Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

31 січня 2018 року позивач, Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення майнової шкоди посилаючись на те, що Управління праці та соціального захисту населення є структурним підрозділом виконкому Металургійної районної у місті ради, діє на підставі Положення про управління праці та соціального захисту населення, затвердженого рішенням районної у місті ради від 12 травня 2017 року №159. Відповідно до Положення, одним з напрямків роботи Управління є призначення і виплата соціальних допомог, компенсацій та інших соціальних виплат, встановлених законодавством України, надання субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. 14 липня 2016 року [PERSON] звернулася до Управління із письмовою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. На підставі наданих документів, Управлінням було прийнято рішення про призначення грошової допомоги [PERSON] з 14 липня 2016 року по 13 січня 2017 рік у розмірі 1130,00 гривень. 17 березня 2017 року Управління отримало лист від Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації «Про перевірку інформації щодо внутрішньо переміщених осіб» вих.№1432/0/192-17 від 16 березня 2017 року (з додатком, - список внутрішньо переміщених осіб, який надійшов від Служби Безпеки України), яким повідомлено Управління, що [PERSON] 06 жовтня 2016 року в 18 годин 54 хвилини перетнула кордон України в напрямку «Виїзд» через прикордонний пункт пропуску «Плетенівка» та станом на березень 2017 року не повернувся на підконтрольну територію України. 20 березня 2017 року державним соціальним інспектором Управління була здійснена перевірка фактичного місця проживання/перебування відповідачки за адресою: [ADDRESS] та з'ясовано, що остання відсутня за вищевказаною адресою. Державним соціальним інспектором Управління був зроблений відповідний запис про відсутність за фактичним місцем проживання відповідача в акті обстеження матеріально-побутових умов сім'ї і залишено повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися до Управління. На протязі трьох робочих днів [PERSON] до Управління не з'явилася, тому 24 березня 2017 року їй Управлінням направлено рекомендованим листом повторне повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися для проходження фізичної ідентифікації. В цей же день Управлінням був направлений запит до Держприкордонслужби щодо виїзду відповідачки за кордон, на тимчасово окуповану територію України або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. 27 червня 2017 року на запит Управління від 24 березня 2017 року №1762/01-11 в рамках виконання п.7 Порядку здійснення контролю надійшов лист від головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вих.№0.64-19642/0/15-17 від 20 червня 2017 року, яким на виконання п.23 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 25 червня 2007 року №472 та на виконання п.8 Порядку здійснення контролю, надіслано витяг з наявною у цій базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України [PERSON] (номер документа [NUMBER]). Згідно з вищевказаним витягом [PERSON] здійснила 06 жовтня 2016 року виїзд через пункт пропуску «Плетенівка» (державний кордон України з Росією на межі Харківської області (Україна) та Бєлгородської області (Росія) в напрямку виїзду до Російської Федерації та станом на червень 2017 року не повернулась. Таким чином, було додатково підтверджено факт виїзду відповідачкою за межі України та факт тривалої (понад 60 днів) відсутності за місцем проживання у м. Кривому Розі, які дають обґрунтовані підстави вважати, що відповідачка повернулася до покинутого місця постійного проживання (м. Свердловськ, Луганська область). Враховуючи вищезазначене, 10 липня 2017 року Управління прийняло рішення про припинення надання відповідачці щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Вищевказане рішення Управління від 10 липня 2017 року станом на дату звернення до суду не оскаржено. Оскільки відповідачка жодним чином не повідомила Управління про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, а ні протягом трьох днів, а ні пізніше (мається на увазі повідомлення про тривалу відсутність (понад 60 днів) відповідачки за фактичним місцем проживання/перебування, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що така внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання), останній було надміру виплачено за рахунок коштів державного бюджету грошову допомогу за період з жовтня 2016 року по січень 2017 року (включно) на загальну суму 3738,33 гривень. 14 липня 2017 року, 15 січня 2018 року [PERSON] було направлено повідомлення Управління №48 на адресу тимчасового перебування [ADDRESS]) про необхідність повернення надміру отриманої щомісячної адресної допомоги у сумі 3738,33 гривень. На зазначений у заявах відповідачки номер мобільного телефону ([NUMBER]) неодноразово спеціалісти Управління намагалися здійснити дзвінки, але жодного разу на такі дзвінки ніхто не відповів. Станом на дату подання даної позовної заяви до суду відповідачкою у добровільному порядку не повернуто надміру отриману щомісячну адресну допомогу. Враховуючи викладене просить суд стягнути з [PERSON], на користь Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради надміру виплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 3738,33 гривень, та судовий збір у розмірі 1762,00 гривні. Представник позивача, [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, у разі не подання відповідачем відзиву, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 липня 2016 року відповідач [PERSON] звернулася до Управління із письмовою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. На підставі наданих документів, та

Outcome: approved