Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

30 червня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до Бабушкінського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ним визнано право власності на спадкове майно, квартиру №42 в будинку №4 на ж/м Тополя-2 у м. Дніпро (колишня назва міста - Дніпропетровськ). Для реєстрації права власності звернувся до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області із відповідною заявою. Проте рішенням державного реєстратора [PERSON] у реєстрації права власності було відмовлено в звязку з тим, що Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на підставі постанови серії АА 738072 від 24.02.2003р. накладено арешт на зазначене майно. У звязку з тим, що накладений арешт на згаданій вище квартирі позивачеві завдає незручностей, які полягають в розпорядженні своїм майном на власний розсуд він звернувся до Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції із заявою про зняття арешту, однакйому повідомлено про завершене виконавче провадження та рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання про зняття арешту. З урахуванням викладеного позивач просив суд звільнити з-під арешту квартиру №42 у будинку №4 на ж/м Тополя-2 у м. Дніпро (колишня назва міста - Дніпропетровськ), накладеного 12.04.2007р. (реєстраційний номер 4790002) Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою на підставі постанови Бабушкінського управління юстиції про арешт серії АА №738072 від 24.02.2003р. та вилучити запис про арешт вказаного нерухомого майна зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за реєстровим номером 4790002 Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 12.04.2007р. В судове засідання представник позивача не зявився надав суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги позивача просив задовольнити у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач та третя особа в судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини не явки не повідомили. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалитизаочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Досла - матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідност і 1 ЦПК Українисуд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підстав: представлених сторонами доказів.Статтею 60 ЦПК Українивизначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно дост. 57 ЦПК Українидоказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07 квітня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], гр. [PERSON] купила квартиру №42 в буд.4 на ж/м Тополя-2 у м. Дніпропетровську. 06 жовтня 2013 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №534675, виданим 09 жовтня 2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Відповідно до рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2015 року за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно, в тому числі на квартиру №42 в буд.4 на ж/м Тополя-2 у м. Дніпропетровську. 26 серпня 2015року за зверненням позивача,державним реєстратором [PERSON] прийнято рішення про відмову в державній реєстрації права власності на квартиру №42 в буд.4 на ж/м Тополя-2 у м. Дніпропетровськуу звязку з накладенням на неї арешту Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на підставі ПостановиБабушкінського відділу ДВС серії АА 738072 від 24 лютого 2003року. Із листа Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції №0314/5993/18 від 08 квітня 2016 року вбачається, що у відділі перебувало декілька виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] грошових коштів в розмірі 2 186 грн. 00 коп. згідно виконавчого листа №2-20621 від 15 лютого 2008 року; про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів в розмірі 2 159 грн. 76 коп. згідно виконавчого листа №2-388 від 18 січня 2008 року; про стягнення з [PERSON] на користь МКП ДМТМ суму боргу в розмірі 7 176 грн. 45 коп. згідно судового наказу №2н-2149/11 від 21 грудня 2012 року. Перелічені вище виконавчі провадження завершені, а виконавчі документи в порядку ч.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції 21 квітня 1999 року) повернуті стягувачам. Відповідно доНаказу від 25.12.2008 N 2274/5 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», згідно п.3.13 передання на зберігання завершених виконавчих проваджень здійснюється державними виконавцями не пізніше 1 серпня поточного року та 1 лютого наступного року. Кожне одержане на зберігання виконавче провадження або зведене виконавче провадження отримує окремий порядковий номер (архівний номер) згідно з реєстром завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, який переноситься одночасно на обкладинку виконавчого провадження або зведеного виконавчого провадження та до здавальних описів (завершених виконавчих проваджень). Архівний номер при перенесенні на обкладинку виконавчого провадження чи до інших документів складається з порядкового номера запису в реєстрі завершених виконавчих проваджень переданих на зберігання із зазначенням через дріб двох останніх цифр календарного року в якому завершено виконавче провадження . З метою внесення архівних номерів до Журналу обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві, один примірник здавального опису (завершених виконавчих проваджень) повертається державному виконавцеві, що його склав, а другий примірник - долучається до відповідної справи згідно з номенклатурою. Передані на зберігання виконавчі провадження залежно від обсягу систематизуються у вязки (не більше 100 виконавчих проваджень водній) в хронологічному порядку згідно з присвоєними архівними номерами. До в'язокприкріплюються відповідні ярлики з крайніми архівними номерами виконавчих проваджень, уміщених у вязки. Частиною 1 ст. 3, ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст.З ЦПК, юрисдикція судів поширюєш*. на всі правовідносини, що виникають у державі, і будь-яка заінтересована особа має прав: в порядку, визначеному законом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Стаття 107 ЦПК України вказує, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами. Відповідно до п. З ч. 2ст. 16 ЦК Україниспособом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Згідно ч.ч.І, 2, 5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції 02 червня 2016 року) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч.І ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших сторін, які беруть участь у справі. Згідно з ч.І ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суду не надано доказів того, що на час розгляду справи позивач є боржником по будь- якому виконавчому провадженні, що перебуває на виконанні у Бабушкінському відділі державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, однак в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про арешт квартири, шо належить позивачу та заборона на її відчуження, що порушує право позивача на розпорядження належним йому майном. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про те, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про звільнення з-під арешту квартири №42 в будинку №4 на ж/м Тополя-2 у м. Дніпро колишня назва міста - Дніпропетровськ), яка належить йому на праві власності та вилучення запису про обтяження нерухомого майна. Будь-яких доказів в спростування зазначених вимог позивача відповідачем суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved