Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

30 вересня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа - КП «Служба єдиного замовника», про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, вказуючи, що 23 серпня 2011 року відповідача, який є її онуком, було засуджено вироком Костянтинівського міськрайонного суду за ст. 115 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 14 років, у зв'язку з чим він утримується під вартою. Разом з відповідачем вони зареєстровані у [ADDRESS], яка є неприватизованою, однак, всі витрати по сплаті комунальних платежів вимушена нести одна позивачка. Просила визнати відповідача [PERSON] особою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням для одержання можливості переоформити ордер на квартиру та отримати субсидію на оплаті комунальних послуг. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Відповідач, допитаний у порядку судового доручення за місцем фактичного перебування - у Петрівській ВК №49, вказав у письмовій заяві на адресу суду, що не згоден з позовними вимогами про визнання його особою, що втратила право користування жилим приміщення (а.с. 32). Представник третьої особи - КП «СЕЗ» м. Костянтинівка, у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову (а.с. 18-19). Заслухавши пояснення позивачки та її представника, з'ясувавши думку відповідача, представника третьої особи, дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що згідно довідки КП «Служба єдиного замовника» № 512 від 27 вересня 2013 року (а.с. 9) особовий рахунок у квартирі [ADDRESS] відкрито на ім'я [PERSON], [INFO], що виписаний 28 січня 2004 року у зв'язку зі смертю [INFO] року; інші зареєстровані особи за цією адресою: [PERSON], [INFO] - дружина, [PERSON] - онук, [INFO]; згідно позначки у довідці квартира належить місцевій раді. Відповідно до довідки КП «Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації Костянтинівської міської ради» №13 від 10 січня 2014 року (а.с. 30), право власності на квартиру [ADDRESS] не оформлювалось. Відповідач [PERSON] згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Донецькій області від 8 жовтня 2013 року (а.с. 12), зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з акту перевірки паспортного режиму від 27 вересня 2013 року, складеного комісією КП «Служба єдиного замовника» м. Костянтинівки (а.с. 10), за вказаною адресою зареєстрований, в тому числі, [PERSON], [INFO], який з 29 грудня 2011 року у квартирі не мешкає, так як утримується під вартою у зв'язку зі скоєнням злочину за засудженням згідно вироку суду, що підтвердили підписами сусіди [PERSON], [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] засуджено за ст.ст. 115 ч.1, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотирнадцять років вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2012 року, що набрав законної сили 4 липня 2012 року, строк відбуття покарання визначено з 29 грудня 2011 року. Дані факти підтверджені копією вказаного вироку і на підставі ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Згідно ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. В силу ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках, в тому числі, взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. У випадках, передбачених пунктами 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Також, Пленумом Верховного Суду України в пункті 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні встановлені причини відсутності відповідача [PERSON] за місцем реєстрації у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] саме, утримання його під вартою з 29 грудня 2011 року та засудження до покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотирнадцять років за вироком суду від 19 червня 2012 року, у зв'язку з чим за ним, як за членом сім'ї наймача, жиле приміщення зберігається понад шість місяців. Тому, суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення даного позову [PERSON] про визнання відповідача - [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed