Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

30.01.2017 року до суду звернувся з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 15.10.2005 року Успенівською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області, було зареєстровано шлюб з відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 07. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем та на утримання якої позивач зобовязується надавати кошти в добровільному порядку. Позивач далі в позові зазначив, що у нього з його дружиною різні погляди на сімейні стосунки. Відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує, спору про розподіл майна у них немає. У з вязку з тим, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу неможливе, вважає його позов таким, що підлягає до задоволення. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстрований 15.10.2005 року Успенівською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області, актовий запис № 07. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити, надання строку для примирення вважає недоцільним (а.с.17). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення, надання строку для примирення вважає недоцільним, після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище «Мельник» (а.с.15). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем [PERSON] пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за таких підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами укладено 15.10.2005 року та зареєстровано Успенівською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 07, на підтвердження чого було надано копію свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 006859 від 15 жовтня 2005 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 017148, виданого Успенівською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області від 18.04.2006 року, актовий запис № 02 (а.с. 7). Позивач зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] (а.с. 5). Відповідач зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] (а.с.10). З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинилися з січня 2013 року. З'ясовано, що подружжям втрачено почуття любові і поваги один до одного. На даний час сторони не намагаються зберегти сім'ю. Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, в своїх письмових заявах фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. Сторони дійшли згоди, що дитина буде проживати разом із відповідачем [PERSON] за зареєстрованим її місцем проживання. Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В своїх письмових заявах сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, заперечували проти надання подружжю строку для примирення. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного зі сторін та інтересам їх спільної дитини. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст. 55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу для подальшого іменування відновити своє дошлюбне прізвище, про що остання зазначила в своїй письмовій заяві. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання щодо стягнення судового збору саме при розгляді вказаної цивільної справи позивачем не порушувалося.

Outcome: approved