Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

30.05.2019 року (за поштовим штемпелем) представник позивача за довіреністю Сечко С.В. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 01.12.2015 о 7 год. 30 хв. на перехресті проспектів Московського та Ватутіна в місті Києві сталася ДТП за участю автомобілів «Renault Magnum», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «ВАЗ 21070», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 26.02.2016 у справі № 754/17155/15-п [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АЕ/5902208). Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 15.03.2016 та заявою про виплату страхового відшкодування від 15.03.2016. Вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля потерпілого склала 6793,20 грн. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач відшкодував завдану шкоду потерпілому у розмірі 5661,00 грн та оплатив послуги аварійного комісара в розмірі 670,00 грн, тому просить стягнути із відповідача на користь позивача суму сплаченого відшкодування у розмірі 6331,00 грн та сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн. В судове засідання учасники справи повторно не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені, направили заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, представник позивача позов підтримує повністю, представник відповідача позов не визнає повністю із підстав спливу позовної давності. При цьому представник відповідача посилається на те, що МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] 18.05.2016, а до суду звернулося 29.05.2019. Із зазначених підставі наполягає на застосуванні позовної давності. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що постановою Деснянського районного суду міста Києва від 26.02.2016у справі № 754/17155/15-п, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, встановлено, що [PERSON] , який керував автомобілем «Renault Magnum», реєстраційний номер [NUMBER] , є винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01.12.2015 о 7 годині 30 хвилинна перехресті проспектів Московського та Ватутіна в місті Києві, внаслідок якої автомобіль «ВАЗ 21070», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] був пошкоджений (а.с.4 - копія постанови). Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Власником автомобіля «ВАЗ 21070» є [PERSON] (а.с.9 - копія свідоцтва), яка 15.03.2016 повідомила позивача про ДТП та звернулася із заявою від 15.03.2016 про відшкодування завданої шкода (а.с.5, 6 - копії заяви та повідомлення). Станом на час ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП [PERSON] забезпечена не була (а.с.28 - копія інформації), тому [PERSON] звернулась до МТСБУ із заявою, в якій просила відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП. У цій заяві вказала, що пошкодження належного їй транспортного засобу «ВАЗ 21070» відбулося під час ДТП 1 грудня 2015 року з вини водія транспортного засобу «Renault Magnum» [PERSON] , який не мав поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на дату ДТП. Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхувальник [PERSON] застрахував транспортний засіб «ВАЗ 21070» у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна») строком на один рік з 16 грудня 2015 року до 15 грудня 2016 року (а.с.7 - копія Поліса). У довідці МТСБУ від 22.04.2016 № 1 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] зазначено про наявність у потерпілої сторони полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ № 4261624 терміном дії з 16.12.2014 по 15.12.2015, виданого ПрАТ «Київський страховий дім», на транспортний засіб «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.22 - копія довідки). Відповідно до звіту від 31 березня 2016 року, складеного оцінювачем (дата оцінки - 1 грудня 2015 року), вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 2107», реєстраційний номер [NUMBER] , становила 6793,20 грн (а.с.10-16, 17, 18, 19-19а - копії звіту, протоколу огляду колісного транспортного засобу, повідомлення [PERSON] , розрахунку). Згідно з платіжним дорученням від 18 травня 2016 року МТСБУ здійснило виплату [PERSON] у розмірі 5661,00 грн (а.с.21, 23, 25, 26 - копія наказу, платіжне доручення). Крім того, МТСБУ на підставі рахунку № 5024/4 від 05.04.2016 оплатило 26 квітня 2016 року послуги аварійного комісара у розмірі 670,00 грн, якому доручило викласти роботи (а.с.24, 25, 27 - платіжне доручення, копії рахунку, акта виконаних робіт та доручення). Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір в розмірі 1921,00 грн (а.с.1 - платіжне доручення). Відповідач є жителем [ADDRESS] (а.с.35 - адресна довідка). 0Згідно з п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою осо\-бою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконан\-ням (стаття 599 ЦК України). До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у справі № 200/13392/13-ц від 10.01.2019. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За положеннями ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З огляду на положення частини шостої статті 261 ЦК України моментом початку позовної давності для регресної вимоги страховика в правовідносинах буде день виконання основного зобов`язання і фактично день припинення цього зобов`язання належним виконанням - день проведення страховиком виплати страхового відшкодування третій особі (потерпілому в деліктному зобов`язанні). Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок доказування та подання доказів, встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що в позові необхідно відмовити повністю. В судовому засіданні доведено, що відповідач є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди та що його неправомірними діями завдано майнову шкоду майну, за яке позивач в порядку регресу сплатив страхове відшкодування потерпілій особі та оплатив послуги аварійного комісара. На день скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Право позивача на відшкодування витрат в порядку регресу виникло відповідно з моменту виплати, починаючи з 26.04.016 щодо послуг аварійного комісара, та із 18.05.2016 - щодо виплати страхового відшкодування, що підтверджено копіями платіжних доручень, з яких вбачається, що платіжні операції проведені банком у зазначені дати. Згідно з відбитком штемпеля відділення поштового зв`язку позов до суду подано 30.05.2019. Відповідно до відмітки на позовній заяві від 29.05.2019, вона надійшла до суду 4 червня 2019 року та зареєстрована за № 2044/19 (а.с.2). Отже позивач звернувся до суду поза межами трирічного строку, встановленого частиною шостою статті 261 ЦК України, а представник відповідача наполягає на застосуванні позовної давності, звернувшись із заявою, зробленою до винесення судового рішення. Відтак в позові необхідно відмовити з підстав спливу позовної давності. Понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України не підлягають відшкодуванню у зв`язку із відмовою у позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed