Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

9 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цією заявою, в якій просить встановити той факт, що свідоцтво про право власності та технічний паспорт на житловий будинок № 53 по вул. Дзержинського (Яблунева) в смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, видані на імя [PERSON] належать їй, а будинок № 53 по вул. Дзержинського (Яблунева) в смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області належить їй та її чоловіку [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя.. Дана заява обґрунтована наступним. Заявниця народилася 25 березня 1953 року в с.Верховина Верховинського району Івано-Франківської області. Прізвище було вказано [PERSON], імя-Василина. 28 квітня 1974 року в Колоденському сільському РАЦС Томашпільського району між заявницею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Заявниця вказує, що в побуті її називали і називають по даний час [PERSON]. В 1974 році заявниця працювала в колгоспі ім..Жданова с.Колоденка Томашпільського району Вінницької області. Після одруження заявниця з чоловіком вирішили побудувати власний будинок і звернулися до загальних зборів членів колгоспу ім..Жданова із заявою про виділення присадибної ділянки. 24 червня 1974 року загальні збори членів колгоспу заяву задовольнили і виділили їй-Пилипюк [PERSON] присадибну ділянку в кількості 0,15 га землі. Рішенням виконкому Вапнярської селищної ради від 4 липня 1975 року заявниці було погоджено надання дозволу на будівництво. В даному рішенні заявниця була зазначена як [PERSON]. В 1982 році заявниця з чоловіком завершили будівництво власного будинку, який на той час знаходився по вул..Куйбишева, 93 в смт Вапнярка Томашпільського району, але ще 12 січня 1981 року заявниця з чоловіком були зареєстровані за даною адресою. В травні 1985 року заявницею був виготовлений технічний паспорт на будинок, але на той час біля них була «прорізана» нова вулиця, а тому будинок рахувався під № 53 по вул.. Дзержинського. Заявниця зазначає, що в звязку з тим, що земельна ділянка та дозвіл на будівництво надавався [PERSON], то і свідоцтво про право власності на будинок по вул.. Дзержинського б/н в смт Вапнярка був виданий [PERSON]. Так же прізвище та імя були вказані і в рішенні виконкому Вапнярської селищної ради про затвердження акту введення в експлуатацію одноосібного житлового будинку. Даний будинок був побудований заявницею та її чоловіком під час перебування в зареєстрованому шлюбі, тобто будинок належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя. Оскільки в свідоцтві про народження імя заявниці було вказано [PERSON], то і в паспорті її імя вказано так же. В звязку з тим, що факт належності правовстановлюючих документів має для заявниці юридичне значення і впливає на оформлення будинку, тому з цією заявою вона вимушена звернутись до суду. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в заяві, попросила заяву задовольнити. Зацікавлена особа-представник Вапнярської селищної ради в судове засідання не зявився, однак селищний голова [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності їхнього представника. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] всі називають [PERSON], її дівочим прізвищем є [PERSON], тому документи на будинок помилково були видані на імя [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення заявниці, свідків, розглянувши заяву зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Пунктом 6 частини 1 статті 256 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народженні або паспорті (свідоцтві про смерть). Заявниця [PERSON]М звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, імя, по батькові якої, що зазначене в документах на будинок-свідоцтві про право власності та технічному паспорті, не збігається з прізвищем, імям, по батькові, зазначеним у паспорті громадянина України. Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права оформлення будинку. Судом встановлено, що [PERSON], 25 березня 1953 року, уродженці [INFO] було видано паспорт громадянина України (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про одруження, 28 квітня 1974 року [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], уклав шлюб із [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO] (а.с.5). Як вбачається із виписки з протоколу № 3 загальних зборів членів колгоспу ім..Жданова с.Колоденка від 24 червня 1974 року, [PERSON] ухвалили наділити присадибну ділянку в кількості 0,15 га землі в межах сусід [PERSON] (а.с.6). Згідно рішення від 4 липня 1975 року № 1 смт Вапнярка, в будівництві житлового будинку [PERSON], згідно рішення загальних зборів колгоспників колгоспу ім..Жданова с.Колоденка від 24 червня 1974 року № 3 про виділення земельної ділянки селищна рада не заперечувала, просили виконком Томашпільської селищної ради дати дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку [PERSON] в смт Вапнярка на щойно відведеній вулиці по сусідству [PERSON], попередити [PERSON], що проведення будь-яких будівельних робіт на відведеній колгоспом земельній ділянці без оформлення відповідних документів для будівництва індивідуальної садиби, витканих районним архітектором, являється самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність, передбачену цивільним кодексом Української РСР (а.с.7). Рішенням виконкому Вапнярської селищної ради затверджено акт введення в експлуатацію житлового будинку, [PERSON] було видано акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння (а.с.8). На підставі вищевказаних документів [PERSON] видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок та технічний паспорт на житловий будинок по вул.. Дзержинського смт Вапнярка (а.с.9-12). Як вбачається із домової книжки, до будинку приписані [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], та інші (а.с.13-14). Згідно довідки селищного голови Вапнярської селищної ради № 814 від 16 грудня 2016 року, [PERSON], [INFO], яка проживає в [INFO] (Дзержинського) Томашпільського району Вінницької області, і [PERSON] являється однією і тією ж особою (а.с.20). Оскільки судом встановлено, що [PERSON], [INFO], яка проживає в [INFO] (Дзержинського) Томашпільського району Вінницької області, і [PERSON] є однією і тією ж особою, даний факт підтверджується отриманими в судовому засіданні доказами та показами заявниці, свідків, факт встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявниці юридичне значення і впливає на можливість оформлення будинку належним чином, тому заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. Окрім вищезазначеного, заявниця просить встановити, що вищевказаний будинок належить їй та її чоловіку на праві спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частиною 1 статті 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Таким чином, дані вимоги є вимогами позовного характеру і, якщо у сторін існує спір щодо визнання майна спільною власністю подружжя, їм необхідно звернутися з відповідною позовною заявою до суду, яку оплатити судовим збором, відповідно Закону України «Про судовий збір». Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даної вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: partial