Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

30.04.2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила витребувати у відповідача та передати їй майно згідно акту-опису державного виконавця № 349/18 від 13.05.2012 року з підстав, передбаченних ст.ст. 317, 321, 387 ЦК України. В судове засідання позивачка з'явилась, але надала заяву суду про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, не повідомив суд про причини неявки, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд ухвалив справу розглянути у його відсутність на підставі наявних у ній матеріалів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.31-32, 35-36, 42-43). Представник третьої особи ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві у судове засідання не з'явився, заяв та клопотань суду не надав, але про дати судових засідань був належним чином повідомлений (а.с.44). Третя особа: [PERSON] у судове засідання не з'явився, заяв та клопотань суду не надав, про дату, час та місце судового засідання був належним чином повідомлений (а.с. 26-27, 33-34, 40-41). Судом встановлені наступні обставини. 14.05.2012 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві було накладено арешт на майно, що знаходилось за адресою: [ADDRESS], яке належить позивачці. Дана обставина підтверджується двома актами: 1\\.актом опису й арешту майна № 349/18 від 14.05.2012 року при примусовому виконанні виконавчого листа № в/12-23/11 від 13.09.2011 року, згідно якого було накладено арешт на майно: будівельний вагончик обитий профільними листами та опечатаний - 1 шт., електроопора -1 шт., каналізаційне кільце - 1 шт., бетонні кришки від каналізаційних кілець - 2 шт., бетонні напівблоки - 7 шт., бетонні блоки - 3 шт., контейнер опечатаний висотою 3 метри - 1 шт., металевий ящик - 1 шт. (а.с.5-6); 2\\.актом опису й арешту майна № 349/18 від 14.05.2012 року, при примусовому виконанні виконавчого листа № в/12-23/11 від 13.09.2011 року, згідно якого було накладено арешт на майно: дошки 1 куб., піддони пластмасові - 9 шт., борти залізні від вантажного автомобіля 2 шт., дерев'яні паркани 3 шт., дерев'яна карусель 1 шт., дерев'яний туалет - 1 шт. (а.с. 7). Майно, яке описано і на яке накладено арешт за актами, було передане державним виконавцем на зберігання [PERSON] Відповідно до акту прийому-передач матеріальних цінностей, вилучених виконавчою службою Дарницького району м. Києва від 14.05.2012 року в садовому товаристві Святище м. Києва, [PERSON] передав вищевказане майно директору ТОВ «АРІО» Степаненко І.В. (а.с. 8). Постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП № 32849567 від 03.07.2012 року було припинено чинність арешту майна [PERSON] та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 9). Із матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] зверталась до директора ТОВ «Аріо» з вимогою про повернення вищезазначеного майна, що підтверджується листом від 11.06.2012 року (а.с.11). Також позивачка [PERSON] неодноразову зверталась до ВДВС Дарницького району м. Києва, що підтверджується заявами від (23.08.2012 року, 10.10.2012 року, 28.01.2013 року, 27.03.2015 року) про повернення майна їй майна, згідно постанови ВП № 29267834 та двох актів опису й арешту № 349/18 від 14.05.2012 року (а.с. 12-18). Зобов'язанням старшого державного виконавця Іванюк Д.С. від 13.08.2012 за № 349/18 старшого державного виконавця Іванюк Д.С. зобов'язано зберігача [PERSON], повідомити про місце знаходження майна, з метою подальшої передачі майна [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Аналіз сукупності наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що позивачка [PERSON] виконала усі зобов'язання державного виконавця, та має право повернути своє майно, яке було вилучено та передано на зберігання [PERSON], який в свою чергу передав майно на зберігання ТОВ «Аріо», при цьому судом об'єктивно встановлено, що відповідач незаконно, без відповідної правової підстави утримує майно, належне позивачці, що порушує її право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд визнає позовні вимоги доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved