Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

30 травня 2018 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 13 січня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який був розірваний 26 серпня 2009 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від свого обов'язку утримання дитини, добровільно матеріальну допомогу надає, але в недостатньому обсязі та нерегулярно. Відповідач офіційно не працює, але займається підприємницькою діяльністю, у зв'язку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 13 січня 2005 року по 26 серпня 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 3). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що дитина - [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні та вихованні, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані. В той же час відповідно до вимог ст. 184 СК України - суд, за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Однак, суд не може прийняти до уваги посилання позивача на те, що відповідач не працює, а займається підприємницькою діяльністю, оскільки це не підтверджено жодним доказом, а тому аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина є обґрунтованими, однак що стосується визначення розміру, то підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі - не має. А тому суд вважає, що з відповідача, відповідно до вимог ст. 183 СК України - підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання їх неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 704 гривень 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial