Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

30.03.2016р. КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення (а.с. № 4-5). В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що надає відповідачці послуги, але вона з 1999р. не сплачує кошти за користування, а тому станом на 01.03.2016р. має заборгованість у розмірі 17 057 грн. 43коп., яку позивач просив стягнути разом із судовими витратами, понесеними при предявлені позову. В наданій суду 11.07.2016р. заяві, представник позивача [PERSON] ( діє на підставі довіреності від 10.12.2015р. а.с. № 10) вимоги підтримала та просила винести заочне рішення суду за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 23). Відповідачка [PERSON] в судові засідання, які призначались до розгляду на 02.06.2016р. та 11.07.2016р. повторно не зявилася, про дату та час слухання справи кожного разу повідомлявся належним чином, за адресою, наданою ВАДР Управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 12), згідно відмітки на конверті та відомостей з сайту пошукової системи ДППЗ «Укрпошта», вони повернуті «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 16, 21, 22), що відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням. За такими обставинами, враховуючи, що відповідачка не надала суду заперечень на позовну заяву, то на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та винести по справі заочне рішення відповідно до вимог 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги (до яких відповідно до п.1 ч. 1 ст. 13 цього ж закону віднесено і послуги з водовідведення ) у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідачка по справі зареєстрована та мешкає за адресою: м. Дніпро (колишня назва м. Дніпропетровськ), [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сімї від 03.02.2016р. та довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України у Дніпропетровській області (а.с. № 6, 12). Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачка свої зобовязання перед позивачем у частині сплати за надані послуги з водопостачання та водовідведення не виконувала у повному обсязі, у звязку з чим у неї за період з 1999р. по 01.03.2016р. виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 17 057грн. 43коп. У судовому засіданні судом встановлено, що нарахування плати за надані послуги водопостачання та водовідведення позивачем проводилось відповідно до тарифів. Приймаючі до уваги вищезазначене, та враховуючи, що відповідачка у встановлений законом строк не виконала перед позивачем своїх зобовязань за надані послуги водопостачання та водовідведення, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за надані послуги в розмірі 17 057 грн. 43 коп. за період з 1999р. по 01.03.2016р., без урахування строків позовної давності, оскільки стороною відповідачки відповідно до вимог ч.3 ст.267 ЦК України заяви про застосування строків позовної давності суду не надано. При винесені рішення судом враховано те, що ухвалою судді Демидової С.О. від 03.03.2016р. КП «Дніпроводоканал» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з цих відповідачів (а.с. № 9). Приймаючі до уваги, що позовні вимоги позивача по даній цивільній справі задоволено в повному обсязі, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1378 грн. (689 грн. та 689 грн. а.с. № 2,3). На підставі викладеного,

Outcome: approved