Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

30.03.2020 року [PERSON] звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення упущеної вигоди, із змісту якого вбачається, що 24.03.2019 року між ним, на той час фізичною особою-підприємцем, [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір оренди приміщення на період з 24.03.2019 року по 24.03.2020 року. На теперішній час він не є фізичною особою-підприємцем, припинив свою підприємницьку діяльність 28.12.2019 року та був вилучений з усіх державних реєстрів, тому звертається з даним позовом до суду загальної юрисдикції. Акт здачі-приймання приміщення в порядку виконання вищевказаного договору оренди від 24.03.2019 року між ним та відповідачкою не був підписаний з її вини. У зв`язку з тим, що відповідачка ухилилася від укладання (підписання) з ним акту здачі-приймання приміщення в порядку виконання вищевказаного договору оренди від 24.03.2019 року він звернувся до господарського суду Сумської області про спонукання відповідачки прийняти у тимчасове користування (оренду) приміщення з 31.03.2019 року та підписати акт здачі-приймання приміщення на підставі договору оренди приміщення від 24.03.2019 року, укладеного між сторонами. Рішенням господарського суду Сумської області від 12.09.2019 року у справі № 920/403/19 йому було відмовлено в задоволенні позовних вимог до відповідачки з огляду на те, що вимога про зобов`язання відповідачки прийняти приміщення в оренду та підписати акт здачі-приймання приміщення не призводить до поновлення порушеного права позивача та, у разі її задоволення, не може бути виконана у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм виконання такого рішення. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) . В своєму рішенні від 12.09.2019 року у справі № 920/403/19 господарський суд Сумської області зазначив про те, що, у даному випадку, враховуючи встановлений судом факт порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо прийняття в оренду приміщення та підписання акту здачі-приймання приміщення в оренду, внаслідок чого позивач за діючим договором фактично позбавлений права на отримання орендної плати, це може бути вимога про стягнення доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) , тощо. Отже, вимога про стягнення доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якого необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків) , причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Відтак, відшкодування збитків, заподіяної шкоди може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених Законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. При цьому, пред`явлення вимоги про відшкодування шкоди покладає на позивача обов`язок довести, що вони не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі, якщо б відповідач не здійснював протиправних дій. Таким чином, відповідачка ухилилася від підписання з ним акту здачі-приймання приміщення в порядку виконання вищевказаного договору оренди від 24.03.2019 року з 30.04.2019 року до грудня 2019 року, що підтверджено господарським судом Сумської області від 12.09.2019 року у справі № 920/403/19. Негативним результатом такої поведінки відповідачки є неможливість позивача, як власника (орендодавця) даного приміщення, використовувати його за призначенням (здавати в оренду) , тобто отримувати доходи, які позивач міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою, полягає саме у неможливості позивача здати в оренду приміщення, у зв`язку із укладенням договору оренди приміщення від 24.03.2019 року з фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Тобто, негативний результат є наслідком саме протиправної поведінки відповідачки, яка передує у часі негативному результату, що настав. Згідно п. 2.2 договору оренди від 24.03.2019 року щомісячна сума орендної плати становить в розмірі 10000 (десять) грн. . Розрахунок упущеної вигоди наступний: 9 місяців х 10000 грн. = 90000 (дев`яносто тисяч) грн. , за період з 01.04.2019 року по 28.12.2019 року. Крім того, слід зазначити, що 15.04.2019 року та 25.08.2019 року до нього, як до власника цього нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , звернувся [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , з пропозицією щодо бажання взяти в оренду це нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з гарантованою орендною оплатою в сумі 11500 (одинадцять тисяч п`ятсот ) грн. на місяць. Однак, він був вимушений був відмовити [PERSON] в задоволенні його пропозиції, оскільки між ним та відповідачкою вже було укладено договір оренди приміщення на період з 24.03.2019 року по 24.03.2020 року, про що він повідомив відповідачку листом від 20.04.2019 року та 30.09.2019 року, які були надіслані на її адресу поштою з описом вкладання та на які він не отримав будь-якої відповіді. Згідно ч. 8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів. В його випадку місце виконання договору - це оренда приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , тому він вважає, що спір має бути розглянуто Ковпаківським районним судом м. Суми. Також він повідомляє про те, що іншого позову поданого до відповідачки з таким самим предметом та з таких самих підстав немає, оригінали додатків, які додані до позову, знаходяться у сторін у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved