overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

30.06.2016 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона, перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.12.2015. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач не бажає. У зв'язку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій зменшила позовні вимоги в частині стягнення аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини, та в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, змінені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, змінені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком доньки позивача - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, - а.с.5. Дитина проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні, - а.с.6. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.182, 198 Сімейного кодексу України, стягувати щомісячно на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 174, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

30.06.2016р. до Словянського міськрайонного суду звернулась [PERSON] до [PERSON], з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

30.06.2016 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом тривалого часу з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, майнового спору між ними немає. Позивачка надіслала заяву засвідчену [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого у реєстрі за № 1001, в якій просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення (а.с.27, 28). Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно протягом тривалого часу, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом тривалого часу, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

30.06.2016 року [PERSON] (дошлюбне прізвище Фучижи) звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.02.1999 року виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 2, мотивуючи тим, що вона з відповідачем 26.02.1999 року зареєструвала шлюб, від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З початку вересня 2012 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Вважає примирення неможливим. В судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 26.02.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І- ЖД № 257528 від 17.06.2016 року, повторно виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони з початку вересня 2012 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

30.06.2016 року [PERSON] звернувся в суд з даним позовом. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 30.08.2017 року позов задоволено частково. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] в частині включення до земельної ділянки площею 925,5819 га кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться на території Ратнівської сільської ради Луцького району Волинської області, земельного паю площею 2,72 га, який належить [PERSON] 13.09.2017 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] подав заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки суд ухвалюючи рішення залишив поза увагою ту обставину, що позивачем [PERSON] було понесено витрати на проведення експертизи у даній справі та не вирішив питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України в цій частині. В судове засідання сторони не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання. Тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Як вбачається з квитанції № 41 від 18.05.2017 року, [PERSON] сплачено за проведення почеркознавчої експертизи суму в розмірі 2250,24 грн. (а.с. 230 том 1). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. П. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд який ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, враховуючи, що вимога позивача немайного харакрету задоволена частково, суд прийшов до висновку, що витрати за проведення експертизи слід розподілити між сторонами порівну та стягнути з Луцької районної державної адміністрації в користь [PERSON] понесені витрати за проведення експертизи в розмірі - 1125,12 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

30.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 14.01.2015 року відділом ДРАЦС по м. Новоград-Волинський, актовий запис № 14. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дитину [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання зявився, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибула, однак подала заяву про те, що не заперечує проти задоволення позову Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.01.2015 року, який зареєстрований відділом ДРАЦС по м. Новоград-Волинський, актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 134583 від 13.04.2016 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

30.06.2016року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.09.2004 року, який був зареєстрований виконкомом Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №05. Від даного шлюбу дітей не мають. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином, позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору на час розгляду справи не мають. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Судом встановлено, що з 03.09.2004 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, - а.с.4. Від даного шлюбу дітей не мають. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору на теперішній час не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чиномпозов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

30.06.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що у них з відповідачем є спільна донька Анна, [INFO]. В даний час відповідач проживає окремо. Донька знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на її утримання. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки Анни, [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка до судового засідання не зявилася, надавши до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності, та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином за зареєстрованим місцем проживання був повідомлений про день, час та місце слухання справи, а саме 21.07.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою Укрпошти про те, що адресат за зазначеною адресою не проживає. Відповідно до ст. 74 ЦПК України у разі відсутності відповідача за зареєстрованою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, в звязку з чим відповідно до ст. 224 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В свідоцтві про народження доньки Анни зазначено, що вона народилася 14.12.2011 року і її батьком є відповідач по справі [PERSON] Як вбачається з позовних вимог, донька проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо і добровільно відмовляється надавати її допомогу щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Оскільки обставин відповідно до ст. 182 СК України, які б перешкоджали стягненню з відповідача аліментів у розмірі, визначеному позивачкою, судом не встановлено, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

30.06.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі ? частини заробітку (доходу) на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], на період навчання, але не довше досягнення сином 23 років. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Син є студентом 1 курсу Марганецького коледжу ДВНЗ «Національний гірничий університет» І-ІІ рівня акредитації, денної форми навчання, термін закінчення учбового закладу 30 червня 2019 року, що підтверджується довідкою навчального закладу. Відповідач має постійний заробіток, його матеріальний стан дозволяє йому сплачувати аліменти сину на період навчання. Позивачка в судовому засіданні не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що позов визнаний відповідачем (заява від 08.06.2016 року), це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог\~відповідно до вимог ст.174 ЦПК України. Згідно ч.1\~ст.191 СК України\~аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 30 червня 2016 року дня звернення позивачки до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до п.1 ст.367 ЦПК України, належить допустити негайне виконання рішення\~\~в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

30.06.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 31.08.2007 року.(а.с.1) Вимогу мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з 01.06.2016 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на неї.(а.с.25) Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позов він визнав.(а.с.27) Ознайомившись із заявами суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

30.06.2016 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що вона є власницею житлового будинку розташованого в м. Миргороді по вул. Заливній 1. В житловому будинку значиться зареєстрованим, але фактично з 2001 року не проживає її син [PERSON], що створює для неї певні незручності, адже вона не може оформити субсидію. На адресу реєстрації відповідача йде вся належна йому поштова кореспонденція, що також створює для неї незручності. Відповідач не цікавиться житлом, не оплачує житлово-комунальні послуги, постійно проживає в м. Києві, де працевлаштувався. Просить відповідача [PERSON] визнати таким, що втратив право на користування належним їм житловим будинком. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але направив на адресу суду пояснення з яких вбачається, що позов ним визнається, оскільки він проживає та працює в м. Києві вже понад пять років, а в м. Миргороді зявляється рідко, тому не брав участі в утриманні будинку. Просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити та винести рішення про визнання його таким, що втратив право на користування житловим будинком №1 по вул. Заливній в м. Миргороді. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею житлового будинку розташованого в м. Миргороді по вул.. Заливній №1, що підтверджується правовстановлюючими документами на цей житловий будинок (а.с.5-10). З актів вуличного комітету вбачається, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає(а.с.11-13). Згідно ст.ст. 71; 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в спірному жилому будинку понад 6 місяців, то його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням-будинком №1 по вул. Заливній в м. Миргороді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

30.06.2016 року [PERSON] звернулася до суду iз цим позовом посилаючись на те, що з 11.01.2015 року перебуває із [PERSON] у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Спочатку жили з відповідачем непогано, проте згодом згасли почуття любові, поваги, взаємної близькості. Відповідач зловживає алкогольними напоями, не поважав її як жінку, не приділяв їй уваги, принижував її людську гідність, тому припинили подружні відносини і просила розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не зявилися, подали суду заяви, якими просили справу розглядати в їх відсутності: Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечив. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: Сторони одружилися 11.01.2015 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 1 у виконавчому комітеті Стрілківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, при реєстрації одруження позивач змінила прізвище Микита на [PERSON] (а.с.7); мають спільну дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.6).\~\~ \~\~\~ Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, стали чужими. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони припинили подружні відносини, тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, втратили один до одного повагу і любов, це свідчить, що сімя розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за неможливості влаштувати своє життя у відповідності зі своїми бажаннями, вподобаннями, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved