Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

30.10.2019 р. позивачка [PERSON] звернулася в Рівненський районний суд Рівненської області із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання трьох неповнолітніх дітей в у розмірі Ѕ частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 09.01.2006 р. між ними було укладено шлюб. [INFO] народився син [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] . Протягом останнього часу між ними почали виникати часті суперечки та непорозуміння, які проявлялися у різному баченні звичайних умов життя. Виявилося, що в них все ж таки несумісні характери та різні погляди на сімейне життя, не вдається мирно вирішити спільні питання шляхом досягнення взаємних домовленостей. Домовленості з відповідачем щодо утримання їх спільних дітей їй не вдалося досягти. Наразі діти перебувають на її утриманні, а відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання. Ухвалою суду від 31.10.2019 р. позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 02.01.2020 р. прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. 10.02.2020 р. відповідач подав до суду відзив, де вказує, що вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню частково. Під час переговорів з позивачкою він виявив бажання добровільно сплачувати аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей до досягнення їх повноліття, але вирішити питання у позасудовому порядку не вийшло. На даний час вони проживають окремо, оскільки впродовж останніх двох років позивачка почала вести аморальний спосіб життя, що призвело до руйнування їх шлюбних відносин. У нього власного житла не має, а з будинку, де він зареєстрований, позивачка вигнала та не дає можливості проживати. Відповідач має непрацездатних батьків, для яких він є годувальник, оскільки вони обидва на пенсії, розмір їх пенсії мінімальний. Тому частину свого доходу, що він отримує на посаді столяра-будівельника витрачається на забезпечення належних умов проживання батьків, які утримували його у свій час. Його дохід складає 6000 грн., який повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи на комунальні платежі оплату житла та допомогу батькам, купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів, оплату за проїзд до місця роботи. Вказує, що за період їх окремого проживання він не ухилявся від утримання дітей, купував їм необхідний одяг, який вони просили, а також неодноразово купував продукти харчування. Він згоден сплачувати аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі 1/8 частини від доходу на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку і ніколи від цього не відмовлявся, оскільки це його діти і він зобов`язаний їх утримувати, якщо має змогу. Враховуючи розмір його доходу, він має сплачувати саме таку частку від доходу, навіть, якщо це змусить його зменшити певні найнеобхідніші витрати. Просить відмовити у позовних вимогах позивачки та прийняти рішення про стягнення з нього аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/8 частини від доходу на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку. Не стягувати з нього судового збору, оскільки він намагався до цього часу добровільно сплачувати аліменти, але позивачка звернулася до суду, що спричиняє йому певні збитки, а разі прийняття такого рішення, або розділити такі витрати у рівних частинах. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримали та просить їх задоволити. Крім того, пояснює, що працює медсестрою Рівненського РТЦСО по наданню соціальних послуг, її місячний заробіток складає 6000 грн. У власності має частину земельної ділянки, іншого рухомого чи нерухомого майна не має, інших утриманців крім своїх дітей, сплачує комунальні послуги на житло, у якому вони усі зареєстровані. Вказує, що з листопада 2019 р. проживають з відповідачем окремо, а з серпня 2019 р. вона вже постійно просила у відповідача кошти на продукти для дітей. Відповідач в судовому засіданні пояснював, що згоден платити аліменти на утримання дітей, однак якщо буде впевнений, що позивачка буде їх використовувати на потреби дітей, а не на свої власні потреби, оскільки переконаний у веденні нею аморального способу життя. Не заперечує, що з грудня 2019 р. вони проживають окремо, оскільки позивачка вигнала його з будинку, відповідачка має іншого чоловіка, на якого витрачає гроші. Він не має у власності ні рухомого, не нерухомого майна. Отримує місячний дохід у розірі близько 7200 грн. Проживає з батьками, які отримують пенсію, та з повнолітніми сестрами, одна з яких інвалід. Вислухавши учасників справи, дослідивши докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 09.01.2006 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ); [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ); [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ), які зареєстровані та проживають разом із позивачкою, що відповідачем не заперечується. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 2. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 5. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст. 191 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини стягуються від дня пред`явлення позову. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Жодних об`єктивних доказів щодо зазначених обставин як позивачем, так і відповідачем не надано. В судовому засіданні відповідач неодноразово вказував, що згоден сплачувати аліменти на дітей, однак за умови їх цільового витрачання. У зв`язку з цим слід вказати, що згідно з ст.186 СК України 1. Контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. 2. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Так само, слід зауважити, що не заслуговують на увагу посилання відповідача щодо згоди ним сплачувати аліменти за рішенням суду по 1/8 на кожну дитину, оскільки відповідно до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Посилання у відзиві відповідача щодо перебування на його утриманні його батьків, які отримують мінімальну пенсію, не виключає обов`язку позивача і відповідача як батьків, які за положеннями ст. 180 СК України зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що відповідач не надає коштів на утримання дітей у достатньому розмірі для їх утримання, має регулярний дохід, інших утриманців не має, працездатний, тому із врахуванням вказаних обставин підлягають до стягнення з відповідача аліменти у заявленому позивачкою розмірі на утримання трьох неповнолітніх дітей за рішенням суду у частці, в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 30.10.2019 р. до повноліття дітей. Рішення в частині стягнення аліментів на дітей за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог., однак враховуючи те, що позов частково відповідачем визнається, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 384 грн. 20 коп.

Outcome: approved