Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

29.12.2017 року орган опіки піклування Овруцької РДА звернувся з позовом до суду, в якому просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їх малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], одночасно вирішивши питання передачі дитини на опікування органу опіки та піклування Овруцької райдержадміністрації Житомирської області, зобов'язати [PERSON] та [PERSON] відкрити особові рахунки в будь-якій банківській установі на малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], для можливості нарахування всіх допомог та аліментів для дітей, стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання їх малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], до досягнення ними повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду, у розмірі 1/3 всіх видів заробітку з кожного, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з кожного, мотивує це тим, що відповідачі не турбуються про життя та здоров»я дітей, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечують належних умов для розвитку та проживання дітей. [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, оскільки залишила малолітніх дітей на батька вже давно. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач - [PERSON] та його представник позовні вимоги не визнали, відповідач просив не позбавляти його батьківських прав, оскільки бажає виховувати своїх дітей, має постійний заробіток та перестав зловживати спиртними напоями. Відповідач - [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, думку дітей, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачі є батьками малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7-9). Наказом служби у справах дітей Овруцької РДА Житомирської області від 10.06.2011 року №103, дітей взято на облік, як дитину, що перебуває в складних життєвих обставинах. Заочним рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 16.04.2013 року визнано батьківство [PERSON] відносно дитини - [PERSON], [INFO]. За заявою [PERSON] дітей 27.09.2017 року поміщено до КУ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» (а.с 15-18). Згідно довідки Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 18.09.2017 року №1726, [PERSON] на території сільської ради не зареєстрована та не проживає, місце її проживання не відомо. Педагогічні характеристики Великофоснянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів свідчать, що [PERSON] за період навчання не виявила схильності до певних предметів, має навчальні досягнення середнього і достатнього рівня, навчається не в повну міру своїх сил. [PERSON] за період навчання виявила схильності до певних предметів, навчається в повну міру своїх сил. Дівчатка потребують постійного контролю збоку вчителя, батьків. Батьки не цікавляться навчанням дітей, не відвідують батьківські збори ( а.с.24,25). [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП (а.с.26). Згідно із висновком органу опіки та піклування Овруцької РДА від 22.12.2017 року № 02-25/2543, [PERSON], не піклується ні про здоров'я дітей, ні про їх фізичний, духовний і моральний розвиток, не проявляє до дітей щонайменшої батьківської турботи, як це повинно бути, хоча мав і має таку можливість. Поведінка батька підтверджує ухиляння від належного виконання батьківських обов'язків. [PERSON] самоусунулась від виконання своїх обов'язків з 2013 року, орган опіки та піклування Овруцької РДА вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON], відносно їх малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки це буде відповідати інтересам дітей. Самі ж діти бажають проживати з батьком, що підтвердили в судовому засіданні. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України від 2002 року сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (пункти 2 і 3статті 5 Сімейного кодексу України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Устаттях 151 та 163 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на «особисте виховання» малолітніх дітей та на те, щоб вони проживали з ними. Права батьків, у тому числі тих, хто живе окремо від дитини, на виховання дитини і спілкування з нею можуть бути обмежені лише законом (статті 153і157). Статтею 155 Сімейного кодексу України загалом заборонено здійснення батьківських прав всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.ст. 11, 12, 14 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім»ї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам... допомогу у виконанні ними своїх обовязків щодо виховання дітей..., захищає права сімї. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є, зокрема, ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ч. 2 ст. 166 СК України). Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Хоча у судовому засіданні доведено винну поведінку відповідача - [PERSON] та свідоме нехтування ним батьківськими обов'язками, але беручи до уваги думку його дітей, суд не погоджується з висновком органу опіки і піклування та приходить до висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та необхідність попередження останнього про зміну ставлення до виховання своїх дітей з покладенням на орган опіки і піклування контролю за виконанням ним батьківських обов'язків, що в подальшому у разі відсутності позитивної зміни його поведінки не позбавляє орган опіки і піклування вирішити питання позбавлення батьківських прав. Тому, позов в частині позовних вимог до [PERSON] задоволенню не підлягають. Водночас, суд, приходить до висновку про свідоме ухилення [PERSON] від своїх батьківських обов'язків, а саме обов'язку щодо виховання та розвитку своїх дітей. З огляду на це, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав. Крім того, враховуючи, що особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, та у зв'язку із заявленою вимогою про стягнення аліментів на дітей із зобов'язанням відкрити рахунки на їх ім»я, суд приходить до висновку про необхідність задоволення цих вимог, оскільки батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є вони працездатними, чи є в них кошти, достатні для надання утримання. Задовольняючи позов в частині вимог до [PERSON], суд вважає за необхідне судові витрати покласти на останню та стягнути з неї в дохід держави 1280 грн. судового збору, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial