overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

29.11.2017 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб, зареєстрований 08.05.1991 року в міському Палаці шлюбів м.Полтави, актовий запис №924. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Подружні відносини між ними припинені з 1997 року, спільне господарство не ведеться та спільно не проживають. Позивачка, представник позивача в судове засідання не з'явилися, надавши письмові заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову, та з проханням розглянути справу без його участі. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 08.05.1991 року в міському Палаці шлюбів м.Полтави, актовий запис №924 (а.с. 6). Від спільного подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Сторони припинили шлюбні відносини. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, сім'я фактично розпалась та її відновлення неможливе, є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач скористалась правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст.113 Сімейного Кодексу України, тому суд залишає шлюбне прізвище позивача - [PERSON]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 640 грн. На підставі ст.ст.110, 112,113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

29.11.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.01.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №05. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Між сторонами стали виникати сварки, в результаті чого шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2015 року. Сторони живуть кожен окремо, спільне господарство не ведуть, спору про поділ спільного майна не має. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити її інтересам. Позивач в судове засідання не з»явилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи,\~суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про шлюб, серії 1-ВЛ №106865, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, сторони перебувають у шлюбі з 23.01.2009 року (а.с.4). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини.\~Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно\~ст.51 Конституції України,\~ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За\~ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

29.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 17 червня 2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] від якого мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося внаслідок втрати взаємоповаги, взаємодовіри, через несумісність характерів, що породжувало в сімї непорозуміння та конфлікти. З цих причин шлюбно-сімейні відносини з червня 2016 року припинено. Збереження шлюбу та примирення за викладених обставин вона вважає неможливим. Спору з приводу розподілу майна та місця проживання дитини немає. Син залишається проживати з нею. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, вказала, що позов підтримує, згодна на ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не повідомив. За письмовою згодою позивача, на підставі ухвали суду, проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Глобинського районного управління юстиції 17 червня 2006 року, актовий запис № 57. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з червня 2016 року через втрату взаємоповаги, взаємодовіри, несумісність характерів. Про наявність спору з приводу розподілу майна, місця проживання дитини жодна із сторін суд не повідомляла, клопотання про надання терміну на примирення не заявлено. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

29.11.2017 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 16 квітня 2010 року Виконкомом Ширмівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис №01. Позовні вимоги мотивує тим, що подружнє життя з відповідачем виявилось не вдалим, Спільне життя між ними не склалось та не було досягнуто порозуміння, існує відсутність спільних поглядів на життя, різниця в підходах до створення сімї нормального психологічного клімату. Внаслідок чого між ними виникли напружені стосунки і шлюб став формальним. Подружні відносини між ними фактично припинені. Подати спільну заяву про розірвання шлюбу в державний орган реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутись до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, шлюб просила розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, з позовними вимогами позивач згоден, проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

29.11.2017 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт смерті. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] у м. Єнакієве Донецької області, яка народилась, [INFO] у с. Конецполь, Первомайського району, Одеської області. Органи державної реєстрації актів цивільного стану відмовились зареєструвати її смерть, посилаючись на відсутність висновку медичної установи про причину смерті. Встановлення цього факту заявнику потрібно для отримання свідоцтва про смерть. У судовому засіданні заявник свої доводи, викладені в заяві підтримав та наполягв на задоволенні своєї заяви. Представник заінтересованої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області до судового засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Представник другої заінтересованої особи - Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до судового засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Суд, заслухав пояснення заявника, вивчив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт смерті в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як вбачається з довідки про смерть № 91 від 28.08.2017 року, [PERSON] померла [INFO], причина смерті - набряк мозку. Народилась, [INFO] у с. Конецполь, Первомайського району, Одеської області. Суд вважає, що факт смерті [INFO] у м. Єнакієве Донецької області, [PERSON], яка народилась [INFO] у с. Конецполь, Первомайського району, Одеської області в певний час і при певних обставинах підтверджений, як показаннями заявника так і письмовими матеріалами справи: Довідкою про смерть № 91 від 28.08.2017 року (арк.с.9), товарним чеком на надання послуг на поховання № 24 від [INFO] (арк.с.11), фотокартками з місця поховання (арк.с.14,15). Згідно з повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бахмут Бахмутського міськрайонного управління юстиції від 29.11.2017 року, не можливо без рішення суду провести реєстрацію факту смерті [PERSON] через відсутність належно оформленого медичного висновку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання коштів на поховання та свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

29.11.2017 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт смерті. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] у м. Єнакієве Донецької області, яка народилась, [INFO] у с. Русанове, Черемісенського району, Курської області. Органи державної реєстрації актів цивільного стану відмовились зареєструвати її смерть, посилаючись на відсутність висновку медичної установи про причину смерті. Встановлення цього факту заявнику потрібно для отримання свідоцтва про смерть. Заявник у судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за його відсутністю, вимоги викладені в заяві підтримав та наполягв на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області до судового засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Представник другої заінтересованої особи - Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до судового засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Суд, заслухав пояснення заявника, вивчив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт смерті в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як вбачається з довідки про смерть № 113 від 02.10.2017 року, [PERSON] померла [INFO], причина смерті - серцево-судинна недостатність, атеросклеротична хвороба серця з артеріальною гіпертензією. Народилась, [INFO] у с. Русанове, Черемісенського району, Курської області. Суд вважає, що факт смерті [INFO] у м. Єнакієве Донецької області, [PERSON], яка народилась [INFO] у місті с. Русанове, Черемісенського району, Курської області в певний час і при певних обставинах підтверджений письмовими матеріалами справи: Довідкою про смерть № 113 від 02.10.2017 року (арк.с.7). Згідно з повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бахмут Бахмутського міськрайонного управління юстиції від 29.11.2017 року, не можливо без рішення суду провести реєстрацію факту смерті [PERSON] через відсутність належно оформленого медичного висновку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання коштів на поховання та свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

29.11.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 26.07.2014 року. Від подружнього життя в сторін народилася донька [PERSON], [INFO] Стосунки з відповідачем погіршилися. На даний час сторони не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного, не проживають разом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовну заяву підтримали в повному обсязі та просили її задоволити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, тому вважаю за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача з винесенням заочного рішення в порядку ст. 281 ЦПК України.. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Шлюб між сторонами зареєстровано 26.07.2014 року. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сімї. Від подружнього життя в сторін народилася донька [PERSON], [INFO] Суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, сторони проживаю окремо з квітня 2017року, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

29.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики від 29.08.2017 року в сумі 16000 грн і 640 грн у відшкодування судових витрат. Позов мотивовано невиконанням відповідачем умов договору, в частині дотримання строку повернення суми позики. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримав і наполягав на задоволенні; відповідач не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. За згодою позивача судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 29.08.2017 року сторони уклали договір позики відповідно до якого позивач надав відповідачу позику в сумі 16000 грн, строком до 01.11.2017 року (далі Договір), що підтверджується розпискою відповідача. Відповідно до частини другої статті 1047 Цивільного кодексу України (далі Кодекс) розписка позичальника є підтвердженням укладення договору позики та його умов. Згідно статті 526 Кодексу зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи те, що відповідач умови Договору не виконала і, у встановлений Договором строк суму позики позивачеві не повернула, зазначене є підставою для її стягнення. Таким чином, предявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

29.11.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала і наполягала на його задоволенні; відповідач позов визнав; від надання судом строку на примирення сторони відмовилися. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 07.05.2011 року, при цьому мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. З серпня 2016 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і сторони не бажають його збереження та спільного проживання однією сімєю, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

29.11.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 08.06.2013 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 456. Посилаючись на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2013 року. Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Бражнік». Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 08.06.2013 року, про що є актовий запис № 456 у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2013 року. Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

29.11.2017 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 72 в будинку 12 по пр. Миру в м. Чернігові з підстав, встановлених статтею 391, 405 Цивільного кодексу України. Позов мотивує тим, що відповідач не проживає в зазначеній вище квартирі з 1998 року, при цьому не бере участі в її утриманні, чим порушує її права як власника квартири. У судовому засіданні представник позивача предявлений позов підтримав і наполягав на задоволенні; відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. За згодою представника позивача судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 30.09.2017 року (а.с. 6-10, далі Квартира). Як убачається з довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради (а.с. 11) за вказаною адресою з 16.03.1993 року зареєстрований відповідач, який не проживає в Квартирі з 1998 року, що підтверджується актом від 29.09.2017 року (а.с. 12). За змістом статті 156 Житлового кодексу Української РСР право членів сімї власника жилого будинку (квартири) є похідним від права на жиле приміщення його власника. В звязку з цим, у разі втрати власником свого права власності на жиле приміщення, в тому числі внаслідок його відчуження за цивільно-правовою угодою, одночасно припиняється й право користування цим приміщенням усіма членами сімї власника. В звязку з тим, що відповідач ніколи не був членом сімї відповідача, а був вселений в Квартиру як член сімї [PERSON], яка 30.09.2017 року подарувала Квартиру позивачеві, відповідач вважається таким, що автоматично втратив право користування Квартирою з моменту її відчуження позивачеві. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України (далі Кодекс) власник майна має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своїм майном. Наявність реєстрації відповідача в Квартирі призводить до збільшення плати за комунальні послуги і створює позивачу перешкоди у вільному розпорядженні Квартирою, чим порушує її права як власника жилого приміщення. Зазначене є підставою для усунення позивачу перешкод в користуванні та розпорядженні належною їй на праві власності Квартирою, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування нею з підстав, встановлених статтею 391 Кодексу. Посилання позивача на статтю 405 Кодексу як на додаткову підставу цього позову є помилковим, оскільки зазначена стаття регулює порядок користування жилим приміщенням членами сімї власника жилого приміщення, а відповідач не є членом сімї позивача. Вимога позивача про примусове зняття відповідача з реєстраційного обліку заявлена до неналежного відповідача, при цьому є передчасною, а тому підлягає відхиленню. Таким чином, даний позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial