Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

6 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначає, що шлюб з відповідачем було зареєстровано в 2000 році. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . 10 лютого 2016 року шлюб з відповідачем було розірвано Радехівським районним судом Львівської області. На даний час їхній спільний син, [PERSON] , є повнолітнім та навчається у філії Добротвірського ліцею в смт. Лопатині Радехівського району Львівської області, згідно навчального плану термін навчання до 30.06.2019 року, про що свідчить довідка із навчального закладу №02-82 від 27.11.2018 року. Відповідач сплачував аліменти на сина до досягнення ним 18-річного віку, тобто до [INFO] . Відповідач, на даний час, на утримання сина матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що згідно законодавства зобов`язаний це робити. Позивач не взмозі самостійно утримувати спільного з відповідачем сина, оскільки офіційно не працевлаштована та періодично їздить на заробітки в Республіку Польща. Синові потрібні кошти на навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило її звернутися до суду, а відповідач працездатний, періодично їздить на заробітки за межі України, а тому може матеріально утримувати сина. Просить стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] на її користь на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. з дня подачі заяви і до закінчення ним навчання, тобто до 30 червня 2019 року. Позивач в судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Крім цього суду пояснила, що син в даний час працює, навчання закінчив в червні 2019 року. Відповідач в строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву до суду не подав та в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином (а.с.39). Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 27.12.2000 року Лопатинською селищною радою Радехівського району Львівської області (а.с.6). Згідно довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №33740-2018 від 29.11.2018 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS] (а.с.7-7 зворот). Відповідно до довідки №1497 від 03.12.2018 року, виданої виконкомом Лопатинської селищної ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . Разом з нею зареєстровані та проживають син - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с.9). З довідки №02-82 від 27.11.2018 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається у філії Добротвірського професійного ліцею в смт. Лопатин з 01.09.2016 року по 30.06.2019 рік та знаходиться на не повному державному забезпеченні (а.с.10). Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За правилами ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п.20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року «Про застосування окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але е меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Отже в розумінні ст.199 СК України обов`язок утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, покладено на обох батьків. Згідно із ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 Сімейного кодексу України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, враховуючи, що позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача 06 грудня 2018 року, а повноліття син досягнув [INFO] , суд приходить до висновку, що аліменти на час навчання сина підлягають стягненню з моменту звернення до суду з відповідним позовом, тобто з 06 грудня 2018 року. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що син потребує матеріальної допомоги, а відповідач може таку надати. Відповідач є працездатного віку, тому суд прийшов до висновку, що стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову в суд, до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, буде відповідати інтересам сина, обставинам справи і вимогам закону. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із вимогами ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати.

Outcome: approved