Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

30.05.2018 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.06.2016 р. у справі № 336/402/16-ц стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 25.01.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття та повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 25.01.2016 р. і до закінчення донькою навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років. На виконання даного рішення суду про стягнення аліментів Шевченківським районним судом м.Запоріжжя 11.08.2016 р. видано виконавчий лист № 336/402/16-ц. Виконавчий лист за вказаним рішенням перебуває на виконанні у Шевченківському РВ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області. На даний час вона разом з сином та донькою проживає за адресою: [INFO]. Самостійно несе витрати за найм та житлово-комунальні послуги, офіційно не працевлаштована. Неповнолітній син [PERSON] навчається в Запорізькій гімназії № 93 ЗМР у 9-Б класі. Вона самостійно займається вихованням дитини, піклуюся про його фізичний та духовний розвиток, навчання. Син з вересня 2014 р. займається боротьбою джиу-джитсу у спортивному клубі «Реал» та в гуртку «Англійська мова». Донька, [PERSON], навчається у Запорізькому національному університеті на денній формі навчання біологічного факультету за спеціальністю «біохімія та імунологія» за держзамовленням. Будь-якого джерела доходів донька не має, стипендію не отримує. У звязку з навчанням на денній формі навчання дочка позбавлена можливості влаштуватись на роботу. Таким чином, розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання дочки є недостатніми для забезпечення нормальних умов для навчання та проживання доньки. Відповідач працює, отримує регулярний високий дохід, а тому має можливість надавати кошти на утримання доньки в розмірі заявлених позовних вимог. З часу ухвалення рішення про стягнення суми аліментів в розмірі 700 грн. та 600 грн. минуло майже 3 роки. За цей час значно змінився рівень життя, підвищилися ціни на житлово-комунальні послуги, продукти, одяг, взуття, ліки тощо, тому цієї суми аліментів не достатньо для підтримання належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідач повторно не одружений, дітей від іншого шлюбу не має, інших аліментів не сплачує. На сьогоднішній день працює на ПАТ «Мотор Січ», має постійну стабільну заробітну плату, що змінило його матеріальне становище на краще. За позовом [PERSON], посилаючись на ст.ст.180, 181-182, 192 СК України, просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.06.2016 р. № 336\\402\\16-ц та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1\\4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку. Ухвалою суду від 07.06.2018 р. відкрито провадження та справу призначено до розгляду на 04.07.2018 р. 04.07.2018 р. розгляд справи було відкладено на 06.09.2018 р. для повторного виклику відповідача на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в суді надав пояснення, що не має заперечень сплачувати аліменти в розмірі 1\\3 частки заробітку на утримання обох дітей. Стягнення аліментів в розмірі 50% від заробітної, як заявлено в позові, плати поставить його в скрутне матеріальне становище та не грунтується на вимогах чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.20). Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.08.2016 р. у справі № 336/402/16-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], 19.01.2003 р., аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.180 СК України,\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 08 липня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII. Вказаним Законом внесено зміни до\~ст. 182 СК України\~та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто\~Сімейним Кодексом України\~прямо передбачено збільшення мінімального розміру аліментів з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що співвідноситься з положеннями ст. 192 даного Кодексу щодо інших випадків для зміни розміру аліментів. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач наразі працевлаштований, а позивачем ставиться питання про зміну порядку стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку, та ставиться питання про приведення у відповідність до вимог закону мінімального розміру аліментів, що стягуються за рішенням суду, з метою захисту майнових прав неповнолітньої дитини, направлених на забезпечення її гармонійного розвитку, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність заявлених в цій частині вимог. Доводи відповідача про те, що ним сплачуються аліменти у необхідному розмірі, не впливають на вищевказані висновки суду, оскільки визначаючи розмір аліментів та враховуючи передбачені ч.1 ст.182 СК України\~обставини, суд, з огляду на імперативні вимоги ч.2 вказаної статті в частині мінімального розміру аліментів, позбавлений можливості визначити розмір аліментів у меншому розмірі, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідна правова позиція зокрема викладена у п.п. 16-17 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також у постанові ВСУ від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-1798цс16. У\~СК України\~відсутні норми, що регулюють час з якого сплачуються аліменти у зміненому розмірі. В звязку з чим суд, на підставі ч.9\~ст. 10 ЦПК України\~застосовує аналогію закону, зокрема положення ч.1\~ст. 191 СК України. Так, відповідно до даної правової норми аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], суд виходив з наступного. Як встановлено в процесі розгляду справи, рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.08.2016 р. у справі № 336/402/16-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON], аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. За змістом\~ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим,\~ст. 192 СК України\~вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Згідно ст. ст.12, 18 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Як вбачається зі змісту рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.08.2016 року, при вирішенні питання про розмір аліментів, позивач [PERSON] просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 700 грн., її позов задоволено частково, стягнуто 600 грн. щомісячно на період навчання, але не довше, ніж до досягнення донькою 23 років. Рішення набрало законної сили, в апеляційному порядку не оскаржувалося (а.с.5-7). Належних і допустимих доказів зміни матеріального стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів, що є підставою для збільшення розміру аліментів, позивачем суду не надано, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~та повністю покладає їх на відповідача оскільки позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів на утримання [PERSON] підлягають задоволенню. Враховуючи те, що відповідно до вимог п. 3 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивач при подачі до суду позову була звільнена від сплати судового збору, він в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial