Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~29 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Новомосковського народного суду Дніпропетровської області від 02 червня 1977 року. Право власності за позивачем на вказане житлове приміщення зареєстроване у Новомосковському бюро технічної інвентаризації 12 грудня 1988 року за №\~12526-77, що підтверджується довідкою КП «Новомосковське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» від 04 вересня 2020 року за вих. №\~436/20. Разом з тим, у належному їй домоволодінні, зареєстровано її сина [PERSON] . Фактично відповідач з 2000 року не проживає у вказаному домоволодінні, комунальні платежі не сплачує і не утримує його, а реєстрація відповідача порушує її права, як власника нерухомого майна, вільно розпоряджатися і користуватися своїм майном. У зв`язку з чим позивач, посилаючись на положення ст.\~405\~ЦК\~України, просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та позивачу надано семиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви. З огляду на те, що позивачем були усунені недоліки позовної заяви вказані судом, шляхом надання всіх копій письмових доказів, засвідчених у встановленому законом порядку, ухвалою суду від 03 листопада\~2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с.\~28). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав. Згідно з ч.\~4 ст.\~223\~ЦПК\~України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК\~України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.\~2 ст.\~247\~ЦПК\~України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом установлено, що позивач [PERSON] , на підставі рішення Новомосковського народного суду Дніпропетровської області від 02\~червня\~1977\~року, є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , право власності на який зареєстровано у Новомосковському бюро технічної інвентаризації 12 грудня\~1988\~року за №\~12526-77, що підтверджується довідкою КП\~«Новомосковське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» від 04 вересня 2020 року за вих. №\~436/20 (а.с.\~13). Відповідно до довідки, виданої Відділом реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 29 жовтня 2020 року за №\~2623, наданою на запит суду, за адресою: [ADDRESS] , з 31\~січня\~1997\~року зареєстровано громадянина - [PERSON] , [INFO] , який є відповідачем у справі (а.с.\~27). Як убачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] у будинку [ADDRESS] зареєстрований, однак не проживає з 2000 року, що підтверджується актом, складеним головою квартального комітету №\~11 м.\~Новомосковська [PERSON] за участю мешканців будинку [ADDRESS] ,\~ [INFO] ,\~ [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.\~9). Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України установлено, що власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, судом установлено, що відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає більше одного року в будинку [ADDRESS] , де право власності належить позивачеві, але з реєстрації не знявся, доказів поважності причин не проживання відповідач суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушує права позивача як власника будинку, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним їй нерухомим майном, і може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved