Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

30 березня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2007 року по травень 2014 року. [INFO] у них народився син [PERSON] , батьком якого є [PERSON] . До 2014 року вона разом із відповідачем виховували та утримували їх сина. З травня 2014 року їх сімейні відносини із відповідачем були припинені. З моменту припинення сімейних відносин відповідач не приймає участь у вихованні та утриманні їх спільного сина. З відповідача стягнуті аліменти на утримання сина, які він не сплачує, внаслідок чого утворився борг у розмірі 144 358,33 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не займається вихованням та утриманням дитини, ухиляється від своїх батьківських обов`язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 07 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 26 травня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник третьої особи надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, будь-яких заперечень щодо позовних вимог не має, вважає за доцільним позовні вимоги задовольнити. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ч.1 ст. 13, ч.1 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого записані: батько- [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.02.2015, а також копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00001829345 від 23.12.2009 (а.с.4,5). [PERSON] , [INFO] є учнем 5-А класу Криворізької гімназії №46 КМР. У гімназії навчається з першого класу. Мати [PERSON] приділяє належну увагу вихованню сина, підтримує постійний зв`язок з класним керівником. Батько навчанням сина не цікавиться, до школи не з`являється, батьківськи збори не відвідує, що підтверджується характеристикою на учня КГ №46 КМР від 29.03.2021 (а.с.7). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №В-14/51010186 від 01.03.2021, наданого Покровським ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина станом на 01.03.2021 у розмірі 144358,33 гривень (а.с.10). Виконкомом Покровської районної у місті Кривому Розі ради було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що батько не виконує батьківських обов`язків, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, не створює належних умов для проживання сина, не готує його до самостійного життя, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу (а.с. 32-33). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в пп. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, а ухилення батьків від виховання дітей може розцінюватись у якості підстави для позбавлення батьківських прав лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За таких встановлених обставин, винної поведінки відповідача та його свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, враховуючи права і інтереси дитини, а також визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved