Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

29.08.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на свою користь, на утримання доньки: [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від всіх заробітків відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] Відповідач не надає регулярної та достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, в зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду, з метою стягнення з останнього аліментів на її утримання. Позивач до зали судових засідань не з'явилась, надавши заяву щодо розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до зали судових засідань також не з'явився, подав заяву про визнання позовних вимог [PERSON], та просив провести розгляд справи без його участі. Суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З 05.06.2001 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], виданим 05.06.2001 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міського управління юстиції. (а.с.6). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 13.11.2001 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міського управління юстиції.(а.с.7). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на утриманні останньої, що підтверджується довідкою, виданою ЖСК «Україна» № 150 від 10.09.2016 р.(а.с.25). Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184) і виплачуються щомісячно. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: approved