Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

30.04.2014 р. позивачі звернулися до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради про визнання прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказав, що [PERSON] за життя отримано дозвільні документи на будівництво будинку за адресою [ADDRESS]. Будинок закінчений будівництвом на 100%, але не зданий в експлуатацію, розташований на земельній ділянці площею 501 кв.м. Житловий будинок будувався померлим на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою, посвідченого державним нотаріусом П'ятої одеської державної нотаріальної контори 05.02.1957 року за реєстровим номером 847. [INFO] [PERSON] помер, а спадщину його частки отримала [PERSON], про що є відповідне свідоцтво про право на спадщину, та свідоцтво про право власності. З урахуванням отриманої спадщини [PERSON] володіла 100% збудованого домоволодіння по [ADDRESS]. За життя так і не змогла здати вищевказану будівлю до експлуатації. В 2005 році [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідала онучкам [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. [INFO] [PERSON] померла. Окрім спадкоємців за заповітом, є ще і спадкоємці які мають право на обов'язкову частку у спадщині у відповідності до ст. 1241 ЦК України, це доньки спадкодавця [PERSON], та [PERSON] на час відкриття спадщини вони були непрацездатними особами оскільки досягли пенсійного віку тому вони мають право на половину частки яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом, а саме по ? частки спадкового майна. Всі позивачі продовжили мешкання по вище зазначеній адресі [ADDRESS] що свідчить про прийняття спадщини у відповідності до п. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Для документального оформлення документів на будівлю звернулись до Сьомої Державної Нотаріальної контори Міністерства юстиції України. 13.03.2014 року отримали листа «про вимоги документів які необхідні для оформлення спадщини». В результативній частині зазначеного листа їм відмовлено в реєстрації та роз'яснено право на звернення до суду. За таких обставин вони не взмозі зареєструвати будинок у відповідності до норм чинного законодавства. Позивачі у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивачів надав суду заяву в якій позов підтримав повністю, в разі повторної неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи та просив слухати справу за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України у зв'язку з неявкою відповідача, враховуючи відсутність заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] за життя отримано дозвільні документи на будівництво будинку за адресою [ADDRESS]. Будинок закінчений будівництвом на 100%, але не зданий в експлуатацію, розташований на земельній ділянці площею 501 кв.м. Житловий будинок будувався померлим на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою, посвідченого державним нотаріусом П'ятої одеської державної нотаріальної контори 05.02.1957 року за реєстровим номером 847. [INFO] [PERSON] помер, а спадщину його частки отримала [PERSON], про що є відповідне свідоцтво про право на спадщину, та свідоцтво про право власності. З урахуванням отриманої спадщини [PERSON] володіла 100% збудованого домоволодіння по [ADDRESS]. За життя так і не змогла здати вищевказану будівлю до експлуатації. В 2005 році [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідала онучкам [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. [INFO] [PERSON] померла. Окрім спадкоємців за заповітом, є ще і спадкоємці які мають право на обов'язкову частку у спадщині у відповідності до ст. 1241 ЦК України, це доньки спадкодавця [PERSON], та [PERSON] на час відкриття спадщини вони були непрацездатними особами оскільки досягли пенсійного віку тому вони мають право на половину частки яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом, а саме по ? частки спадкового майна. Всі позивачі продовжили мешкання по вище зазначеній адресі [ADDRESS] що свідчить про прийняття спадщини у відповідності до ст. 1268 Цивільного кодексу України. Для документального оформлення документів на будівлю звернулись до Сьомої Державної Нотаріальної контори Міністерства юстиції України. 13.03.2014 року отримали листа «про вимоги документів які необхідні для оформлення спадщини». В результативній частині зазначеного листа їм відмовлено в реєстрації та роз'яснено право на звернення до суду. За таких обставин вони не взмозі зареєструвати будинок у відповідності до норм чинного законодавства. Згідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. 1268 ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивачі не відмовилися від спадщини, а напроти звернулися до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі після смерті [PERSON] вказано, що було заведено спадкову справу № 1312/2008. На даний час Свідоцтва про право на спадщину нікому не видавалися. У відповідності до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В силу ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд встановив, що позивачі по справі є доньками та онучками померлої [PERSON]. Викладене підтверджується наданими суду документами, які встановлюють родинні відносини, факт існування яких між вказаними особами у суду сумнівів не викликає. З'ясовані судом обставини свідчать, що позивачі є спадкоємцями після померлої [PERSON]. З урахуванням позовних вимог позивачів, весь обсяг наведених обставин свідчить про обґрунтованість вимог сторони позивача й зумовлює наявність підстав для визнання за ним прав та обов'язків в порядку спадкування. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Outcome: approved