Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

30 липня 2015 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що банк та відповідач 26 жовтня 2006 року уклали кредитний договір № ZPDNGK00002198, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 24 000 дол.США на строк до 23 жовтня 2026 року. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором. Відповідно до умов договору погашення кредиту здійснюється щомісячними платежами для погашення: заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати відповідно до кредитного договору. За договором сторони узгодили сплату відсотків у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом у разі порушення позивальником зобов'язань за кредитним договором. Позивач свої зобов'язання виконав та надав кредит відповідачу, який у свою чергу не надав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісіє та іншими витратами відповідно до умов договору. Посилаючись на ст. ст. 509, 525, 526, 530 1050, 1054 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 28 травня 2015 року складає 18 334,68 дол.США, та складається з наступного: 16545,76 дол.США -заборгованість за кредитом; 1301,40 дол.США заборгованість по процентам за користування кредитом; 321,79 дол.США -заборгованість по комісії за користування кредитом; 165,73 дол.США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Представник позивача у судове засідання не з'явився, суду надано заяву про розгляд справи без участі представника банку. Відповідач, який своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що у справі є поштове повідомлення про отримання відповідачем 14 серпня 2015 року судової повістки, позовної заяви з додатками та ухвали суду про відкриття провадження у справі з пропозицією надати заперечення проти позовних вимог та докази на їх обґрунтування - у судове засідання не з'явився, заперечень проти позовних вимог та доказів на їх обґрунтування, будь-яких заяв чи клопотань, суду не надавав, причини неявки суду не повідомив. Тому підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст.169 ЦПК України, суд не вбачає, та вважає можливим розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи та докази, надані позивачем, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 26 жовтня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № ZPDNGK00002198 (а.с.10-11), відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 24000 дол. США для придбання 3-кімнатної квартири, а також у розмірі 4320 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструмента щомісячно в період сплати у розмірі 0,02% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту за п.3.11 договору, винагороди за проведення додаткового моніторингу за п.6.2 договору. За умовами кредитного договору відповідач повинен був сплачувати щомісячно платежі на погашення кредиту з 19 по 25 число та надавати банку кошти в сумі 315 дол. США для погашення: заборгованості за кредитом, відсотками, винагороди, комісії (п.1.1 договору). Відповідно до п.2.2.10, п.2.3.3 договору у разі порушення позичальником зобов'язань, передбачених умовами договору, він зобов'язався достроково погасити заборгованість перед банком у повному обсязі. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надав відповідачу кредит у вказаній сумі. Проте відповідач не належним чином та не у повному обсязі виконував свої зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором, що видно з розрахунку заборгованості, з якого вбачається, що починаючи з листопада 2007 року періодично відповідач допускав порушення своїх зобов'язань не надавав щомісячно грошові кошти банку у розмірі, передбаченому договором, внаслідок чого станом на 28 травня 2015 року виникла прострочена заборгованість: за відсотками в сумі - 1251,76 дол. США, прострочена заборгованість з комісії - 321,79 дол. США. Невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором та наявність простроченої заборгованості, відповідно до умов договору та ч.2 ст.1050 ЦК України, надає право банку вимагати від відповідача дострокового повернення всієї суми кредиту, яка становить на вказану дату загалом 18334,68 дол.США та складається з: 16545,76 дол.США - заборгованості за кредитом; 1301,40 дол.США заборгованості по процентам за користування кредитом; 321,79 дол.США - заборгованості по комісії за користування кредитом; 165,73 дол.США - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Вказане підтверджено розрахунком , наданим позивачем, який відповідачем не оспорювався (а.с.3-8). Невиконання відповідачем своїх зобов'язань з погашення кредиту, порушує права позивача. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник, яким є відповідач, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст.533 ЦК України. Оскільки відповідно до умов договору відповідач отримав кредит в іноземній валюті - дол.США., суд вбачає підстави для стягнення заборгованості з відповідача саме в цій валюті. Судові витрати, сплата яких позивачем, підтверджена квитанцією в сумі 3654 грн., у зв'язку з задоволенням позовних вимог, суд вважає необхідним, відповідно до положень ст.88 ЦПК України, покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved