Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

30.11.2015 року представник позивача подав в суд позовну заяву, в якій просив зобовязати відповідачів спростувати відомості, що не відповідають дійсності і порочать його честь, гідність та ділову репутацію щодо заняття незаконною підприємницькою діяльністю по вул. Щербакова у м. Харкові, шляхом направлення листів до Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби у Харківській області та Державної екологічної інспекції у Харківській області. В обґрунтування вимог [PERSON] посилався на те, що він є власником частини домоволодіння № 98 по вул. Щербакова у м. Харкові. Також він зареєстрований як приватний підприємець. Відповідачі розповсюджують, шляхом направлення до Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби у Харківській області та до Державної екологічної інспекції у Харківській області скарг, неправдиву інформацію щодо заняття ним підприємницькою діяльністю зі шкідливими умовами, а саме: здійснення на території домоволодіння ремонту легкових та вантажних автомобілів, заміни мастил, зварювальних та лакофарбових робіт, що призводить до викиду токсичних речовин у атмосферу та спричиняє шуми, які перевищують допустиму норму. Проте, такі відомості не відповідають дійсності, оскільки він ніколи не займався на території свого домоволодіння роботами зі шкідливими умовами, що підтверджується рішенням апеляційного суду Харківської області від 15 жовтня 2015 року та даними перевірки КП «СЕС». Позивач також посилається на те, що неправомірними та систематичним діями відповідачів йому спричинена моральна шкода, розмір компенсації якої [PERSON] оцінює в 200\~000 грн. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник [PERSON] заперечував проти позовних вимог. Посилався на те, що звернення відповідачів зі скаргами до компетентних органів було не поширенням недостовірної інформації щодо позивача, а реалізацією конституційного права на звернення з заявами до органів державної влади чи місцевого самоврядування з метою захисту прав та інтересів. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подали в суд клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що здійснення [PERSON] підприємницької діяльності з ремонту легкових та вантажних автомобілів за адресою: м. Харків, вул. Щербакова, 98, було підтверджено перевірками, які здійснювались Орджонікідзевською районною санітарно-епідеміологічною станцією (лист № 3.1., 3.2/4994 від 29.08.2011 року), адміністрацією Орджонікідзевського району ХМР ( лист від 13.09.2011 року). Поряд з цим, як вбачається з висновку, складеному Орджонікідзевським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 29.09.2015 року, станом на 28.03.2015 року, перевіркою не було встановлено ознак ведення [PERSON] підприємницької діяльності з ремонту автомобілів за адресою: м. Харків, вул. Щербакова, 98. Крім того, як вбачається з листа Начальника Харківського міського управління ГУ Держсанепідслужби у Х/о від 29.03.2013 року, в результаті досліджень домоволодіння по вул. Щербакова, 98 в м. Харкові, порушень санітарно-епідеміологічних норм не виявлено. Проте, з копій листа адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради, листа Державної екологічної інспекції у Харківській області, листів Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби у Харківській області від 07.08.2014 р. № 6.0/5844, від 12.09.2014 року № 6.0/6734, від 26.09.2014 року № 6.0/7018, від 26.09.2014 року № 6.0/7022, вбачається, що відповідачі подавали скарги на діяльність [PERSON] до органів державної влади та місцевого самоврядування з метою перевірки діяльності останнього на предмет порушення санітарно-епідеміологічних та екологічних норм. Постановою ВСУ від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», зокрема п. 16, розяснено, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Таким чином, направлення відповідачами вказаних вище скарг до адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради, Державної екологічної інспекції у Харківській області, Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби у Харківській області, не є поширенням недостовірної інформації, оскільки вказані органи влади та місцевого самоврядування мають відповідний обсяг компетенції для перевірки інформації, яка була викладена відповідачами у заявах-скаргах, адресованих цим органам влади. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed