Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

30 вересня 2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] із позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що в вересні 2016 року позивачем була отримана постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом вчиненим третьою особою про стягнення з позивача на користь відповідача спірної суми боргу. Позивач вказує, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог законодавства, оскільки на час вчинення виконавчого напису відповідачем було пропущено строк позовної давності щодо стягнення заборгованості, а саме в день вчинення виконавчого напису минуло більше трьох років з дня виникнення у відповідача права вимоги, тому просить суд визнати виконавчий напис № 3098 від 21 липня 2016 року вчинений третьою особою таким, що не підлягає виконанню (а.с. а.с. 1-3, 19-20). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити. В судове засідання, в якому справу було розглянуто по суті, позивач не з'явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином. Під час розгляду справи в іншому складі суду представник відповідача надавав пояснення та докази, йому роз'яснювались права, у зв'язку з чим відсутні підстави для розгляду справи в заочному порядку. Представник третьої особи без самостійних вимог в судове засідання не з'явився, про місце час та розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду була подана заява від третьої особи про розгляд справи без його участі (а.с.172). Справа розглянута Кіровським районним судом м. Дніпропетровська згідно ч. 12 ст. 110 ЦПК України за місцем виконання спірного виконавчого напису. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, вислухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого. 17 березня 2006 року [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» із заявою № б/н в якій просив відкрити рахунок та надати послуги у вигляді платіжної/кредитної картки, тип картки - [NUMBER], валюта - гривня, тип кредитного ліміту - фінансовий, сума кредитного ліміту - 5 000 грн., базова процентна ставка 36 % із розрахунку 360 днів в році (а.с.50). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписана банком та відповідачкою заява позичальника про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в спільно з відповідними Умовами і Правилами становлять договір про надання банківських послуг (а.с.50). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова уста-нова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 21 липня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим\~А.А. був вчинений виконавчий напис, за реєстровим № 3098, про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору від 17 березня 2006 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 31 травня 2016 року грошових коштів у сумі 23 381,87 грн., яка складається з 4 097,51 грн. - заборгованість за тілом кредиту 17 694,75 грн. - заборгованість за відсотками, 500 грн. - заборгованість по штрафам (фіксована частина), 1 089 грн. 61 коп. - заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) стягнення здійснюється за період з 17 березня 2006 року по 31 травня 2016 року (а.с.4). 13 вересня 2016 року державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, було відкрито виконавче провадження ВП № 52152535 про примусове виконання виконавчого напису № 3098 виданого 21 липня 2016 року приватним нотаріусом Завалієвим А.А. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості в розмірі 23 381,87 грн. (а.с.5). Відповідно до ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п.3.1, 3.2 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року(далі - Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172, стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. При цьому судом відзначається, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов'язання та їх безспірність. Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. на запит суду були надані копії документів на підставі яки було вчинено виконавчий напис 21 липня 2016 року за реєстровим № 3098 (а.с.42), а саме фотокопія заяви ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про вчинення виконавчого напису (а.с.44-45), фотокопія розрахунку заборгованості за договором б/н від 17 березня 2006 року укладеного між ПриватБанком та [PERSON] станом на 31 травня 2016 року (а.с.46-48), письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором № б/н від 17 березня 2006 року без дати (а.с.49), фотокопія заяви [PERSON] на отримання платіжної/кредитної картки (а.с.50), реєстр поштової відправки (а.с.51-52), статут в новій редакції та інші документи ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.53-61). На підтвердження наявності заборгованості по договору, банк посилався на доданий до заяви про вчинення виконавчого напису розрахунок заборгованості за договором, проте вказаний документ може свідчити про пропущення банком строку пред'явлення вимоги, оскільки останній платіж в розмірі 100 грн. датований 15 жовтня 2010 року (а.с. 47 на звороті), тобто більш ніж за три роки до дня звернення відповідача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, доказів того, що строк пред'явлення вимоги до позивача необхідно обраховувати з іншого часу не немає. У виконавчому написі зазначено, що він здійснений за період 17 березня 2006 року по 31 травня 2016 року, тобто більше ніж за 10 років. Отже, спірний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Згідно ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, ніж зазначені у вказаній статті, якщо такий спосіб передбачено законом. Згідно ч. 12 ст. 110 ЦПК України визначена підсудність судам справ про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, отже, законодавчо визначена можливість застосування відповідного способу захисту прав та інтересів. За таких обставин виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва\~А.А. вчинений 21 липня 2016 року, за реєстровим № 3098 про стягнення заборгованості підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України за результатами розгляду сума судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (а.с.1), підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved