Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

30 листопада 2015 року уповноважений представник позивачів звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що розпорядженням Згурівської РДА від 27.10.2003 № 545 було надано дозвіл [PERSON] на розробку технічної документації по складанню державних актів на право власності на землю як власнику сертифікату на земельну частку (пай) в межах Пасківщинської сільської ради Згурівського району Київської області. Їй була надані земельні ділянки № 60 , орієнтовною площею 2,78 га та № 58 площею 1,395 га. [PERSON] також було надано земельну ділянку № 58 площею 1,395 га. Тобто земельна ділянка за № 58 була надана обом позивачам у розмірі по ? частини від загальної площі 2,79 га. Проте під час виготовлення технічної документації на ім»я [PERSON] була допущена помилка та останній були визначені земельні ділянки за № 59 та № 60, з яких земельна ділянка за № 59, кадастровий номер якої 3221984900:03:005:0002, належить іншому власнику. На ці земельні ділянки їй було видано Державний акт серії КВ № 027999. При виготовленні технічної документації на ім»я [PERSON] також допустили помилку, на підставі якої був виготовлений Державний акт серії КВ № 028000 та передано їй у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7885 га (по схемі поділу земель - № 58), хоча розмір цієї земельної ділянки становить 2,7872 га та вона належить позивачам на праві спільної часткової власності. Допущені помилки позбавляють права позивачів здійснити реєстрацію належних їм спірних земельних ділянок, тому просить визнати недійсними розпорядження Згурівської районної державної адміністрації Київської області від 10 грудня 2003 року № 655 в частині затвердження технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю власникам сертифікатів на земельну частку (пай) та передачі у приватну власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Пасківщинської сільської ради Згурівського району Київської області на ім»я обох позивачів та Державні акти серії КВ № 027999 та серії КВ № 028000, а також визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7753 га, та за кожною із позивачів право власності на ? частини на земельної ділянки площею 2,7872 га, а саме, по 1,3936 га, які розташовані на території Пасківщинської сільської ради Згурівського району Київської області. В разі задоволення позову просить не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України. У ході підготовки справи до розгляду уповноважений представник позивачів уточнив позовні вимоги, посилаючись на те, що позивачам на підставі Сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії РН № 321401, виданого [PERSON], та серії РН № 321402, виданого [PERSON], належали земельні частки (паї), що знаходяться на території Пасківщинської сільської ради Згурівського району Київської області, у землі, які належали КСП «Україна», розміром по 1,6850 в умовних кадастрових гектарах кожній, без визначення меж цих часток в натурі. Оскільки спірні Державні акти видані з помилками, тому просить визнати недійсними розпорядження Згурівської районної державної адміністрації Київської області від 10 грудня 2003 року № 655 в частині затвердження технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю власникам сертифікатів на земельну частку (пай) та передачі у приватну власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Пасківщинської сільської ради Згурівського району Київської області на імя обох позивачів та Державні акти серії КВ № 027999 та серії КВ № 028000, а також визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7753 га, та за кожною із позивачів право земельну частку (пай) розміром по 1,6850 в умовних кадастрових гектарах за кожною без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), що розташовані на території Пасківщинської сільської ради Згурівського району Київської області, згідно іц Сертифікатами відповідно серії РН № 321401 та РН № 321402. В разі задоволення позову просить не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України. \~ \~ \~ В судове засідання особи, які беруть участь у справі, повторно не зявилися, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку,\~\~сторони та третя особа Відділ Держгеокадастру у Згурівському районі направили суду заяви з клопотанням слухати справу за їхньої\~ відсутності, представник позивача позов підтримує повністю, відповідач позов визнає повністю, треті особи [PERSON] управління Держгеокадастру у Київській області та Реєстраційна служба Згурівського районного управління юстиції про причини неявки не повідомили. \~ \~\~\~\~ Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачам на підставі Сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії РН № 321401, виданого [PERSON], та серії РН № 321402, виданого [PERSON], належали земельні частки (паї), що знаходяться на території Пасківщинської сільської ради Згурівського району Київської області, у землі, які належали КСП «Україна», розміром по 1,6850 в умовних кадастрових гектарах кожній, без визначення меж цих часток в натурі (а.с.71, 72, 73-75 копії Сертифікатів та Книги реєстрації сертифікатів). Розпорядженням Згурівської райдержадміністрації Київської області від 27.10.2003 № 545 «Про надання дозолу на розробку технічної документації по складанню державних актів на право власності на землю власникам сертифікатів на земельну частку (пай) в межах Пасківщинської сільської ради» було надано такий дозвіл власникам земельних часток (паїв) [PERSON] та [PERSON] Зокрема їм була надана земельна ділянка за № 58 площею по 1,395 га кожній. Крім того, [PERSON] була визначена земельна ділянка за № 60, площею 2,78 га. Згідно із розпорядженням голови Згурівської районної державної адміністрації від 10 грудня 2003 року № 655 «Про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю власникам сертифікатів на земельну частку (пай) в межах Пасківщинської сільської ради» [PERSON] було надано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Пасківщинської сільської ради Згурівського району Київської області, площею 2,7887 га, [PERSON] - площею 2,7872 га та площею 2,7753 га, всього загальною площею 5,5625 га. Цим же розпорядженням було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на спірні земельні ділянки обох позивачів. На підставі зазначеного розпорядження [PERSON] було видано Державний акт серії КВ № 028000 на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,7885 га, який зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 101 від 19 лютого 2004 року, кадастровий номер якої 3221984900:03:005:0001 (а.с.15 копія акта). [PERSON] було видано Державний акт серії КВ № 027999 на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,5625 га, яка складається із ділянки № 1 - площею 2,7872 га, вартістю 77620,16 грн, кадастровий номер якої 3221984900:03:005:0002 та ділянки № 2 - площею 2,7753 га, кадастровий номер якої 3221984900:03:005:0003, вартістю 77620,16 грн, який зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 100 від 19 лютого 2004 року (а.с.16 - копія акта). Згідно з цим розпорядженням відповідно до схеми поділу земель [PERSON] надана земельна ділянка за № 58, площею 2,7887 га, [PERSON] за № 59, площею 2,7872 га, та за № 60, площею 2,7753 га (а.с.******16, 17, 18-27, 28-37, 38, 39 копії викопіювань із Схем поділу земель, витягів із технічних документацій)**. Відповідно до викопіювання зі Схеми поділу земель колективної власності ТОВ «Україна» села Пасківщина Згурівського району Київської області на земельні частки (паї) земельна ділянка за № 59, площею 2,79 га, рахується за [PERSON], за № 58 та за № 60 за [PERSON] (а.с.14, 14а - викопіювання). Земельна ділянка з кадастровим номером 3221984900:03:005:0002 перетинається з межами іншої земельної ділянки (а.с.41 лист Відділу Держземагенства). Судова практика виходить з того, що визнання недійсним державного акта на право власності на землю як самого по собі правовстановлюючого документа не передбачено чинним законодавством при наявності рішення, що надало право на отримання цього правовстановлюючого документа. Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями 116, 118 ЗК України (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України: від 18 вересня 2013 р. у справі № 6-92цс13; від 23 жовтня 2013 р. у справі № 6-93цс13). Відповідно до ст. 3 Земельного Кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативними правовими актами. Ст. 152 Земельного Кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним \~особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~Згідно \~\~з ч. 1 ст. 155 ЗК України у \~\~разі видання органом виконавчої влади \~\~або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи\~ щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки в судовому засіданні доведено, що спірні розпорядження та Державні акти виготовлені з порушеннями. Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів\~ оренди землі, затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах\~ від 04.05.1999 року № 43, яка регулювала порядок видачі державних актів на право приватної власності на землю, втратила чинність з 23.08.2013 року. Іншого способу захисту порушених прав позивачів, окрім обраного ними, натепер не вбачається. На підставі викладеного,

Outcome: approved