Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

29 липня 2020 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради та Орган опіки та піклування Будищенської сільської ради Черкаського району, [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способу участі баби та прабаби в вихованні дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що відповідач є дочкою позивача [PERSON] та онукою позивача [PERSON] [INFO] у відповідача народився син [PERSON] . Таким чином, [PERSON] є онуком позивача [PERSON] та правнуком позивача [PERSON] . На даний час домовитися з відповідачем щодо врегулювання відносин визначення порядку спілкування з онуком/правнуком позивачам з відповідачем не вдалося, тому вони вимушені звернутися до суду із даною позовною заявою. Посилаючись на вимоги ст. 257, 263 СК України позивачі просять суд зобов`язати відповідача не чинити їм перешкоди у спілкуванні з онуком/правнуком, визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, а саме надати можливість зустрічатися з дитиною без присутності відповідача з 1 по 5 число та з 15 по 20 число. Ухвалою суду від 12 серпня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Розпочато у справі підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання. 01 вересня 2020 року відповідач подала відзив на на позов в якому зазначила, що вона не чинить перешкод у спілкуванні позивачів з онуком/правнуком, а позивачі не надали суду належних, допустимих, переконливих доказів в обґрунтування своїх вимог. Зазначала, що дитина буде відвідувати дошкільний заклад, що не дозволяє їй знаходитись у вказаний час в позові з позивачами. Просила суд врахувати вік малолітньої дитини, зазначає, що графік запропонований позивачами порушить звичайний ритм життя дитини, дитина є надто маленькою, щоб залишатися без догляду матері з позивачами. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В письмовому клопотанні представник позивачів [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав, просив позов задовольнити та розглянути справу без іх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання нез`явилась, про розгляд справи була повідомлена у встановленому законом порядку. В минулих судових засіданнях позов не визнала, посилаючись на те, що не чинить ніяких перешкод позивачам у спілкуванні та вихованні дитини. В письмовому клопотанні представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради Смаляний М.В. просив розглядати справу без його участі та при прийнятті рішення врахувати висновок органу опіки та піклування Будищенської сільської ради Черкаського району. В письмовому клопотанні представник третьої особи органу опіки та піклування Будищенської сільської ради Черкаського району Приходько Г. просив розглядати справу без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є дочкою позивача [PERSON] та онукою позивача [PERSON] (Зміна прізвища відповідача відбулася у зв`язку із реєстрацією шлюбу). [INFO] у відповідача народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 лютого 2018 року. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [NUMBER] прізвище дитини було змінене на [PERSON] . Таким чином, [PERSON] є онуком позивача [PERSON] та правнуком позивача [PERSON] . Малолітня дитина [PERSON] мешкає разом з матір`ю [PERSON] . Як на підставу позовних вимог, позивачі посилались на те, що відповідач створює перешкоди у спілкуванні з онуком/правнуком. У зв`язку з чим, просили суд зобов`язати відповідача не чинити позивачам перешкоди у спілкуванні з онуком/правнуком, визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, а саме надати можливість зустрічатися з дитиною без присутності відповідача з 1 по 5 число та з 15 по 20 число. Відповідно до ст. 257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 159 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно із Конвенцією про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради № 789 від 27 лютого 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. З огляду на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною, по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та б стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Матеріали справи свідчать про те, що згідно з висновком органу опіки та піклування Будищенської сільської ради Черкаського району щодо встановлення порядку участі баби [PERSON] та прабаби [PERSON] у вихованні та спілкуванні із дитиною [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити спосіб участі баби [PERSON] та прабаби [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , місця та час їх спілкування, а саме брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною згідно графіка, а саме щомісяця кожної другої та четвертої неділі місяця з 09 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. та щорічно під час канікул по декілька днів влітку та взимку враховуючи бажання матері дитини. Зустрічі проводити на території с.Лозівок в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей, в присутності матері чи батька дитини, із обов`язковим урахування стану, бажання, інтересів чи потреб дитини. Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Сторонами не заперечується, що між позивачами та відповідачем склалися неприязні стосунки. Малолітній син відповідачки мешкає разом з матір`ю відповідачем у справі. Свідки [PERSON] та [PERSON] , що були допитані у судовому засіданні 12 липня 2021 року підтвердили, що відповідач перешкоджає позивачам бачитися з дитиною. Баба та прабаба з боку матері, є родичами дитини, а батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою/прабабабою, своїх прав щодо виховання онука/правнука, та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обов`язки на ґрунті поваги до прав дитини та її людської гідності. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Позбавлення позивачів права щодо їх участі у спілкуванні та вихованні малолітнього онука/правнука може позбавити останнього родинних зв`язків з ними, любові та турботи з боку останніх, що суперечить приписам Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року. За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку необхідно визначити спосіб спілкування позивачів та їх участі у вихованні малолітнього онука/правнука, що зазначений у висновку органу опіки та піклування Будищенської сільської ради Черкаського району, оскільки саме такий режим побачень та порядок участі баби/прабаби у вихованні дитини буде відповідати інтересам малолітньої дитини та умовам її нормального розвитку, виховання та навчання, сприятиме забезпеченню найкращих інтересів дитини, з метою створення умов для реалізації прав баби/прабаби на особисте спілкування з онуком/правнуком, та відповідатиме інтересам сторін.

Outcome: partial