Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

29.10.2018 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Тернівського ВДВС м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту та заборони на відчуження належного йому нерухомого майна, накладені постановою державного виконавця Тернівського ВДВС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №971724 від 14.07.2009. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що у нього у власності є квартира у [ADDRESS], але постановою державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №971724 від 14.07.2009 накладено арешт та заборону на відчуження на все належне йому нерухоме майно. Згідно відповіді Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області №30065 від 08.10.2018, виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт, завершено на підставі п.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» та знищено відповідно до вимог п.п.1, 2 Розділу ХІ «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями». Також, згідно відповіді Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області №30065 від 08.10.2018, станом на 08.10.2018 в Тернівському ВДВС м. Кривий Ріг не перебувають відкриті відносно позивача [PERSON] виконавчі провадження, оскільки заборгованість за всіма виконавчими провадженнями ним була сплачена в повному обсязі. На теперішній час позивач [PERSON] хоче здійснити продаж належного йому нерухомого майна, але не може це зробити, через наявний арешт та заборону на відчуження на це майно, оскільки при ухвалені державним виконавцем постанови про завершення виконавчого провадження в даній постанові не було зазначено про зняття заходів забезпечення виконавчого провадження, а зробити це після завершення виконавчого провадження та його знищення державний виконавець це не може зробити, а тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить зняти арешт та заборону на відчуження на все належне йому нерухоме майно, накладені постановою державного виконавця Тернівського ВДВС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №971724 від 14.07.2009. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Представник відповідача Тернівського ВДВС м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Савчишин В.С. в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідно до ст.263 ч.6 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч.ч.1, 4 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки представник відповідача позов визнав, відповідно до ст.206 ч.4, 263 ч.6 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються такими нормами. У відповідності до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім цього, Статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1952 pоку передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно во\-лодіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принци\-пами міжнародного права. Згідно ч.ч.1, 2 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути також припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч.2 ст.16 ЦК України). Таким чином, оскільки виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт, завершено, але арешт та заборона на відчуження майна не були зняті, що перешкоджає позивачу у здійсненні права власності щодо нерухомого майна, суд вважає необхідним позов задовольнити та зняти арешт та заборону на відчуження на все належне [PERSON] нерухоме майно, накладені постановою державного виконавця Тернівського ВДВС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №971724 від 14.07.2009. На підставі ст.15,319,321, 391 ЦК України, ч.ч.1, 2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved