Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

30 червня 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . Дитина проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює та отримує заробітну плату близько 15000 грн. на місяць. Крім того, він є власником земельної ділянки та мотоблоку, від яких отримує додаткові доходи, а тому позивач просила суд стягнути з нього аліменти на її користь в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 03 липня 2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. У встановлений судом строк відповідач без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, просили задоволити їх у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодившись сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі прожиткового мінімуму для дитини. При цьому вказав, що хоча він і працює, проте розмір його доходу є не таким значним, як вказує позивач в обґрунтування позовних вимог, а також послався на те, що хоча він є власником мотоблоку, проте жодного доходу від його використання він не отримує. Відповідач також підтвердив, що стан його здоров`я є нормальним, інших утриманців він не має. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч.1 ст. 184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 17 березня 1999 року у Деражнянському районному відділі реєстрації актів громадянського стану, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від вказаного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Відповідач є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Довідкою виконкому Деражнянської міської ради №1210 від 12 травня 2020 року підтверджується, що неповнолітній [PERSON] , 2012 р.н., перебуває на утриманні його матері [PERSON] , проживаючи разом із нею по [ADDRESS] . Цю ж обставину визнав та підтвердив в ході судового розгляду даного спору відповідач [PERSON] . Разом із цим, як вбачається із наданої відповідачем довідки про доходи №243 від 13 липня 2020 року, він працює старшим майстром дільниці ПрАТ «Деражнянське ХПП» та його дохід за період роботи з 01 липня 2019 року по 30 червня 2020 року склав 124173,35 грн., що в середньому складає 10348 грн. в місяць. Крім того, суд враховує, що відповідач отримує дохід від оренди земельної ділянки, що він підтвердив у суді. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) З огляду на наведене, проаналізувавши встановлені вище обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача аліментів на користь позивача на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання розміру аліментів, суд у відповідності до ч.1 ст. 182 СК України враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, суд бере до уваги, що стан здоров`я відповідача є нормальним, інших утриманців він не має, що з`ясовано судом із пояснень відповідача у судовому засіданні. При цьому, судом приймаються до уваги також положення ч.2\~ст. 182 Сімейного кодексу України, згідно з якими розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ст.\~7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет на\~2020\~рік» з 01 липня 2020 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 2318 грн. Крім того, при розгляді даної справи суд також виходить із положень статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, де передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Із урахуванням наведеного, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд вважає вірним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог [PERSON] на 83,3%, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 701,22 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved