Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

4 вересня 2014 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення аліментів, з урахуванням уточнень мотивувала свої вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03.10.2013 року з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/6 частина його заробітку впродовж усього часу її навчання до 30.06.2014 року та на утримання сина 1/4 частина до досягнення ним повноліття. На момент подання даного позову, донька являється студентом освітньо-кваліфікаційного рівня магістр, факультету міжнародної економіки і менеджменту, денної форми навчання «Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана» з 01.09.2014 року по 30.06.2015 року, проживає разом з відповідачем та перебуває на її утриманні. У зв'язку з вищенаведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини - [PERSON] у розмірі 1/6 частини від пенсії та всіх видів заробітку з 1 вересня 2014 року по 30 червня 2015 року. Крім того, позивачем були понесені витрати у розмірі 200 грн., у зв'язку із зверненням за правовою допомогою. В зв'язку з чим, для захисту порушеного права, позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача. У судовому засіданні позивач просила позов задовольнити у повному обсязі з підстав, що викладені у ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, в судове засідання відповідач викликався судовими повістками зі зворотнім повідомленням (а.с. 15, 19, 21, 25, 30 - 32). На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до органів реєстрації місця проживання фізичної особи (а.с. 12), згідно отриманої відповіді відповідач, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 13). Згідно ст. 74 ЦПК України судові повістки - про виклик та телеграми зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання фізичної особи - відповідача. У разі ж їх відсутності за даною адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи ( ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, який укладено 27.04.1991 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу від 27.04.1991 року, виданого Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених, актовий запис № 1497 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджено паспортом серія [NUMBER], виданого Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 15.05.2009 року (а.с. 5). Позивач та відповідач разом з дітьми зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджено довідкою форми № 60 від 01.09.2014 року, виданої ЖБК «Авіатор-14» (а.с. 7). Донька сторін - [PERSON] є студенткою освітньо-кваліфікаційного рівня магістр, факультету міжнародної економіки і менеджменту, денної форми навчання «Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана», термін закінчення університету - 30.06.2015 року, що підтверджено довідкою від 28.08.2014 року № 20808 виданої Київським національним економічним університетом імені Вадима Гетьмана (а.с. 6). Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України). Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] яка продовжує навчання, , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, впродовж усього часу навчання починаючи з 4 вересня 2014 року по 30 червня 2015 року. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Однак, згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. ст. 27 - 30 Цивільно-процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 59 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст. ст. 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачем до суду не надано належних та допустимих доказів участі представника у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді та часу затраченого в зв'язку з цим, у зв'язку з чим, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 200 грн. задоволенню не підлягає. Враховуючи положення ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial