Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

4 серпня 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.07.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказує, що страховою компанією було здійснено страхове відшкодування у розмірі 32 220,47 грн. Зазначає, що цивільна відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», однак відповідач не повідомив останнє у строки, визначені п. 5 ст. 21 Закону України «Про страхування» та п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У зв`язку з вказаним просить стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 32 220,47 грн. Ухвалою суду від 14 серпня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, представник подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі. Справу просить розглянути за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, в підготовче засідання та судове засідання не з`явився, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, розміщення судового оголошення на офіційному сайті судової влади, а також те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 10.06.2018 року о 22:52 год., керуючи автомобілем марки ЗАЗ 110377-40 д.н.з. [NUMBER] по проспекту Волі, 42 в місті Луцьку, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , [INFO] , та автомобілем марки «Ford Transit Custom» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , [INFO] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1, 13.1 ПДР України. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 липня 2018 року у справі №161/9933/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с. 48). Постанова суду набрала законної сили 23.07.2018 року. За заявою власника автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» з врахуванням договору страхування (поліс) від 11.03.2018р. №АМ 5675651, страхового акту від 08.08.2018 р., розрахунку страхового відшкодування, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» було виконано майнове зобов`язання та перераховано [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 21 587,13 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 08.08.2018р. №19439 (а.с. 50-66). За заявою власника автомобіля «Ford Transit Custom» д.н.з. [NUMBER] Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» з врахуванням договору страхування (поліс) від 11.03.2018р. №АМ 5675651, страхового акту від 11.09.2018 р., розрахунку страхового відшкодування, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» було виконано майнове зобов`язання та перераховано [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 10 633,34 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 12.09.2018р. №20616 (а.с. 67-83). Позивачем на адресу відповідача були надіслані вимоги в порядку регресу про відшкодування шкоди у розмірі 32 220,47грн., які були залишені без відповіді та належного реагування (а.с. 84-87). Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких правових норм. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З положень вказаної статті вбачається, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов як до страхувальника, так і до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Так, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 липня 2018 року у справі №161/9933/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с. 48). Постанова суду набрала законної сили 23.07.2018 року. Частиною 6 ст.261 ЦК України визначено, що за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресові вимоги виникло у Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна що підтверджується платіжним дорученням від 12.09.2018р. №20616 (а.с. 83). На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 32 220.47 грн. Відповідно до п.6 ч.1ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved