Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

31 травня 2021 року представник позивача [PERSON] адвокат Дикун І.В. звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що [INFO] померла прабабуся [PERSON] - [PERSON] . , яка проживала у будинковолодінні за адресою: [ADDRESS] і яке раніше - до 01.07.1990 року відносилося до типу двору - колгоспний. Головою вказаного двору була - [PERSON] . Станом на 01.07.1990 року в зазначеному будинковолодінні проживала тільки - [PERSON] і згідно заповіту від 17.02.2001 року все майно заповіла [PERSON] [PERSON] після одруження змінила прізвище на « [PERSON] ». М. [PERSON] , вирішила документально оформити право власності на спадкове майно яке залишилося після смерті [PERSON] і в її інтересах звернувся з заявою до державного нотаріуса - Мануляк І. В представник [PERSON] .. Однак йому було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій зазначено, що «...додає виписку Коломийського МБТ1 від 12.04.2021 року за №68473, із якої вбачається, що право власності на зазначене нерухоме майно не зареєстровано. Правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності на житловий будинок, відсутній...», а тому змушений звернутись із позовною заявою де Коломийського міськрайонного суду в інтересах позивача. Тому просить визнати за позивачем право власності будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , що належало померлій - [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник подав письмову заяву з проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача Нижньовербізька сільська рада в судове засідання подала письмове клопотання про слухання справи без їх участі, позовні вимоги визнали. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового засідання не здійснювалося. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності » передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначаться виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пункт 1 ч. 2 ст.16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 п.11 ст. 346 ЦК Україниправо власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , належав на праві власності колгоспного двору, головою якого була бабуся позивача - [PERSON] , на підставі довідки Нижньовербізької сільської ради № 305 від 14.05.2021 року (а.с. 10). Згідно довідки Нижньовербізької сільської ради № 305 від 14.05.2021 року станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору - [PERSON] . На момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] А/з №20 від 05.05.2004 року в господарстві по [ADDRESS] була зареєстрована одна.(а.с. 10). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.05.2004 року (а.с. 7), яка залишила заповіт, згідно якого все своє майно , де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право та приватизовану земельну ділянку заповідає [PERSON] , згідно копії заповіту посвідченого виконкомом Великоключівської сільської ради від 17.02.2001 року під № 9 (а.с. 8). Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яка складається житлового будинку в [ADDRESS] . Спадкоємцем є позивач [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Мануляк І.В. від 19.05.2021 року повідомлено, що відповідно до заяви [PERSON] вбачається, що право власності на зазначене нерухоме майно не зареєстровано. Правовстановлювальний документ, який підтверджує право власності на житловий будинок, відсутній.(а.с. 9). Та обставина, що будинок за адресою [ADDRESS] являється власністю спадкодавців підтверджується довідкою виданою Нижньовербізької сільської ради № 305 від 14.05.2021 року (а.с. 10), копією виписки з інвентаризаційних матеріалів за № 68473 від 12.04.2021 року та технічним паспортом. Таким чином, оскільки позивач, внаслідок відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок не може отримати відповідне свідоцтво в нотаріальній конторі, право власності може бути визнане судом. За таких обставин суд дійшов висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. На підставі ст. ст. 16, 328, 346, 347, 392, 1217, 1234, 1268 ЦК України,

Outcome: approved