Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

7 травня 2019 року до суду звернувся позивач із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 3 жовтня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №50/311-2018, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 32 000,00 грн на споживчі потреби зі сплатою 56 % річних строком на 60 місяців. Позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 533,33 грн та сплачувати проценти, нараховані на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з листопада 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк списує в рахунок погашення боргу. Вчасно несплачений платіж вважається простроченим. У разі прострочення виконання зобов`язань за договором щодо погашення заборгованості на строк понад 58 днів позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі. За порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню кредиту позичальнику нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. [PERSON] порушує умови кредитного договору, має прострочену заборгованість зі сплати основного боргу та процентів. Повідомлення банку про наявність простроченої заборгованості [PERSON] проігноровано. Заборгованість станом на 2 травня 2019 року становить 38 032,02 грн., з яких: 30 933,34 грн. - заборгованість за кредитом; 5 573,21 грн. - заборгованість по процентах; 1 404,90 грн. - пеня; 93,10 грн - 3% річних за кредитом; 27,47 грн - 3% річних за процентами. Позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про споживчий кредит №50/311-2018 від 3 жовтня 2018 року у сумі 38 032,02 грн, а також 1 921,00 грн. понесених судових витрат. Представник позивача за довіреністю в судове засідання не з`явився, по пошті надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 48). Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, оскільки не погодився з нарахуванням 3% річних, іншу суму боргу визнав (а.с. 50). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 3 жовтня 2018 року [PERSON] уклав з Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі керуючого ТВБВ №10024/0311 філії - Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» договір про споживчий кредит №50/311-2018 (а.с. 26-32). Відповідно до п. п. 2.2, 2.3 договору відповідач отримав кредит у сумі 32 000,00 грн на споживчі цілі строком на 60 місяців - до 2 жовтня 2023 року. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати 56 % річних (п. 2.4.1 договору). Згідно з п. 3.3.3 договору відповідач зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 533,33 грн та сплачувати проценти, нараховані на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з листопада 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк списує в рахунок погашення боргу. Відповідно до п. 3.3.4 договору якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у п.п. 3.3.3, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Строк повернення кредиту є таким, що настав, а позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня у разі прострочення виконання зобов`язання за договором на строк понад 58 календарних днів (п. 3.9.3 договору). Відповідно до п. 8.3 договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач [PERSON] зобов`язання, передбачені кредитним договором, належним чином не виконує. Внаслідок цього станом на 2 травня 2019 року банк нарахував йому заборгованість у розмірі 38 032 грн 02 коп., яка складається з 30 933 грн 34 коп. заборгованості за кредитом; 5 573 грн 21 коп. - заборгованості по процентах; 1 404 грн 90 коп. - пені; 93 грн 10 коп. - 3% річних за кредитом; 27 грн 47 коп. - 3% річних за процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6-7). Прострочення виконання зобов`язання за договором розпочалося з 25 січня 2019 року (а.с. 8). 25 березня 2019 року позивач надіслав відповідачу повідомлення про необхідність погашення заборгованості за відсотками та черговими платежами по кредиту (а.с. 25), проте і після цього відповідач заборгованість не погасив, умови договору не виконує. Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте відповідно до Аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, здійсненого Верховним Судом України, приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних. Договором встановлено розмір процентів за користування кредитом (56% річних), а тому підстави для стягнення трьох процентів річних від простроченої суми відсутні. За таких обставин, оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання кредитного договору не надав, що має наслідком наявність заборгованості за кредитом, процентами, а також нарахування пені, то позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а у стягнення трьох відсотків річних, нарахованих на заборгованість по кредиту та процентах, слід відмовити. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 1 921,00 грн., який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (99,68%). На підставі наведеного,

Outcome: partial