Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

31.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконними і скасування рішення Президії Адвокатського обєднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів» від 06.02.2014 року, яким його відраховано зі складу членів цього обєднання, а також рішення Загальних зборів Адвокатського обєднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів» від 27.02.2014 року про припинення діяльності обєднання і безкоштовну передачу його майна та всіх активів Громадській організації «Чернігівське обласне обєднання адвокатів». В обґрунтування позову зазначив, що склад Президії Адвокатського обєднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів», яким 06.02.2014 року ухвалено оскаржене рішення був неповноважним, крім того у відповідача взагалі не було правових підстав для відрахування його зі складу членів адвокатського обєднання; рішення від 27.02.2014 року ухвалене неповноважним складом Загальних зборів, при цьому суперечить чинному законодавству України, яке забороняє безоплатну передачу майна Адвокатського обєднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів» громадській організації, яка не вважається неприбутковою. У березні 2015 року позивач подав суду уточнену позовну заяву, в якій, додатково до раніше заявлених вимог, просив зобовязати відповідача відновити і повернути йому у попередньому вигляді робоче місце в [PERSON] юридичній консультації міста Чернігова, що розташована за адресою: м. Чернігів, вул. Горького, 1 (далі [PERSON]), без стягнення коштів за час вимушеної відсутності у колегії починаючи з 06.02.2014 року і по день фактичного виконання рішення суду; стягнути з відповідача 20700 грн у відшкодування вартості привласненого відповідачем його особистого майна, а також 7606 грн 70 коп. у відшкодування витрат на лікування та 15000 грн у відшкодування моральної шкоди, а всього 43306 грн 70 коп. Уточнений позов мотивує тим, що в звязку з відрахуванням з числа членів Адвокатського обєднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів» його було позбавлено робочого місця в [PERSON] Крім того, відповідачем незаконно привласнено належне йому майно загальною вартістю 20700 грн (далі Майно), зокрема: шафу для одягу вартістю 350 грн, канцелярський стіл вартістю 350 грн, 2 стільці вартістю 300, чобітки модельні шкіряні вартістю 1200 грн, вязану бавовняну кофту вартістю 700 грн, картину «Девятий вал» вартістю 400 грн, 3 пари окулярів вартістю 300 грн, кнопковий телефонний апарат вартістю 100 грн, службову літературу вартістю 10000 грн, архівні адвокатські провадження вартістю 7000 грн. Внаслідок порушення його адвокатських прав відповідачем, у нього погіршився стан здоровя, що потягло за собою потребу в здійсненні витрат на лікування на загальну суму 7606 грн 70 коп. Незаконними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 15000 грн. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Представники відповідача позов не визнали. Вони вважають, що оскаржувані позивачем рішення прийняті повноважним складом Президії і Загальних зборів Адвокатського обєднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів», а підставою для відрахування позивача з числа членів адвокатського обєднання є відмова позивача виконувати рішення президії від 11.10.2013 року та несплата ним членських внесків. Представники відповідача вважають неможливим визнання незаконним і скасування рішення загальних зборів адвокатського обєднання від 27.02.2014 року через відсутність предмету спору, тому як зазначене рішення вже скасовано рішенням загальних зборів від 21.11.2014 року. Представники відповідача висловили позицію, що позивачем в належний спосіб не доведено законність і обґрунтованість додаткових позовних вимог, які предявлені ним у березні 2015 року, що є безумовною підставою для відмови в їх задоволенні. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач був членом Адвокатського обєднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів», яке створено в 1994 році і розташовано за адресою: м. Чернігів, вул. Горького, 1 (т. 2, а. с. 185-190). Рішенням Президії Адвокатського обєднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів» від 06.02.2014 року № 1/1 позивача відраховано з числа членів цього обєднання. Як убачається з мотивувальної частини цього рішення і додатку до нього (т. 1, а. с. 28, 29), підставою для відрахування є невиконання відповідачем рішення Президії Адвокатського обєднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів» від 11.10.2013 року і несплата ним членських внесків протягом більше 3 місяців підряд. У доданому до цього рішення додатку, зазначено, що станом на 01.01.2014 року позивач мав заборгованість по сплаті членських внесків в розмірі 610 грн. На час ухвалення рішення позивач виконував свої адвокатські повноваження в складі [PERSON], яка розташована в тому ж приміщенні, що й Відповідач. В звязку з виключенням з числа членів обєднання позивач був позбавлений робочого місця за адресою: м. Чернігів, вул. Горького, 1. Рішенням Загальних зборів Адвокатського обєднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів» від 27.02.2014 року припинено діяльність цього обєднання, а також ухвалено невідкладно передати на безоплатній основі майно Адвокатського обєднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів» Громадській організації «Чернігівське обласне обєднання адвокатів» (т. 1, а. с. 63-65). Вирішуючи питання правомірності вказаних рішень суд виходять з наступного. На час ухвалення оскаржуваних рішень відповідач діяв на підставі Статуту в редакції, яка затверджена загальними зборами 24.04.2010 року і зареєстрована Міністерством юстиції України 12.04.2011 року (т. 2, а. с. 261-266, далі Статут). Пунктом 13.1 Статуту на членів Адвокатського обєднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів» покладено обовязок своєчасно сплачувати щомісячні членські внески; несплата щомісячних членських внесків без поважних причин протягом більше 3 місяців є підставою для відрахування зі складу адвокатського обєднання (п. 15.1 Статуту). Рішенням Президії Адвокатського обєднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів» від 11.10.2013 року, яке прийнято в межах компетенції визначеної пунктом 8 Статуту, встановлено з 01.11.2013 року для адвокатів, які працюють у складі [PERSON], розмір щомісячних членських внесків в сумі 100 грн; крім того, на цих адвокатів покладено обовязок додатково сплачувати внески на покриття витрат на оплату комунальних послуг, Інтернету, оренди землі тощо (далі додаткові внески). Періодичність сплати і конкретний розмір додаткових членських внесків цим рішенням не визначені, а лише зазначено, що вони визначаються в залежності від фактично здійснених витрат за попередній місяць, на підставі відповідного розрахунку бухгалтерії (т. 1, а. с. 155). Як убачається з доданих позивачем до матеріалів справи копій квитанцій (т. 1, а. с. 50, 50 зв.), у 2013 році позивач сплачував членські один раз на три місяці, при цьому в 2013 році він ніколи не мав заборгованості понад три місяці. Станом на 04.02.2014 року позивачем сплачено щомісячні (основні) членські внески до грудня 2013 року включно. У той же час, відповідач не надав суду жодного належного доказу на підтвердження того, що позивача належним чином повідомляли про необхідність сплати додаткових внесків, та їх фактичний розмір. Суд констатує, що додаткові членські внески введені з 01.11.2013 року, а тому станом на 01.01.2014 року, коли бухгалтерією відповідача було складено реєстр боржників, на підставі якого й ухвалено рішення про відрахування позивача з числа членів адвокатського обєднання (т. 1, а. с. 28, 29), позивач не міг мати заборгованість по їх сплаті яка б перевищувала три місяці. Додатково слід зазначити, що пункт 15.1 Статуту вимагає від відповідача зясування причин несплати адвокатом членських внесків у тому числі й додаткових, тому як наявність поважних причин унеможливлює відрахування адвоката з числа членів адвокатського обєднання. Втім, дослідження мотивувальної частини рішення Президії Адвокатського обєднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів» від 06.02.2014 року (т. 1, а. с. 28) дає суду підстави для висновку, що відповідач не зясовував причини несплати позивачем додаткових членських внесків починаючи з грудня 2013 року. Таким чином, у відповідача не було правових підстав, передбачених Статутом, для ухвалення рішення про відрахування позивача з числа членів Адвокатського обєднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів», а тому оскаржуване позивачем рішення Президії Адвокатського обєднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів» від 06.02.2014 року, в частині відрахування позивача з числа членів адвокатського обєднання, слід визнати неправомірним і скасувати. Оскільки скасування вказаного рішення тягне за собою поновлення позивача в усіх правах члена Адвокатського обєднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів», які він мав станом на 05.02.2014 року, в тому числі й в праві здійснення адвокатської діяльності в складі [PERSON], суд вважає необхідним зобовязати відповідача забезпечити позивачеві можливість здійснення адвокатської діяльності в приміщенні [PERSON] без сплати основних членських внесків за період з 06.02.2014 року по день набрання цим рішенням законної сили та додаткових членських внесків за період з 06.02.2014 року по день фактичного допуску позивача до робочого місця адвоката за адресою: м. Чернігів, вул. Горького, 1. Твердження позивача про неповноважність складу Президії Адвокатського обєднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів» через зупинення права на заняття адвокатською діяльністю окремих її членів не заслуговують на увагу, оскільки норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», зокрема частина пята статті 31 цього Закону, забороняють протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю лише здійснення адвокатом адвокатської діяльності, а також участь такого адвоката в роботі органів адвокатського самоврядування, проте не забороняють участь адвоката в діяльності адвокатського обєднання та його керівних органів. Не забороняє Закон і участь адвокатів у роботі громадських обєднань, які створені та діють на підставі Закону України «Про громадські обєднання». До цивільної справи додано копію Протоколу № 2 Загальних зборів Адвокатського обєднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів» від 21.11.2014 року, якими ухвалено рішення про скасування попереднього рішення загальних зборів від 27.02.2014 року, що оскаржує позивач. З метою перевірки фактичної реалізації відповідачем рішення загальних зборів від 27.02.2014 року судом отримано Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 23.03.2016 року (т. 4, а. с. 85-87) і встановлено, що на час отримання цього витягу відповідач у стані припинення не перебуває. Зазначене підтверджує, що рішення від 27.02.2014 року не було реалізовано в порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та його реальне скасування відповідачем, що не забороняється чинним законодавством України. У звязку із скасуванням відповідачем свого рішення від 27.02.2014 року, відсутні законні підстави для визнання його неправомірним і скасування судом, тому як вказане рішення фактично припинило свою чинність. Згідно із частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Суд вважає доведеним, що ухваленням відповідачем рішення від 06.02.2014 року, яке визнано судом неправомірним, позивачеві завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданням, повязаних із обмеженням його прав як адвоката, що є підставою для відшкодування завданої цим моральної шкоди. Вирішуючи питання розміру грошового відшкодування завданої моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, глибину й тривалість завданих позивачеві душевних страждань, а також ту обставину, що відповідач є некомерційною організацією і діє лише за рахунок членських внесків. Тому, виходячи з цих обставин і засад розумності та виваженості, суд вважає достатньою сатисфакцією стягнення з відповідача на користь позивача 300 грн. За приписом частини третьої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Позивач зазначені вимоги закону в повній мірі не виконав і не надав суду жодного доказу на підтвердження: наявності в нього Майна загальною вартістю 20700 грн, наведеного ним у переліку (т. 2, а. с. 98); правильності визначення сукупної вартості Майна та факту незаконного привласнення Майна відповідачем. З огляду на похилий вік позивача і наявність у нього ІІ групи інвалідності, позивачем не доведено існування причинно-наслідкового зв'язку між здійсненням ним витрат на лікування та відрахуванням його з числа членів Адвокатського обєднання «Чернігівська обласна колегія адвокатів». Виходячи з цього, суд не знаходить підстав для задоволення решти заявлених позивачем вимог. Отже, даний позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням того, що судом частково задоволено три самостійні вимоги позивача, які мають немайновий характер (про визнання рішення неправомірним, про зобовязання вчинення певних дій, про відшкодування моральної шкоди) та виходячи з положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, статті 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 4134 грн /1378 х 3/.

Outcome: partial