Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

31.08.2015 р. до суду звернувся позивач із позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 02.10.2014 року помер його батько. Після його смерті відкрилась спадщина, до якої входять дві земельні ділянки, які знаходяться на території СГТ «Ветеран». Позивач є спадкоємцем за законом разом із своєю сестрою [PERSON], але вона у встановлений строк із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Тому позивач є єдиним спадкоємцем двох земельних ділянок. Однак, 19.05.2015 р. приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність кадастрових номерів земельних ділянок та розбіжностями у розмірах, зазначених у правовстановлюючому документі та технічній документації. За таких обставин, позивач змушений звернутись до суду. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі та не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи СГТ «Ветеран» в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Пояснив, що [PERSON] дійсно був членом садово-городнього товариства. Розбіжність у документально підтвердженому розмірі площ земельних ділянок, які належали [PERSON] виникла внаслідок недосконалості вимірювальних приладів, які використовувались у минулому. На теперішній час вимірювання проведено за допомогою електронних приладів, які враховують особливості рельєфу місцевості.. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] помер 02.10.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть № 1-ТП № 244721 від 02.10.2014 р. (а.с. 7) Відповідно до державного акту від 24.01.1994 р., [PERSON] передано у приватну власність дві земельні ділянки площею 533 кв. м., 614 кв. м., що розташовані по вул. Вишневій 91, Західна, 8, що на території СГТ «Ветеран» в м. Новоград-Волинський. (а.с. 8) Довідками СГТ «Ветеран» підтверджується зміна адрес земельних ділянок, які належать [PERSON] А саме: -адреса ділянки № 91 по вул.. Вишнева змінено на №178 по вул.. Вишнева; -адреса ділянки № 8 по вул. Західна змінено на №22 по вул. Західна (а.с. 16, 17). Згідно постанов приватного нотаріуса №796/01-16, №601/02-14 від 19.05.2015 р. [PERSON] було відмовлено у видачі у свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки, площею 0,0533 га, 0,0614 га, у звязку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру та розбіжності площ фактичного землекористування. (а.с. 11, 12) Відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 03.08.2015 р. було встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], визнавши їх сином та батьком, та встановлено факт належності Державного акту на земельні ділянки, який виданий 24.01.1994 року. (а.с. 15) Актом погодження зовнішніх меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та актами прийомки-передачі межових знаків на зберігання підтверджується розмір земельної ділянки №178 по вул. Вишнева в СГТ «Ветеран» площею 0,0591 га та земельної ділянки № 22 по вул. Західна в СГТ «Ветеран», площею 0,0638 га. Згідно\~\~ч.1 ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Стаття 1225 ЦК України вказує, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,\~\~а також у разі втрати ним документа,\~\~який засвідчує його право власності. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону ( ч. 2 ст. 373 ЦК України). Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, позов підлягає задоволенню оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved