Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

31 березня 2015 року представник позивача ПАТ «КБ Приватбанк» звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що між позивачем та [PERSON] - 03 липня 2008 року був укладений кредитний договір, за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 15 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карки. Згідно умов наданого кредиту договір складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою. Однак відповідачка вказаних умов договору не виконала, у звязку із чим станом на 28.02.2015 року заборгувала позивачу суму в розмірі 22 252,50 гривні та до теперішнього часу борг не сплачує. Представник позивача просить стягнути вказану суму боргу з відповідачки [PERSON] на користь позивача разом із судовими витратами в розмірі 243,60 гривні. У судове засіданні представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності, не з'явилась, від неї на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Не заперечувала проти винесення рішення у заочному порядку. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не зявилась, за невідомих суду причин, про день та час судових засідань, повідомлялась згідно діючого законодавства. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, відповідно до якої, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 03 липня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 15 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карки. ПАТ «КБ Приватбанк» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «Приватбанк» у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування. Згідно умов з даного кредитного договору погашення боргу здійснюється наступним шляхом: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення боргу за кредитом, що складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, за комісією, а також інших витрат згідно умов договору та порядку користування кредитною карткою. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належними чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 03 липня 2008 року вбачається, що у відповідачки станом на 28.02.2015 року мається перед банком борг на загальну суму 22 252,50 гривні, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 14 242,56 гривні, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 6 412,20 гривень, пеня в розмірі 300,00 гривень, штраф фіксований 250,00 гривень, штраф процентна складова 1047,74 гривень. Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 549, ч.3 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Таким чином судом встановлено факт наявності у відповідачки відповідальності перед ПАТ КБ Приватбанк за невиконане зобовязання по кредитному договору від 03.07.2008 року. На підставі викладеного з [PERSON]М підлягає стягненню на користь банку сума заборгованості за кредитом в розмірі 22 252,50 гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 гривні. На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 551, 610, 1054 ЦК України,

Outcome: approved