Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

29.09.2009 року позивач за первісним позовом Акціонерний комерційний інноваційний банк «Укрсиббанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів за первісним позовом - [PERSON] та [PERSON] заборгованості за договорами про надання споживчого кредиту № 11249110000 від 09.11.2007 року та № 11249127000 від 09.11.2007 року. Заочним рішенням Орджонікідзевський районного суду м. Харкова від 15.01.2010 року зазначений позов був задоволений (а.с. 48-50 том 1). Не погодившись із рішенням суду відповідач - [PERSON] 19.12.2012 року подав заяву про перегляд заочного рішення (а.с. 59-60 том 1), яка була задоволена ухвалою Орджонікідзевський районного суду м. Харкова від 16.07.2014 року (а.с. 112-113 том 1), заочне рішення Орджонікідзевський районного суду м. Харкова від 15.01.2010 року було скасована та справа була знов призначено до розгляду. 31.07.2013 року відповідач за первісним позовом - [PERSON] подав зустрічну позовну заяву про визнання кредитних договорів недійсними (а.с. 119-120 том 1) до публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON], пізніше ним же були подані уточнення до неї від 02.10.2014 року (а.с. 174-178 том 1) та від 06.11.2013 року (а.с. 202-206 том 1). Уточнена зустрічна позовна була прийнята судом до розгляду. В ній позивач за зустрічним позовом просив визнати відсутність згоди з істотних умов в договорах про надання споживчого кредиту № 11249110000 від 09.11.2007 року та № 11249127000 від 09.11.2007 року та визнати недійсним іпотечний договір від 09.11.2007 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «Укрсиббанк». Представник позивача за первісним позовом в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В судових засіданнях, що проводились раніше позов підтримував, виражав сподівання на укладання мирової угоди. Відповідач неодноразово викликався до суду належним чином, у порядку ст. ст. 77, 169 п. 2,3 ЦПК України, але в суд не з'являється. Його представник 24.07.2014 року подав до суду заяву, в якій просив не проводити без нього судові дебати, у зв'язку з його неможливістю прибути у судове засідання, зазначав, щопроти первісного позову заперечує, просить в його задоволенні відмовити, зустрічний позов підтримує, просить суд його задовольнити. Причини неявки представник відповідача за первісним позовом суду не повідомляє та на підтвердження поважності причин ніяких доказів не надав. Зважаючи на неодноразову неявку представника відповідача до суду, його та його довірителя листування з судом клопотаннями про перенесення розгляду справи (а.с. 100, 117, 163, 188, 240, 247 том І; а.с. 11, 15, 21 том ІІ), не підтвердженими доказами про поважність причин неявки в судове засідання, суд вважає можливим розглядати справу у порядку ст. 77, 169 п. 2, 3 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник відповідача за зустрічним позовом - ТОВ «Кей-Колект» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. 15.11.2013 року подав письмові заперечення на зустрічний позов (а.с. 217-219 том 1). Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON], подала заяви (а.с. 215, 222 том 1), в яких просила проводити розгляд справи без її присутності, в вирішення справи покладається на розсуд суду. Перевіривши матеріали справи, дослідивши інші докази в їх сукупності з іншими доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача за первісним позовом обґрунтовані і підлягають задоволенню, в той час як зустрічні позовні вимоги необґрунтовані і є такими, що задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що 09 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11249110000 (а.с. 6-8, том 1), згідно з яким позивач за первісним позовом надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 50000 (п'ятдесят тисяч) дол. США 00 центів. Грошові кошти було надано [PERSON] строком до 09 листопада 2028 року, зі сплатою процентів за використання кредиту у розмірі 12,9 % річних. Також встановлено, що 09 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №11249127000 (а.с. 15-16, том 1), згідно з яким позивач за первісним позовом надав [PERSON] кредит в 3852 доларів США 00 центів. Вказані грошові кошти було надано строком до 09 травня 2028 року, зі сплатою відсотків за використання кредиту у розмірі 12,9 % річних. Але у порушення умов договорів, [PERSON] систематично не виконувались зобов'язання, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № 11249110000 станом на 14.09.2009 року становить 54424 дол. США 34 цента, що по курсу НБУ станом на 14.09.2009 року складала 435253 грн.22 коп., з яких: 46544 дол. США 75 центів, що по курсу НБУ станом на 14.09.2009 року складала 372236 гривні 98 коп. -заборгованість за кредитом; 2433 дол. США 15 центів, що по курсу НБУ станом на 14.09.2009 року становить 19458 гривень 87 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 4941 дол. США 47 центів, що по курсу НБУ станом на 14.09.2009 року становить 39518 гривень 91 коп. - прострочена заборгованість по відсоткам; 209 дол. США 27 центів, що по курсу НБУ станом на 14.09.2009 року складає 1673 гривень 62 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 295 доларів США 70 центів, що по курсу НБУ станом на 14.09.2009 року складає 2364 гривень 85 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Також суд перевірив розрахунок позивача щодо суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, встановлених як засіб забезпечення виконання грошових зобов'язань в кредитних договорах та прийшов до висновку, що розрахунок ціни позову наданий позивачем за первісним позовом (а.с. 21-27, том 1) відповідає умовам кредитних договорів № 11249110000 та № 11249127000 (п. 4.1. а.с. 7 та 16 тому 1 відповідно) та чинному законодавству. Ст. 624 ЦК України встановлено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 11249127000 становить 3641 дол. США 81 цента, що по курсу НБУ станом на 14.09.2009 року складає 29125 грн.01 коп., з яких: 3298 дол. США 18 центів, що по курсу НБУ станом на 14.09.2009 року складає 26376 гривні 86 коп. - заборгованість за кредитом; 323 дол. США 85 центів, що по курсу НБУ станом на 14.09.2009 року становить 2589 гривень 96 коп. - прострочена заборгованість по процентам; 19 дол. США 78 центів, що по курсу НБУ станом на 14.09.2009 року складає 158 гривень 19 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За змістом положень частини першої ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частини першої ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача, суд приходить до висновку, що відповідачі зі свого боку не виконали умови договору, у зв'язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з них солідарно заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 58066 дол. США 15 центів (п'ятдесят вісім тисяч шістдесят шість) дол. США 15 центів, що за курсом НБУ станом на 14.09.2009 року складає 464378 гривень 23 коп. (чотириста шістдесят чотири тисячі триста сімдесят вісім гривень) 23 коп.. а саме: згідно ст. 559 ЦК України на момент пред'явлення позову договір поруки є чинним, а позивач отримав право пред'явити до [PERSON] та [PERSON] вимоги про примусове стягнення заборгованості з дострокового погашення кредиту, відсотків за користування кредитом та сплати штрафних санкцій у судовому порядку. Пунктом 1.4. договору поруки №156583 від 09.11.2007 року встановлена солідарна відповідальність відповідачів (а.с. 20, том 1). Відповідно до положень ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Таким чином, враховуючи умови укладеного з [PERSON] договору поруки, згідно зі ст. 554 ЦК України відповідачі відповідають перед позивачем за порушення кредитних зобов'язань як солідарні боржники у повному обсязі таких зобов'язань, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, що визначаються на момент фактичного задоволення. Термін виконання зобов'язань відповідачів з дострокового погашення кредиту, відсотків за користування кредитом та сплати штрафних санкцій настав, однак свої зобов'язання відповідачі не виконали З огляду на вищевказане суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Представником товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» ставилося питання щодо переходу до ТОВ «Кей-Колект» прав і обов'язків ПАТ «УкрСиббанк» щодо стягнення заборгованості проте достатніх доказів на підтвердження зазначеного надано суду не було. Щодо відмови у зустрічному позові, суд виходив з наступного: Судовим розглядом було встановлено і не заперечується сторонами те, що 09.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] були укладені договори споживчого кредиту № 11249127000 та № 11249110000, згідно умов яких відповідач надав позивачу кредити у сумі 3852 доларів США та 50000 доларів США відповідно. Того ж дня в забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаними кредитними договорами між [PERSON] та банком був укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS]. Волевиявлення сторін при укладенні кредитних договорів було вільним, твердження позивача за зустрічним позовом про відсутність згоди з істотних умов в договорах про надання споживчого кредиту № 11249110000 від 09.11.2007 року та № 11249127000 від 09.11.2007 року та про недійсність іпотечного договору від 09.11.2007 року, як договору - забезпечення кредитних договорів, не відповідає фактичним обставинам справи. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договори про надання споживчого кредиту № 11249110000 від 09.11.2007 року та № 11249127000 від 09.11.2007 року містять детальний опис його умов, який дозволяє сторонам правильно розуміти його положення. Своїм правом відмовитися від одержання кредиту в доларах США [PERSON] за умовами визначеними в договорах не скористався. Окрім того, підписуючи кредитні договори, [PERSON] підтвердив, що перед укладенням цих договорів отримав від Банку інформаційні листи згідно вимог законодавства України, зокрема, Закону України «Про захист прав споживачів». Інші доводи зустрічної позовної заяви також є безпідставними. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести шляхом надання належних і допустимих доказів ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. До справ даної категорії такі випадки не відносяться. Суд, дотримуючись засад змагальності, забезпечив сторонам можливість доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, представник позивача за зустрічним позовом приймав участь у судовому засіданні, а потім постійно просив перенести розгляд справи, проте передбаченим законом правом і забезпеченою судом можливістю доводити обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог, не скористався. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів за первісним позовом стягується судовий збір та витрати на інформаційно-техничне забезпечення розгляду справи в суді на користь позивача, сплачені позивачем за зустрічним позовом судові витрати відшкодуванню не підлягають та покладаються на нього. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved