Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

30 листопада 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач зазначав, що 20 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 814556841, за яким останній отримав строковий кредит у розмірі 7500 грн. на строк 30 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 0,83% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. 21.07.2018 року сторони кредитного договору уклали додаткову угоду до договору № 814556841 від 20.07.2018 року, згідно якої суму кредиту збільшено на 1750,00 грн. Строк повернення кредиту продовжено на 28 днів згідно додаткової угоди від 17.08.2018 року до договору № 814556841 від 20.07.2018 року та встановлено розмір сплати відсотків за користування кредитом - 1,38. 28.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, у відповідності до вимог якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступив ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги від [PERSON] коштів, право на одержання яких належить ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 03.01.2019 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20190103 у відповідності до вимог якого, ТОВ «Таліон Плюс» відступив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від [PERSON] коштів за кредитним договором №814556841 від 20.07.2018 року, право на одержання яких належить ТОВ «Таліон Плюс». Позичальник неналежно виконував зобов`язання, тому у нього утворилась заборгованість за договором на загальну суму 12971,77грн., з яких: 9249,31грн. - заборгованість по кредиту, 3722,46 грн. - заборгованість по відсотках. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше та відповідачем не подано відзиву у встановлений судом строк. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Cуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч.1 ст.1049 і ст.1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. З матеріалів справи вбачається, що 20 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 814556841, за яким останній отримав строковий кредит у розмірі 7500 грн. на строк 30 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 0,83% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. 21.07.2018 року сторони кредитного договору уклали додаткову угоду до договору № 814556841 від 20.07.2018 року, згідно якої суму кредиту збільшено на 1750,00 грн. Строк повернення кредиту продовжено на 28 днів згідно додаткової угоди від 17.08.2018 року до договору № 814556841 від 20.07.2018 року та встановлено розмір сплати відсотків за користування кредитом - 1,38. 28.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, у відповідності до вимог якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступив ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги від [PERSON] коштів, право на одержання яких належить ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 03.01.2019 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20190103 у відповідності до вимог якого, ТОВ «Таліон Плюс» відступив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від [PERSON] коштів за кредитним договором №814556841 від 20.07.2018 року, право на одержання яких належить ТОВ «Таліон Плюс». Банк виконав свої зобов`язання належним чином, надавши позичальнику кредитні кошти, в розмірі передбаченим договором. Проте, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за договором на загальну суму 12971,77грн., з яких: 9249,31грн. - заборгованість по кредиту, 3722,46 грн. - заборгованість по відсотках. Враховуючи встановленні судом обставини, а також те, що відповідачем не спростовано наявність кредитної заборгованості, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов`язані з сплатою судового збору в розмірі 2 102 грн. 00 коп. Згідно вимог ст. 133 ч.1 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та інших витрат пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України, у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Outcome: approved