Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

6.04.2015 року позивачі звернулись з позовом, в якому просили встановити факт, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], [INFO]. В обгрунтування заяви позивачі послались на те, що [PERSON] з 1985 року проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу із [PERSON] 9.09.1985 року в них народився син [PERSON]. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був вчинений в порядку ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Протягом 23 років позивачі та [PERSON] проживали разом однією сімєю, вели сумісне господарство. [PERSON] за життя завжди визнавав себе батьком [PERSON]. В 2008 році [PERSON] та [PERSON] вирішили укласти шлюб та внести відповідні зміни у свідоцтво про народження сина, однак, 7.08.2008 року [PERSON] помер. Позивачі стверджували, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина, прийняти яку син не може. Посилаючись на те, що померлий є біологічним батьком [PERSON], а іншого способу захисту свого права вони не мають, позивачі просили позов задовольнити. Дослідивши обставини справи та наявні докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 130 Сімейного Кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Якщо факт батьківства надає право на спадкування за законом, суд розглядає таку заяву в порядку позовного провадження. Зазначені положення закону узгоджуються із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім*ю», за якою факт батьківства може бути встановлений за наявності однієї з чотирьох обставин: -спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; -спільне виховання дитини; -спільне утримання дитини; -докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 1985 року по 2008 рік та [PERSON] проживали разом, що підтверджується довідкою ЖЕУ № 2 Малиновського району м.Одеси від 13.12.2004 року. У шлюбі вони не перебували. 09.09.1985 року [PERSON] народила дитину. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинений відповідно до ст. 135 Сімейного Кодексу України. Зі вказаного часу [PERSON]М, її син [PERSON] та [PERSON] проживали разом, [PERSON] відкрито проявляв визнання ним батьківства, виховував дитину, займався її навчанням, разом із [PERSON] матеріально утримували її. Вказані обставини підтверджуються показаннями допитаного в суді свідка [PERSON] [PERSON] проживання дитини та [PERSON] було зареєстровано за однією адресою (паспортні відомості). Окрім того, висновком судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи встановлено, що [PERSON] може являтися біологічним батьком [PERSON], [INFO], народженого [PERSON] з ймовірністю 99,9999%, батьківство практично доведено. 7.08.2008 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії 1-ЖД № 160174 від 21.08.2008 року, актовий запис 6754. Відповідно до ст. 1261 ЦК України діти спадкодавця мають право у першу чергу на спадкування за законом. Наявності інших спадкоємців до майна померлого з відповіді Овідіопольської районної державної контори від 8.08.2016 року № 1511/0116 не вбачається. Враховуючи, що встановлення факту має юридичне значення, в процесі розгляду справи судом встановлені дії, вчинені за життя [PERSON], в яких проявилось визнання ним батьківства та відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, позовна заява є обгрунтованою та доведеною в процесі розгляду справи.

Outcome: approved