Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

30 квітня 2014р. представник позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 1 жовтня 2012р. Акціонерне товариство «Просто-страхування» та [PERSON] уклали договір, поліс №АВ/8090060 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 27 жовтня 2012р. в м. Дніпропетровську на вул. 20-річчя Перемоги відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON] Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2012р. дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення правил дорожнього руху [PERSON] 29 жовтня 2012р. [PERSON] звернувся до АТ «Просто-страхування» із повідомленням про настання випадку. Внаслідок даної пригоди [PERSON] зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його автомобіля. 18 грудня 2012р. [PERSON] звернувся до АТ «Просто-страхування» із заявою про виплату страхового страхування. 27 грудня 2012р. АТ «Просто-страхування» виплатило страхове відшкодування у розмірі 4 533,32грн. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 4 533,32грн, а також витрати по сплаті судового збору. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково. Пояснив, що про страховий випадок (ДТП) вчасно не повідомив страхову компанію, оскільки був зайнятий на роботі, подав заяву у п'ятницю, на шостий день. Проте інший учасник ДТП таку заяву подав у межах триденного строку. Крім того [PERSON] телефоном повідомляв страхового агента у м.Дніпропетровську в день ДТП, яка запевнила, що повідомлення прийнято і буде здійснена виплата. Страхова компанія пропонувала йому добровільно сплатити половину суми відшкодування, на що він згоден і зараз, раніше не сплатив через матеріальні потреби сім'ї. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 28 вересня 2012р. між позивачем та відповідачем був укладений договір (поліс) № АВ/8090060 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів транспортного засобу ВАЗ номерний знак [NUMBER] впродовж терміну з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013р. (а.с.4). Водій [PERSON] відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2012р. був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.13), яке відбулося 27 жовтня 2012р. о 14год.20хв. у м. Дніпропетровську по вул. 20р. Перемоги, водій [PERSON] керував автомобілем ВАЗ 21104 д/н [NUMBER], не врахував дорожню обставновку, не витримав безпечну дистанцію руху та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21061, д/н [NUMBER], яким керував водій [PERSON], який рухався попереду і зупинився. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, постраждалих не має. Згідно звіту №1211 від 12 листопада 2012р. про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21061 держномер [NUMBER] без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 7 468,84грн. Матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля ВАЗ 21061 держномер [NUMBER] в результаті його пошкодження складає 6 639,8грн. (а.с.14-19). Суму заподіяного збитку, без урахування ПДВ, в розмірі 4 533,32 грн., позивач компенсував [PERSON] на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про що надано платіжне доручення № 3402 від 27.12.2012р. (а.с.37). [PERSON] дійсно подав письмову заяву про страховий випадок 02.11.2012 року (а.с. 40-41). Разом з тим інший учасник ДТП повідомив про страховий випадок, який стався 27.10.2012 року, письмовою заявою 29.10.2012 року, тобто вчасно на другий день (а.с.5-6). З відповіді юристконсульта відділу претензійної роботи АТ «Просто-страхування» Парфьонова І.Є. від 8 липня 2013р. вбачається, що у відповідь на лист [PERSON] вони повідомляють, що АТ «Просто-страхування» не може відмовитися від регресійної вимоги. Але, враховуючи обставини, вказані ним АТ «Просто-страхування» вирішило піти йому на зустріч та зменшило свої вимоги до 50%. Отже, остаточна сума, яка підлягає відшкодуванню становить 2 266,66 грн. (а.с.64). Відповідно до п.38.1.1 п.38.1 ст. 38 ЗУ №1961 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», страхових після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1 ст.33 цього Закону. Згідно з ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Аналізуючи встановлені судом факти та співвідношуючи їх з наведеними нормами, а також те, що АТ «Просто-страхування» у своєму повідомленні погодилося піти назустріч [PERSON] та зменшило свої вимоги, а саме на 50% і остаточно висунуло суму яка підлягає відшкодуванню в сумі 2 266,66грн. Крім того, відповідач повідомив страхову з незначним запізненням, про страховий випадок позивачу було повідомлено потерпілим у ДТП вчасно, і суд доходить висновку про те, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial