Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

30 червня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання як повнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до припинення нею навчання, посилаючись на те, що відповідач є її батьком. Вказала, що з вересня 2016 року вона навчається на денній оплатній формі навчання в Харківському національному університеті внутрішніх справ, стипендія їй не нараховується, мешкає у гуртожитку, несе витрати на проїзд до місця навчання та у зворотному напрямку, харчування, придбання підручників, проте, із досягненням нею 18- річного віку батько припинив надавати їй будь-яку допомогу. У судове засідання позивачка не з`явилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання також не з`явився, проте, в наданій суду письмовій заяві позовні вимоги визнав частково, просив врахувати, що він сплачує аліменти на утримання ще однієї дитини, справу просив розглядати в його відсутність. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження останньої серії [NUMBER] від 10 листопада 1998 року, виданого Великоблаговіщенською сільською радою Горностаївського району Херсонської області. За рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 14 січня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.11.2012 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [INFO] [PERSON] виповнилось вісімнадцять років та аліменти на її утримання з відповідача з того часу перестали стягуватись. З довідки, виданої Харківським національним університетом внутрішніх справ, вбачається, що [PERSON] наказом від 12.08.2016 року №535 зараховано до вказаного навчального закладу на денну форму навчання з оплатою його вартості на договірних засадах, термін закінчення - червень 2020 року. Щорічна вартість навчання складає 8600 грн. (договір про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою №213 від 12.08.2016 року). З договору на проживання в гуртожитку Харківського національного університету внутрішніх справ №2638 від 04.10.2016 року та ксерокопій квитанцій вбачається, що [PERSON] мешкає в гуртожитку вказаного навчального закладу та сплачує за проживання 500 - 750 грн. щомісяця. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, якщо вони можуть надавати таку допомогу, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як вбачається з наданих суду ксерокопій довідок про заробітну плату та інші доходи, відповідач має постійне місце роботи та стабільний заробіток, який перевищує доходи матері позивачки - [PERSON], отже суд вважає, що сплата аліментів на утримання іншої дитини не перешкоджає й надалі йому допомагати повнолітній дитині, яка продовжує навчання, оскільки загальний розмір цих аліментів дорівнює лише 1/3 частині всіх видів його заробітку, що є сталою практикою у визначенні розміру аліментів на двох дітей, саме в такому розмірі відповідач сплачував аліменти на утримання сина і доньки до досягнення останньою повноліття, тобто він має можливість надавати таку допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України ( в редакції від 22.09.2005 року), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З 08.07.2017 року набрав законної сили ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», відповідно до якого до ч.2 ст. 182 СК України внесено зміни та передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, у разі якщо аліменти стягуються у частці від доходу платника аліментів, ця сума не може бути більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, суд повинен враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка звернулась до суду 30.06.2017 року, а з 08.07.2017 року розмір аліментів законодавцем було збільшено, суд вважає за необхідне, враховуючи ту обставину, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання дитини, має стабільний заробіток, не відмовляється сплачувати аліменти на повнолітню дитину, стягувати з нього на користь позивачки аліменти на її утримання за період з 30.06.2017 року по 08.07.2017 року в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з 09.07.2017 року - 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до припинення нею навчання в учбовому закладі, але не більше, ніж до досягнення 23-річного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 грн. У відповідності із ст. 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved