overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

31 січня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 16 листопада 2002 року. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Однією сімєю проживали до січня 2015 року. Основою розпаду сімї послугувало те, що вони мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому він просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, направив заяву про проведення судового засідання без його участі, позов підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, пичин свого неприбуття счуду не повідомила, хоча налженим чином була сповіщена про день, час і місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін у заочному провадженні за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 16 листопада 2002 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 103, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а. с. 6, 7). Причинами розпаду сімї позивач зазначив те, що між ним та відповідачем було відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникали сварки та суперечки. Відповідач [PERSON] своєї думки про причини розпаду сім'ї суду не висловила. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Від стягнення судових витрат з відповідача позивач відмовився. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

31 січня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 19 грудня 2008 року. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Однією сімєю на даний час вони не проживають. Основою розпаду сімї послугувало те, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому він просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, причин свого неприбуття суду не повідомила, хоча належним ичном була сповіщена про день, час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 19 грудня 2008 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №2076, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а. с. 5). Причинами розпаду сімї є те, що у подружжя склалися погані відносини між собою, у зв'язку з чим між ними постійно виникали сварки та суперечки. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

31 січня 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Вишнева, 3, у с. Піща Шацького району Волинської області. Позовну заяву обґрунтовано тим, що 24 липня 2015 року померла [PERSON], якій належало вказане нерухоме майно. Належність даного майна спадкодавцю підтверджується витягом з погосподарської книги №3 за 2011-2015 роки [PERSON] сільської ради Шацького району Волинської області від 26.12.2016 року № 601/02-12/2-16, будинковою книгою, а також договором на користування електричною енергією для побутових потреб від 14.12.2004 року. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. За життя [PERSON] заповіт не склала, а тому, відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є позивач [PERSON] Родинні звязки між нею та спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 264152 та свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЕГ №0056953 [PERSON] в установленому законом порядку прийняла спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців,які б прийняли спадщину немає. У звязку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні її спадкових прав. Тому вона просить суд визнати її право власності на дане нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позивач в попереднє судове засідання не зявилася, подала суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] сільська рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. [PERSON] подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що [PERSON] сільська рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 392, 1217, 1220, 1223, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

31 січня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить (враховуючи уточення до позову) суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву у які просив розглянути справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дітей сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). У відповідності до ч. 2 ст.183 СК якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

31 січня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явленя позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

31 січня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини на період навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що донька навчається в Хмельницькому кооперативному торговельно - економічному інституті, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

31 січня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме: що [PERSON], яка померла 28 червня 2016 року була її рідною матірю. В обґрунтування заяви посилалась на те, що 28 червня 2016р. померла її матір - [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,04 га., розташована на території Стецьківської сільської ради, Старокостянтинівського району, Хмельницької області та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХМ №044177, виданого 24 листопада 2006 року. Проте нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю належного підтвердження родинних відносин із спадкодавцем, а саме, у свідоцтві про укладення шлюбу невірно зазначено відомості, а саме дошлюбне прізвище вказано Беручинська замість Бергоченська. Заявник звернулась до суду з заявою про розгляд заяви без її участі, просила заяву задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Стецьківської сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла 28 червня 2016 року була матірю [PERSON], 06.01.1958р. Дані обставини підтверджуються: паспортними даними заявника; даними свідоцтва про народження серії ІІІ-ФЮ №118390 від 10.01.1958р.; даними свідоцтва про шлюб серії ІІ-БВ №289760 від 11.01.1992р., І-НМ №300142 від 12.06.1977р.; даними листа відмови у вчиненні нотаріальних дій держнотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори №270/02-31 від 24.01.2017р.; даними свідоцтва про смерть серії І-БВ №284076 від 01.07.2016р.; даними державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №044117 від 24.11.2006р.; даними довідки виконкому №23 від 15.02.2017р. На підставі викладеного та відповідно до положень ст.ст.256 - 259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

31 січня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем; стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 30 жовтня 1993 року з відповідачем зареєстровано шлюб. Спільне життя з відповідачем у них не склалося, вони переконалися, що є зовсім різними людьми, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникали сварки, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй душевні страждання, крім того відповідач веде аморальний спосіб життя, він проживає з іншою жінкою. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем які виникають у сім`ї та у неї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та нею на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 27.02.2017 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 27.02.2017 року, якою не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу без його участі. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 жовтня 1993 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Маломощаницькою сільською радою Здолбунівського району Рівненської області, актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від від 26.01.2017 року. Від спільного сумісного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

31 січня 2017 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], вказавши на те, що відповідач є її батьком. Спільне життя не склалося. На даний час чоловік проживає окремо від дружини та доньки. Дитина перебуває на утриманні матері. Сам матеріально добровільно допомагати утримувати дочку належним чином відповідач відмовляється, хоча зобовязаний це виконувати. Відповідач є працездатним, однак на даний час розмір доходів позивачу не відомий, а тому просить стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на неповнолітню доньку щомісячно в примусовому порядку в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач подала в судове засідання заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, врахувавши ту обставину, що відповідач має не достатній хоча і стабільний дохід, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що у сторін 02 січня 2007 року народилася [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 037949 батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с. 5). Сторони проживають окремо і дитина знаходиться з матірю. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання дочки, а тому даний позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач має стабільний дохід, є працездатним та не має на утриманні інших осіб, а також матеріальне становище позивача на даний час, суд приходить до висновку про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі ? частки його доходів. При визначенні частки розміру аліментів суд врахував стан здоровя та матеріальне становище неповнолітньої дочки, стан здоровя та матеріальне становище стягувача аліментів, платника аліментів, який є працездатним, а також те, що відповідач інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків на утриманні немає. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дочці в розмірі ? частки його доходів щомісячно, до досягнення дочкою повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

31 січня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 18 грудня 1993 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем має повнолітнього сина [PERSON] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, він постійно проявляє до неї неповагу, не надає матеріальної допомоги. Сімейні стосунки припинилися, сумісне господарство не ведеться, шлюб фактично розпався. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Посилаючись на викладене, просила розірвати шлюб, після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися прізвищем, взятим нею у шлюбі. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 грудня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ФП № 337320 від 18 грудня 1993 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії 1-ФП № 011376 від 04 липня 2005 року. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться. Шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved