Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

6 грудня 2013 року до суду звернулася [PERSON] з позовом, яким просить визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай) площею 4,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Варвинського району Чернігівської області, в порядку спадкування після смерті матері [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що зазначену земельну ділянку мати заповідала її брату [PERSON], однак він від отримання спадщини відмовився. Інший брат [PERSON] на спадщину також не претендує. Вона фактично прийняла спадщину після смерті матері, оскільки на момент смерті її матері вона проживала разом з нею. Проте під час оформлення спадщини зіштовхнулася з труднощами, оскільки збереглася тільки копія державного акту на право власності на землю. В судове засідання позивачка [PERSON] не з’явилася. ЇЇ представник [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що його довірительниця [PERSON] є його рідною сестрою. Саме вона забрала до себе матір [PERSON] і з нею проживала до смерті матері. Коли і за яких обставин було написано заповіт на їхнього брата [PERSON] він не знає, оскільки останні сім років їхня мати проживала у [PERSON] Ні він, ні його брат [PERSON] на спадкове майно після смерті не претендують, про що засвідчили нотаріально. Державний акт на право власності на земельну ділянку не зберігся, хоча є копія цього акту. Дублікат земельного акту не видають. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON] позов визнав та підтвердив, що дійсно земельна ділянка площею 4,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території [PERSON] сільської ради, належала [PERSON]. Цю земельну ділянку [PERSON] заповідала одному із своїх синів [PERSON]. Оскільки і він, і [PERSON] від отримання спадщини відмовилися, то зазначена земельна ділянка має бути успадкована дочкою спадкодавиці – позивачкою по справі [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON], представника відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 31 серпня 2007 року [PERSON] померла в с. Веселе Бериславського району Херсонської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8, ). Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно – земельну ділянку площею 4,36 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Варвинського району Чернігівської області, що підтверджується копією Державного акту (а.с. 10). Згідно заповіту [PERSON] від 20 грудня 2005 року, посвідченого секретарем Озерянської сільської ради, [PERSON] заповідала належну їй земельну частку (пай), розташовану на території [PERSON] сільської ради площею 4,36 га (державний акт на право приватної власності на землю 1-ЧН № 031816) своєму сину – [PERSON] (а.с. 37). Проте [PERSON] у встановлений законом строк спадщину не прийняв та звернувся з заявою, посвідченою секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради, про те, що він не має наміру вживати заходи щодо продовження строку для прийняття спадщини, зазначивши, що не заперечує, щоб спадщину отримав інший спадкоємець (а.с. 24). З аналогічною заявою звернувся і інший спадкоємець за законом [PERSON] (а.с. 13). У відповідності зі ст. 1268 ЦК України позивачка [PERSON], яка приходиться померлій дочкою і постійно проживала разом зі своєю матір’ю [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, а тому у встановлений Законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с. 6, 7, 23). Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Варвинського району Чернігівської області, що належала її матері [PERSON], яка померла 31 серпня 2007 року, було відмовлено. Також було роз’яснено право звернутися до суду у випадку відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів (а.с. 12, 34). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов’язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 4,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Варвинського району Чернігівської області, належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю серії I-ЧН № 031816, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю та копією додаткової угоди № 1 до договору оренди земельної ділянки (а.с. 10, 11). Правовстановлюючий документ – державний акт на право власності на земельну ділянку відсутній, а видача дублікатів державних актів з 1 січня 2013 року не передбачена законом. Статтями 15, 16, 20 ЦК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не приймати її. [PERSON] виявила свою волю на прийняття спадщини шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно. Виходячи з наведеного, враховуючи, що інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовилися, а відповідач визнає позовні вимоги [PERSON], суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved