overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

30.09.2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Любомирської сільської ради про визначення судом додаткового строку в шість місяців для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] мами [PERSON]. У позовній заяві позивачка зазначила, що [INFO] померла її мама [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно,на яке вона до цього часу не отримала свідоцтва про право на спадщину, оскільки протягом шести місяців не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачка зазначила, що мама проживала все життя одиноко у с.Стратіївка Чечельницького району, але перед смертю приїздила до позивачка в гості., де і померла. Позивачка додала, що вона являється спадкоємцем першої черги, і що вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Причиною пропуску встановленого строку було те, що для подачі заяви потрібно було зробити офіційний переклад з молдовської мови на українську ряду документів, що ускладнювалося тим, що позивачка постійно проживає в Республіці Молдова і не змогла вчасно зібрати усі потрібні документи. Зазначені обставини стали причиною того, що позивачка пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивачка вважає вказані причини пропуску поважними та просить визачити їй додатковий строк в шість місяців для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Позивачка додає у позовній заяві що спору за спадкове майно немає. Належно повідомлена про час та місце судового засідання представниця позивачки [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити в повному обсязі. Належно повідомлений про час та місце судового засідання відповідач - Стратіївська сільська рада - у судове засідання не направив свого представника, надавши суду заяву за підписом сільського голови Ланецького В.І. про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує повіністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. З копії свідоцтва про смерть (а.с.11) вбачається, що [PERSON], яка являється мамою позивачки, померла 20.08. 2011 року. Строк для прийняття спадщини закінчився 20.02.2012року. З відповіді Завідувача Чечельницької державної нотаріальної контори Стецюка С.П. вбачається, що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] Чечельницькою ДНК не заводилася, позивачка не здійснила дій, які свідчать про прийняття спадщини у встановлений 6-ти місячний строк. З позовної заяви вбачається , що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини. Із заяви представника відповідача - сільського голови села Стратіївка - вбачається, що відповідач не заперечує проти задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

30.09.2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Червоногреблянської сільської ради про визначення судом додаткового строку в шість місяців, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] сестри [PERSON]. У позовній заяві позивачка зазначила наступне. [INFO] померлп її сестра [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно. Позивачка зазначає, що покійна [PERSON] проживала одиноко і не мала спадкоємців першої черги. Позивачка додає, що вона являється єдиним спадкоємце померлої другої черги, доглядала її до дня смерті та займалася її похованням. Тільки в теперішній час позивачка довідалася, що строк для прийняття спадщини закінчився 02.05.2007 року. Вона не мала коштів для оформлення спадщини відразу після смерті [PERSON] та вважала, що оформити спадщину можна у будь-який час. Позивачка вважає, що її необізнаність в спадковому законодавсті та відсутність коштів суд може визнати як поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини і може цей строк продовжити. Позивачка стверджує, що спору за спадкове майно немає.Просить позов задовольнити. Належно повідомлена про час та місце судового засідання позивачка у судове засідання не зявилася, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовну заяву підтримує у повному обсязі. Належно повідомлений про час та місце судового засідання відповідач - Червоногреблянська сільська рада - а у судове засідання не направила свого представника, від сільського голови с.Червона Гребля Катеринич В.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без присутності представника відповідача, позов визнає у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. З копії свідоцтва про смерть (а.с.7) вбачається, що [PERSON], яка являлася рідною сестрою позивачки, померла [INFO]. Строк для прийняття спадщини закінчився 02.05.2007року. З з позовної заяви вбачається, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини. Із заяви відповідача - сільського голови села Червона Гребля - вбачається , що відповідач не заперечує проти задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

30.09.2014 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 26.10.1985 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не складається . Шлюбні відносини між ними фактично припинені . Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу неможливі. Посилаючись на викладене , позивачка просила суд розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання не з»явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність , у якій вказала , що позов підтримує . Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю і пояснив , що приймав заходи до примирення з позивачкою. Однак позитивних результатів не було досягнуто. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Тому він вважає , що надавати строк на примирення недоцільно. Вислухавши відповідача , дослідивши матеріали справи,суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи , сторони перебувають у шлюбі з 26.10.1985 року, який був зареєстрований у Любашівському районному відділі РАЦСу Одеської області ( актовий запис № 108) Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю і пояснив , що приймав заходи до примирення з позивачкою. Однак позитивних результатів не було досягнуто. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Тому він вважає , що надавати строк на примирення недоцільно. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . В силу статті 113 Сімейного кодексу України особа , яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу , має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

30.09.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, зазначивши, що у них з відповідачем є спільний син [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач проживає окремо. Син знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає її допомоги. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку в сумі по 500 гривень. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав . Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 22.11.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. - 4). В свідоцтві про народження [PERSON] зазначено, що він народився [INFO] року і його батьком є відповідач по справі [PERSON]. З довідки Гольмянської сільської ради за № 643 від 29.09.2014 р. ( а.с.- 8 ) вбачається , що дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі . На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

30.09.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11.02.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] На протязі останнього року, відповідач не надає кошти на утримання дитини, яка повністю перебуває на утриманні позивача, відповідач ухиляється від покладеного у відповідності до ст. 180 СК України обов'язку утримувати дитину та не приймає участі в витратах на утримання доньки, добровільно матеріальної допомоги надавати не бажає, має постійне місце роботи та отримує високу заробітну плату. Тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання з'явився, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав частково, посилаючись, що згоден сплатувати аліменти в розмірі 20% від заробітної плати. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11.02.2014 року, яке набуло чинності 24.02.2014 року, шлюб між сторонами розірваний. (а.с. 7). Позивачка та відповідач мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 6). Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що донька [PERSON] проживає разом з позивачкою. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує, те, що відповідач є здоровим працездатним чоловіком, має постійний дохід (працює лікарем в Харківському обласному онкологічному центрі), не має на утриманні інших осіб та інших аліментних зобов'язань. Тому, суд задовольняє позов та стягує з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У відповідності зі ст.367 п.1 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

30.09.2014 р. ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 102585,22 грн. та судових витрат (а.с. 3-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.09.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк», яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», і [PERSON] було укладено кредитний договір № 11224061000, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 17882 доларів США строком до 27.09.2014 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом - 10,7 % річних. Однак відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка станом на 11.09.2014 р. складає 7920,54 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 102585,22 грн. В судове засідання 25.11.2014 р. представник позивача не з'явився, надавши заяву (а.с. 47), в якій підтримав позовні вимоги та заявив клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. В судове засідання 25.11.2014 р. відповідач не з'явився, надав заяву (а.с. 51), в якій визнав позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутності. Судом винесено ухвалу про розгляд справи у відсутності нез'явившихся учасників судового розгляду.|речі| З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 27.09.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк», яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», і [PERSON] було укладено кредитний договір № 11224061000, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 17882 доларів США строком до 27.09.2014 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом - 10,7 % річних (а.с. 11-16 об., 19-21). Банк свої зобов'язання виконав. Однак відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка станом на 11.09.2014 р. складає 7920,54 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 102585,22 грн., що підтверджується доказами на а.с. 31-40. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Статтею 628 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому суд бере до уваги визнання позову відповідачем (а.с. 51). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

30.09.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу(а.с.2-3), мотивуючи свої вимоги тим, що 02.09.2006 р. зареєстровано шлюб з відповідачкою. Мають спільну неповнолітню дитину. Спільне життя з відповідачкою не склалось, шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. В судовому засіданні позивач позов (а.с.2-3) підтримав; судові витрати з відповідачки просить не стягувати; строк на примирення не давати. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала; строк на примирення не давати; прізвище просить залишити [PERSON]». Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Судові витрати не стягуються, оскільки позивач просить цього не робити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

30.09.2014р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 06.06.2009 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка за згодою сторін мешкає із матір'ю. З теперішнього часу вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2009р., від якого згідно свідоцтва про народження мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. З теперішнього часу сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Вислухавши сторони по справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям на час розірвання шлюбу, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

30.09.2015 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачкою [PERSON] Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивач посилається на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Тривалий час вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], 2008 р.н. Суперечки про місце проживання дитини та поділ майна немає, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не з'явився. Подав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставила, з заявою про розгляд справи у її відсутності не зверталась. Враховуючи положення ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також те, що позивач згідно поданої заяви не заперечує проти вирішення справи у порядку передбаченому ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.08.2003 року сторони [PERSON] та [PERSON] одружились, про що в книзі реєстрації актів про одруження Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї зроблено актовий запис за номером 1673. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 2008 р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 12.08.2008. Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

30.09.2015 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 14 листопада 2002 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони дітей не мають. Позивач стверджує, що протягом останніх девяти років вони з чоловіком не підтримують шлюбних відносин, в даний час вона живе в цивільному шлюбі з іншим чоловіком і має намір зареєструвати з ним шлюб. Вона пропонувала відповідачу розірвати шлюб в органах РАЦС, однак відповідач відмовився, посилаючись на зайнятість на роботі. Позивач стверджує, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та просить стягнути з відповідача понесені нею витрати повязані зі сплатою судового збору. В судому засіданні позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги просила їх задовольнити, примирення вважає неможливим, а також просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Відповідач позов визнав повністю, примирення вважає неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до позовної заяви документи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 14 листопада 2002 року у Виконавчому комітеті Мокренської сільської ради Баранівського району Житомирської області, про що зроблений актовий запис № 6 (а.с.4). Від шлюбу дітей не мають. Сторонами визнано, що вони подружніх стосунків тривалий час не підтримують, проживають окремо, вважають, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст.88 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 487 гривень 20 копійок (а.с.1) підлягають стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved