Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

30.06.2021 позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що з 05 липня 2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного проживання вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що протягом останніх років спільного проживання стосунки з відповідачем розладилися, через його пияцтво, агресивну поведінку, образи, нецензурну лайку та простягання до неї рук, у зв`язку з чим, вона неодноразово викликала поліцію, яка встановлювала тимчасові заборонні приписи. Між нею та відповідачем зникло взаєморозуміння та взаємоповага, спільне життя не складається, вона не має жодного бажання проживати разом із відповідачем, тим більше, вони не ведуть спільного господарства, сім`я припинила своє існування. На даний час вони проживають в одному помешканні, яке відповідач не бажає залишати, а продовжує вести себе агресивно і постійно погрожує. Примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам, тому просила шлюб розірвати. 22.07.2021 судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду по суті. 27.09.2021 судом постановлено ухвалу, про надання сторонам строку для примирення подружжя. Позивач у судовому засіданні 27.09.2021 позов підтримала у повному обсязі та зазначила, що вона не може і не бажає жити із відповідачем, він їй постійно погрожує, хоча вони і проживають в одній квартирі, але живуть кожен своїм життям. Відповідач зранку один, а у ввечері інший, неодноразово їй погрожував та вона викликала поліцію з приводу насильства у сім`ї, складали протоколи, виписували приписи, у притягненні до адміністративної відповідальності, як щодо неї так і щодо відповідача було відмовлено і закрито провадження. 16.12.2021 позивач подала до суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, просила шлюб розірвати, адже строк для примирення позитивного результату не дав, та просила залишити судові витрати за нею. Відповідач у судовому засіданні 27.09.2021 позов не визнав та зазначив, що протягом усіх 16 років спільного життя із позивачем від робив свій вклад в сімейний бюджет у вигляді забезпечення матеріального достатку сім`ї у повному обсязі, вони ніколи із дружиною не обговорювали питання про розірвання шлюбу та й у нього ніколи не виникало такої думки. Він не може уявити, що дві його доньки, хоча і дорослі, будуть проживати окремо від нього. Навпаки, він бажає, щоб діти росли і в подальшому у повноцінній родині, мали як рідну матір так і рідного батька. Дійсно у них, як і кожній сім`ї виникають певні суперечки, але це не дає категоричних підстав для розірвання шлюбу. У судове засідання призначене на 16.12.2021 відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 липня 2005 року у відділі РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 545, від спільного життя неповнолітніх дітей не мають, протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, втратили взаєморозуміння, почуття любові, довіри та поваги один до одного, сім`я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Із заяви відповідача від 20.09.2021, про надання строку для примирення подружжя, вбачається, що він позов не визнає, однак у визначений судом строк він відзив на позов із належними, допустимими та достатніми доказами в підтвердження своїх доводів та спростування доводів позивача до суду не подав. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи, що сторонам було надано строк для примирення, який позитивного результату не дав і позивач має стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу, а примушення до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі даного позову сплатила судовий збір у розмірі 908,00 грн. (а.с.1) та просила залишити дані витрати за нею без відповідного відшкодування.

Outcome: approved