Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

3 травня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] шкоду в сумі 124488 грн, завдану ушкодженням її здоровя та каліцтвом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 жовтня 2014 року [PERSON] керуючи автомобілем скоїв ДТП, в наслідок якої [PERSON] тримала тяжкі тілесні ушкодження. Вироком суду [PERSON] визнаний винним у вчиненні відповідного злочину, а позивач внаслідок отримання тілесних ушкоджень 114 днів перебувала на лікуванні, в результаті чого втратила свій заробіток від підприємницької діяльності. Враховуючи, що її заробіток за час перебування на лікуванні становив би 124488 грн., то саме таку суму просить стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій вказала, що на позові наполягає, просить справу розглянути у її відсутність, та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач перебуває в Бориспільській ВК Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області № 119, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами поштової кореспонденції. Отримавши копію позовної заяви та будучи повідомленим про час і місце розгляду цивільної справи, відповідач заяв про дистанційну участь в судовому засіданні, чи то про розгляд справи без його участі до суду не направив. Так само не надав суду і письмових заперечень на позов. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Вироком Смілянського міськрайонного суду від 8 вересня 2015 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, а саме за те, що він 16 жовтня 2014 року близько 16 год. Керуючи автомобілем «INFINITI FX 30 D», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись 69 м від мосту через річку між населеними пунктами м. Сміла та с. Ірдинівка Черкаської області, в напрямку зі сторони м. Сміла, всупереч п.п. 14.6 г) Правил дорожнього руху України, в місці де обгін заборонений, виїхав на зустрічну смугу руху де скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], яка рухалась в зустрічному напрямку. В наслідок дорожньо транспортної пригоди, [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження (а.с.4). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Факт невідшкодування позивачу матеріальних збитків сторонами не оспорюється, в звязку з чим доказуванню не підлягає. Згідно копії довідки про тимчасову втрату працездатності потерпілого у дорожньотранспортній пригоді від 29 січня 2016 року (а.с.6) термін лікування позивача склав 114 днів (а.с.6). Як встановлено ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності. З ч. 1 ст. 1198 ЦК України вбачається, що розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців. Судом достовірно встановлено, і це підтверджується відповіддю Смілянської ОДПІ № 967/23-04-17-0119 від 15 лютого 2016 року (а.с.5) ФОП [PERSON] за 2013 рік отримала дохід в сумі 398429 грн. 24 коп., оскільки позивач 114 днів перебувала на лікуванні, відповідно підприємницьку діяльність не здійснювала та не отримувала дохід, то розмір втраченого нею доходу за відповідний період з урахуванням розміру попереднього річного доходу становить 124488 грн., саме такий втраченого доходу підлягає відшкодуванню, та стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону та підтвердженні доказами їх слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки позивач відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору то він підлягає стягненню з відповідача на користь державі в сумі 1244 грн. 88 коп. На підставі ст.1195,1198 ЦК України,

Outcome: approved