Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

30 листопада 2017 року до суду із позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В позовній заяві зазначено, що 05 січня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно до п.п. 1.1. договору, позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність 40 000,00 доларів США, що на момент отримання позики та підписання даного договору за офіційним курсом Національного банку України становить 318 468 грн. 00 коп. факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником в момент передачі йому суми позики. Згідно п.п. 2.1. договору, позичальник зобов'язується повернути позику в строк до 05 січня 2017 року. Проте, незважаючи на неодноразові прохання та звернення позивача в усній формі відповідач ігнорує та не виконує зобов'язання як того вимагають умови договору та закону. Відповідач зобов'язаний був виконати свій обов'язок в строк до 05 січня 2017 року, проте не виконав цього, що є підставою для звернення до суду. З огляду на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму основного боргу у розмірі 40 000, 00 доларів США, що еквівалентно 1 080 557 грн. 20 коп. за офіційним курсом Національного банку України та стягнути судовий збір у розмірі 8 000 грн. 00 коп. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що позовну заяву підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що при розгляді даної справи покладається на думку суду. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як було встановлено судом, що 05 січня 2011 року між сторонами було укладено договір позики, у відповідності до умов якого, [PERSON] (позикодавець) передав, а [PERSON] (позичальник) прийняв у власність еквівалент 40 000, 00 доларів США, що на момент отримання позики та підписання даного договору за офіційним курсом Національного банку України становить 318 468 грн. 00 коп. (а.с. 4). Відповідно до п.п. 2.1. договору, позичальник зобов'язується повернути позику готівкою в строк до 05 січня 2017 року. На підтвердження укладення вищезазначеного договору позики та факту одержання грошей відповідачем [PERSON] 05 січня 2011 року надано власноручно написану в момент передачі йому суми позики розписку (а.с. 46). На момент розгляду цивільної справи борг за договором позики від 05 січня 2011 року становить 40 000,00 доларів США, що станом на 30 листопада 2017 року по курсу НБУ еквівалентно 1 080 557 грн. 20 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи наведене вище, позивач, як позикодавець, має право вимагати повернення боргу. Відповідач, як позичальник, в порушення взятих на себе зобов'язань, позику в розмірі 40 000,00 доларів США за договором позики від 05 січня 2011 року, не повертає, тому, зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 8 000 грн. 00 коп. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved