Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

30.10.2018 року до Київського районного суду м.Одеси з позовом про визначення частки у праві спільної сумісної власності на квартиру, діючи в інтересах [PERSON] та [PERSON], на підставі довіреностей, звернулася [PERSON], в якому просить визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності, визнав їх рівними, тобто по ? частці за кожним співвласником: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у квартирі №39 в будинку №47/1 по вул. ак. Корольова у м.Одесі на підставі Свідоцтва про право власності на житло №19-934 від 19.01.1994 року виданого Управлінням житлово- комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням №31905 від 19.01.1994 року та зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» під №624 стр142 кн68 пр від 12.04.1994 року. У судове засідання представник позивачів [PERSON] та [PERSON], [PERSON], надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання надала заяву в якій просить слухати справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення та просить справу розглядати за його відсутністю. Відповідно до ч.3\~ст.211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач та позивач розпорядилися на свій розсуд. Відповідно до положення ст. 200 ч.3,4 ЦПК України суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено у судовому засіданні, згідно свідоцтва про право власності на житло від 19 січня 1994 виданого Управлінням житлово- комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації від 19.01.1994 року №31905 квартира №39 у будинку №47/1 по вул. ак. Корольова у м.Одесі належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сімї [PERSON] ( нині [PERSON]) [PERSON], [PERSON] ( нині [PERSON]) [PERSON] та [PERSON]. На даний час сторони мають намір відчуження належної їм на праві спільної сумісної власності квартири, однак не в змозі здійснити реалізацію свого права власності в повній мірі оскільки не визначені частки у спільній сумісній власності, що зумовило звернення до суду з дійсним позовом. Як вбачається зі\~ст.370 ЦК України\~частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду, тобто суд вважає, що квартира 39 у будинку №47/1 по вул. ак. Корольова у м.Одесі належить [PERSON] та членам його сімї [PERSON] ( нині [PERSON]) [PERSON], [PERSON] ( нині [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] у рівних частках тобто по ? частині кожному. Відповідно до положень ст.\~368\~ЦПК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Субєктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Згідно положень ст.\~370\~ЦПК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, при цьому у разі виділення частки із майна що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Те, що частки квартири, які належать співвласникам, не конкретизовані, порушує їх право розпорядження власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391\~ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вищевказане та визнання відповідачами позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності підлягають задоволенню, та частки кожного із співвласників квартири № 39 будинку №47/1 по вул. ак. Корольова у м.Одесі, загальною площею 47,4 кв. м., є рівними, тобто по 1/4 належить кожному із співвласників.

Outcome: approved