Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

2 листопада 2021 року АТ «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - «А-БАНК») звернулося до суду із вказаним позовом. Вимоги мотивує тим, що 7 травня 2019 року шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг між АТ «А-БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, на підставі якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, встановивши відповідачу кредитний ліміт та надавши можливість розпоряджатися кредитними коштами, однак позичальник банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, своєчасно не надав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань відповідачем та з урахуванням внесених ним коштів на погашення заборгованості, станом на 8 жовтня 2021 року виникла заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 17914 грн. 59 коп., з яких: 13033 грн. 07 коп. - заборгованість за кредитом, 4881 грн. 52 коп. - заборгованість за відсотками, яку разом із судовим збором банк просив суд стягнути з відповідача. Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з копією позову та доданими до неї документами отримав 18 листопада 2021 року. В установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, відповідач до суду не надав. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. 7 травня 2019 року відповідач [PERSON] анкетою-заявою приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки. Згідно даної анкети відповідач ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку. Також відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис в заяві. Однак конкретні тарифи банку на надання банківських послуг анкета-заява не містить. Відповідачем надано копію Паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», яка містить, зокрема, відсоткову ставку за кредитом, але зазначений документ не містить підпису відповідача. Зазначення у відповідному полі про те, що підпис клієнта підтверджено з телефону, суд не вважає доказом ознайомлення та належного підписання відповідачем цього Паспорта. За підрахунками банку станом на 8 жовтня 2021 року заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором складає 17914 грн. 59 коп., з яких: 13033 грн. 07 коп. - заборгованість за кредитом, 4881 грн. 52 коп. - заборгованість по відсоткам. При вирішенні даного спору суд виходить з наступних положень закону. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «А-БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За встановлених обставин справи, суд вважає, що внаслідок порушення умов кредитування, викладених у заяві від 7 травня 2019 року, у [PERSON] виникла заборгованість за кредитом, яку на підставі ст. 1048, 1049, 1050 ЦК України необхідно в повному обсязі стягнути з відповідача. 7 травня 2019 року між АТ «А-БАНК» та [PERSON] підписана заява про отримання кредитних коштів, процентна ставка для кредитної картки визначена та регулюється Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами до картки. Проте зазначені умови, правила та Тарифи не були підписані позичальником і відповідно їх не можна вважати складовою чинного на час виникнення боргу кредитного договору. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді сплати відсотків за користування кредитними коштами, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17. На цій підставі, оскільки відсутні докази домовленості сторін про наслідки невиконання умов договору, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками слід відмовити. Отже, позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини вимог. Позов задоволено на 73%, а значить витрати по сплаті судового збору становлять 1657 грн. 10 коп. (2270 грн. - 100%, 1657 грн. 10 коп. - 73%) та повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial