Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

30 травня 2019 року ПАТ КБ «ПриватБанк», яке змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору, укладеного шляхом підписанням заяви 12 червня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 10 травня 2019 року у неї утворилася заборгованість у сумі 33 541 грн. 09 коп., яка складається з наступного: 2 264 грн. 04 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 25 853 грн. 66 коп. - нарахована пеня за прострочення зобов`язання, 3 350 грн. - заборгованість пені несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, зокрема 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 573 грн. 39 коп. - штраф (процентна складова). У зв`язку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення заборгованість за простроченим тілом кредиту, пені та штрафів, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з останньої вказану суму боргу. 31 травня 2019 року ухвалою суду залишено позов без руху (а. с. 61-62). Ухвалою від 26 червня 2019 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 105). Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 99). Відповідач [PERSON] повідомлялась судом про розгляд справи за зареєстрованою адресою: [ADDRESS] , проте судова повістка повернулась без вручення, оскільки адресат за вказаною адресою не проживає (а. с. 109). Крім того, відповідач належним чином повідомлялась про час, день та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, проте в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив (а. с. 112-113). Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням цього оголошення про виклик відповідач по справі вважається належним чином повідомлений про час, день та місце проведення судового засідання. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що на підставі анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 12 червня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрив відповідачу кредитну лінію із встановленням кредитного ліміту на картковий рахунок. Зі змісту вказаної вище заяви вбачається, що [PERSON] під розпис ознайомлена із Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила) і Тарифами банку, погодився, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами, а також Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг, зобов`язався виконувати вимоги вказаних Умов та Правил і регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку (а. с. 13). Пунктом 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг банк видає клієнту карту, її вид зазначений у Пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Договір укладається терміном на п`ять років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не відмовилася від договору, він продовжується на такий же термін. Згідно з п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь - який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами у справі був укладений кредитний договір приєднання, згідно з яким позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Відповідно до п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил клієнт зобов`язаний: погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених діючим договором. У випадку невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплати винагороди банку. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь - яким із грошових зобов`язань, передбачених діючим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. У п. 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобов`язання клієнта є повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів. Згідно з п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 365/366 календарних днів у році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил передбачено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту (а. с. 16-44). Відповідно до Витягу з Тарифів обслуговування кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (з 01.01.2013 року) строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості. Базова відсоткова ставка на місяць нараховується на залишок заборгованості у розмірі 2,5%, а за тратами з 01 вересня 2014 року - 2,9%, з 01 квітня 2015 - 3,6%. Розмір щомісячних платежів, враховуючи плату за користування кредитними коштами у звітному періоді, становить 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості), а з 01 квітня 2014 року - 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості). Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та /або процентів становить 0,24% від загальної суми заборгованості, яка нараховується за кожен день прострочення кредиту + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. Пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості нараховується за кожен день прострочення кредиту + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Штраф при порушені строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, нараховується: 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії (а. с. 14-15). Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю, надавши [PERSON] кредит у вигляді відновлювального встановленого ліміту на картковий рахунок. З наявного в матеріалах справи розрахунку, який не суперечить умовам кредитного договору вбачається, що станом на 10 травня 2019 року у [PERSON] утворилася заборгованість за кредитом у загальному розмірі 33 541 грн. 09 коп., яка складається з наступного: - 2 264 грн. 04 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, - 25 853 грн. 66 коп. - нарахована пеня за прострочення зобов`язання, - 3 350 грн. - заборгованість пені несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи у загальній сумі 2 073 грн. 39 коп. (а. с. 8-12). Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» 31 467 грн. 70 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 12 червня 2014 року, яка складається з наступного: 2 264 грн. 04 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 25 853 грн. 66 коп. - нарахована пеня за прострочення зобов`язання, 3 350 грн. - заборгованість пені несвоєчасність сплати боргу. Що стосується вимог про стягнення з відповідача штрафів у загальному розмірі 2 073 грн. 39 коп., то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). З огляду на положення ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. Із матеріалів справи вбачається, що в даному випадку штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тобто, з огляду на викладене, а також зважаючи на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15), з відповідача не можна одночасно стягувати пеню та штрафи за порушення строку платежів, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь банку штрафів у сумі 2 073 грн. 39 коп. необхідно відмовити. Крім того, відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 1 802 грн. 25 коп. (а. с. 1). Всього стягненню із [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають кошти в сумі 33 269 грн. 95 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial