overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

30.01.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем по справі [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 29.10.2011 року. Їхній шлюб був зареєстрований у відділі ДРАЦС Надвірнянського РУЮ, Івано-Франківської області, актовий запис № 221. У шлюбі в них народилася дитина:син- [PERSON],[INFO], який на даний час проживає з позивачкою. Зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. За час перебування в шлюбі чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, зловживав спиртними напоями, а прийшовши додому в нетверезому стані шукав різні причини для вчинення скандалів та сварок у сім'ї, принижував її честь та гідність. Вже більше року вона з відповідачем проживає окремо та жодних сімейних стосунків з ним не підтримує. Вважає, що за вказаних обставин їхній з відповідачем шлюб носить формальний характер, спільне проживання та примирення є неможливим. Просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], неповнолітню дитину - сина [PERSON] залишити проживати з нею, прізвище при розірванні шлюбу змінити на дошлюбне - [PERSON]. Також просить стягнути з відповідача в її користь судові витрати по справі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала повністю з підстав, наведених в позовній заяві та просить їх задоволити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом заздалегідь та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке зберігається в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомив. За згодою позивачки, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Взявши до уваги пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім'ї, збереження шлюбу надалі суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб слід розірвати, при розірванні шлюбу прізвище позивачці [PERSON] змінити на [PERSON]. Неповнолітню дитину- сина [PERSON],[INFO] залишити проживати з нею. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки стягненню підлягають судові витрати по справі -243 грн.60 коп. сплаченого судового збору та 500 грн. витрат за надання правової допомоги. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

30.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на її утримання. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 07 серпня 2003 року виконкомом Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис - № 12 /а.с.2/. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] /а.с.3/. Згідно наданої довідки Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 29.01.2014 року за № 72, [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] /а.с.8/. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини слід стягнути аліменти у розмірі заявленому позивачкою. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

30.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей, регулярно, в передбаченому законом розмірі, не надає і тим самим ставить сім'ю в скрутне матеріальне становище. Просила суд стягувати на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] надав суду заяву , в якій прохав справу розглядати в його відсутності, позов визнав повністю. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що малолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] знаходяться на утриманні матері ( а.с. 5), а батько [PERSON] своїх зобов'язань по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, у відповідності до ст. 180 СК України, в повному обсязі не виконує. Таким чином, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.01.2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

30.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що з 30.09.2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем, матеріальної допомоги відповідач в добровільному порядку не надає. Відповідач не здійснював ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку. Позивач наполягав на задоволенні позову, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 30.09.2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем, актовий запис №46. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.10). Від шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON] [INFO] (а.с.9). Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON], позивач проживає разом з донькою, що підтверджується довідками Новгородської селищної ради м.Дзержинська та Новгородського комбінату комунального господарства (а.с. 7-8). Суд враховуючи, що відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки від доходу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

30.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, просила встановити факт родинних стосунків, а саме що вона є рідною донькою померлої [INFO] року [PERSON]. На підтвердження вимог заявниця вказала, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS]. Вона звернулася до державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Биканова Р.І. для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері. У вчинені нотаріальних дій їй було відмовлено, з тих підстав, що документально не підтверджується факт родинних стосунків з [PERSON] через розбіжності в написанні по-батькові мати заявниці, внаслідок чого вона звернувся до суду з вказаним позовом. Заявниця в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в заяві, просила задовольнити заяву в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю. Вивчивши матеріали справи, вислухавши заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року, матір'ю вказана на російській мові - «[PERSON]», батько - «[PERSON]». Заявниця внаслідок укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджує свідоцтво про реєстрацію шлюбу від 26.01.2007 року (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24.03.1993 року виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради (а.с. 14), вказано, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], вказане свідоцтво складене українською мовою. Згідно витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про шлюб, у графі «відомості про дружину» зазначено - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть мати заявниці [PERSON] [INFO] року - померла (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS], проте заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не встановлено родинні стосунки між нею та померлою [PERSON] Судом також встановлено, що факт родинних відносин необхідний заявнику для прийняття спадщини після померлої [PERSON] Суд приймає до уваги, що різне написання по-батькові мати заявниці - «[PERSON]» та «[PERSON]» виникло через помилку при перекладі з російської на української мову, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

30.01.2014 року заявниця звернулася до суду з заявою про оголошення фізичної особи - померлою. В обґрунтування заяви вказувала, що її рідний брат - [PERSON], [INFO] постійно проживав у житловому [ADDRESS]. Оскільки, постійної роботи не мав, то у червні 1997 року поїхав на її пошуки до м. Миколаєва. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.10.2003 року [PERSON] визнаний безвісно відсутнім з 01.01.2001 року. Заявниця просить суд оголосити [PERSON], [INFO], померлим, так як минуло вже більше трьох років з часу його відсутності та будь - яких відомостей щодо нього не надходило. В судове засідання заявниця не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати в її відсутності, заяву підтримала повністю та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати в його відсутності, проти задоволення вказаної заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого . Згідно ст. 246 ЦПК України, заява про призначення фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається в суд за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (находження ) фізичної особи, місцезнаходження якої невідомо, або за місцем знаходження її майна. Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішення суду про це. Як вбачається з рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.10.2003 року, [PERSON] визнаний безвісно відсутнім з 01.01.2001 року (а.с.4). З довідки виконавчого комітету Олександрівської селищної Ради Вознесенського району Миколаївській області за №2889 від 04.11.2013 року ( а.с.5) видно, що [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 17.11.1991 року, але, не проживає там з червня 1997 року та по теперішній час. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 06.06.2003 року державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори, 1/3 частка житлового будинку [ADDRESS] залишається відкритою за [PERSON] (а.с.6). Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що є правові підстави для задоволення заяви, оскільки, встановлення даного факту заявниці потрібно для оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

30.01.2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 02.09.2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. За час спільного проживання у них постійно виникали сварки та непорозуміння, вони втратили повагу один до одного. Причиною розладу стосунків в сім'ї стало те, що позивач відбуває покарання в Арбузинській виправній колонії № 83 Миколаївської області Арбузинського району смт. Костянтинівка. Дітей від шлюбу подружжя не має. Посилаючись на те, що примирення між ним та відповідачкою неможливе ні за яких умов, позивач просив суд розірвати їх шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, в даний час відбуває покарання в Арбузинській виправній колонії № 83, клопотаня щодо прийняття участі у справі не заявив. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, вказавши, що позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02.09.2010 року, який був зареєстрований Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 534). Як вбачається з матеріалів справи, в сім'ї склались ненормальні стосунки. Сторони спільно не проживають у зв'язку з тим, що позивач відбуває покарання в Арбузинській виправній колонії № 83. В письмовій заяві, надісланій до суду, позивачка просила суд розірвати їх шлюб. Спільних дітей від шлюбу подружжя не має. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . В силу ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

30.01.2014 року позивач звернулася в суд з даним позовом , позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 21.01.2012 р. по 08.11.2013р. перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON]. Відповідач після розлучення з ними не проживає , не займається вихованням дитини, не виконує своїх батьківських обов»язків щодо утримання дитини і коштів на її утримання не дає. Дитина проживає разом з нею і вона одна утримує сина. Вона навчається, тому її доходами являються тільки стипендія та державна допомога на дитину. Відповідач добровільно сплачувати аліменти не бажає, тому просить стягнути з нього аліменти на дитину у розмірі 500, 00 грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Уточнила, що в місяць вона отримує 500 грн. стипендії та біля 1 тис. грн. виплат державної допомоги. Відповідач з серпня 2013р. не відвідує дитину, коштів на її утримання не дає, не купляє одяг чи продукти харчування для дитини. Відповідач в судовому засідання заявлений позов визнав частково та пояснив, що будь-яких коштів на утримання дитини не надає, являється інвалідом 3-ї групи та отримує біля 900 грн. пенсії. Раніше працював, але звільнився з роботи. тому крім пенсії, інших доходів не має. Згідний сплачувати аліменти у розмірі 300 грн. З»ясувавши обставини справи на підставі досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити . Встановлено, що сторони 21.01.2012р. уклали шлюб , який 28.10.2013р. розірваний за рішенням суду. За час спільного подружнього життя у сторін [INFO] р. народився син [PERSON] , який проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Позивач не має власних доходів та одна утримує дитину. А відповідач, являючись працездатним , ухиляється від утримання своєї дитини, тому з нього необхідно стягнути аліменти на дитину. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік та стан здоров'я дитини, матеріальне становище позивача та інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, судом прийнято до відома, що відповідач являється інвалідом 3-ї групи та отримує щомісячно пенсію, а також згідно Довідки до акту огляду МСЕК, може працювати. Тому аліменти необхідно визначити у твердій грошовій сумі, яка буде достатньою і можливою до сплати відповідачем, у розмірі 500,00 грн. щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

30.01.2014 року позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 16.04.1992 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Тривалий час вона та відповідач проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Припинення шлюбних відносин із відповідачем вважає необхідним через відсутність між ними близьких відносин, проживання окремо один від одного, втрати почуття поваги та любові, шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягала на підставі викладених у ньому обставин, просила його задовольнити та не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце судового розгляду. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи до суду завчасно не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 16.04.1992 року зареєстровано шлюб між сторонами у Гейсиській сельській раді Ставищенського району Київської області за актовим записом №03 /а.с.6/. Згідно ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд не вбачає підстав для надання додаткового строку для примирення сторін. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ст.114 ч.2 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

30.01.2014 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 7 березня 2003 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки припинено з 2009 року. Вона та відповідач створили інші сім'ї. Спору з приводу місця проживання дитини та розподілу майна немає, малолітня донька проживає разом з нею. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В заяві до суду прохав розглянути справу у його відсутності, вказав, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Глобинського районного управління юстиції 7 березня 2003 року, актовий запис № 20. Мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з 2009 року, тобто більше чотирьох років. Сторони створили інші сім»ї, проживають за різними адресами. Спорів з приводу місця проживання дитини та розподілу майна немає. Донька проживає разом з матір'ю. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач наданням квитанції підтвердила сплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., яка підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved