Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

29.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт її постійного проживання разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] року за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею, в порядку спадкування, право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], свої вимоги мотивує тим, що вищевказана частка будинку належить [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Спадкодавець за життя заповіту не залишав. Спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] являється дружина [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. 11.06.2015 року [PERSON] залишила заповіт, за умовами якого усе свої майно заповіла [PERSON].Позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено, у зв'язку із тим, що [PERSON] пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини та відсутністю документів, які підтверджують факт прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджено договором купівлі-продажу від 30.05.1991 року, посвідченим державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованим в реєстрі №2/1438, зареєстрованим в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №60д/3 від 17.06.1991 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.03.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 49254552 від 27.09.2017 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого [INFO] року - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.09.2015 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із [PERSON], що підтверджено відповідними записами в будинковій книзі на будинок [ADDRESS], тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.01.2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 11.06.2015 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1295, [PERSON] заповіла все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона на законом матиме право, в тому числі усю належну їй частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] - [PERSON]. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49254703 від 27.09.2017 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 11.06.2015 року, зареєстрований за № 1295 не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщини незалежно від змісту заповіту відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини мешкала разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджено показаннями, допитаними в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що [PERSON] переїхала до [PERSON] приблизно у 2014-2015 рр. після смерті [PERSON]. [PERSON] доглядала [PERSON], оскільки [PERSON] була у похилому віці та не була не в змозі доглядати за собою. Підтвердили факт спільного проживання [PERSON] разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS], тобто [PERSON] вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М. від 22.08.2017 року за №415/01-16 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що [PERSON] пропущено строк для подачі зави про прийняття спадщини та відсутністю документів, які підтверджують факт прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON]. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. При цьому у п.23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України - місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач довів та підтвердив достовірними доказами факт постійного проживання із [PERSON] на час відкриття спадщини, тому вважається таким, який фактично прийняв спадщину та відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved