Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

2 вересня 2014р. позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 20 листопада 1992р. вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON] Шлюб між ними було розірвано 13 червня 2007р. Матеріальну допомогу на утримання дитини він не надає, дитина нерухомого чи іншого майна не має. Він не хворіє, про місце своєї роботи та заробіток їй не повідомляє. Вона працює менеджером на ТОВ «Омега» у м.Дніпропетровську, її середньомісячний заробіток складає 1200грн. Посилаючись на те, що відповідач інших неповнолітніх дітей не має, а вона позбавлена належним чином утримувати неповнолітню дитину, позивач просила стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1/3 частини усіх заробітків (доходів) щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення [PERSON] повноліття. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що саме 1/3 частину необхідно стягнути, оскільки вона отримує невелику заробітну платню - 1400грн. А відповідачу вона залишила будинок та земельну ділянку. Їй відомо, що відповідач працює. Відповідач в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу у його відсутності. Позовну заяву і пакет документів він отримав в Індустріальному районному суді м.Барнаула Алтайського краю Російської Федерації. При цьому позовні вимоги про стягнення аліментів він визнав та надав заяву про визнання позову. Вислухавши позивача, враховуючи думку відповідача та дослідивши письмові докази що в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Відповідач працездатний і не має інших дітей. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Згідно зі ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому частина заробітку, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути із відповідача аліменти на дитину у судовому порядку, починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду з 2 вересня 2014р. та до настання повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини та зобов'язаний матеріально її утримувати. Встановлено, що відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на дитину і має таку можливість. Суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача по стягненню аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243грн.60коп.

Outcome: approved