Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

30.01.2017 року заявник звернулась до суду із дійсною заявою в обґрунтування якої зазначила, що [INFO] у м.Луганську помер її чоловік [PERSON]. При зверненні до Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції з приводу державної реєстрації факту смерті чоловіка, їй було відмовлено у зв'язку з тим, що на підтвердження факту смерті чоловіка нею був пред'явлений медичний документ, оформлений медичним закладом, який розташований на території, непідконтрольній українській владі, що вказує на відсутність підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості і ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть закладом охорони здоров'я, місцем розташування якого є населений пункт, на території якого органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті їй необхідне для державної реєстрації цього факту, а також отримання свідоцтва про смерть дійсного зразка. У зв'язку з цим вона змушена звернутись до суду та просить встановити, що [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець Киргизської республіки, місто Фрунзе помер [INFO] в Україні, Луганська область, Жовтневий район, місто Луганськ, а також допустити рішення до негайного виконання. В судове засідання заявник не з'явилась. Просила розглянути справу без її участі, про що зазначила у поданій заяві. Від заінтересованої особи - Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, заперечень на подану заяву не мають. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; - повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; - повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов'яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно з копією свідоцтва про одруження від 10.01.2004 року, заявник [PERSON] та [PERSON] є чоловіком і дружиною (а.с.11). Факт смерті чоловіка заявника [PERSON], [INFO] підтверджується: лікарським свідоцтвом про смерть №50 від [INFO], згідно якого [PERSON], [INFO], помер [INFO], причина смерті - ракова інтоксикація, гемангіобластома супрасубтенторіальної локалізації зліва; довідкою про причину смерті №50 від [INFO], відповідно до якої [PERSON] помер [INFO] у віці 48 років, причина смерті - ракова інтоксикація, гемангіобластома супрасубтенторіальної локалізації зліва; рапортом слідчого, відповідно до якого [INFO] за адресою: [ADDRESS] був виявлений труп [PERSON], [INFO], без ознак насильної смерті; копіями квитанцій за оплату ритуальних послуг, відповідно до яких платником є заявник [PERSON]; договором-замовленням на організацію та проведення похорон, з якого вбачається, що замовником похорон померлого [PERSON] є [PERSON], дата похорон 05.01.2017 року; фотокартками з місця поховання [PERSON] (а.с.12-21). За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON], оскільки факт того, що [PERSON] помер саме [INFO] в м. Луганську підтверджено вищевказаними доказами. Відповідно до ч.4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved