Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

29 вересня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом. Вимоги мотивує тим, що 17 січня 2006 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Судовим наказом Липоводолинського районного суду Сумської області від 21 січня 2008 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за вказаним договором у розмірі 4441,24 коп. Зважаючи на невиконання договору і після ухвалення судового рішення, позивач просив стягнути з боржника заборгованість за вказаним кредитним договором, а саме 3411,96 грн. заборгованість за кредитом, 18593,60 грн. заборгованість по процентам, 500 грн. штраф (фіксована частина), 878,22 грн. штраф (процентна складова), а всього 18942,54 грн. Судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника банку. Відповідач в судове засідання не зявився, в поданій заяві просив розгляд справи провести без його участі. У поданій ним раніше заяві до суду зазначив про пропуск позивачем строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 17 січня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] шляхом оформлення заяви позичальника, яку підписав відповідач було укладено договір про надання кредиту у розмір 3500 грн. 00 коп., зі сплатою за користування кредитом 36 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Підписавши вказану заяву, [PERSON] підтвердив те, що ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які складають даний договір. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року. Згідно з пунктом 9.12. Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимого цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення умов кредитного договору та вимог закону, відповідач, починаючи з березня 2007 року припинив повертати кошти, що підтверджується розрахунком заборгованості. Судовим наказом Липоводолинського районного суду Сумської області від 21 січня 2008 року по справі №2-н-2-2008 стягнуто з відповідача на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» 4441,24 грн., з яких, згідно заяви заявника, 3402,31 грн. заборгованість за кредитом, 1038,93 грн. заборгованість по процентам. Інформація про фактичне виконання наказу відсутня. Позивач наполягає на застосуванні наслідків спливу строку позовної давності, про що надав відповідну заяву. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно п.п. 3.1.1, 5.4. Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці. Отже, повернення кредитних коштів визначено періодичними щомісячними платежами, тому у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів має обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON], наданої позивачем, строк дії кредитної картки відповідача сплинув у січні 2009 року. Доказів продовження дії картки чи видачі відповідачу нової картки суду не надано. З урахуванням вказаних вище обставин, суд приходить до висновку, що останній платіж відповідачем зроблено в березні 2007 році, строк дії картки закінчився у січні 2009 році, а позов позивачем поданий лише у вересні 2015 року, тобто з пропуском позовної давності. Доказів збільшення строку позовної давності позивачем не надано. Стаття 266 ЦК України вказує на те, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Викладена позиція суду відповідає висновку Верховного суду України, викладеному у постанові від 1 жовтня 2014 року, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосування таких норм права на підставі ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України. Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed