Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

30 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 03 березня 2006 року. Від подружнього життя мають доньку, [PERSON], [INFO]. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 27 серпня 2009 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Надалі, рішенням Білопільського районного суду від 27 жовтня 2009 року шлюб із відповідачем розірвано. Після розлучення донька залишилася проживати з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач працює неофіційно, а також отримує дохід від земельного паю, однак аліменти на утримання дитини не сплачує, у зв'язку з чим виникла заборгованість у сумі 38 409 грн. 17 коп. Вказує, що змушена більше працювати аби забезпечити дитину необхідним одягом, взуттям та продуктами харчування, а також щоб забезпечити її фізичний та духовний розвиток. Посилаючись на викладені вище обставини, на підставі ст. 194 СК України [PERSON] просить стягнути з [PERSON] заборгованість по аліментах на утримання доньки [PERSON], [INFO], в сумі 38 409 грн. 17 коп. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася. Представник останньої за довіреністю [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що тривалий час ніде не працює, внаслідок чого перебуває у скрутному матеріальному становищі, а тому не може сплачувати аліменти у тому розмірі, який визначений державним виконавцем. Заслухавши представника позивачки [PERSON], відповідача [PERSON], повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що сторони в справі є батьками дитини, [PERSON], [INFO] (а. с. 3). Рішенням Білопільського районного суду від 27 серпня 2009 року, яке набрало законної сили 07 вересня 2009 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі якого 07 вересня 2009 року судом було видано виконавчий лист (а. с. 9). З матеріалів виконавчого провадження №52446832, копія якого мається в матеріалах справи, вбачається, що вищевказаний виконавчий документ перебував на примусовому виконанні у Ковпаківському ВДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області. 03 жовтня 2016 року виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини разом із постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження надійшов на примусове виконання до Лебединського міськрайоннго відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області, де й знаходиться на даний час. Відповідно до постанови державного виконавця Ковпаківського ВДВС м. Суми про закінчення виконавчого провадження, станом на 01 червня 2016 року заборгованість [PERSON] по аліментам становила 24 878 грн. 92 коп. (а. с. 27-48). Згідно з розрахунком, складеним старшим державним виконавцем Лебединського МРВ ДВС, станом на 01 серпня 2017 року заборгованість відповідача по аліментах на користь [PERSON] за виконавчим листом Білопільського районного суду №2-527/2009 з урахуванням вищевказаної суми боргу складає 38 409 грн. 17 коп. (а. с. 5). Крім того судом встановлено, що державним виконавцем вживалися заходи щодо виявлення доходів [PERSON], але за даними Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України відомості про доходи останнього відсутні. Разом з тим, постановою державного виконавця від 07 червня 2017 року звернуто стягнення на дохід [PERSON] у виді орендної плати за землю, який останній отримує в ПСП «Слобожанщина» (а. с. 4, 6, 35-38, 44-46). У відповідності з положеннями ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження ». Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (ч. 1, ч. 4 ст. 195 СК України). Відповідно до ч. 3, ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Таким чином, розмір заборгованості по сплаті аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду. В судовому порядку питання щодо стягнення заборгованості по сплаті аліментів може вирішуватись лише в разі наявності спору про її розмір. З пояснень сторін судом встановлено, що спір щодо розміру заборгованості по аліментах між ними відсутній. Разом з цим, суд вважає необґрунтованими посилання позивачки на норму ч. 1 ст. 194 СК України як на підставу для стягнення з відповідача нарахованої, але не сплаченої заборгованості по аліментах, оскільки вказаною нормою СК України передбачається порядок стягнення аліментів за період, що передує зверненню виконавчого листа до примусового виконання. Як встановлено судом, заборгованість по аліментах на утримання дитини у [PERSON] виникла в період примусового виконання виконавчого документа, а тому підлягає стягненню в межах цього виконавчого провадження, в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». З огляду на викладене, враховуючи відсутність спору між сторонами щодо розміру заборгованості зі сплати аліментних платежів, яка утворилася під час примусового виконання рішення суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача нарахованої державним виконавцем, але несплаченої заборгованості по аліментах. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed