Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

5.05.2014 позивачі звернулися в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що [PERSON] за життя належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла, проте ще за життя - 21.02.2002 року посвідчила заповів, яким належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями і спорудами заповіла своїм дітям [PERSON], [PERSON] та внуку [PERSON] Позивачі прийняли спадщину шляхом фактичного володіння та утриманням спадкового майна, проте у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їм відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав. Тому просять суд визнати за ними право власності по 1/3 частині спадкового майна за кожним в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен зокрема, позов підтримали, просили задовольнити. Відповідач Великоведмезька сільська рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають та не заперечують щодо його задоволення. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати в майбутньому. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом установлено, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 23.01.1957 року, серії [NUMBER] від 21.12.1957 року та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.02.2003 року (а.с. 8, 10, 15). Родинні відносини [PERSON] щодо спадкодавця [PERSON] стверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 4.09.1977 року, у якому його батьками вказані [PERSON] та [PERSON], яка є дочкою спадкодавця, згідно свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 23.01.1957 року (а.с. 9, 13). 21.02.2002 року спадкодавець посвідчила заповів, яким належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями і спорудами заповіла своїм дітям [PERSON], [PERSON] та внуку [PERSON] (а.с. 14). Із витягу з погосподарської книги № 1 за 2001-2005 роки та довідки Великоведмезької сільської ради Маневицького району № 837 вбачається, що по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] належить [PERSON], яка померла [INFO] та була до дня смерті постійно зареєстрована за вказаною адресою. Спадкоємцями за заповітом [PERSON] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16, 17). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 396/01-16 від 16.05.2014 року після смерті [PERSON], яка померла [INFO] вказаною нотконторою спадкова справа не заводилась (а.с. 35) Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 19.05.2014 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS], відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 36). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що позивачі є спадкоємцями за заповітом, прийняли спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за ними права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved