Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

30.01.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, а 10.06.2020 з уточненою позовною заявою до [PERSON] з наступними вимогами: - розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.09.2018 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (актовий запис №\~4257); - визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з [PERSON] ; - стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. На обґрунтування позову зазначила, що з 11.09.2018 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вони майже відразу після реєстрації шлюбу проживали окремо: вона зареєстрована та фактично проживає в м. Змієві Харківської області, а відповідач у м. Харкові. Лише деякий час до укладення шлюбу та після цього вони проживали з відповідачем за однією адресою у м.\~Змієві, де спільно орендували квартиру. Вона має постійне місце роботи в м. Змієві, а відповідач працює у м. Харкові, і жоден з них не погодився місце проживання через цю обставину. Крім того, для забезпечення належних умов розвитку їхнього сина [PERSON] , нею із відповідачем спільно було обрано, все ж таки, будинок, в якому вона фактично проживає, оскільки відповідач проживає у м. Харкові в однокімнатній квартирі разом із своїми батьками, а вона проживає із своїм сином [PERSON] у чотирьох кімнатному житловому будинку у м.\~Змієві. Відповідач нерегулярно, але приїздив на деякий час до неї із сином у м. Зміїв провідувати. Згодом їхні відносини із відповідачем стали погіршуватись. Спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач має неврівноважений характер. Це проявляється в тому, що він якийсь час може спокійно спілкуватись, а іноді зривається навіть до істерики. Найбільше від такої поведінки вона почала страждати протягом останнього року. Так, відповідач по приїзду до будинку, де вона разом із сином [PERSON] проживають, почав влаштовувати сварки, для яких вона будь-яких приводів не давала. Під час сварок відповідач завжди переходив на крик та погрози. Зазначені обставини не дають змоги їй із відповідачем проживати однією сім`єю та унеможливлюють у майбутньому їхнє спільне проживання. Їхній шлюб розпався остаточно, примирення є неможливим, а подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам малолітнього сина. Після розірвання шлюбу просила прізвище не змінювати. Спору про поділ спільного сумісного майна подружжя не має. На цей час син [PERSON] залишається проживати разом з нею, за адресою реєстрації її місця проживання, як це було раніше визначено за спільною згодою. Але, враховуючи постійні сварки відповідача, які він вчиняє коли приходить до неї, вона змушена була звернутися до органу опіки та піклування з питанням надання висновку про визначення місця проживання дитини з матір`ю. 21.05.2020 Зміївською районною адміністрацією, як органом опіки та піклування розглянуто її заяву та надано висновок, в якому за доцільне визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Вона на цей час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Враховуючи, що, вона має постійне місце роботи (є спеціалістом 1 категорії по формуванню та веденню реєстру територіальної громади Зміївської міської ради), утримує дитину матеріально, з відповідальністю ставиться до своїх батьківських обов`язків, у її будинку є всі необхідні умови для виховання та розвитку сина, ці умови проживання дитини відповідають нормам для виховання та розвитку, а також беручи до уваги ставлення батька до виконання своїх батьківських обов`язків, вважала, що в інтересах малолітньої дитини належить визначити місце його проживання саме з нею. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 18.02.2020 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Призначено судовий розгляд на 10.03.2020. 10.03.2020 за клопотанням представника позивача відкладено судовий розгляд. 07.04.2020 відкладено судовий розгляд. 18.05.2020 в судовому засіданні задоволено клопотання представника позивача про залучення до справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 25.06.2020 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини, суд перейшов до розгляду справи у загальному позовному провадженні, продовжено строк підготовчого провадження та призначено підготовче засідання на 26.08.2020. 26.08.2020 відповідач [PERSON] із застосуванням засобів телефонного зв`язку повідомив, що з`явитися не має можливості, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, просив розглянути справу за його відсутності. Оскільки він визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, просив стягнути з нього 50% судових витрат. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.09.2020. 08.09.2020 позивач [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення судового розгляду не подавав. Представник третьої особи - Зміївської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, будь-яких заяв не подавав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] підтверджується, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.09.2018, мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а. с. 8, 9). Згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 6334-2136915-2018, Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 314 від 30.01.2020, [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в буд. [ADDRESS] (а. с. 6, 10). З висновку Зміївської районної державної адміністрації Харківської області № 01-32/1482 від 21.05.2020 вбачається, що на цей час малолітня дитина проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , умови проживання в сім`ї задовільні, в наявності є всі необхідні меблі, побутова техніка. Мати належно виконує свої батьківські обов`язки, займається вихованням дитини, матеріально утримує, слідкує за станом здоров`я. З пояснень матері, вона не заперечує батьку у спілкуванні з дитиною. Батько дитини [PERSON] [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved