Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

30 листопада 2015 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою, визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], що є підставою для зняття її з реєстрації за вказаною адресою, визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно з договором дарування, укладеного 13.11.2009р. року між позивачем і [PERSON], остання подарувала позивачу належні їй 22\\100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради 13.10.2009р. 15\\100 частин домоволодіння [ADDRESS] належать позивачу на праві приватної власності на підставі рішення зазначеного виконкому № 53\\8 від 18.02.1994р. Таким чином, позивач являюся власником 37/100 частин домоволодіння [ADDRESS], яке складається із двох квартир №1 і №2 в житловому будинку А-1. Згідно довідки №5604 від 26.10.2015р. виданої головою квартального комітету №21 Красногвардійського району м.Дніпропетровська на теперішній час за вищевказаною адресою зареєстровані: [PERSON], [INFO] - з 24.04.1989р., [PERSON], [INFO] - з 17.07.1995р., [PERSON], [INFO] - 17.07.1995р., [PERSON], [INFO] - з 01.08.2005р., [PERSON],[INFO] - з 05.04.2007р., [PERSON], [INFO] - з 10.09.1990р., [PERSON], [INFO] - з 05.06.1992 року. З відповідачем-1 позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з 02.07.1988р., який рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12.07.2012р. розірваний. На протязі 4-х років, з грудня 2011 року по теперішній час, відповідач-1 колишній чоловік позивача не являється членом її родини, не проживає в належному позивачу житловому будинку без поважних причин, не користується ним, не приймає участі в оплаті комунальних послуг, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті. Відповідач-3 являється племінницею позивача, не проживає в житловому будинку за вказаною адресою з березня 2007 року по теперішній час без поважних причин, не користується ним, особистих речей її в квартирі не має, не приймає участі в оплаті комунальних послуг, за даними позивача вона виїхала за межі України, намірів вселитися і користуватися спірним житлом не має. Відповідач-2 являється племінником позивача, не проживає в житловому будинку за вказаною адресою з листопада 1995 року по теперішній час без поважних причин, не користується ним, особистих речей його в квартирі не має, він не приймає участі в оплаті комунальних послуг, не з'являється за місцем своєї реєстрації, намірів вселитися і користуватися спірним житлом він не має. Тому позивач вважає можливим визнати цих осіб, які втратили право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили задовольнити позов. Відповідачі у судові засідання двічі підряд не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та представника позивача, свідків, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Згідно із договором дарування від 13.11.2009р., укладеного між позивачем та [PERSON], що посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В. за реєстром № 4-3540, [PERSON] подарувала позивачу 22/100 частин домоволодіння [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24801070 від 15.12.2009р., виданого КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради за реєстраційним номером 9917317, зазначена частка вказаного домоволодіння зареєстрована за [PERSON] (а.с.11). Згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради від 13.10.2009р. 15\\100 частин домоволодіння [ADDRESS] належать позивачу на праві приватної власності на підставі рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної ради народних депутатів № 53/8 від 18.02.1994р. (а.с.12). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24277242 від 28.10.2009р., виданого КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради за реєстраційним номером 9917317, зазначена частка вказаного домоволодіння зареєстрована за [PERSON] (а.с.13). Таким чином, позивач є власником 37/100 частин домоволодіння [ADDRESS], яке складається із двох квартир № 1 і № 2 в житловому будинку А-1., що підтверджується технічним паспортом на садибний будинок за вказаною адресою, складеним КП «ДМБТІ» станом на 28.08.2009р. (а.с.14-17). Згідно із довідкою №5604 від 26.10.2015р. виданою головою квартального комітету №21 Красногвардійського району м.Дніпропетровська на теперішній час за адресою: [ADDRESS] зареєстровані такі особи, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.20). 02 липня 1988 року Кіровським відділом РАЦС м.Баку Азейбарджанської РСР було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем-1, актовий запис № 636, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу (а.с.20). Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12.07.2012р. шлюб між позивачем та відповідачем-1 був розірваний (а.с.21). Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні показали, що відповідачів за адресою: [ADDRESS] не бачили понад 5 років. Відповідно до акту про непроживання від 20.11.2015р., який складено про те, що в домоволодінні [ADDRESS] не проживають: [PERSON], [INFO] з грудня місяця 2011р., [PERSON], [INFO] з листопада 1995р., [PERSON], [INFO] з березня 2007р. Особистих речей вказаних осіб в квартирі немає (а.с.19). Згідно із ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання відповідачів, таким, що втратили право користування житловим приміщенням за вищезазначеною адресою.

Outcome: approved