Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

31.08.2021 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що є спадкоємцем після свого батька [PERSON] . Під час оформлення спадкових прав йому стало відомо про те, що ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 29.10.2004 року № 32/04-СА накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . Посилаючись на те, що арешт квартири порушує його права як спадкоємця, просить суд звільнити квартиру з-під арешту, накладеного Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою на підставі Автозаводського районного суду міста Кременчука від 29.10.2004 року № 32/04-СА, суддя Савічев В.О. Ухвалою суду від 11.10.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 32). Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позов визнала. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 29.10.2004 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . Даний арешт накладено під час розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, яке видане 16.08.1996 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів, власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 8). Довідкою, виданою приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокопом О.Е. від 14.12.2021 року за вих. № 774/02.14, підтверджено, що спадкоємцем після померлого [PERSON] є його син [PERSON] . [PERSON] не зміг реалізувати свої спадкові права після смерті батька та отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки наявне обтяження у вигляді арешту вищевказаної квартири. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Нормами\~статті 321 ЦК України\~передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 року № 6 встановлено, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, встановленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. За статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. В силу частини першої статті 59 цього закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Під час вирішення такого спору з`ясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майно. Враховуючи, що позивач прийняв спадщину на спірну квартиру після смерті [PERSON] , накладення арешту на спірну квартиру на підставі ухвали Автозаводського районного суду міста Кременчука від 29.10.2004 року, порушує його законні права, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення спірного майна з-під арешту. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про звільнення майна з-під арешту підлягають задоволенню.

Outcome: approved