Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

29 червня 2016 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до рішення суду від 20.09.2010 року з нього стягнено аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку. За розпорядженням державного виконавця з його заробітної плати відраховувались аліменти в частці встановленої рішенням суду. 14.12.2015 року він звільнився із займаної посади у звязку з конфліктною ситуацією на роботі. Після звільнення він заробляє на життя раптовими підробітками, що не носять регулярного характеру, не дивлячись на складнощі він продовжує сплачувати аліменти у розмірі 500 грн. на місяць. Однак державний виконавець нараховує для сплати в рахунок аліментів суму у розмірі 1164 грн., що є для нього непомірною. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2010 року до 500 грн на місяць до досягнення дитиною повноліття, починаючи з набранням рішення суду законної сили, щомісячно. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити на підставі обставин, викладених у позові. Позивач пояснив, що наразі не в змозі сплачувати встановлену державним виконавцем суму та якщо буде стабільно заробляти буде сплачувати її і повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що позивач не одружений інших дітей на утриманні не має, є здоровою людиною, може працювати та сплачувати встановлені судовим рішенням аліменти. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Неповнолітній [PERSON] проживає разом із відповідачем [PERSON], перебуває на її утримані, що підтверджено в судовому засіданні сторонами та доказуванню не підлягає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2010 року із позивача на користь відповідача [PERSON] стягнено аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх його видів заробітку (доходу), щомісячно (а.с. 4). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, складеної державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції за №1069, станом на 08 вересня 2016 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 8959, 22 грн. (а.с. 38). Відповідно до довідки про доходи відповідача її заробітна плата за останні шість місяців складає 18943,21 грн. (а.с. 25). Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову суд виходить з наступного. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Положеннями ч.1 ст.192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного \~стану, \~погіршення \~або поліпшення здоров'я когось із них та в інших \~випадках, передбачених цим Кодексом. За своїм юридичним змістом положення ст.192 СК України не носять імперативного припису, а є нормами диспозитивними, тобто дають суду право, а не обовязок на зменшення розміру стягуваних аліментів. Право на зменшення розміру аліментів, виникає тільки за наявності певних обставин, у разі зміни матеріального або сімейного \~стану, \~погіршення \~або поліпшення здоров'я когось із них та в інших \~випадках, передбачених цим Кодексом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Так, в обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що йому складно утримувати одну дитину, оскільки він втратив роботу, при цьому всіх цілеспрямованих заходів щодо її пошуку не здійснює, зокрема, як пояснив сам позивач в судовому засіданні, до державної служби зайнятості він не звертався, оскільки вважає це приниженням, що дає суду підстави зробити висновок про небажання позивача в повному обсязі нести обовязок щодо утримання його єдиної дитини. Крім того, суд приймає до уваги, що позивач є фізично здоровою та працездатною людиною, не має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, у звязку з чим суд не знаходить підстав для зменшення розміру стягуваних аліментів. За таких обставин, суд не вбачає обєктивних підстав для задоволення позовних вимог позивача і доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed