Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

30 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу із відповідачем, зареєстрованого 5 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції, Львівської області, актовий запис за № 52. В позовній заяві позивач зазначає, що від даного шлюбу у них є неповнолітня дочка: [PERSON] [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Сім»ю створити сторони не змогли, оскільки вони не зійшлись характерами та поглядами на життя у зв»язку з чим між ними виникали суперечки та сварки. Відповідач тривалий час не допомагає позивачці фінансово та не бере участі в вихованні їх спільної дитини. Відповідач зовсім не цікавиться розвитком їх дитини. Сімейні відносини між сторонами припинені з вересня 2013 року. Майнового спору між ними не має, на примирення позивачка не згодна. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, так як примирення між ними є неможливим. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав повністю, не заперечував відносно розірвання шлюбу. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи, шлюб між сторонами зареєстровано 5 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції, Львівської області, актовий запис за № 52.(а.с.5). Судом встановлено, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON] [INFO], яка проживає разом з позивачкою.(а.с.7). З вересня 2013 року сторони припинили подружні стосунки і проживають окремо, примирення між ними є неможливим. Причинами розпаду сім'ї є різні погляди сторін на життя, відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Враховуючи наведене, визнання відповідачем позову, подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved