Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

30.09.2014 року до суду подано два позови [PERSON] до [PERSON], об'єднані в одне провадження, в яких позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи з 30.09.2014 року і до досягнення сином [PERSON], [INFO] повноліття, а також просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на її утримання в розмірі 800 гривень щомісяця, починаючи з 30.09.2014 року і до досягнення сином [PERSON], [INFO] трирічного віку. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, пояснивши, що відповідач не надає позивачу ніякої допомоги на її утримання та на утримання неповнолітнього сина, при цьому зазначила, що могла б погодитись і на мешу суду аліментів, однак не досягла домовленості із відповідачем у наданий судом час для укладення мирової угоди. Позивач стверджує, що відповідач має можливість сплачувати таку суму аліментів, оскільки хоча офіційно не працевлаштований, але здійснює незаконну торгову діяльність і надала з цього приводу другі примірники накладних, які на її думку відповідач використовував для прикриття своєї незаконної діяльності. Відповідач не визнав позов, пояснивши, що відповідач обернула на свою користь спільний автомобіль, витратила кошти, виплачені при народженні дитини на свою користь, та може проводити нецільові витрати сплачених відповідачем аліментів. Звинувачення позивача в отримання неоподаткованих доходів не визнав, пояснивши, що документи, надані позивачем не мають до нього ніякого відношення. Вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін та дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Наданою копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2010 року. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Відповідно до вимог ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, позивач та відповідач мають рівні обов'язки по утриманню неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Статтею ч. ч. 1-4 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки сторони не домовились щодо способу участі відповідача у витратах на утримання дитини, аліменти з відповідача на користь позивача необхідно стягувати за рішенням суду. При визначенні розміру аліментів на підстав присудження аліментів у твердій грошовій сумі, суд враховує положення ст. 182 СК України, відповідно до якої при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При цьому згідно ст. 184 ч. 1 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Щодо визначення доказів, на підставі яких суд повинен ухвалити рішення, необхідно враховувати , що згідно ст. ст. 10,11,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наданими суду доказами підтверджено, що відповідач має нерегулярні, мінливі доходи, не має постійного місця роботи як найманий працівник, не здійснює іншої регулярної діяльності, що має на меті отримання прибутку, має велику заборгованість за кредитним договором від 05.06.2008 року, укладеним з ЗАТ «ОТП Банк» в розмірі 33719, 71 доларів США, 1850,39 доларів США процентів та пеню в сумі 96,44 гривні. При цьому суд не визнає надані позивачем витратні накладні, видані від імені невідомої організації, названої в документах як «Біамос» в якості доказів отримання відповідачем доходів, оскільки такі документи не містять відомостей про отримання відповідачем доходу на його особисту користь. Суд також враховує і докази того, що позивач навчається на денному факультеті Харківського національного університету будівництва та архітектури та отримувала стипендію, проживає окремо від позивача та отримує батьківську допомогу. Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач, так само як і позивач не мають постійного місця роботи, а відповідач отримує поодинокі мінливі доходи, характер яких в рамках цієї цивільної справи встановити неможливо. Суд вважає, що сторони зобов'язані і можуть надати дитині утримання в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов'язок батьки мають рівний, а тому половину такої суми суд стягує з відповідача на користь позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісяця і в цій частині позовні вимоги суд задовольняє. Щодо позовних вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини суд виходить із принципів, визначених частинами 2 та 4 ст. 84 СК України про те, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років . Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На підставі наведених в цьому рішенні мотивів, що ґрунтуються на всебічному дослідженні наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що з урахуванням необхідності сплати аліментів на утримання дитини, погашення кредитного боргу та наявності у відповідача мінливого доходу і постійного місця роботи, суд вважає, що відповідач може надавати позивачу матеріальну допомогу в розмірі 200 гривень щомісяця і в цій частині суд позовні вимоги задовольняє. Інша частина позовних вимоги не підлягає задоволенню за недоведеністю. Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача, стягує аліменти на утримання дитини в розмірі 600 гривень щомісяця, 200 гривень щомісяця на утримання дружини, відмовляє в задоволені іншої частини позовних вимоги і на підставі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 коп.

Outcome: partial