Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

30 липня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів та стягнення сплачених аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з позивача стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.05.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , що\~ встановлено\~ рішенням\~ Кобеляцького\~ районного\~ суду\~ Полтавської\~ області від 20 липня 2020 року, в якому виключено [PERSON] із актового запису про народження № 41 від 06.05.2008 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області. Станом на 01.07.2021 року в позивача утворилася заборгованість зі сплати аліментів. Посилаючись на те, що він не є біологічним батьком дитини, виключення відомостей про нього з актового запису про народження дитини є обставиною, що припиняє стягнення аліментів, а отже звільняє його від їх сплати як в подальшому, так і від нарахованої заборгованості по аліментам, а також те, що стягнення аліментів з нього проводилось не добровільно, а на підставі судового наказу, тобто в примусовому порядку, тому позивач прохав суд припинити стягнення аліментів, звільнити від сплати аліментів та від стягнення нарахованої заборгованості по аліментам, а також стягнути на його користь з відповідача сплачені аліменти в сумі 8879,14 грн. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Бобрищева І.Р., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, однак до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак згідно телефонограми прохала суд розгляд справи проводити без її участі, проти задоволення позову заперечує. Ухвалою суду від 13 серпня 2021 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, розглянувши\~ та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що з 2007 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який в 2010 році було розірвано. [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої був записаний [PERSON] (а.с. 4). Судовим\~\~ наказом\~\~ Кобеляцького\~ районного\~ суду\~ Полтавської\~ області\~ від 24\~ травня\~ 2019 року встановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 травня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5). Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 липня 2020 року, яке набрало законної сили 05.11.2020 року, виключено з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про [PERSON] , як батька дитини (а.с. 6-8). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість [PERSON] \~ по\~ аліментам\~ станом на 01.07.2021 року складає 51791,31 грн. (а.с. 13). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 121 СК України містить загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Отже, факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення в цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, в тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини не виникає. Згідно з частиною 1 статті 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Таким чином, оскільки рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 липня 2020 року встановлено, що [PERSON] не є батьком [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з чим відповідно до норм Сімейного кодексу України відсутні підстави для продовження стягнення з нього аліментів за судовим наказом Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 травня 2019 року (виконавче провадження № 59256194). За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині припинення стягнення аліментів з [PERSON] . Відповідно\~ до\~ правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року в справі № 477/1165/20, наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актових записів про народження дітей у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дітей, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дітей. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення в розумінні частини 2 статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дітей. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивача слід звільнити від нарахованої заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № 59256194. Вирішуючи питання щодо звільнення позивача від стягнутих за судовим наказом аліментів, та стягнення з відповідача на користь позивача сплачених коштів (аліментів) на утримання дитини, суд вважає, що в задоводенні позову в цій частині слід відмовити з наступних підстав. Статтею 179 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. При цьому стаття 1215 ЦК України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, обов`язковими умовами, з якими законодавець пов`язує виникнення зобов`язань про повернення аліментів, є відсутність правової підстави для їх набуття однією особою за рахунок іншої особи та недобросовісність набувача. Відсутність правової підстави означає, що кошти (майно), набуті або збережені особою поза підставою (юридичним фактом), передбаченою законом, іншим правовим актом чи правочином. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] отримала від [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в сумі 8879,14 грн. на підставі судового наказу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 травня 2019 року, яке набрало законної сили, тобто аліменти стягувалися на законній правовій підставі, тому в суду відсутні підстави вважати, що відповідач діяла недобросовісно та що грошова сума, яку просить стягнути позивач, є безпідставно набутою і в силу статті 1215 ЦК України аліменти поверненню не підлягають. Крім того, одержані відповідачем кошти є власністю дитини і тому на відповідача не може бути покладений обов`язок повернути їх позивачу. Крім того, позивач на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за заявленими позовними вимогами, тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial