Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

30 серпня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації про скасування усиновлення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається, що розпорядженнями голови Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області №28 від 22.01.2018, №29 від 22.01.2018, №30 від 22.01.2018 вона оформила опіку над дітьми, які позбавлені батьківського піклування, а саме: над [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і з цього часу діти проживають з нею в [ADDRESS] . Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 березня 2018 року вона була визнана усиновлювачем та матір`ю вказаних дітей, прізвище яких було змінено на її « [INFO] » та по-батькові « [INFO] ». Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 12.07.2019 виданого виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області вона змінила прізвище на « [PERSON] ». Стверджує, що на час звернення до суду для усиновлення малолітніх дітей їй не було відомо про реальний стан їх здоров`я, що вони страждають на вроджені психічні захворювання. Так, [PERSON] , окрім психіатра, була визнана здоровою, а психіатр встановив діагноз змішаний розлад до навчання F81.3, що згідно Міжнародного класифікатора захворювань значить прогалини в шкільних знаннях внаслідок соціальної та педагогічної занедбаності, загальний розвиток мовлення недостатній, навики письма та читання на досить низькому рівні, нестійка увага, заниженість словникового запасу. Вона приклала максимум зусиль для подолання цих захворювань, приділяла багато уваги вихованню та лікуванню дітей, огортала їх любов`ю, прививала їм любов до ближніх, проводила з ними весь свій вільний час, але це не дало ніяких наслідків. Діти: [PERSON] і [PERSON] не сприймають її, як матір, не проявляють поваги до неї як старшої людини. Стало зрозуміло з самого початку проживання в її сім`ї, що ці діти дуже складні, особливо [PERSON] , яка стала усамітнюватись і втікати з дому. Вперше втекла в листопаді 2018 року, потім в грудні 2018 року, шукали її всім селом. Вона стала приділяти їй більше уваги, залучала психологів, зверталась до служби у справах дітей, але ніякої допомоги не отримала. В серпні 2019 року [PERSON] знову втекла з дому, де її вже шукала поліція. При встановленні причини втечі, говорила, що чує голос, який говорить їй втікати, вбивати, душила свою сестру [PERSON] . Вона зверталась до служби у справах дітей, де допомоги не отримала, тому звернулась до лікарів психіатрів, 13.08.2019 [PERSON] було посталено діагноз: незрілість емоційно-вольової сфери із зниженням інтелектуального розвитку, розладами уваги, пам`яті та рекомендовано консультації лікарів психіатра і невролога. Також їй стало відомо, що батьки усиновлених нею дітей перебувають на обліку у лікаря психіатра з психічними захворюваннями, про що їй не було повідомлено працівниками служби у справах дітей , а, отже, вони надали їй недостовірні відомості про стан здоров`я усиновлених дітей. Так, [PERSON] , при обстеженні було поставлено діагноз : F20.00 параноїдальна шизофренія і видано направлення до Полтавського обласного психоневрологічного диспансера, де 14.08.2019 додатково поставлено діагноз: F83 F92.8 змішані специфічні розлади психологічного розвитку, стійка виражена емоційна симптоматика, така, як тривожність, одержимість, деперсоналізація та дереалізація, різного роду фобії. Вважає, що оскільки їй на час усиновлення не було відомо про стан здоров`я дітей, що вони страждають на психічні захворювання, які є вродженими, та те, що між нею і дітьми склалися негативні стосунки і вона, як мати, вжила всі заходи для їх нормалізації, що не дало позитивних результатів і вичерпані всі для цього можливості, то усиновлення необхідно скасувати. Просила суд скасувати усиновлення нею неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яких передати на опікування органу опіки і піклування Кременчуцької райдержадміністрації та внести відповідні зміни до актових записів про їх народження та змінити їх прізвище та по-батькові на ті, що вони носили до усиновлення. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її уповноважений представник [PERSON] позов підтримали та просили задовольнити, про обставини та підстави якого пояснили так, як це викладено в заяві. Представник відповідача Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області за довіреністю Таценюк С.П. в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що діти позивачу були передані під опіку розпорядженням голови Кременчуцької райдержадміністрації від 22.01.2018 року і з цього часу стали проживати в її сім`ї, і рішенням Кременчуцького районного суду від 22 березня 2018 року вона уже усиновила їх. Зазначене свідчить, що позивач була добре обізнана про стан здоров`я дітей та їх розвиток. Наразі діти навчаються в школі, характеризуються позитивно, але мають низький рівень засвоєння знань. Матері було рекомендовано визначити форму навчання дітей, чим вона не скористалася. Вона зверталася до Служби у справах дітей, коли [PERSON] розшукувала поліція та їй було рекомендовано звернутися до соціальних служб Піщанської сільської ради, на території якої вони проживають. Вважає, що відсутні підстави для скасування усиновлення, діти люблять позивача, вона добре про них піклується, але не витримала такого навантаження. В інтересах дітей їх слід залишити в сім`ї усиновлювача, а Служба в справах дітей разом з соціальними службами Піщанської сільської ради будуть надавати їй допомогу і підтримку. Представник третьої особи Відділу із соціальної роботи Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за довіреністю Махал Г .В. в судовому засіданні пояснила, що в соціальній службі знають сім`ю позивача, як багатодітну. Зверталася мама, що [PERSON] пішла з дому, всі разом її шукали. Вважає, що враховуючи стосунки, які склалися в цій сім`ї, які негативно впливають на розвиток дітей, доцільно було б в інтересах дітей скасувати усиновлення. Заслухавши пояснення позивача та її уповноваженого представника, уповноважених представників відповідача та третьої особи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Так, рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 березня 2018 року [PERSON] , вона ж [PERSON] відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 12 липня 2019 року виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, визнана усиновлювачем та записана матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , без зміни їх імен, дати, місяця, року та місця народження. Прізвища дітей змінено на « [INFO] » та по-батькові на « [INFO] ». Діти проживають в сім`ї позивача в [ADDRESS] з січня 2018 року, де проживають її малолітні діти: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] ї її мати [PERSON] Розпорядженням голови Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області №№28,29,30 від 22 січня 2018 року «Про встановлення опіки над дитиною позбавленою батьківського піклування» позивач була призначена опікуном над малолітніми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ч.1 ст.240 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення мають батьки, усиновлювач, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В частині 1 статті 238 Сімейного кодексу України вказано, що усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання, 2)дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов`язків. Вказаною постановою також визначено, що основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом № 3017-УІ від 15.02.2011 р. із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою ВРУ від 27.02.1991 р., визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як слідує із досліджених в судовому засіданні документів, усиновлені позивачем діти [PERSON] і [PERSON] страждають на вроджені психічні захворювання, а їх біологічні батьки перебувають на обліку у лікаря психіатра з психічними захворюваннями, про що їй не було повідомлено. Так, [PERSON] на час усиновлення, окрім психіатра, була визнана здоровою, а психіатр встановив діагноз: змішаний розлад до навчання F81.3, що згідно Міжнародного класифікатора захворювань значить прогалини в шкільних знаннях внаслідок соціальної та педагогічної занедбаності, загальний розвиток мовлення недостатній, навики письма та читання на досить низькому рівні, нестійка увага, заниженість словникового запасу. [PERSON] має захворювання: хронічний пієлонефрит, передній сухий риніт, ентеробіоз. Позивач приділяла достатньо уваги вихованню та лікуванню дітей, любила їх, проводила з ними свій вільний час. Однак діти: [PERSON] і [PERSON] не сприймають її, як матір. Як вони в присутності педагога пояснили в судовому засіданні, Таню вони мамою називають не завжди, вона хороша, але проживати з нею не будуть, вони хочуть до своєї мами, з якою вони зустрічаються, вона приносить їм подарунки, телефонує. [PERSON] втікала з дому, вперше втекла в листопаді 2018 року, потім в грудні 2018 року. Позивач зверталась до психологів, до служби у справах дітей. Коли в серпні 2019 року [PERSON] втекла з дому, вона зверталась до поліції, яка її знайшла в сусідньому селі. В судовому засіданні [PERSON] не могла пояснити чому втікає, говорила, що хоче до своєї мами. Позивач зверталась до лікарів-психіатрів, де 13.08.2019 [PERSON] було посталено діагноз: F20.00 параноїдальна шизофренія і видано направлення до Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру, де 14.08.2019 додатково поставлено діагноз: F83 F92.8 змішані специфічні розлади психологічного розвитку, стійка виражена емоційна симптоматика, така, як тривожність, одержимість, деперсоналізація та дереалізація, різного роду фобії, незрілість емоційно-вольової сфери із зниженням інтелектуального розвитку, розладами уваги, пам`яті та рекомендовано консультації лікарів психіатра і невролога. В статті 235 Сімейного кодексу України вказано, що орган опіки та піклування здійснює нагляд за дотриманням прав дітей, які усиновлені і проживають в України до досягнення ними повноліття. Відповідач Орган опіки і піклування Кременчуцької районної державної адміністрації висновку щодо доцільності скасування усиновлення суду не надали. В висновку від 30 вересня 2019 року щодо забезпечення реалізації прав дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] рекомендували районному центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, виконавчому комітету Піщанської сільської ради взяти родину [PERSON] ) під соціальний супровід для надання комплексу психолого-педагогічних послуг, матері дітей [PERSON] звернутися до інклюзивно-ресурсного центру для визначення форми та програми навчання дітей з метою забезпечення їм рівного доступу до якісної освіти та за допомогою до фахівців-психологів для проходження курсу психотерапії з метою подолання кризи у стосунках з дітьми. Отже, між усиновлювачем [PERSON] і усиновленими нею дітьми [PERSON] (після усиновлення [INFO] ), [PERSON] (після усиновлення [INFO] ) склалися неприязні відносини, усиновлювач та усиновлені діти не змогли встановити близькі, довірливі стосунки, створити атмосферу сім`ї, їх відносини роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх обов`язків, усиновлення явно суперечить інтересам усиновлених дітей, оскільки не забезпечує їм сімейного виховання. Відповідно до ч.5 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв`язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім`я, по батькові, які вона мала до усиновлення. З огляду на викладене, враховуючи, що усиновлення суперечить інтересам усиновлених дітей, оскільки не забезпечує їм сімейного виховання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом скасування усиновлення [PERSON] , (після усиновлення [INFO] ), [INFO] , [PERSON] (після усиновлення [INFO] ), [INFO] , [PERSON] (після усиновлення [INFO] ), [INFO] , що було здійснено на підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 березня 2018 року та поновлення актових записів про народження дітей, які існували до усиновлення. Неповнолітню [PERSON] , (після усиновлення [INFO] ) та малолітніх [PERSON] (після усиновлення [INFO] ), [PERSON] (після усиновлення [INFO] ) слід передати на опікування Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області.

Outcome: approved