Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

30.08.2013 року була подана вказана позовна заява. Свої вимоги позивач аргументує наступними доводами та фактами. Так позивач зазначає, що у 1993 році сім'ї [PERSON] Коростишівським держлісгоспом була надана для проживання квартира за адресою: [ADDRESS], а в подальшому у 1998 році для поліпшення житлових умов останньому та його сім'ї було розподілено трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS], за тієї умови що однокімнатну квартиру, надану раніше, відповідач звільнить для надання іншим працівникам підприємства, які також потребують житла. Інші працівники підприємства, для отримання нових ордерів на житлові приміщення в будинку [ADDRESS], за домовленістю з адміністрацією і профспілковим комітетом підприємства були зобов'язані і здали своє тимчасове житло підприємству для надання іншим працівникам лісгоспу, які цього потребували, а [PERSON], порушивши свій обов'язок здати квартиру, навпаки приватизував її у 2004 році. Також [PERSON] здійснював реконструкцію квартири в будинку [ADDRESS] не лише за свої кошти, а й з використанням матеріалів наданих підприємством на реконструкцію вказаної квартири. Зважаючи на викладене, позивач просить забов'язати [PERSON] звільнити житлове приміщення квартири [ADDRESS]. 30.09.2013 року позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог позовної заяви ДП«Коростишівське лісове господарство». У даній заяві зазначено, що [PERSON] порушено положення рішення виконавчого комітету Коростишівської міської ради №204 від 21.04.1999 року про затвердження протоколу спільного засідання адміністрації і профспілкового комітету Коростишівського держлісгоспу та Житомирського держліспрому, відповідно до п.2 якого: адміністрації і профкомітету Коростишівського держлісгоспу та Житомирського держліспрому з працівниками, яким виділено квартири, укласти договір - зобов'язання про перелік робіт та їх обсяг, забезпечення матеріалами та автотранспортом, також оформити забов'язання квартиронаймачів та всіх повнолітніх членів сім'ї про повне звільнення жилої площі, на якій проживає сім'я, у зв'язку з отриманням ордера на нову жилу площу, просить зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звільнити житлове приміщення квартири [ADDRESS] та повернути його з незаконного володіння ДП «Коростишівське лісове господарство», а також визнати осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] внаслідок відсутності понад встановлені строки. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовільнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти задоволення позову заперечували, посилаючись на їх безпідставність. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] з»явились в судове засідання, позовні вимоги не визнали. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Суд заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 05.01.1993 року на засіданні профкома та адміністрації Коростишівського держлісгоспу, відповідно до протоколу № 60, було вирішено питання про виділення квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з жилою площею 17,8 м.кв., а в подальшому рішенням виконкому Коростишівської міської ради народних депутатів Коростишівського району Житомирської області №3 від 27.01.1993 року був затверджений вищезазначений протокол №60, [PERSON] та його сім'ї виданий ордер на заселення до наданої держлісгоспом квартири. Відповідно до Технічного паспорту №5256, виданого 19 січня 2004 року та свідоцтва на право власності на житло №3029 від 20 липня 2004 року, виданого Коростишівською міською радою, а також витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.08.2004 року, підтверджується належність на праві спільної сумісної власності членам сім [PERSON] житлової квартири що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Довідкою №1957 від 13.07.2013 року, виданою КП «Коростишівська комунальна служба» підтверджено, що станом на 13 липня 2013 року в квартирі [ADDRESS] дійсно зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Коростишівської міської ради від 21.04.1999 року №204 було затверджено протокол спільного засідання адміністрації і профкомітету Коростишівського держлісгоспу від 07.09.1998 року та Житомирського держліспрому від 28.08.1998 року про попередній розподіл квартир у 12-ти квартирному будинку [ADDRESS], що будується господарським способом для залучення до виконання будівельних та опоряджувальних робіт працівниками підприємства Держлісгосп. [PERSON] виділено трикімнатну квартиру № 2. Згідно вказаного рішення зобов»язано адміністрацію підприємства укласти договори з працівниками, яким виділено квартири, про перелік робіт та їх обсяг, забезпечити матеріалами та автотранспортом, також оформити зобов»язання квартиронаймачів та всіх повнолітніх членів сім»ї про повне звільнення жилої площі, на якій проживає сім»я, у зв»язку з отриманням ордера на нову жилу площу. Як вбачається з довідки ДП «Коростишівське лісове господарство» № 1200 від 17.09.2013 року станом на 18.09.2013 року квартира [ADDRESS] обліковується на балансі підприємства підприємства як житлове приміщення відомчого житлового фонду лісгоспу з моменту здачі 12 -ти квартирного будинок в експлуатацію з 19.07.2004 року. Відповідно до укладених договорів з організації надання комунальних послуг, наданих довідок, копій квитанцій , судом встановлено що [PERSON] проживає в [ADDRESS], користується послугами відповідних установ. Актом депутата №529 від 31 липня 2013 року підтверджується факт проживання сім'ї [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] зі своєю сім'єю почали проживати у спірній квартирі [ADDRESS], лише з серпня 2013 року, а з моменту отримання у вказаній квартирі ніхто не проживав. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили відсутність умов для проживання в будинку [ADDRESS] на час видачи квартир підприємством , а також, що сім»я [PERSON] проживає по [ADDRESS] . Свідки [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що держлісгосп забезпечував відповідача матеріалами для проведення ремонту квартири. Сім'я [PERSON] проживає по [ADDRESS] з 1995 року по даний час, та утримують підсобне господарство, іноді ночують в квартирі по вул.[ADDRESS]. Свідок [PERSON], показав, що в 1998 році сім'я [PERSON] отримала квартиру [ADDRESS] і до нього звертався [PERSON] з приводу виготовлення столярних виробів в квартирі, які ним були виготовлені , а в подальшому встановлені . Свідок [PERSON], показав, що у 1998 році він також отримав у вказаному будинку квартиру, всі мешканці будинку займалися його добудовою та облаштуванням. З 2002 року [PERSON] постійно вже почали проживати у будинку. Свідок [PERSON], показала, що в квартирі [ADDRESS] постійно проживає [PERSON] із малолітнім [PERSON]. А [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають [ADDRESS] близько десяти років. Свідок [PERSON], показала, що в квартирі [ADDRESS], сім»я [PERSON] постійно проживала з 2003 року. Суд критично відноситься до показань свідків зі сторони позивача, оскільки всі вони працювали або працюють у ДП «Коростишівське лісове господарство» та безпосередньо підпорядковані керівництву підприємства. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Статею 72 ЖК України передбачено, визнання особи такою , що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності такої особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. ДП «Коростишівське лісове господарство» не було надано жодного доказу незаконності володіння [PERSON] квартирою [ADDRESS], а також доказів на підтвердження відсутності в житловому приміщенні понад встановлені строки. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження доводів щодо не проживання [PERSON] та його сім'ї у [ADDRESS], без поважних причин понад встановлені строки позивачем не надано. Відтак позовні вимоги стосовно визнання сім'ї [PERSON] такими що втратили право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності в приміщенні понад встановлені строки є безпідставними і необґрунтованими. Таким чином, вбачається, що підстав, визначених положеннями Житлового кодексу України для визнання [PERSON] як таким, що втратив право користування житловим приміщенням не має. За таких обставин, оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи в їх сукупності та розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, як того вимагає ч. 1 ст. 11 ЦПК України, можливо прийти до висновку про відмову в задоволенні позову у заявлений позивачем спосіб. Захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. Майно може бути повернуте за позовом власника про витребування майна на підстав ст. ст. 387, 388 ЦК України, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених цими статтями, тому що вони встановлюють спеціальні правила для захисту такого права. Статтею 387 Цивільного кодексу України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Предметом віндикаційного позову є вимога позивача до відповідача про витребування майна із чужого незаконного володіння, яка повинна мати відповідні підстави, що тягнуть за собою визначені законом правові наслідки. Таким чином, вказані позивачем у позовній заяві підстави повинні підтверджувати його право власності або інше суб'єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. Тобто, на підтвердження наявності у позивача суб'єктивного права на витребування майна з чужого незаконного володіння він повинен надати суду відповідні докази, що підтверджують наявність майна у незаконному володінні відповідача та відсутність у останнього правових підстав для володіння майном. Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. 386, ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. У даному випадку суд не може вважати що відповідач заволодів спірною квартирою без відповідної правової підстави, тобто незаконно. Відповідно до положень норм ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України, саме власник вправі звернутись до суду з вимогою про захист порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. На заявлені вимоги та на правовідносини сторін розповсюджується як норми ЦК України, так і норми ЖК України. Відповідно до норм ЖК України позбавити особу права на житло у будинку державного або громадського житлового фонду можливо лише з підстав передбачених ст.ст. 71, 98, 99, 107 ЖК України. Суд дослідивши докази та показання свідків прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки [PERSON] на законних підставах користувався спірною квартирою, а доказів про відсутність його у ній понад встановлені строки суду не надано.

Outcome: dismissed