Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

31.10.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на дитину, в якій позивач просить: збільшити розмір аліментів, які сплачує [PERSON] за рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 04 грудня 2012 року (виконавчий лист № 2-6300/2012; №2609/23342/12 від 01.02.2013 року) на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі з 580, 00 гривень (п'ятсот вісімдесят гривень 00 коп.) до 1 000 гривень (однієї тисячі гривень), щомісячно з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.05.2002 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06.12.2010 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 04.12.2012 року з відповідача було стягнуто аліменти в розмірі 580 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак на даний час її матеріальний стан змінився, зросли витрати на утримання спільної дитини, окрім витрат на харчування, лікування, одяг, шкільне приладдя, з'явилися витрати на відвідування курсів з англійської та української мов, математики для підготовки до вступу до коледжу, а тому позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначив, що він офіційно працює, проте, підприємством, де він працює, у зв'язку із скрутним матеріальним становищем з 2010 року по теперішній час заробітня плата не нараховується. Крім того, пояснив, що на його утриманні є батьки, які є пенсіонерами, а також син від іншого шлюбу - [PERSON], [INFO]. Суд, заслухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебували в шлюбі зареєстрованому з 25 травня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 8). Від даного шлюбу в сторін народився спільний син - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06 грудня 2010 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 13). Як вбачається копії рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 04 грудня 2012 року та виконавчого листа, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 01.02.2013 року, з відповідача стягуються на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 580 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14,15). Звертаючись до суду з зазначеним позовом позивач наголосила, що в неї змінилося матеріальне становище, спільна дитина сторін потребує додаткових витрат, а враховуючи, що визначений рішенням Солом'янського районного суду м. Києва розмір аліментів складає 580 грн. на дитину в місяць, що є недостатнім для належного утримання та розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, в розумінні ст. 192 СК України особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Як було встановлено судом, що також підтверджується матеріалами справи, у позивача, як одержувача аліментів на утримання дитини, на даний час погіршилося матеріальне становище, на її утриманні перебувають ще двоє дочок від іншого шлюбу, що унеможливлює в повній мірі утримувати спільної з відповідачем дитини, оскільки дитина потребує як фізичного так і духовного розвитку, що зумовлює понесення значних витрат. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень. Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан позивача та відповідача, потрібності дитини даного віку. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме, збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON], у твердій грошовій сумі з 580,00 гривень до 1 000 гривень. Щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини - [PERSON], у вигляді витрат на відвідування курсів з англійської та української мов, математики для підготовки до вступу до коледжу, витрат на придбання додаткової навчальної літератури, то суд прийшов до висновку про відмову в цій частині позову, оскільки такі витрати не входять до обов'язкових витрат на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: partial