Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

30.01.2019 позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про зняття арешту накладеного на майно. Позов мотивувала тим, що ухвалою Демидівського районного суду Рівненської області від 16.09.2010 у справі № 2-189/10 в порядку забезпечення позову було задоволено заяву ВАТ «Державний ощадний банк України» про забезпечення позову, якою накладено арешт на все майно та грошові кошти, що належали [PERSON] Рішенням суду від 31.05.2011, яке набрало законної сили, в задоволенні вимог ВАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] відмовлено, скасовано вищевказаний арешт на майно та грошові кошти. Однак, відповідачем проігноровано вказівку про скасування накладено арешту, останнім не внесено відомості про зняття обтяження з майна. Залишено державним виконавцем поза увагою і ту обставину, що термін дії обтяження встановлено до 01.10.2015. В позасудовому порядку спір врегулювати не вдалося, державний виконавець зазначає у своїх письмових відповідях про відсутність підстав для зняття арешту з майна. На підставі викладеного, просила суд зняти арешт з усього майна та грошових коштів, що належать [PERSON], накладений на підставі ухвали Демидівського районного суду Рівненської області від 30.09.2010 у справі № 2-8872. Ухвалою суду від 05.02.2019 було ухвалено розгляд вказаної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. У встановлений строк, відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Позивач подала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Згоди на заочний розгляд справи позивач не надавала. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на пред'явлений позов відповідач не подавав. \~ \~ \~ \~Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У\~ст.12 ЦПК України, зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З матеріалів справи встановлено, що 16.09.2010 ухвалою Демидівського районного суду Рівненської області у справі № 2-189/10 накладено арешт на все майно та грошові кошти, що належать [PERSON], яка зареєстрована у [INFO] (а.с. 7). Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с. 5) стверджується внесення відомостей про обтяження рухомого майна [PERSON] на підставі постанови головного державного виконавця Другого ВДВС ЛМУЮ від 01.10.2010. Термін дії обтяження (арешт рухомого майна заборона відчуження) встановлено до 01.10.2015. Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 31.05.2011, яке 27.11.2011 набрало законної сили, в тому числі скасовано арешт, накладений відповідно до ухвали Демидівського районного суду Рівненської області від 16 вересня 2010 року, на все майно та грошові кошти, що належать [PERSON], яка зареєстрована у [INFO] (а.с.8,9). Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Як встановлено із змісту повідомлення Другого ВДВС\~м. Луцьк\~ГТУЮ у Волинській області від 02.10.2017 № 03-04-36/355119 (а.с. 13), постановою головного державного виконавця Приходька А.П. 01 жовтня 2010 року обтяжено все нерухоме майно [PERSON] на підставі ухвали Демидівського районного суду Рівненської області № 2-8872, виданої 30 вересня 2010 року. Згідно вказаного повідомлення зазначається про те, що у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON] Однак, згідно довідки Демидівського районного суду Рівненської області, у провадженні вказаного суду цивільних справ за № 2-8872 на розгляді не було (а.с. 15). Відтак, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав обтяження майна [PERSON] Відомості внесені державним виконавцем, як підстава накладення арешту на майно [PERSON] містять розбіжності з процесуальними документами суду, якими вживалися заходи забезпечення позову. Інших процесуальних документів, що слугували б підставою накладення арешту на майно [PERSON] в ході судового розгляду справи не здобуто. Окрім того, судом встановлено, що будь-яких відкритих виконавчих проваджень у яких [PERSON] була б боржником у Другому відділі державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області немає. Стаття 1 Першого протоколу до\~Європейської конвенції з прав людини\~визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У відповідності до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Оскільки, вжиті судом заходи забезпечення позову від 16.09.2010 були скасовані на підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області, яке набрало законної сили, однак рішення суду було не виконане з незалежних від позивача обставин, то право власності на майно [PERSON] підлягає захисту (відновленню) в судовому порядку. Частиною 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що арешт може бути знятий за рішенням суду. За таких обставин, суд вважає за необхідне зняти арешт з усього майна та грошових коштів, що належать [PERSON], накладений на підставі ухвали Демидівського районного суду Рівненської області від 30.09.2010 у справі № 2-8872. Відповідно до\~ч.ч.2,\~3\~ст.59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у\~разі набрання\~законної сили\~судовим рішенням\~про зняття\~арешту з\~майна боржника\~арешт з\~такого майна\~знімається згідно\~з постановою\~виконавця не\~пізніше наступного\~дня,\~коли йому\~стало відомо\~про такі\~обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Знімаючи арешт\~з майна\~позивача,\~з метою\~належного виконання\~рішення суду,\~суд вважає,\~що слід\~зобовязати Другий\~відділ ДВС\~м.Луцька\~ГТУЮ у\~Волинській області\~вжити заходів\~щодо припинення обтяження майна позивача і подальше виключення відомостей про таке обтяження з відповідних державних реєстрів.

Outcome: approved