Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

30 березня 2020 року до Валківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначено, що 28.08.2018 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого [PERSON] приєднався, підписавши заяву про приєднання та заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії, якою він погодився на одержання кредиту та його умови. В результаті чого, банк встановив [PERSON] відновлювальну кредитну лінію у розмірі 30 000,00 грн на строк 60 місяців з процентною ставкою 38,00% на картковий рахунок з використанням платіжної картки. Проте, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором у [PERSON] виникла заборгованість, яка станом на 18.03.2020 року складає 25 645,75 грн. Позивач вимагає стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії від 28.08.2018 року у загальному розмірі 25 645,75 грн. 07.04.2020 року ухвалою судді Валківського районного суду Харківської області відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України до суду не надходило. Ухвалу судді від 07.04.2020 року відповідач отримав 13.05.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення, однак, у встановлений судом строк не надіслав до суду відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про наявність позову до нього, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст. 279, 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 28.08.2018 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 30 000,00 грн. на строк 60 місяців з процентною ставкою 38% на картковий рахунок з використанням платіжної картки. Вказані обставини підтверджено долученими до позову договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, заяви про приєднання №511553321, а також заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії.(а.с.6-13) Отже, уклавши кредитний договір, сторони погодили його істотні умови. В пункті 1.14.1 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб вказано, що клієнт зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором.(а.с.8) Згідно п. 1.27 вищезазначеного Договору, будь-яке невиконання клієнтом умов Договору породжує у банка право достроково відкликати кредит, а у клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором.(а.с.10) Відповідно до п. 1.28 Договору, банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за Договором, строк сплати яких не настав, та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно із законодавством (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку: 1) затримання сплати клієнтом кредиту (його частини, в тому числі в розмірі обов`язкового щомісячного платежу) та/або перевищення витратного ліміту (Несанкціонованого овердрафту) та/або процентів, обов`язок сплати яких передбачений Заявою на кредит, щонайменше на один календарний місяць.(а.с.10) Пункт 1.34 Договору передбачає, що у разі виникнення простроченої заборгованості за картковим рахунком та кредитом, її непогашення у строки визначені договором, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо.(а.с.10 на звороті) Згідно умов договору позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, оскільки [PERSON] не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та не сплатив платежі по відсоткам, а також іншим витратам відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором - зобов`язання за вказаним договором належним чином відповідач не виконав. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги умови кредитного договору та розрахунок наведений позивачем. За відсутності заперечень з боку відповідача судом встановлено, що у [PERSON] станом на 18.03.2020 року утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 25 645,75 грн, а саме: 24 991,60 грн - загальна сума основної заборгованості; 0,00 грн - загальна сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом; 31,40 грн - загальна сума заборгованості по комісії; 442,63 грн - загальна сума нарахованої пені; 14,34 грн - сума витрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 4,27 грн - сума витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 146,19 грн - загальна сума 3% річних від прострочених сум по кредиту; 15,32 грн - загальна сума 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів.(а.с.17-21) Отже, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та з врахуванням ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати в розмірі 2 102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved