Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

29.11.2013 року до суду звернувся позивач [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа ПАТ «Райфазен Банк Аваль», про стягнення ? частини суми боргу, сплаченої за кредитним договором в розмірі 27122,74грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачкою [PERSON] він перебував у зареєстрованому шлюбі з 31.10.2003 року по 06.04.2011 року. Фактичні шлюбні відносини припинені 15 листопада 2010 року, що підтверджується рішенням Красноармійського міскрайонного суду Донецької області від 06 квітня 2011 року по справі № 2-517/2/2011р. про розірвання шлюбу та рішенням Красноармійського міскрайонного суду Донецької області від 28 березня 2012 року по справі № 2-0529/2/2012 про розподіл майна подружжя, в яких судом встановлено час припинення шлюбних відносин. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне майно подружжя вони поділили в судовому порядку. Рішенням Красноармійського міскрайонного суду Донецької області від 28 березня 2012 року по справі № 2-0529/2/2012 про розподіл майна подружжя, визнані ідеальні частки в квартирі за адресою: [ADDRESS] по ? частині квартири за ним та за відповідачкою. Своє право власності на ? частину квартири [PERSON] зареєструвала. Вказана квартира була придбана у 2005 році та оформлена на його ім'я на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Донецької області від 14.11.2005 року та зареєстровано право власності в БТІ м. Красноармійська. Квартира придбана за 87500 гривень з залученням кредитних коштів. Вони з дружиною взяли кредит у сумі 14450 доларів США в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» згідно кредитного договору від 11.11.2005 року № 014 11-151-140. З часу припинення шлюбних відносин до цього часу кредит ще не погашений, квартира перебуває в іпотеці на підставі іпотечного договору № 014/11-151/140/1 від 15.11.2005 року, укладеного між ним та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Станом на 15.11.2010 року на час фактичного припинення спільного проживання з відповідачкою за кредитним договором сплачено 12235,45 доларів США. Відповідачка визнавши за собою право власності на квартиру, але після припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу не приймає участі у сплаті кредиту. Самостійно за кредитним договором від 11.11.2005 року №.014/11-151-140 після припинення сімейно-шлюбних відносин ним сплачено 5111,25 доларів США, що становить 40854,22грн.. та 7563,48грн., а також штрафних санкцій у сумі 729,11доларів США, що становить 5827,78грн., а всього: 54245,48грн. Залишок несплаченої суми кредиту станом на 21.10.2013 року становить 6823,35 доларів США х 7,993 = 54539,04грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 1/2 частину сплаченої ним після припинення шлюбних відносин і розірвання шлюбу суми в рахунок погашення кредиту за кредитним договором, в розмірі 27122,74грн. та судовий збір в розмірі 271,23грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні від 22.01.2014 року визнала позовні вимоги частково, з тих підстав, що сам позивач перешкоджає їй в виплаті кредитних коштів, всіляко ухиляється від укладення трьохстороннього договору з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Згідно листа від «Райффайзен Банк «Аваль», де зазначається, що разом із правом власності та реєстрацією права власності в Державній реєстраційній службі, вона набуває статусу Іпотекодавця, а це передбачає укладення трьохстороннього додаткового договору між позивачем, нею та Банком. Даний договір вона готова укласти, про що сповістила Банк, однак Позивач від укладення трьохстороннього договору ухиляється. Більш того, позивач подавав позов про припинення права власності на ? частку спірної квартири, однак рішенням Апеляційного суду Донецької області від 22 жовтня 2013 року в позові йому було відмовлено. З сумою, що просить з неї стягнути позивач в розмірі 27122,74грн. вона не згодна, оскільки як співвласник вона несе відповідальність за зобов'язаннями перед третіми особами, то мала б сплачувати половину кредиту та відсотків за кредитом згідно з графіком погашення кредиту на підставі п.4 кредитного договору № 014/11-151/140 від 15.11.2005 року. Тобто за період з 15.11.2010 року до 15.04.2013 року (згідно довідки банку, наданої позивачем) було нараховано: сплата за кредитом 2408,40 дол.США за період з 15.11.2010 року по 15.04.2013 року нараховано, фактично сплачено позивачем, 2409,25доларів США, сплата відсотків: 3808,58 доларів нараховані відсотки, фактично сплачено позивачем - 2702 дол.США. Таким чином, сумарно позивач за період з 15.11.2010 по 19.04.2013 року сплатив за тіло кредиту та відсотки за користування кредитом 2409,25 + 2702,00 = 5111,25 доларів США. Згідно квитанцій, наданих позивачем, також він сплатив за період з 17.05.2013 року по 14.10.2013 року заборгованість за кредитом у сумі 926,17 доларів США. Оскільки кредит надавався у доларах, графік погашення платежів складений у доларах, в квитанціях зазначено суму в доларах, то і сплату заборгованості за наданими квитанціями слід застосовувати також у доларах. Таким чином, позивачем було сплачено кредит та відсотки за кредитом за період з 15.11.2010 року по 14.10.2013 року у розмірі 5111,25 дол. + 926,17 дол. = 6037,42 доларів. Однак, з огляду на те, що позивачем пропущений строк позовної давності щодо окремих платежів, вона просить суд застосувати позовну давність у 3 роки щодо платежів, які були вчинені позивачем поза межами позовної давності. Оскільки позов було подано 25.11.2013 року, то щодо платежів, що були здійсненні раніше ніж 25.11.2010 року, повинна бути застосована позовна давність. Таким чином, до платежів, що були проведені позивачем 18.11.2010 року у сумі 147,11 доларів США (сплата за кредит) та 103,51 доларів США ( сплата за відсотками) застосовується позовна давність та вони повинні бути виключені із загальної суми вимог позивача, тобто 6037,42 - 147,11 - 103,51 = 5786,80 доларів США, що дорівнює 46253,89грн. Таким чином, стягненню з неї підлягає половина цієї суми у розмірі 46253,89 : 2 = 23126,95грн. Щодо штрафних санкцій у сумі 729,11 доларів США, про стягнення яких заявляє позивач, оскільки вони виникли з вини позивача, який є єдиним позичальником за даним договором і який невчасно проводив розрахунки з банком, то вона не повинна їх сплачувати. Враховуючи викладене, вона просила суд застосувати позовну давність щодо платежів, що були здійснені позивачем у строк до 25.11.2010 року та задовольнити позов частково, стягнути з неї 1/2 частину суми в рахунок погашення кредиту з 15.11.2010 року по 14.10.2013 року в розмірі 23126,95 грн. В судовому засіданні від 06.02. 2014 року відповідачка змінила свою позицію та просила повністю відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не бажає укладати трьохсторонню угоду, за якою вона б сплачувала свою долю в кредитному договорі, не впускає її в спірну квартиру та користуватись квартирою. Представник третьої особи ПАТ «Райфазен Банк Аваль» до суду не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Із матеріалів цивільної справи, пояснень сторін вбачається, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 31.10.2003 року по 06.04.2011 року. Фактичні шлюбні відносини припинені 15 листопада 2010 року, що підтверджується рішенням Красноармійського міскрайонного суду Донецької області від 06 квітня 2011 року по справі № 2-517/2/2011р. про розірвання шлюбу (а.с.9). Рішенням Красноармійського міскрайонного суду Донецької області від 28 березня 2012 року по справі № 2-0529/2/2012 про розподіл майна подружжя [PERSON], визнані ідеальні частки в квартирі за адресою: [ADDRESS] по ? частині квартири за позивачем та за відповідачкою. (а.с.10-12). Як вбачається з рішення суду, вказана квартира була придбана у 2005 році та оформлена на позивача [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Донецької області від 14.11.2005 року та зареєстровано право власності в БТІ м. Красноармійська. Квартира придбана за 87500 гривень з залученням кредитних коштів. Для придбання квартири сторони взяли кредит у сумі 14450 доларів США в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» згідно кредитного договору від 11.11.2005 року № 014 11-151-140. З часу припинення шлюбних відносин до цього часу кредит ще не погашений, квартира перебуває в іпотеці на підставі іпотечного договору № 014/11-151/140/1 від 15.11.2005 року, укладеного між позивачем [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Відповідачка [PERSON] після припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу не приймає участі у сплаті кредиту. Самостійно за кредитним договором від 11.11.2005 року №.014/11-151-140 після припинення сімейно-шлюбних відносин позивачем [PERSON] за період з 15.11. 2010 року по 14.10.2013 року сплачено 5111,25 доларів США, що становить 40854,22грн.. та 7563,48грн., а також штрафних санкцій у сумі 729,11доларів США, що становить 5827,78 грн., а всього: 54245,48 грн. Залишок несплаченої суми кредиту станом на 21.10.2013 року становить 6823,35 доларів США х 7,993 = 54539,04грн., що підтверджується довідкою ПАТ«Райффайзен Банк Аваль»(а.с.17-20), копіями квитанцій про сплату кредитного боргу (а.с.21-23). Із наданої суду відповіді ПАТ«Райффайзен Банк Аваль» відповідачці [PERSON] вбачається, що 13.05.2013 року адміністрація Банку отримала заяву [PERSON] про укладення з нею додаткової угоди до договору іпотеки від 11.11.2005 року і роз'яснила їй порядок укладення трьохстороннього додаткового договору, режим роботи Банку та необхідність з'явитись особисто до відділення Банку зі всіма передбаченими внутрішніми нормативними актами Банку документами на об'єкт нерухомого майна, з урахуванням змін на підставі відповідного рішення суду для подальшого укладення додаткового договору до договору іпотеки (а.с.35). Але, як вбачається з пояснень сторін та матеріалів цивільної справи (а.с.50) до цього часу відповідачка особисто не з'явилась до відділення Банку та не уклала додаткову угоду до договору іпотеки від 11.11.2005 року і в добровільному порядку не бажає сплачувати ? частину сум, що нараховуються за кредитним договором. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Згідно ч.2, 4 ст.65 Сімейного Кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Оскільки судом встановлено, що позивачем [PERSON] за кредитним договором, який він отримав в інтересах сім'ї, для придбання квартири, що є спільною частковою власністю позивача та відповідачки [PERSON] за період з 15.11.2010 року по14.10.2013 року було сплачено 54245,48грн., суд вважає, що з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] в судовому порядку слід стягнути ? частину суми кредитних платежів, що складає 27122,74 грн. Суд не може прийняти за основу заперечення відповідачки, оскільки вони суперечать вимогам закону і матеріалам цивільної справи. Щодо зави відповідачки про пропуск позивачем 3-річного терміну позовної давності для звернення до суду - вона також не відповідає фактичним обставинам справи, позовні вимоги заявлені в межах 3-річного терміну позовної давності(до суду позовна заява надійшла рекомендованою кореспонденцією 29.11.2013 року, вимоги заявлені за період з 15.11.2010 року по жовтень 2013 року). У відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову в розмірі 271,23 грн.

Outcome: approved