Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

31.08.2016 року позивач звернулася із позовною заявою про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування, вказуючи на те, що 13 лютого 2016 року помер її син [PERSON]. На час відкриття спадщина син проживав за адресою Макіївський заїзд 3 м. Сімферополь АР Крим. До складу спадщини належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення, площею 8,06га. кадастровий номер 6524483000:02:031:0012, яка знаходиться на території Одрадівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. 17.08.2016 року вона звернулася до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, але їй було відмовлено у звязку з тим що, неможливо встановити місце відкриття спадщини, так як довідка про місце реєстрації померлого не має юридичної сили, бо видана державним органом тимчасово окупованої території АР Крим. Ситуація, в якій вона опинилася, свідчить про неможливість оформлення спадщини через нотаріальну контору, тому вона змушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Просить визнати право власності в порядку спадкування. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судовому засіданні не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином двічі повідомлений. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності слід прийти до наступних висновків: Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в момент його смерті. Відповідно до п.10 ПП ВС України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у відповідності до ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим прововстановлюючим документом. Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. \~\~\~\~Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті її сина [PERSON], що помер 13 лютого 2016 року, якому на праві приватної власності належала земельна ділянка, проте померлий був зареєстрований та проживав за адресою Макіївський заїзд 3 м. Сімферополь АР Крим, на тимчасово окупованій території. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, тому що не можливо встановити місце відкриття спадщини, так як довідка про місце реєстрації спадкодавця не має юридичної сили, оскільки згідно з ч.3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року №1207-VІІ, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами або посадовими особами на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи, що позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON], а також те, що обставини які слугували підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину унеможливлюють реалізацію позивачкою спадкових прав, суд приходить до висновку, що вказане право підлягає захисту, у зв'язку з чим, позов необхідно задовольнити. Судові витрати, віднести за рахунок держави, адже позивачка як інвалід ІІ групи, звільнена від сплати судового збору. Враховуючи викладене та

Outcome: approved