Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

30 квітня 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), в якому просила: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю між страховою виплатою та фактичним розміром майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 1 451 571,81 грн.; стягнути суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 30 510,00 грн. з яких: 10 510,00 грн., витрачені на сплату судового збору за подання даної позовної заяви згідно п. 1.1.2. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»; 10 000,00 грн. складають витрати на професійну правничу допомогу згідно Договору про надання правової допомоги; 10 000,00 грн. складають витрати на проведення судової експертизи, яка буде виконана на замовлення позивача. 03 грудня 2020 року від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій вона просить: зменшити позовні вимоги в рамках розгляду справи № 761/12636/20 до 1 134 088,94 (одного мільйона ста тридцяти чотирьох тисяч вісімдесяти восьми гривень 94 коп.).; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю між страховою виплатою та фактичним розміром майнової шкоди, заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 1 134 088,94 (один мільйон сто тридцять чотири тисячі вісімдесят вісім гривень 94 коп.). Позовні вимоги мотивує тим, що 19.04.2019 о 18 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, пр-т. Броварський, 36 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Porsche Масаn» д.н.з. [NUMBER] , який належить Позивачу під керуванням [PERSON] та автомобілем «Skoda Superb» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . У Відповідача на момент ДТП був наявний страховий поліс АМ/6502157 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого цивільно-правова відповідальність Відповідача з 20.08.2018 застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (надалі - «ПрАТ «УАСК АСКА»), у зв`язку з чим про настання страхового випадку 23.04.2019 повідомлено ПрАТ «УАСК АСКА». Враховуючи, що позивачу матеріальна шкода, завдана внаслідок ДТП, страховою компанією не відшкодована в повному розмірі, остання звернулася до суду із відповідним позовом. 04 травня 2020 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Фролової І.В. 05 травня 2020 року судом направлено запит з метою з`ясування адреси, за якою зареєстрований позивач. Відповідь на вказаний запит було отримано 07 травня 2020 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року було закрито підготовче провадження у справі, призначено до розгляду по суті. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій зменшені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання повідомлений належним чином, відзив не надавав. Дослідивши матеріали справи, перевіривши матеріали справи доказами, суд встановив, що 19.04.2019 о 18 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, пр-т Броварський, 36 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Porsche Масаn» д.н.з. [NUMBER] , який належить Позивачу під керуванням [PERSON] та автомобілем «Skoda Superb» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 07.06.2019 по справі № 755/7164/19 винуватцем ДТП визнано Відповідача. Своїми діями [PERSON] порушив п. п. 2.3.6,12.1,13.1 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Протоколом про адміністративне правопорушення серія БД №337178 від 19,04.2019 встановлений перелік пошкоджень отриманих автомобілем «Porsche Масал» д.н.з. [NUMBER] у результаті ДТП. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З матеріалів справи вбачається, що у Відповідача на момент ДТП був наявний страховий поліс АМ/6502157 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого цивільно-правова відповідальність Відповідача з 20.08.2018 застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (надалі - «ПрАТ «УАСК АСКА»), у зв`язку з чим про настання страхового випадку 23.04.2019 повідомлено ПрАТ «УАСК АСКА». Як вбачається з рахунку № [NUMBER] від 09.05.2019 вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Porsche Масаn» д.н.з. [NUMBER] (враховуючи ПДВ) складає 1 551 571,81 грн. (один мільйон п`ятсот п`ятдесят одна тисяча п`ятсот сімдесят одна гриваня 81 коп.). 28 листопада 2019 відповідно до полісу АМ/6502157 від 20.08.2018 ПрАТ «УАСК АСКА» відшкодувало Позивачу збитки в розмірі 100 000 грн. (сто тисяч гривень) 00 коп. Позивачу в повній мірі збитки, завдані Відповідачем внаслідок ДТП, не відшкодовано. Верховний суд у Постанові №754/1114/15-ц від 14 лютого 2018 року прийшов до висновку, що завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок щодо страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч.2 ст.14 ЦК). Відповідно до ст.511 ЦК зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, установлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно із чч.1 та 4 ст.636 ЦК договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене право потерпілого на відшкодування за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди й цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, у розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Згідно ч. 1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди, тобто Відповідач. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки v повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи зазначене, беручи до уваги, що вартість майнового збитку, завданого Позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини Відповідача, перевищує стягнутий на користь Позивача розмір страхового відшкодування, Позивач вважає, що саме з Відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими страховими виплатами та збитками, завданими Позивачу, пов`язаними з відновленням пошкодженого автомобілю. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - «Закон») при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка буда заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Стаття 29 Закону передбачає, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Судом було встановлено, що: - вину Відповідача у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді встановлено у постанові Дніпровського районного суду м. Києва від 07.06.2019 по справі №755/7164/19; - розмір збитків, завданих позивачу, пов`язаних з відновленням транспортного засобу, підтверджені належним чином (рахунком № 1044830 від 09.05.2019); - сума страхового відшкодування, виплаченого ПрАТ «УАСК АСКА» з урахуванням положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача недостатньо для повного відшкодування збитків, завданих Відповідачем. Сума страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн. (сто тисяч гривень) 00 коп. не в повній мірі покрила завдані Позивачу збитки, у зв`язку з чим існує необхідність у стягненні з Відповідача різниці між фактичним розміром майнової шкоди та страховою виплатою, яка становить 1451571,81 грн. (один мільйон чотириста п`ятдесят одна тисяча п`ятсот сімдесят одна гриваня 81 коп.). 02 грудня 2020 року позивач надав суду в якості доказу висновок експерта, підготовлений у відповідності до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково- методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень. Згідно ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Первісна позовна заява містила вимогу щодо стягнення різниці між страховою виплатою та фактичним розміром майнової шкоди, заподіяної у наслідок дорожньо- транспортної пригоди в розмірі 1 451 571,81 грн. В той же час, зазначеним вище висновком експерта від 16.11.2020 було встановлено, що матеріальний збиток внаслідок ДТП від 19.04.2019 станом на 19.04.2019 склав 1 234 088,94 (один мільйон двісті тридцять чотири тисячі вісімдесят вісім гривень 94 коп.). Таким чином, різниця між страховою виплатою та фактичним розміром майнової шкоди, заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди 19.04.2019 складає 1 134 088,94 (один мільйон сто тридцять чотири тисячі вісімдесят вісім гривень 94 коп.), що і підлягає стягненню за даним позовом. Враховуючи, що з вини [PERSON] позивачеві завдано матеріальної шкоди на загальну суму 1 234 088,94 (один мільйон двісті тридцять чотири тисячі вісімдесят вісім гривень 94 коп), з неї, як винної особи у ДТП, на користь позивача підлягає стягненню сума завданого матеріального збитку. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому слід позов задовольнити повністю, а тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] різницю між страховою виплатою та фактичним розміром майнової шкоди, заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 1 134 088,94 (один мільйон сто тридцять чотири тисячі вісімдесят вісім гривень 94 коп.). Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суми судових витрат у розмірі 30 510,00 грн.

Outcome: approved