Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

31.08.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 06.08.2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 572. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначила, що подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та спільних поглядів на життя, кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Існували розбіжності щодо майнових витрат родини. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, нехтує сімейними цінностями, не зберігає шлюбну вірність. Перебуваючи у шлюбі у відповідача склалися відносини з іншою жінкою, з якою він мешкає. Під час спільного проживання в сім*ї виникали сварки, у тому числі і в присутності інших людей та дитини, що негативно впливає на її розвиток. Родина фактично розпалася. Шлюбно-сімейні стосунки припинені з квітня 2015 року, з цього часу разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Вважає, що поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сімї не можливе. Майнового спору не мають. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позов підтримує у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Кальченко». Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст.197 ЦПК України , судом не здійснювалося. Суд дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 06.08.2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 572 (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 217047). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 041847, видане 16.05.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис №297). Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з квітня 2015 року, проживають окремо один від одного, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет. Між ними відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя, що призвело до втрати почуття поваги та довіри один до одного. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Існували розбіжності щодо майнових витрат родини. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, нехтує сімейними цінностями, не зберігає шлюбну вірність. Перебуваючи у шлюбі у відповідача склалися відносини з іншою жінкою, з якою він мешкає. Під час спільного проживання в сім*ї виникали сварки, у тому числі і в присутності інших людей та дитини, що негативно впливає на її розвиток. Родина фактично розпалася. Поновлювати шлюбно-сімейні відносини з відповідачем позивач категорично не бажає. Майнового спору не мають. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли до остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Згідно квитанції № 17 від 31.08.2016 року позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved