Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

31 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що з 17 вересня 2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON], в якому у них народилось двоє дітей: донька [PERSON] ([INFO]) та донька [PERSON] ([INFO]). З червня місяця 2015 року з чоловіком проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують і шлюб носить формальний характер. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, батько дітей [PERSON] матеріальної допомоги не надає, хоч і має на це змогу, оскільки займається фермерським господарством. На підставі вищенаведеного просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісяця і до досягнення ними повноліття, починаючи з дня подання позову. Також позивачка просить стягнути аліменти на її утримання до досягнення їхньою донькою [PERSON], [INFO] трьох років, в розмірі 500 грн. В судовому засіданні позивачка обставини вказані в позовній заяві підтвердила, просила позов задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначила, що її батько помер, вона проживає з дітьми у матері, яка хоч і працює, але отримує мінімальну заробітну плату. Сама вона інколи займається виготовленням випічки на продаж, коли це дозволяють діти. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме просив суд стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 500 грн. на кожну дитину; у стягненні аліментів на дружину просив відмовити. По справі пояснив, що він офіційної роботи не має, займається підробітками. Зараз допомагає батькам у веденні господарства, вирощує свиней на продаж. Інших утриманців у нього немає. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для часткового задоволення позову [PERSON] Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дітей та дружини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового слідства встановлено, що дійсно [PERSON] та [PERSON] з 17 вересня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який на даний час не розірваний, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим виконкомом Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області (а.с.6). Від цього шлюбу сторони мають спільних дітей, а саме: доньку [PERSON] ([INFO]), що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого виконкомом Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 16.07.2012 року серії [NUMBER] (а.с.7) та доньку [PERSON] ([INFO]), що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого виконкомом Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 10.03.2015 року серії [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до довідки виконкому Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області б/н від 19.11.2015 року позивачка проживає в будинку [ADDRESS] разом із дітьми. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд виходить з того, що згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року №928-VІІІ, з 1 січня 2016 року прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років становить 1167 грн., 30 відсотків від якого становить суму в розмірі 350 грн. 10 коп. В позовній заяві позивачка зазначила, що на утриманні відповідача немає інших дітей та непрацездатних батьків. Відповідач проти даного факту не заперечував, у зв'язку з чим суд не вбачає за необхідне з'ясовувати відомості про наявність на утриманні [PERSON] інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, однак враховує зазначені сторонами відомості при ухваленні рішення. Судом встановлено, що позивачка не працює, постійного доходу для утримання себе у розмірі встановленому законодавством немає, отримує незначну соціальну допомогу, а тому знаходиться в скрутному матеріальному становищі. В той же час відповідач працездатний, займається підробітками, від чого має мінливий, однак достатній дохід, а тому має змогу утримувати дружину та двох дітей. Також судом враховано ту обставину, що діти постійно хворіють і потребують додаткових витрат на лікування, що підтверджено сторонами в судовому засіданні. У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання малолітніх дітей, а саме: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], слід визначити в розмірі 700 грн., кожній дитині, із заробітної плати [PERSON] щомісячно з моменту подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Належних та допустимих доказів того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьох років, останній теж суду не надав, тому і в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом враховано, що на момент ухвалення рішення дитина - [PERSON], не досягла трирічного віку, позивачка не працює, й не може самостійно забезпечити своє та дитини проживання. Відмова відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини викликана лише особистою неприязністю до неї, а тому не може братися судом до уваги. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп., який підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з [PERSON] на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч.1 ст. 79, ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину та дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial