overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

2 червня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому посилається на те, що вона згідно рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2008 року отримувала з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Крім того, відповідач сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] за вказаним вище рішенням суду в розмірі 1/6 частини свого заробітку. В звязку з тим, що син [PERSON] досяг повноліття, стягнення аліментів на його утримання припинено, тому просила суд збільшити розмір аліментів з 1/6 до 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі, при цьому вона не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд справи без участі сторін, дослідивши письмові докази в справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, що підтверджується копією рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2008 року та виконавчим листом. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка, дружини, дітей, батьків, інші обставини. У судовому засіданні встановлено, що з відповідача було стягнуто аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх його доходів. Син [PERSON] досяг повноліття, і стягнення аліментів на його утримання припинено. Відповідач на даний час сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини своїх доходів на утримання сина [PERSON], відповідач здоровий, працює, у звязку з чим суд вважає, що розмір стягнення аліментів з відповідача може бути збільшений з 1/6 до ? частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривен 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

2 червня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 26 липня 2013 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, обоє надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому відповідач в своїй заяві позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 26 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції у Миколаївській області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 21. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено з [PERSON] на [PERSON]. За час шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

2 червня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначала, що їх з відповідачем неповнолітній син [PERSON], [INFO], проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, але відповідач, який є його батьком, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча зобов'язаний це робити і працездатний, тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини всіх його заробітків, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не з`явились, обоє надали суду заяви з проханням справу розглянути у їх відсутність, при цьому, позивачка позов підтримала та просила його задовольнити, а відповідач позов визнав та не заперечував сплачувати аліменти на користь дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи без участі сторін, дослідивши письмові докази в ній, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони до цього часу перебувають у шлюбі, хоча в даний час проживають окремо. За час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який в даний час проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач є його батьком, що підтверджується копією свідоцтва про народження сина серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обов'язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, в тому числі матеріальне становище дитини, стан її здоров'я та стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний та має можливість сплачувати аліменти щомісячно на утримання свого сина в розмірі, про який просить позивачка. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу аліментів за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

2 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, вказуючи, що 22.06.2015 р. помер його брат, який до дня смерті проживав в [INFO]. Відповідно, в наслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить цілий житловий будинок, земельні ділянки, предмети домашнього вжитку. Позивач зазначає, що 12.02.2001 р. померлий брат залишив заповіт, посвідчений секретарем Левківської сільської ради Погребищенського району. Даним заповітом спадкодавець все своє майно, заповів позивачу. Позивач в передбачений законодавством строк прийняв спадщину шляхом звернення до Погребищенської державної нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак 22.03.2016 р. державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджують належність нерухомого майна спадкодавцю. Позивач в судове засідання не зявився, проте повідомив про це суд шляхом подання заяви про розгляд справи без його присутності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

2 червня 2016 року позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем 11.08.2012 року, який вони зареєстрували у виконавчому комітеті Шандриголівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області, актовий запис №03, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з серпня 2014 року з відповідачем разом не мешкають, сумісного господарства не ведуть, від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Просить суд позовні вимоги задовольнити, спора про розподіл майна не мають. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила вимоги задовольнити, справу розглянути у її відсутності, прізвище залишити Нікітіна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, 11 серпня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Виноградова) зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Шандриголівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області, актовий запис №03, від цього шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

2 червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, вказуючи, що [INFO]. померла [PERSON], яка є його рідною сестрою по матері, [PERSON], дошлюбне прізвище - [PERSON]. Вони із сестрою були народжені від різних батьків та однієї матері, яка перебувала у кількох шлюбах. Його батьком був [PERSON], а батьком сестри був [PERSON]. Після смерті його сестри відкрилась спадщина, яку він має намір успадкувати за законом. Проте, через відсутність свідоцтва про народження [PERSON], яке б підтверджувало факт родинних відносин з спадкодавцем, не може реалізувати своє право на спадщину. Заявник в судове засідання не з'явився. Представник заявника - [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив заяву задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] із сім'єю проживали по сусідству біля неї. Мати заявника двічі перебувала в шлюбі. [PERSON] є рідним братом по матері, покійній [PERSON]. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, проте голова Левківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області - Крулько І.В. телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення заявлених вимог (а.с. 23). Заслухавши пояснення представника заявника, свідка та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] дійсно є рідним братом [PERSON], яка померла [INFO]., що підтверджується показами свідка [PERSON], а також письмовою заявою свідка [PERSON] (а.с. 20-21), зазначений факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

2 червня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує свої зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення. (а.с.31) Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (про що свідчить поштове повідомлення а.с. 36) відповідач не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки. Зясувавши позицію позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення \~з таких міркувань. 29.05.2012р. між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № б/н, за яким відповідачу був наданий кредит у розмірі 6200.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору кредиту позивач виконав свої зобов'язання з надання кредиту. Через невиконання [PERSON] своїх зобов'язань виникла заборгованість в розмірі 18088.85 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Оскільки відповідач станом на 26.04.2017р. заборгував ПАТ КБ «Приватбанк» 18088.85 грн., та добровільно не сплачує борг, то з метою захисту прав позивача, як сторони кредитного договору, з [PERSON] на його користь необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку, а також понесені ним у справі судові витрати у виді судового збору в розмірі 1600 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~2 червня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 05 жовтня 2018 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 1923, посилаючись на неможливість збереження сім`ї. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Їх шлюбні відносини фактично припинили своє існування. За таких обставин подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. 03 червня 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. До судового засідання відзив на позов не надходив. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не надав. У зв`язку з чим, суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності відповідача. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечувала, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності\~до положень\~частини 2\~статті 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, котрий зареєстрований 05 жовтня 2018 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про що складено відповідний актовий запис № 1923. (а.с.3) Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру та наполягає на розлученні. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких\~обставин,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~30.01.2005 року між сторонами укладено шлюб у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Краматорського МУЮ у Донецькій області, актовий запис № 679. що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 497001. \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НО № 783509. \~ \~ \~ \~Малолітній [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідкою про реєстрацію та склад сімї, виданої КП «СЄЗ» від 25.07.2018 року. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина. Відповідно до ч. 8 ст 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст 182 СК України При визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких\~обставин позовні\~вимоги підлягають\~задоволенню у\~повному обсязі таз відповідача стягнути на користь позивачки аліменти на утримання сина, в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду тобто з 07.06.2018 року до його повноліття. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст 430\~ЦПК України\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

30.01.2014 до суду подано позов, у якому позивачка зазначила, що з 28.09.1996 р. вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, у шлюбі у них народилась дитина - син [PERSON], [INFO], вона самостійно утримувати неповнолітню дитину не має можливості, оскільки не працює. Відповідач добровільно свій обов'язок по утриманню своєї неповнолітньої дитини не виконує, а тому просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь для утримання їх неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до його повноліття. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив щомісячно стягувати з відповідача на користь позивачки для утримання їх неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до його повноліття. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, та пояснив що він приймає активну участь у вихованні сина [PERSON], [INFO], якого повністю забезпечує. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] [INFO], але добровільно законного обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини не виконує, має постійне місце роботи і регулярний дохід. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 183 п.1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], чим порушує його права, то з нього потрібно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини. При цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини і не порушує інтересів відповідача. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 жовтня 1997 року, з якого видно, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] (а.с.5); - довідкою Кузьминецької сільської ради №52 від 16.01.2014 р., відповідно до якої [PERSON] знаходиться на утриманні матері (а.с.14).

Outcome: partial