Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

30 липня 2015 року об 11 годині 52 хвилини до суду надійшла заява головного лікаря Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня міста Словянська» про госпіталізацію в примусовому порядку до психіатричного закладу [PERSON], який має тяжкий психічний розлад , продуктивному контакту не досяжний, збуджений, емоційно не адекватний, вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. У судовому засіданні представник психіатричного закладу [PERSON], яка діє за довіреністю, підтримала доводи поданої заяви та пояснила, що внаслідок тяжкого психічного розладу [PERSON], який страждає на параноїдну шизофренію безперервного перебігу, галюцинаторно- параноїдний синдром, вчиняє дії, які являють собою безпосередню безпеку для нього та оточуючих ( висловлює погрозу на адресу матері ). В обґрунтування клопотання представник зазначила про те, що [PERSON] був направлений на стаціонарне лікування в Словянську психіатричну лікарню дільничним психіатром, так як протягом останніх трьох місяців він відзначає погіршення самопочуття, лікарські препарати він відмовляється приймати. В даний час він злісний, дратівливий, перекладає і бере в руки речі, розкидає їх по кімнаті. З матірю контакту не має, конфліктує з матірю, агресивно до неї налаштований. Своєю поведінкою [PERSON] виявляє слухові галюцинації, він схуд на 30 кг за цей проміжок часу, тому що він відмовляється від прийому їжі. Раніше [PERSON] лікувався в психіатричній лікарні міста Родинське з 01.11.2010 року по 05.11. 2010 року, потім був переведений до психіатричної лікарні міста Донецька, де продовжив лікування до 01.01.2011 року з діагнозом: параноїдна шизофренія. Психічно хворим [PERSON] себе не вважає. Відсутність згоди на лікування самого [PERSON] і були підставою на звернення до суду з цією заявою. Лікар-психіатр [PERSON] у судовому засідання підтримала доводи, викладені у заяві та додатково пояснила, що вона була членом комісії, яка проводила 29 липня 2015 року медичне обстеження [PERSON], який має тяжкий психічний розлад у вигляді параноїчної шизофренії безперервного перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром,в силу якого він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе і оточуючих, так як він продуктивному контакту не досяжний, у спілкуванні проявляє агресію до оточуючих, злісний, дратівливий, перекладає та розкидає речі, агресивно налаштований на адресу матері. На зауваження реагує агресивно, викрикує фрази не повязані один з одним, своєю поведінкою він виявляє слухові галюцинації, відмовляється від прийому їжі, схуд на 30 кг. Погіршення психічного стану [PERSON] було викликано не прийняттям підтримуючого амбулаторного курсу лікування. Згоду [PERSON] на добровільне лікування не надає в силу свого психічного захворювання. Вважає, що без госпіталізації до лікарні у подальшому він може скоїти тяжкі дії як по відношенню до себе, так і до оточуючих людей. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що не має ніяких претензій до КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Словянська», приймає всі ліки, що йому призначає лікар, не заперечує проти подальшого лікування. При цьому судом встановлено, що [PERSON] в судовому засіданні контакту доступний, але цілком не розуміє суті заяви про примусову його госпіталізацію у психіатричну лікарню. Адвокат [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу і вважає,що така госпіталізація буде саме в його інтересах. Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення заявника - представника психіатричного закладу, лікаря-психіатра, особу, яку госпіталізують, адвоката та прокурора, який погодився з необхідністю задоволення заяви лікувальної установи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-111 особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або вона неспроможна самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. З висновку комісії лікарів-психіатрів відповідно до лікарсько-психіатричного огляду № 453/1 від 29 липня 2015 року вбачається, що у [PERSON] виявлено тяжкий психічний розлад - «параноїдна шизофренія безперервного перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром», в силу якого він вчиняє дії, які являють собою безпосередню небезпеку для себе і оточуючих, тому потребує примусової госпіталізації відповідно до статті 14 Закону України « Про психіатричну допомогу». Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву психіатричного закладу, та примусово госпіталізувати [PERSON] до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня м. Словянська» для надання психіатричної допомоги. На підставі викладеного, ст. ст. 13, 14, 18, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved