надавала фінансову та технічну документацію про виконану роботу до відповідача. Просить задовольнити позовні вимоги Представник відповідача у судовому засіданні надав заперечення проти позовної заяви та пояснив, що позов не визнає у повному обсязі. Пояснив, що до складу ОКП «Донецьктеплокомуненерго» входить 18 відокремлених підрозділів - виробничих одиниць, що надають послуги з постачання теплової енергії споживачам населених пунктів Донецької області. Одним із таких відокремлених підрозділів є виробнича одиниця «Ясинувататепломережа», яка знаходиться на окупованій території. Позивачем в обґрунтування розміру заборгованості по заробітній платі до позовної заяви додано розрахунок заборгованості по заробітній платі № 89 від 28 листопада 2014 року, що надана посадовими особами ВО «Ясинувататепломережа», але за даними бухгалтерського обліку ОКП «Донецьктеплокомуненерго» станом на 16 травня 2016 року заборгованість перед [PERSON] відсутня. З огляду на те, що всі фінансові документи у теперішній час перебувають поза територією підконтрольною українській владі, вважає, що є підстави для сумніву у обєктивності та правдивості відомостей, відображених у розрахунку, що наданий ВП ВО «Ясинувататепломережа». За фактом захоплення виробничих одиниць та ОКП «Донецьктеплокомуненерго» вони звертались із заявами до правоохоронних органів. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно вивчивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи, встановив такі обставини справи. Відповідно до копії трудової книжки позивача 30 листопада 2014 року [PERSON] була звільнена за власним бажанням з посади бухгалтера 1-ої категорії виробничої одиниці «Ясинувататепломережа» обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (а.с. 6-12). Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинними законодавством. На підтвердження заборгованості по заробітній платі позивачем наданий розрахунок заборгованості по заробітній платі від 25 листопада 2014 р. № 89 за листопад 2014 р. у сумі 17256,00 грн. та розрахунок середнього заробітку за час затримання виплат при звільненні від 25 листопада 2014 р. № 89 за травень - листопад 2014 року у сумі 54497,65 грн., підписані директором та головним бухгалтером ВО «Ясинувататепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго», засвідчені печаткою та штампом ВО «Ясинувататепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго» (а.с. 15, 16). Оскільки даний розрахунок заборгованості датований 28 листопадом 2014 року, у суду є сумніви в достовірності цих довідок, оскільки вказана дата відноситься до періоду перебування міста Ясинувата поза контролем України, під владою так званої «ДНР», при тому що документація, печатки, штампи та матеріально-технічна база ВО «Ясинувататепломережа» на територію, підконтрольну Україні, переміщені не були. Доводи позивача про те, що ВО «Ясинувататепломережа» продовжувала в період з травня до кінця листопада 2014 р. господарську діяльність з постачання теплової енергії споживачам населених пунктів на території Донецької області та надавала фінансову та технічну документацію про виконану роботу до відповідача, є безпідставними через те, що не відповідають фактичним обставинам. Суд встановив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 травня 2015 року № 428-р місто Ясинувата віднесене до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Факт захоплення майна і приміщення відповідача, що розташоване в місті Ясинувата, невідомими озброєними особами у вересні-жовтні 2014 року підтверджений не тільки поясненнями представника відповідача, а й внесеними відомостями до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 статті 341 КК України. У зв'язку з цим, доводи відповідача про те, що підприємство не могло працювати у звичайному режимі і використовувати майно підприємства, а також печатку і штамп виробничої одиниці, є переконливими. Також, позивач [PERSON] надала у судове засідання 02 червня 2016 року копії бухгалтерської та іншої документації ВО «Ясинувататепломережа», які завірені підписом ведучого бухгалтера [PERSON] та відтиском печатки ВО «Ясинувататепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго» Управління житлово-комунального господарства Донецької облдержадміністрації (а.с.51-2). Це свідчить про те, що печатка ВО «Ясинувататепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго» використовується колишніми посадовими особами підприємства й по теперішній час, не зважаючи на те, що наказом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» №186 від 30 липня 2015 року печатки та штампи ВО «Ясинувататепломережа» були визнані недійсними (а.с.26). Ця обставини може свідчити про факти зловживання, підлогів та підробок офіційних документів ВО «Ясинувататепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго», що викликає додаткові сумніви у достовірності документів, наданих позивачем. Крім того, відповідно до ст. ст. 115, 116 КЗпП України, наявність або відсутність заборгованості по заробітній платі перед позивачем має довести роботодавець, а не позивач. Представником відповідача надана довідка від 16 травня 2016 року №03/1241 про те, що за даними бухгалтерського обліку ОКП «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість по виплаті заробітної плати працівника ВО «Ясинувататепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго» [PERSON] станом на 16 травня 2016 року відсутня. (а.с. 41). У звязку з вищевикладеним суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості по заробітній платі. Судом не встановлено порушення прав позивача щодо строків виплати заробітної плати, а тому суд відмовляє і у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, а також у задоволенні позовних вимог щодо зобовязання відповідача перерахувати до відповідних державних установ суми єдиного соціального внеску та податку на доходи фізичних осіб, оскільки жодними доказами у справі не доведений факт неперерахування позивачем цих утримань до відповідних органів. Інших доказів позивач суду не надав, клопотань про витребування додаткових доказів не заявив.

Outcome: dismissed