Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

29.11.2017 року позивач [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно,, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення 18 років (а.с. 1-2). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 16 липня 2005 року було зареєстровано шлюб, в якому у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні, а відповідач проживає окремо та припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини, в зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду. У судове засідання сторони не з'явились, подали суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, відповідно до яких позивач позов підтримує в повному обсязі, відповідач позов визнав. Дослідивши заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER], виданим 16 липня 2005 року Біжівським сільвиконкомом Буринського району Сумської області( а.с.16). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Біжівським сільським виконкомом Буринського району сумської області 04 травня 2007 року( а.с.3). Та обставина, що дитина сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідачем не оспорюється та підтверджується актом обстеження житлових і матеріально-побутових умов, складеним 08.08.2017 року депутатом Бориспільської міської ради Мартишко В.Н.( а.с.7). Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України в редакції закону, чинній з 08.06.2017 року, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до наданої довідки № 3625 від 07.10.2016( а.с.17), відповідач працює в ТОВ «Пері Україна» на посаді водія навантажувача, а отже має постійне місце роботи та щомісячний заробіток. Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам та встановленим обставинам справи, суд дійшов висновку, що за своїм матеріальним станом відповідач, який є особою працездатного віку, інших утриманців не має, повністю визнав заявлені позовні вимоги, може сплачувати аліменти в визначеному позивачкою розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу). За змістом ст.88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень за вимогою майнового характеру про стягнення аліментів підлягають стягненню з відповідача на користь держави, від сплати якого позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною вимогою. Суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову, що передбачено ст.191 Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved