Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

30.06.2017 позивачка звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від усіх доходів відповідача, з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка обгрунтувала тим, що з жовтня 2009 року по грудень 2012 року перебувала з відповідачем у фактичному шлюбі, від якого у них [INFO] народилася донька - [PERSON]. Позивачка посилалась на те, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину. Також вказала, що, наскільки їй відомо, відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим провадженням з відповідача не проводиться, у новий шлюб не вступав, на даний час займається адвокатською діяльністю, а також має нерухоме майно, яке здає в оренду. Ухвалою судді від 06 липня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 10.01.2018 позивачкою було подано заяву, в якій вона просила збільшити щомісячний розмір аліментів на дитину до 30% від усіх видів доходів, також стягнути з відповідача компенсацію понесених витрат за вказаний період на лікування, навчання та оздоровлення дитини. Заява обґрунтована, зокрема, тим, що малолітня донька сторін регулярно відвідує центр розвитку при дитячому садочку IQ club, де займається по напрямку «підготовка до школи», вартість якого становить 800 грн. щомісяця, англійською мовою, вартість занять з якої становить 400 грн. щомісяця, а також відвідує музичну школу по напрямку «вокал», вартість якого становить 520 грн. щомісячно. У судовому засіданні 14.09.2018 позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від усіх доходів відповідача, з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання не з'явився, представника у судове засідання не направив, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, серія [NUMBER] (а.с. 2). Судом встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає разом з матір'ю [PERSON] (а.с. 4). Позивачка, звертаючись до відповідача із позовом про стягнення аліментів, посилається на те, що відповідач не бере участі у вихованні їх спільної дитини, крім того, ухиляється від обов'язку утримувати дитину з моменту їх окремого проживання, з грудня 2012 року. На підтвердження ухилення відповідача від участі у вихованні дитини надала суду копію відповіді зі Служби у справах дітей Солом'янської РДА в місті Києві від 26.04.2017, копію довідки Дошкільного навчального закладу №197 «Родзинка» №22 від 28.03.2017. В ході розгляду справи судом, було встановлено, що відповідач є батьком ще двох дітей, [PERSON], [INFO], матір'ю якого є [PERSON] (а.с. 96), а також [PERSON], [INFO], матір'ю якої є [PERSON] (а.с. 97). Крім того, судом встановлено, що згідно договору дарування квартири від 22.01.2013, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В., [PERSON] подарував малолітній [PERSON], в інтересах якої діє законний представник [PERSON], квартиру [ADDRESS] (а.с. 95). В судовому засіданні встановлено, що вказаний договір не оскаржувався та є чинним. Так, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від усіх доходів відповідача, з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, на що слід зазначити наступне. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, закріплено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27). Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК України. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] зобов'язані матеріально забезпечувати свою малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Частина перша статті 181 СК України передбачає, що «способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними». Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Встановлено, що договори про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Нормами статті 183 СК України встановлено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Так, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що у відповідача, окрім малолітньої [PERSON], [INFO], є ще дві малолітні дитини, а також беручи до уваги, що відповідачем було подаровано малолітній квартиру, приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивачки та вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки, на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.06.2017 і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, вказаний розмір присуджених аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку малолітньої [PERSON], [INFO] Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням задоволення позову, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640,00 грн. у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial