Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

29 березня 2016 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з вказаним позовом в якому зазначив, що 22 листопада 2002 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з дружиною не склалося та з 01 вересня 2013 року вони фактично припинили шлюбні стосунки та стали проживати окремо. Їх спільна дитина проживає разом з дружиною та з цього приводу спору між ними не має. За таких обставин вважав, що їх з відповідачем сімя розпалася остаточно та відновленню не підлягає, на даний час шлюб між ними існує формально. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Надав пояснення аналогічні викладеним у справі. Зазначив, спільне життя з дружиною не склалося та у 2013 році вони дійшли згоди стосовно фактичного розірвання стосунків та з вересня 2013 року стали проживати окремо один від одного. Спору з приводу місця проживання, утримання та участі у вихованні дитини між ними не існує. За таких обставин, враховуючи час протягом якого вони не підтримують подружні стосунки (вересень 2013 року), зазначив що на даний час їх шлюб існує формально. Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Пояснила суду, що вона перебуває з [PERSON] у шлюбі, який був зареєстрований 22.11.2002 року. Від шлюбу вони мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. Зазначила, що дійсно спільне життя з чоловіком не склалося та через це, з вересня 2013 року, за їх спільним рішенням, вони фактично припинили подружні стосунки та стали проживати окремо. Таке рішення (небажання перебувати у шлюбі) відповідає їх внутрішній волі, прийнято ними свідомо. Спору з приводу поділу спільного майна, місця проживання, матеріального утримання та виховання спільної дитини між ними не існує. За таких обставин зазначила, що дійсно їх шлюб існує лише формально, сімя відновленню не підлягає. Просила суд задовольнити позов. Вислухавши пояснення сторін та перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що 22 листопада 2002 року між сторонами укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Березанського міського управління юстиції Київської області, про що у книзі реєстрації актів про одруження 22.11.2002 року складено відповідний актовий запис № 105. Від шлюбу сторони мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо: сторони втратили почуття кохання. З вересня 2013 року вони фактично припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, проживають окремо один від одного. За таких обставин, зважаючи на час протягом якого сторони не підтримують шлюбні стосунки, а також зважаючи на категоричну позицію обох сторін про небажання перебувати у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved