Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

30.07.2020 позивач звернувся до суду з зазначеним позов, в обґрунтування якого вказує, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на 16/100 частки квартир [ADDRESS] . Протягом всього часу [PERSON] проживала одна, дітей не мала, з чоловіком шлюб розірваний. Позивач з дружиною та донькою в квартирі 17 проживають з часу купівлі 23/100 частки, тобто з 13.09.2013. Їх кімната знаходиться навпроти кімнати померлої. За час життя [PERSON] між нею та родиною позивача склались не просто добросусідські, а навіть сімейні відносини, вони підтримували [PERSON] у господарських справах, мали спільне майно побутове, вона допомагала у догляді за неповнолітньою дитиною. У зв`язку з відсутністю близьких у [PERSON] родина позивача взяла участь у похованні померлої, всі витрати пов`язані з похованням здійснювала родина позивача. Після відкриття спадщини позивач вживає заходи збереження та підтримання в пригідному для проживання та користування стані спадкового майна, здійснює поточну оплату комунальних послуг. Позивач вважає, що має право на спадщину за законом як спадкоємець четвертої черги, у зв`язку з чим просить встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] та визнати [PERSON] власником 16/100 частки квартири [ADDRESS] , як спадкоємця за законом четвертої черги. 29.10.2020 представником відповідача Харківської міської ради подано відзив на позов, в обґрунтування якого вказано, що немає належних доказів на підтвердження факту проживання [PERSON] разом із [PERSON] однією сім`єю. Наявність у позивача родини (дружини та доньки) та його перебування у шлюбі виключають позивача з кола спадкоємців четвертої черги. Відсутність у позивача постанови нотаріуса про відмову у вчинення нотаріальної дії зумовлює висновок про передчасність позовних вимог, оскільки не доведено у зв`язку з чим виник спір про цивільне право а спірну частку нерухомого майна та не дозволяє встановити конкретну календарну дату для прийняття спадщини [PERSON] у шестимісячний строку. У зв`язку з чим представник відповідача просить ухвали ти рішення, яким відмовити у задоволенні позовну [PERSON] 03.02.2020 представником позивача [PERSON] подано відповідь на відзив, у якій вказано, що Поняття сім`ї відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України дається через формулювання її ознак. Ознаки сім`ї, закріплені у цій статті, мають братися до уваги у сфері інших відносин, в яких відповідні права надані тим, хто і є членом сім`ї певної особи. Таких ознак усього три. 1) Спільне проживання, 2) пов`язаність спільним побутом, 3) наявність взаємних прав та обов`язків. Інших ознак, на які посилається відповідач в запереченнях проти позову, законодавець не зазначив. Отже, обґрунтування заперечень проти факту проживання однією сім`єю позивача та померлої [PERSON] непередбаченими сімейним законодавством ознаками, є помилковим і неправомірним. Спільний побут як одну з ознак сім`ї. Законодавець не застосував термін «ведення спільного господарства» через те, що він не міг беззастережно стосуватися усіх життєвих ситуацій. Тому в Кодексі було вжито саме «сімейний побут» як категорію універсальну. Посилання відповідача на постанови Верховного Суду від 14.02.2018 по цивільній справі № 129/2115/15-ц, від 21.03.2019 по справі № 461/4689/15-ц є також безпідставними з огляду на те, що правовідносини які розглядалися судами виникли до набрання чинності Сімейним кодексом України. Це по-перше. По-друге: судовий прецедент, з огляду на континентальну систему права в Україні, не є джерелом права. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформовані у статті 3 Сімейного кодексу України. Відповідь на запитання відповідача: «в яких стосунках позивач перебував із спадкодавцем» - це стосунки між племінником і тіткою. Відсутність у позивача постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії не є підставою для відмови у позові. Позивач скористався своїм процесуальним правом звернувшись до суду з клопотанням про витребування доказів. Ухвалою від 04.08.2020 суд вирішив клопотання задовольнивши його. Позивач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, уповноважив адвоката Солонуха К.А. представляти його інтереси. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, з підстав викладених у позові та відповіді на відзив. Представник відповідача Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив. При цьому представником відповідача надано відзив на позов. Суд, вислухавши представник позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №9830. На підставі договору дарування №444 від 09.08.2009 [PERSON] на праві приватної власності належало 16/100 квартири [ADDRESS] . Довідкою з місця проживання про склад сім`ю та реєстрацію, виданою КП «Жилкомсервіс» дільниця №3 підтверджується, що [PERSON] проживала одна у кв. [ADDRESS] . В.о. завідувачем Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори повідомлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини після зазначеного спадкодавця до нотаріальної контори не звертався. Частиною другою статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина перша статті 1258 ЦК України). За правилами статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Аналіз норми частини другої статті 3 СК України у системному зв`язку пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», дає підстави дійти висновку про те, що для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків. На підтвердження позовних вимог позивач зазначає, що факт проживання однією сім`єю його та померлої [PERSON] підтверджується тим, що остання допомагала доглядати за його неповнолітньою дитиною, позивачем здійснено витрати на поховання [PERSON] , окрім того позивач проводити одноразові оплати за користування комунальними послугами у квартирі після смерті спадкодавця. Проте, позивачем не надано доказів ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї. [PERSON] не було заявлено клопотання про виклик свідків, які б могли підтвердити зазначені обставини. Окрім того, надані позивачем довідка , видана Харківською міською прокуратурою №1 про дозвіл на поховання [PERSON] , довідка сільського голови про те, що похованням [PERSON] здійснила родина [PERSON] не підтверджують факту наявності між [PERSON] та [PERSON] відносин, притаманних сім`ї. Товарний чек , наданий позивачем, взагалі не містить відомостей хто придбав товари для поховання, дату видачі товарного чеку. Копія квитанції про сплату за комунальні послуги не містить відомостей хто саме сплачував за надані послуги, окрім того квитанція датована 06.02.2020. Всі ці дії виконані позивачем вже після смерті [PERSON] та не можуть свідчити та підтверджувати факт проживання однією сім`єю. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених (частина перша статті 81 ЦПК України). Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини другої, шостої статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що між ним та [PERSON] протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини склалися відносини, що притаманні сім`ї, отже відсутні передбачені статтею 1264 ЦК України підстави для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування за законом четвертої черги Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed