Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 29 січня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Первомайська міська рада Харківської області та [PERSON]\~ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якого, послався на таке: на підставі рішення виконкому Первомайської міської ради Харківської області від 24.11.2015 року\~ № 212 про зміну договору найма квартири за адресою: 3 мікрорайон[ADDRESS], його визнано наймачем вказаної квартири після смерті дідуся [PERSON],який помер 07.11.2014 року. Виконуючи п.2 вказаного рішення, 27 листопада 2015 року позивачем укладено Договір найму житлового приміщення з ПКП «Жилсервіс».\~ На даний час в спірній квартирі зареєстровані позивач, його неповнолітній син [PERSON],\~ бабуся [PERSON] та мати позивача - [PERSON] Відповідач [PERSON] тривалий час більше 9-ти років там не мешкає,оскільки виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації. Наразі позивач не має можливості сплачувати комунальні послуги ще і за відповідача [PERSON] та не може оформити субсидію на ці послуги. Вважає, що відповідно до ст. 71,72 ЖК України може поставити питання перед судом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, через не проживання у ній понад шість місяців без поважних причин. Позивач до судового засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Треті особи до судового засідання не прибули, однак надали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач до судового засідання не прибула, хоча була належним чином сповіщена про день та час розгляду справи, якихось заперечень суду не надала. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд,\~ вивчивши позовну заяву,\~ дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні до них правовідносини: на підставі рішення виконкому Первомайської міської ради Харківської області від 24.11.2015 року\~ № 212 про зміну договору найма квартири за адресою: 3 мікрорайон[ADDRESS], позивача\~ визнано наймачем вказаної квартири після смерті дідуся [PERSON] (а.с.11). Виконуючи п.2 вказаного рішення, 27 листопада 2015 року позивачем укладено Договір найму житлового приміщення з ПКП «Жилсервіс» (а.с.12). На даний час в спірній квартирі зареєстровані позивач, його неповнолітній син [PERSON],\~ бабуся [PERSON] та мати позивача - [PERSON] Відповідач [PERSON] тривалий час більше 9-ти років там не мешкає,що підтверджується актом\~ КП «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області\~ від 28.01.2019 року № 184. Наразі позивач не має можливості сплачувати комунальні послуги ще і за відповідача [PERSON] та не може оформити субсидію на ці послуги. Вважає, що відповідно до ст. 71,72 ЖК України може поставити питання перед судом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, через не проживання у ній понад шість місяців без поважних причин. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна та зобовязана довести судові ті обставини, на які вона посилається, як на підтвердження своїх вимог або підтвердження своїх заперечень. На думку суду, відповідач, не надавши заперечень на позовні вимоги та жодного доказу поважності не проживання в квартирі позивача більше півроку, визначила для себе інше місце мешкання. Відповідно ж до ст.ст.71,72 ЖК України за особами зберігається право на житлову площу протягом півроку, а перевищивши вказаний термін, тільки за рішенням суду його можна поновити, і те через поважність причин не проживання на житловій площі. Натомість, позивач повністю підтвердив обґрунтованість своєї позиції, що також вбачається і з акту від 28.01.2019 року за № 184, що в спірній квартирі відповідач не мешкає більше 10-ти років. Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа знімається з реєстрації місця проживання внаслідок набрання чинності рішенням про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. А судом встановлено факт не проживання на спірній житловій площі відповідача без поважних причин.

Outcome: approved