Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

31.01.2017 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що у нього з відповідачкою є спільна неповнолітня дитина дочка [PERSON] [INFO]. За рішенням Миргородського міськрайонного суду від 21 січня 2005 року він сплачує на утримання своєї дочки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини свого доходу. Після винесення судом рішення він своєчасно сплачував аліменти на утримання дитини, жодної заборгованості не має. Але на даний час у нього склалося тяжке матеріальне становище, зокрема він інвалід ІІІ групи, не працює, живе виключно за рахунок отримуваної пенсії, має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей : сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Значно зросли комунальні послуги, ціни на продукти та товари першої необхідності, що ставить його сімю в тяжке матеріальне становище. Просить зменшити розмір стягуваних з нього на утримання дочки [PERSON] аліментів на половину, тобто до 1/8 частини від отримуваного ним доходу. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та в його задоволенні просила відмовити, вважаючи, що вона знаходиться в не менш тяжкому становищі, зважаючи на розмір отримуваної нею заробітної плати. Їхня спільна з позивачем дочка [PERSON] на даний час навчається в Лубенському медичному училищі. Вона винаймає їй житло, за яке щомісячно сплачує 500 грн., також дає дочці продукти харчування, оплачує їй проїзд додому, надає кишенькові кошти. Зважаючи на викладене, в задоволенні позову просила відмовити. Представник третьої особи Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області [PERSON] не вбачав підстав у задоволенні позову, зважаючи на ту обставину, що з позивача на утримання дитини стягується 30 відсотків від його доходів, тобто встановлений законом мінімум. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивач і відповідачка є батьками неповнолітньої [PERSON] (а.с.5). Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 21 січня 2005 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів прибутку щомісячно. Статтями 10, 11 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 179 ЦПК України, предметом доказування є факти, якими обґрунтовані заявлені вимоги, тобто наявність обставин, з якими ст. 192 СК України пов'язує можливість зменшення розміру аліментів. Умовами, які впливають на розмір аліментів є: стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявності інших утриманців та інші обставини, що мають істотне значення, що передбачено ст. 182 СК України. Судом достовірно встановлено, що після винесення судом рішення 21 січня 2005 року про стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, змінився його матеріальний стан, так як в 2007 році у нього народився син [PERSON], а в 2015 році народився син [PERSON] (а.с.5-6), що судом не враховувалося при визначенні розміру аліментів на утримання дитини. Він не працює, після винесення судом рішення став інвалідом ІІІ групи і живе за рахунок пенсії, інших доходів немає. Доказів того, що у власності позивача маються транспортні засоби, майно, судом не здобуто (а.с. 13, 18). Отже, за результатами розгляду справи, суд вважає, що з урахуванням матеріального становища сторін по справі є можливість зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини з 1/4 до 1/6 частини отримуваного позивачем доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: partial