Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

31.01.2018 року позивачі [PERSON],\~ [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в\~ інтересах малолітньої [PERSON], звернулися до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] управління національної поліції в Одеській\~ області, Київського відділу поліції у м.Одеса Головного управління національної поліції в Одеській області\~ про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади, в якому просить суд стягнути з рахунків головного управління національної поліції в Одеській області код ЄДРПОУ 40108740, на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] відшкодування моральної шкоди у розмірі 50.000,00 гривень. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Коваленко О.Б. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 01.02.2018 року відкрито провадження по справі за позовом \~ [PERSON],\~ [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в\~ інтересах малолітньої [PERSON] до\~ [PERSON] управління національної поліції в Одеській\~ області, Київського відділу поліції у м.Одеса Головного управління національної поліції в Одеській області\~ про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено в ЄРДР №12016160480000122 від 12.01.2016 року. За фактом скоєного злочину, в.о. голови Київської районної адміністрації Одеської міської ради Рогачко JI.O. зловживаючи службовим становищем, 19 листопада 2013 року винесла розпорядження № 522, яким зменшила частку приватної власності [PERSON] із законних 32/100 часток до 15/100 часток. Факт скоєного кримінального правопорушення доведено, документально підтверджено, особу яка скоїла кримінальне правопорушення встановлено. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.09.2017 по справі №22-ц/785/1554/17 визнано незаконним та скасовано розпорядження від 19.11.2013 року № 522. Вказане рішення додано до кримінального провадження. Заочним рішенням судді Київського районного суду міста Одеси по справі № 520/6934/17 від 27.11.2017 задоволено частково, позов про відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю органів досудового розслідування у ході проведення досудового розслідування кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР № 12016160480000122 від 12.01.2016 року. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси Іванчука В.М. по справі № 520/7155/17 від 30.01.2018 визнано бездіяльність слідчого СВ Київського ВП у місті Одесі ГУНП в Одеській області. На день подачі позову у лютому 2018 року строк досудового розслідування складає 5 місяців, рішення по справі не прийнято, жодній особі про підозру не повідомлено, права позивачів від скоєного кримінального правопорушення не захищені та не поновлені, особи, які скоїли кримінальне правопорушення, до відповідальності не притягнуті. Позивачі просять стягнути з рахунків головного управління національної поліції в Одеській області на їх користь відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу досудової влади в розмірі 50.000,00 грн. Стягнення моральної шкоди ґрунтується на тривалій бездіяльності посадових осіб Київського ВП у місті Одесі ГУНП в Одеській області, якою позивачу [PERSON] та його родині завдано моральної шкоди, нервових стресів, порушення життєвих зв'язків які вони понесли та переносять у зв'язку з порушенням права власності, тривалою участю в судових засіданнях, на що витрачається особистий час, призначений для відпочинку, роботи чи виховання доньки, не проведення в розумні строки швидкого, повного і неупередженого досудового розслідування, не захистом та не поновленням прав від кримінального правопорушення, що значно порушує життєво важливі зв'язки, завдає душевних страждань, нервових стресів Представник відповідача [PERSON] відділу поліції у м.Одеса Головного управління національної поліції в Одеській області\~ у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Представник відповідача [PERSON] управління національної поліції в Одеській\~ області у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважав що вимоги є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню. Як зазначає позивач, ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, по к/п №121616048000122 від 30.01.2018 визнано бездіяльність посадових осіб щодо не розгляду клопотань. Вказані твердження позивача є необгрунтованими. Не є зрозумілим той факт яким саме чином несвоєчасний розгляду його клопотання спричинило моральну шкоду [PERSON] та малолітній [PERSON]в розмірі 50000 гривень кожному. Відповідно до загальних підстав деліктної відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою заподіювана та вина. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вищевикладене, не відомо яку саме моральну шкоду завдано позивачу несвоєчасним розглядом клопотання. Позивач не надав доказів щодо глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей та ступеня вини особи яка завдала моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Як зазначав позивач відповідно до ч.1 ст.3 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Відповідно до ч.1 ст.35 Постанови Кабінету Міністрів України № 845 від 3 серпня 2011 р. «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду. Відповідно до ст. 38 зазначеної вище постанови для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цієї постанови в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснується Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету, тобто кошти повинні стягуватися не з ГУНП в Одеській області в якому як зазначалось вище відсутні призначення на компенсацію моральної шкоди, а саме за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету. Враховуючи викладене вище та той факт що підстав заподіяння позивачу шкоди взагалі не надано , представник відповідача вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено в ЄРДР №12016160480000122 від 12.01.2016 року. 30.01.2018 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси Іванчуком В.М. скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого щодо розгляду клопотання від 22.01.2018 року за № У-153 у досудовому кримінальному провадження №12016160480000122 задоволено, визнано бездіяльність слідчого та зобовязано слідчого, який здійснює досудове розслідування розглянути клопотання [PERSON] від 22.01.2018 року за №У-153 в порядку та у спосіб, визначений КПК України. Відповідно до законодавства шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами /статті 1173, 1174 цього Кодексу/. Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній особі незаконною бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою. Положеннями Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року роз'яснено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом необхідно притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України. Казначейство здійснює безспірне списання коштів Державного бюджету для відшкодування (компенсації) - шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду; шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень та інше. Пунктами 1, 35, 38 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. № 845, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 45 передбачено, що він визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, прийнятих судами. Казначейство здійснює безспірне списання кошті державного бюджету для відшкодування (компенсації): 1)шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду; 2)шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень; 3) шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності; 4) різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні; 5) шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення. Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Відповідно до ст. 13 ч. 3 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивачу [PERSON] (який також є представником [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в\~ інтересах малолітньої [PERSON]) неодноразово розяснювалося судом можливість притягнення до участі в справі у якості відповідача відповідний орган Державного казначейства України тільки за клопотанням позивача. [PERSON] заявив, що в нього немає претензій до Державного казначейства України, тому залучати даний орган у якості співвідповідача він відмовляється. Відповідно до ст. 263 ч. 4 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Враховуючи вищевказану позицію Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, суд приходить до висновку, що позов [PERSON],\~ [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в\~ інтересах малолітньої [PERSON] до\~ [PERSON] управління національної поліції в Одеській\~ області, Київського відділу поліції у м.Одеса Головного управління національної поліції в Одеській області\~ про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади задоволенню не підлягає. \~

Outcome: dismissed