Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

30.10.2020 року в Локачинський районний суд Волинської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно, визнання особи такою, що втратила право на проживання в житловому будинку, виселення особи та стягнення моральної шкоди. Позов мотивовано тим, що ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 06.03.2020 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя - затверджено мирову угоду. Предметом вказаної мирової угоди, підписаної [PERSON] та [PERSON] , було добровільне врегулювання спору між сторонами щодо поділу спільного майна подружжя. За умовами угоди [PERSON] в порядку зустрічного зобов`язання зобов`язується сплатити [PERSON] відступне у валюті гривня, в еквіваленті 2570 (дві тисячі п`ятсот сімдесят) доларів США за курсом (купівлі) на момент сплати коштів на сайті https://goverla.ua/, (а за відсутності даного Інтернет-ресурсу - АТКБ «Приватбанк»), в обмін на право [PERSON] спільної сумісної власності на житловий будинок, що розміщений за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 99,2 м.кв; земельну ділянку, кадастровий номер 0722484600:01:000:0368, площею 0.25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку, кадастровий номер 0722484600:01:000:0369, площею 0.225 га, для ведення особистого селянського господарства, про що має бути складено відповідний акт прийому-передачі. Проте, [PERSON] за місцем проживання відсутній та на повідомлення про готовність здійснити передачу коштів на виконання мирової угоди повідомив по телефону, що мирової угоди виконувати не буде, оскільки не зможе за ці кошти купити собі будинок. У зв`язку із вказаним позивач змушена подати даний позов про спонукання до виконання мирової угоди. За аналогією закону до спірних відносин про перехід права власності на спільне сумісне майно можна застосувати ч.4. ст.362 ЦК України, якою передбачено, що у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі, співвласник може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця. Одночасно позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець. Відповідно одночасно із поданням позову на виконання мирової угоди позивачем внесено на депозит суду грошові кошти в еквіваленті 2570 (дві тисячі п`ятсот сімдесят) доларів США за курсом (купівлі) на момент сплати коштів на сайті https://goverla.ua . Крім того, зазначає, що у зв`язку із невиконанням умов мирової угоди відповідачем позивачу завдано моральної шкоди. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, що вчинена шляхом відмови від виконання мирової угоди. Позивач була змушена порушити свій звичайний спосіб життя і шукати способи все ж виконати мирову угоду, телефонувала до нотаріусів, котрі погодилися б взяти кошти на депозит у зв`язку із неможливістю їх вручити відповідачу, нервувалась кожного разу коли їй в цьому відмовляли. Позивач змушена була знову звертатись за правовою допомогою до фахівця в галузі права, згадувати і переживати обставини, що стали причиною розлучення (жорстоке її побиття відповідачем). Позивач з метою спростувати аргументи відповідача про те, що він не зможе придбати за отримані від позивача гроші будинок, в інтернеті та по телефону була змушена аналізувати ринок нерухомості в Україні. Завдану відповідачем моральну шкоду внаслідок відмови від виконання мирової угоди позивач оцінює в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. Просить визнати за [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП - [NUMBER] ) на підставі мирової угоди право особистої приватної власності на житловий будинок, що розміщений за адресою: [ADDRESS] , та на земельні ділянки: кадастровий номер 0722484600:01:000:0368, площею 0.25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та кадастровий номер 0722484600:01:000:0369, площею 0.225 га, для ведення особистого селянського господарства. Визнати [PERSON] таким, що втратив право на проживання в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Виселити [PERSON] із житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , без надання іншого житлового приміщення. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] завдану моральну шкоду в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в повному обсязі. 26.11.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній позов не визнає повністю, посилаючись на його безпідставність, зазначив, що саме позивач не виконала умови морової угоди. Також предмет та підстава позову не співпадають. Відповідач погоджується лише з тим, що сторони уклали у справі № 931/872/19 мирову угоду, яка затверджена ухвалою Локачинського районного суду від 06.03.2020. Відповідач не погоджується щодо доводів позивача про ухилення від виконання мирової угоди і вважає такі дії позивача наміром ввести суд в оману, а також безпідставно збагатитись. Зокрема вказаною мировою угодою чітко визначені права та обов`язки сторін. Позивач на виконання п.п. 1, 2, 3 мирової угоди зобов`язана сплатити до 01.11.2020 відступне відповідачу. Лише після цього відповідач має виконати наступні пункти мирової угоди. Відповідач зазначає, що станом на момент подачі відзиву жодних коштів від позивача не отримував. Посилання позивача на ухилення від отримання коштів є безпідставним і не відповідає дійсності, проте за бажання виконати мирову угоду позивач сплатила б кошти шляхом поштового переказу або їх внесення на депозит нотаріуса. Отже, строк виконання мирової угоди для відповідача не настав. Також предмет та підстава позову позивача не співпадають. З підстав, наведених у позові, вбачається, що позивач скаржиться на невиконання мирової угоди, однак за предметом позову остання просить визнати право власності на майно, визнати втрату права на користування житлом та виселення, стягнення моральної шкоди. Про спонукання до виконання мирової угоди не йдеться. 27.11.2020 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. Просить стягнути з відповідача 5000 грн моральної шкоди. 27.11.2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, яка мотивована тим, що позивач з 30.09.2020 року до 01.11.2020 року через представника пропонувала відповідачу виконати мирову угоду, після того, як відповідач відмовився від її виконання - позивач внесла визначені мировою угодою кошти на депозит та одночасно звернулася до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. Факт укладення мирової угоди відповідачем не заперечується, проте він її не виконує. В даному випадку безпідставно збагачується відповідач, оскільки курс долара постійно росте і затягування відповідача з виконанням мирової угоди спричиняє збільшення розміру відступного. Пунктом 1 мирової угоди передбачено те, що позивач в порядку виконання зустрічного зобов`язання зобов`язується сплатити відповідачу відступне в обмін на право відповідача у спільній сумісній власності на майно, також зазначено - про виконання зустрічного зобов`язання має бути складено відповідний акт. [PERSON] і відповідно її представник повідомив відповідача про готовність до виконання мирової угоди 30.09.2020 року. Пунктом 6 мирової угоди передбачено, що відповідач зобов`язаний виселитись. Крім того, відповідно п.7 мирової угоди витрати на комунальні послуги є зобов`язаннями відповідача і в разі їх наявності зменшується розмір відступного. Позивач подбала про виконання мирової угоди за її відсутності, а відповідач ні, крім того у відзиві він заперечує свій обов`язок виконати зустрічне зобов`язання (прийняти кошти, передати майно, підписати відповідний акт і виселитись), що лишній раз доводить - відповідач відмовляється від виконання мирової угоди. Пунктами 4, 5, 6 мирової угоди передбачено, що з моменту виконання позивачем зобов`язань, визначених п.1 мирової угоди, у відповідача припиняються права власності на спільне сумісне майно, а позивач набуває такі права, що повинно підтверджуватись відповідним актом (про виконання зустрічних зобов`язань). В силу невиконання відповідачем зустрічного зобов`язання по передачі прав - відсутній визначений п.1 мирової відповідний акт, що унеможливлює виконання п.п. 4, 5, 6 мирової угоди. У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги щодо визнання за [PERSON] права особистої приватної власності на житловий будинок, що розміщений за адресою: [ADDRESS] , та на земельні ділянки: кадастровий номер 0722484600:01:000:0368, площею 0.25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та кадастровий номер 0722484600:01:000:0369, площею 0.225 га, для ведення особистого селянського господарства. Визнати [PERSON] таким що втратив право на проживання в житловому будинку, за адресою: [ADDRESS] . Виселити [PERSON] із житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , без надання іншого житлового приміщення. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] завдану моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. В судовому засіданні відповідач та його представник просили в задоволенні позову відмовити, оскільки відповідач не ухиляється від виконання мирової угоди, пояснили, що позивач зобов`язана на виконання п. 1 мирової угоди сплатити до 01.11.2020 відступне відповідачу і лише після цього відповідач має виконати наступні пункти мирової угоди. Однак, жодних коштів від позивача він не отримував. Він дійсно з 13.09.2020 по 27.10.2020 перебував у Республіці Польща на заробітках, однак з 27.10.20 по 01.11.2020 після приїзду перебував на самоізоляції та увесь час знаходився за місцем свого проживання по [ADDRESS] , однак ні позивач ні її представник йому коштів для отримання не пропонували. Також за бажання виконати мирову угоду позивач сплатила б кошти шляхом поштового переказу на його ім`я або їх внесення на депозит нотаріуса. Крім того, позивач скаржиться на невиконання мирової угоди, однак за предметом позову остання хоче визнати право власності на майно, визнати втрату права на користування житлом та виселення, стягнення моральної шкоди, що суперечить підставі позову. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 06.03.2020 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя - затверджено мирову угоду. Набрання вказаною ухвалою законної сили сторонами не заперечується. Разом з тим, представником позивача до матеріалів позову долучено копію даної ухвали, що не набрала законної сили. Мирова угода за своєю правовою природою це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. У разі ухилення сторонами від її виконання, мирова угода затверджена судом, може бути підставою для примусового виконання. Мирова угода визнається судом на підставі досягнутих між сторонами спору домовленостей, тому відповідальність за формулювання умов мирової угоди лежить на сторонах мирової угоди. Відповідно до п.1 мирової угоди [PERSON] в порядку зустрічного зобов`язання зобов`язується сплатити [PERSON] відступне у валюті гривня, в еквіваленті 2570 (дві тисячі п`ятсот сімдесят) доларів США за курсом (купівлі) на момент сплати коштів на сайті https://goverla.ua/, (а за відсутності даного Інтернет-ресурсу - АТ КБ «Приватбанк»), в обмін на право [PERSON] спільної сумісної власності на житловий будинок, що розміщений за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 99,2 м.кв; земельну ділянку, кадастровий номер 0722484600:01:000:0368, площею 0.25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку, кадастровий номер 0722484600:01:000:0369, площею 0.225 га, для ведення особистого селянського господарства, про що має бути складено відповідний акт прийому-передачі. Представник позивача стверджує, що оскільки відповідач ухиляється від отримання грошових коштів від позивача, нею умови мирової угоди виконано шляхом внесення 29.10.2020 на депозитний рахунок суду грошових коштів в еквіваленті 2570 доларів США за курсом (купівлі) на момент сплати коштів на сайті https://goverla.ua (72910 грн), разом з тим, доказів курсу долара США до гривні станом на 29.10.2020 на вказаному сайті не долучено. Крім того, факт ухилення відповідача від отримання коштів не доведено позивачем належними доказами, відповідач у судовому засіданні підтвердив готовність виконати умови мирової угоди за умови отримання коштів від позивача, визнав той факт, що з 13.09.2020 по 27.10.2020 перебував у Республіці Польща, однак з 27.10.2020 по 01.11.2020 знаходився на самоізоляції за місцем проживання, а тому позивач мала можливість виконати умови мирової угоди у передбачений в ній строк. Затверджена судом мирова угода за своєю правовою природою є правочином, який за загальними принципами цивільного законодавства має бути виконаний за правилами статей 509, 525, 526 ЦК України. Однак, такий правочин має і свої особливості, пов`язані з процедурою його укладення та затвердження, що також свідчить про необхідність дотримання процесуальних норм, які регулюють порядок затвердження мирової угоди судом. Згідно зі статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язується вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматись від певної дії, а друга сторона має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Системний аналіз норм цивільного процесуального закону, які регулюють укладення мирової угоди, дає змогу дійти висновку, що у разі невиконання однією зі сторін зобов`язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. Аналогічний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6274цс15. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За загальним правилом (ч. 1 ст. 5 ЦПК) суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Зазначене слід розуміти так, що суд захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, який прямо передбачений нормою матеріального права або договором. При цьому, позивач, обираючи спосіб захисту, який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів, може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту (передбаченими законом або договором), якщо це не заборонено законом. Вказане з урахуванням положень ч. 1 ст. 2 ЦПК визначає, що спосіб захисту, який позивач може обрати, а суд застосувати при здійсненні судочинства у будь-якому випадку має бути ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, дозволяє забезпечити реальне поновлення в порушених правах. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] погодили мирову угоду щодо поділу спільного майна на визначених в ній умовах та затвердили алгоритм дій щодо її виконання. Першою умовою, яка є основоположною для настання інших умов угоди, є сплата [PERSON] особисто або через представника до 01 листопада 2020 року [PERSON] відступного в сумі, зазначеній у п.1 даної мирової угоди. Станом на момент розгляду справи у сторін виник спір щодо виконання п.1, п.3 мирової угоди, а саме - сплати [PERSON] [PERSON] відступного. Представник позивача у мотивувальній частині позовної заяви зазначає, що вона про зобов`язання вчинити певні дії (спонукання до виконання мирової угоди), однак в прохальній частині позову просить визнати за позивачем право особистої приватної власності на нерухоме майно, що було об`єктом спільної власності подружжя, визнати відповідача таким, що втратив право на проживання в будинку, та виселити його із житлового будинку без надання іншого житлового приміщення, без зазначення будь-яких вимог зобов`язального характеру щодо відповідача (спонукання до вчинення певних дій на виконання умов мирової угоди). Однак, вказані позивачем вимоги уже вирішені судом під час розгляду справи про поділ спільного майна подружжя шляхом затвердження укладеної між сторонами мирової угоди, і позивач фактично змінює її умови в односторонньому порядку, що є неприпустимим. Таким чином, враховуючи вищевикладене, у зв`язку із недоведеністю позивачем факту ухилення відповідача від виконання умов мирової умови, невідповідністю підстав та предмета позову, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю. Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір слід залишити за нею.

Outcome: dismissed