Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

30.09.2014 року АТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості де посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитною угодою відповідно до умов заяви №002-14900-110613 від 11.06.2013 року, просило стягнути з відповідача заборгованість в сумі 20673,00 грн. і судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача АТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи в його відсутності, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання судового повідомлення від 11.08.2015року, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, суд у відповідності до вимог ст. ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що 11.06.2013 року АТ «Дельта Банк»\~\~ та\~\~[PERSON] у простій письмовій формі уклали договір № 002-14900-110613 на відкриття поточного рахунку з використання та обслуговування платіжної картки. Відповідно до умов кредитного договору позивач\~\~випустив та надав відповідачу - держателю платіжну картку та шляхом відкриття кредитної лінії на день укладення цього договору встановив ліміт \~\~у розмірі 15 000 грн., відсоткова ставка згідно договору 0,0001 % річних. Банк відповідно до наданого клієнтом пакету документів ( Анкета позичальника, Опитувальник клієнта - фізичної особи, копія паспорта громадянина України та ІДН) відкрив останньому поточний рахунок та цього ж дня вручив картку 5488740002863422, про що свідчать підписи сторін.\~\~Відповідно до вказаного договору відповідач отримав кредит шляхом відкриття кредитної лінії, ліміт якої розраховується банком самостійно, на умовах, викладених в Тарифному пакеті «Нова Готівочка», що є невід»ємним додатком до договору, з яким позичальник був ознайомлений. Відповідач - держатель зобов'язався повернути кредит\~\~та сплатити відсотки за користування кредитними коштами\~\~в строк та в порядку, встановленому кредитним договором - до 15 числа кожного місяця. Згідно Тарифного пакету «Нова Готівочка», частка обовязкового погашення тіла кредиту становить 3% і розраховується від суми кредитного ліміту за наявності використаних коштів, обовязковий мінімальний платіж складається із частки обовязкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит ( тариф 1.4.1), плати за обслуговування ( тариф 1.5), овердрафту, процентів за овердрафт ( тариф 1.4.3), штраф за прострочену заборгованість ( тариф 3.1) та суми заборгованостей минулих періодів. Позивач свої зобовязання належним чином виконав та надав кредит у розмірі 15000 грн., про що свідчить зняття готівки 13.06.2013 року. Відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконав та вчасно і в повному обсязі обовязковий мінімальний платіж не вносив. Останню оплату по кредитному договору\~\~позичальник здійснив у серпні 2013 року, після чого в односторонньому порядку відмовився від виконання умов договору . Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, який відповідач належними письмовими доказами не спростував, заборгованість в межах заявлених позовних вимог\~\~станом на 16.07.2014 року\~\~становить 20673,00 грн. з яких: 10398,00 грн. - тіло кредиту; 4500,00 грн. прострочене тіло кредиту; комісія 5775,00 грн. Вимог про стягнення заборгованості по відсотках та пені за несвоєчасність виконання зобов'язання, які передбачені умовами договору, Банк не заявляв. Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Факт порушення відповідачкою [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати кредитного боргу у строки, передбачені договором № 002-14900-110613 від 11.06.2013 року, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON]\~ на користь позивача 20673 грн. 00 коп. заборгованості по договору № 002-14900-110613 від 11.06.2013 року. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з відповідачки на користь позивача також підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved