Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

30.08.2018 року позивач звернулася до Білопільського районного суду Сумської області з позовом до Миколаївської селищної ради, третьої особи - Приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу Сумської області Бойко Оксани Іванівни, - про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 03.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позові вказала, що [INFO] в селі Філонівщина Лебединського району Сумської області померла її мати- [PERSON], на підтвердження чого позивач приєднала до заяви копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема і на земельну ділянку площею 3,115 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 23 квітня 2002 року. На день смерті, [INFO], мати позивача була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS], на підтвердження чого приєднала довідку Верхосульського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області від 04 грудня 2017 року за № 431. Згідно даних паспорту громадянки України серії [NUMBER], виданого 16 лютого 2001 року Ковпаківським РВ СМУ УМВС України в Сумській області, - з 24 листопада 1989 року і на даний час позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але фактично проживає в [ADDRESS]. Разом з нею в цьому селі проживала до дня смерті її мати, [PERSON] На підтвердження факту проживання разом з покійною матір'ю та після її смерті позивач приєднала до позову довідку Голубівської сільської ради Лебединського району Сумської області від 14 лютого 2017 року за № 87. Та зазначила, що за життя її мати заповіла свій житловий будинок і присадибну земельну ділянку, яка знаходиться в [ADDRESS] [PERSON], на підтвердження чого приєднала копію заповіту від 25 липня 2002 року, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області та зареєстрований у реєстрі за № 119. Спадкоємцем першої черги за законом на неохоплене заповітом майно, а саме земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (паю), є позивач - дочка спадкодавця - [PERSON]. Факт родинних відносин між позивачкою та її матір'ю підтверджується записом «мати» у свідоцтві про народження позивачки серії [NUMBER] від 19 серпня 1947 року. З матір'ю у позивачки різні прізвища у зв'язку з тим, що вона 10 грудня 1981 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище із «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10 грудня 1981 року. Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено з підстав пропуску шестимісячного строку для подання такої заяви та роз'яснено про можливість судового порядку визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує поважними причинами неподання заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини такі: складні сімейні обставини, поганий стан здоров'я, постійні хвороби ( в 2000 році у нього діагностовано онкологічне захворювання та в червні 2000 року проведена операція, після операції тривалі курси хіміотерапії та лучової терапії, крім того, в нього є такі захворювання, як кардіосклероз, артеріальна гіпертензія, остеохондроз, хронічний холецистит, хронічний гастродуоденіт, злоякісне новоутворення яєчників ( ст.II, гр.II), у зв'язку з чим на протязі вісімнадцяти років він потребує постійного медикаментозного забезпечення),- внаслідок чого ним був пропущений з поважних причин встановлений законом строк для прийняття спадщини. Тому просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері строком три місяці, початок якого рахувати з дня набрання судовим рішенням законної сили. В судове засідання позивач не з'явився, його представник за довіреністю [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи без його участі та задоволення позовних вимог. Статтею 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. В силу статті 131-1 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Разом з цим, відповідно до п. 11 Перехідних положень Конституції України норма щодо здійснення представництва у судах першої інстанції виключно адвокатами вступає в силу з 01 січня 2019 року. З огляду на викладене, суд вважає допустимим представництво [PERSON] інтересів позивача у суді на підставі довіреності. Відповідач в судове засідання не з'явився, Миколаївський селищний голова І.А. Ігнатьєв подав суду заяву про розгляд справи без участі представника та що заперечень проти позову не мають. Приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Сумської області Бойко Оксана Іванівна в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Направила на адресу суду Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 17.09.2018 року № 53324983, відповідно до якої за параметрами запиту « [PERSON], дата смерті: [INFO] » у Спадковому реєстрі інформація відсутня. У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], народилася [INFO] в м. Ахальцихі, Грузія, її мати- [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER](а.с.10). Прізвище [PERSON] позивачка взяла після укладення шлюбу 10.12.1981 року з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER]( а.с.11). [INFO] мама позивача, [PERSON], померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 20, виданого 05 липня 2005 року ( а.с.5). Згідно довідки Верхосульського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області № 431 від 04.12.2017 року вбачається, що померла мати позивачки, [PERSON] яка померла [INFO], дійсно до дня своєї смерті постійно була зареєстрована в [ADDRESS]. Від імені [PERSON] виконкомом Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області був посвідчений заповіт за № 119 від 25.07.2002 року, який не відмінявся і не перезаповідався ( а.с.7). Згідно довідки Голубівської сільської ради Лебединського району Сумської області вбачається, що [PERSON] похоронила матір, [PERSON] за власний рахунок, яка до дня смерті проживала разом з нею за вищевказаною адресою ( а.с.8). Відповідно до заповіту від 25.07.2002 року мати позивачки, [PERSON], заповіла свій житловий будинок і присадибну земельну ділянку, яка знаходиться в [ADDRESS] [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 25 липня 2002 року, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області та зареєстрований у реєстрі за № 119( а.с.9). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 23.04.2002 року, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської РДА № 90 від 19.03.2002 року, [PERSON] за життя належала земельна ділянка площею 3,115 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Верхосульської сільської ради Білопільського району(а.с.6). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 17.09.2018 року № 53324983, за параметрами запиту « [PERSON], дата смерті: [INFO] » у Спадковому реєстрі інформація відсутня( а.с.26). Відповідно до даних медичної документації позивачки [PERSON], остання дійсно знаходиться на диспансерному обліку в КУ СМР КЛ № 1 з діагнозом: ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, вторинна артеріальна гіпертензія, остеохондроз поперекового відділу хребта, хронічний холецистит, хронічний гастродуоденіт, злоякісне новоутворення яєчників, у 2000 році перенісла операцію( а.с.16-19). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані є об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає, що позивач з поважної причини пропустила строк на прийняття спадщини, тому їй слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved