Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

31 березня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа - служба у справах дітей Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Під час слухання справи як третя особа була залучена служба у справах дітей Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації. В позовній заяві позивач просить: позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що вона з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO], проте, як зазначає позивачка, відповідач жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутність в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог в частині позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи - служби у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, направили на адресу суду висновок в якому зазначають, що підтримують заявлені вимоги. Представник третьої особи - служби у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку представника позивача, представника органу опіки Шевченківської РДА м.Києва, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження, яке було видано 09.12.2003 року, батьками [PERSON], [INFO] зазначені батько - [PERSON], мати - [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.11.2002 року та 11.08.2009 року було зареєстровано розірвання шлюбу. 08.07.2016 року [PERSON] написав та нотаріально посвідчив заяву про те, що він не заперечує проти задоволення позовних вимог та позбавлення його батьківських прав у відношенні малолітньої доньки [PERSON]. Деснянська районна в м.Києві державна адміністрація у своєму висновку від 21.09.2016 року №102/03/31-8762 вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON], [INFO]. Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Статтею 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч.3 ст.166 СК України). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. У відповідності із ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а тому суд на підставі викладеного приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що позивач не потребує матеріальної допомоги на утримання дитини, проте оскільки діючим законодавством встановлено обов'язкове стягнення аліментів на утримання дитини при позбавленні батьківських прав, просив стягнути їх в мінімальному розмірі, що встановлений діючим законодавством. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач участь в утриманні дитини не приймає, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття в примусовому порядку з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто з 31.03.2016 року. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, матеріальний стан відповідача, як пояснив представник позивача, відповідач має інших дітей, та визначає аліменти в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved