Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

29.08.2018 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом і просила визначити рівними частки та поділити між нею і відповідачем автомобіль марки VOLKSWAGEN CADDY, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , визнати за кожним із подружжя право власності на Ѕ частину вказаного автомобіля, припинити право спільної сумісної власності на автомобіль та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спірний автомобіль був придбаний нею спільно із відповідачем у період шлюбу за спільні кошти подружжя, шлюб розірваний, тому вона бажає поділити спірний автомобіль шляхом визначення рівних часток. Ухвалою суду від 17.10.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідачем [PERSON] поданий відзив на позов, у задоволенні якого просить відмовити, оскільки вказаний автомобіль хоча і набутий у період шлюбу, але не являється спільною сумісною власністю подружжя, оскільки не був придбаний за спільні кошти подружжя. Крім цього, станом на 18.12.2018 року за ним не зареєстровані транспортні засоби (а.с.34-37). Позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив та зазначено, що автомобіль був придбаний в період шлюбу та за спільні кошти, оскільки відповідачем не надано доказів, що автомобіль був набутий за його власні кошти (а.с.54). У судове засідання позивач [PERSON] з`явилася, позов підтримала та надала пояснення аналогічні його змісту. Пояснила, що з 24.06.1989 року по 15.05.2018 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу, а саме 18.07.2012 року, за спільні кошти подружжя був придбаний автомобіль марки VOLKSWAGEN CADDY. Згоду на відчуження автомобіля вона не давала. У судове\~засідання відповідач\~ [PERSON] \~з`явився,\~позов не\~визнав та\~пояснив,\~що спірний\~автомобіль не\~був придбаний\~у шлюбі\~та за\~спільні кошти\~подружжя.\~На даний\~час за\~ним не\~зареєстровані транспортні\~засоби,\~оскільки автомобіль марки VOLKSWAGEN CADDY, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] відчужений восени 2018 року юридичній особі. Позивач погодилася на те, що не буде претендувати на вказаний автомобіль, у зв`язку з тим, що він подарував дочці належну йому квартиру в [ADDRESS] . Це була усна домовленість. У судове засідання 04.07.2019 року відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений вчасно, що підтверджується розпискою (а.с.97), причини неявки не повідомив, про відкладення розгляду справи не клопотав. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. В суді встановлено, що згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6) сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.06.1989 року. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 22.05.2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно довідки територіального сервісного центру №3242 регіонального сервісного центру в Київській області МВС України від 28.07.2018 року №1159 за [PERSON] зареєстровано транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY, державний номерний знак [NUMBER] , дата реєстрації 18.07.2012 року, інформація про вартість транспортного засобу відсутня (а.с.8). Згідно з ч. 3 ст.\~368\~ЦК України та ч. 1 ст.\~60\~СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Пунктом 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК). Позивач [PERSON] стверджує, що автомобіль марки VOLKSWAGEN CADDY, державний номерний знак [NUMBER] є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набутий в період шлюбу, відповідач [PERSON] зазначає, що спірний автомобіль автомобіль придбаний за його особисті кошти. Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Проте сторонами не надано доказів джерел для придбання автомобіля за кошти одного з них, а тому суд приходить до висновку, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбаний подружжям за спільні кошти. Разом з тим, згідно довідки, виданої територіальним сервісним центром №7144 регіонального сервісного центру в Черкаській області МВС України станом на 18.12.2018 року за [PERSON] транспортні засоби не зареєстровані (а.с.38). З 18.07.2012 року власником автомобіля марки VOLKSWAGEN CADDY, державний номерний знак [NUMBER] був [PERSON] , 15.12.2018 року вказаний автомобіль перереєстрований на іншого власника на підставі договору купівлі-продажу суб`єкта господарювання №3044 від 15.12.2018 року, на даний час автомобіль зареєстрований за [PERSON] , що зазначено у довідці, виданій територіальним сервісним центром №3242 регіонального сервісного центру в Київській області МВС України (а.с.107). Згідно ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позивачем [PERSON] не була подана заява про вжиття заходів забезпечення позову, зокрема щодо спірного автомобіля. У\~статті 68 СК України\~передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється співвласником виключно за взаємною згодою. Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, за взаємною згодою. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно п.1\~ч.1\~ст.346\~ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. На підставі\~вище викладеного\~суд приходить\~до висновку\~про відмову\~у задоволенні\~даного позову,\~оскільки з\~18.07.2012\~року за\~ [PERSON] \~був зареєстрований\~транспортний засіб\~VOLKSWAGEN\~CADDY,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~який є\~спільною сумісною\~власністю подружжя\~та після\~розірвання шлюбу\~між сторонами\~відчужений ним\~на підставі\~договору купівлі-продажу, а тому презумпція згоди одного з подружжя на розпорядження майном іншим з подружжя вже не діє. Тобто, станом на час розгляду справи у суді відповідач не є власником вказаного автомобіля, що унеможливлює визначення частки кожного з подружжя у спірному майні. Згідно ч.4 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви, але позивачем не була подана заява до закінчення підготовчого засідання про зміну предмету позову. Судові витрати зі сплати судового збору суд залишає за позивачем відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed