Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

30.09.2015 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулась в суд із позовом до Першого відділу ДВС Луцького міського управління юстиції, [PERSON], ПАТ «[PERSON] Аваль», ПАТ «Укргазбанк» про зняття арешту з майна. Зазначає, що 02.07.2007 року між ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитну угоду № 147/м, з лімітом кредитування 60 000 доларів США, із наданням коштів окремими траншами кредиту: згідно договору про видачу траншу № 147/м-1 від 04.07.2007 року в розмірі 60 000 доларів США, з терміном повернення коштів до 02.07.2012 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 03.07.2007 року уклали договір іпотеки № 6856 від 03.07.2007 року, за умовами якого відповідач надав в іпотеку належне йому майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,8000 га, кадастровий номер 0722881800:03:001:1792.У зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору у нього перед ПАТ КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість за вищевказаним кредитним договором. Для вирішення питання погашення заборгованості [PERSON] 21.09.2015 року було надано працівникам ПАТ КБ «ПриватБанк» довіреність за номером №772 на право продажу банком вищевказаної земельної ділянки. Однак в процесі підготовки до реалізації даної земельної ділянки було встановлено, що Першим відділом Луцького МУЮ було накладено арешти на майно, в т.ч. на предмет іпотеки. Просить зняти арешт з нерухомого майна: земельної ділянки загальною площею 0,8000 га, кадастровий номер 0722881800:03:001:1792, яка знаходиться за адресою: Волинська обл., Луцький район, с. Великий Омеляник, що належить [PERSON] на підставі державного акту серія ЯД № 278851, та на яку було накладено арешти згідно постанов Першого відділу ДВС Луцького МУЮ від 14.09.2012 року ВП №34426114, від 26.03.2012 року ВП №31855420, від 23.11.2011 року ВП №30176158, від 13.02.2013 року ВП №33961956. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав на адресу заяву, якою просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Першого ВДВС ЛМУЮ у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, із поданих суду заперечень вбачається, що Перший ВДВС ЛМУЮ заперечує щодо задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про розгляд справи належним чином, як вбачається із заяви від 27.10.2015 року останній просив слухати справу у його відсутності, проти зняття арешту із майна не заперечив. Представники відповідачів ПАТ «[PERSON] Аваль» та ПАТ «Укргазбанк» у судове засідання не зявилися, подали на адресу суду заяви якими просили розгляд справи проводити у їх відсутності, щодо заявлених вимог не заперечили. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та співставленні, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.07.2007 року між ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Кредитну угоду № 147/м, з лімітом кредитування 60 000 доларів США. Надання коштів здійснювалось окремими траншами (траншами кредиту) після підписання Договорів про видачу траншу. 04.07.2007 року було укладено договір про видачу траншу № 147/м-1, згідно якого Відповідач [PERSON] 04.07.2007 року отримав строковий кредит в розмірі 60 000 доларів СІЛА, з терміном повернення коштів до 02.07.2012 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за Графіком погашення кредиту, процентів та винагороди ( Додаток № 1 до Договору про видачу траншу № 147/м-1 від 04.07.2007 року) (а.с.5-13). В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним договором, між ПАТ КБ «Приватбанк» 03.07.2007 року було укладено договір земельної ділянки, відповідно якого предметом іпотеки якого виступила земельна ділянка площею 0,8000 га, яка розташована в с. В. Омеляник, Луцького району, Волинської області, кадастровий номер 0722881800:03:001:1792, що належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД№278851, виданим 07.06.2007 року Заборольською сільською радою на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу [PERSON] 15.05.2007 року за Р№799 (а.с.14-19, 28-29). Як вбачається із копії Інформаційного довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 17.09.2015 року № 112038231, на підставі вищевказаного приватним нотаріусом [PERSON] до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна було внесено заборону на відчуження земельної ділянки на підставі договору іпотеки земельної ділянки від 03.07.2007 року (а.с.20-23) У звязку із неналежним виконанням відповідачем [PERSON] зобовязань за вищевказаним кредитним договором, в останнього за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 03.11.2015 року становить 82005,19 дол.США, що за курсом НБУ на 03.11.2015 року становить 1887367,24 грн. З метою добровільної реалізації іпотечного майна, відповідачем [PERSON] було надано повноваження представнику ПАТ КБ «Приватбанк» для реалізації земельної ділянки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.33-34). Згідно ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається із матеріалів справи, постановами Першого ВДВС ЛМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 34426114 від 26.03.2012 року, про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 30176158 від 23.11.2011 року, про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 33961956 від 12.02.2013 року, про накладення арешту ВП № 31855420 від 26.03.2012 року було накладено арешт на вищевказану земельну ділянку, яка перебуває в іпотеці ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.20-27). Згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» накладення арешту на майно є одним з етапів звернення стягнення на нього. Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача -заставодержателя. Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Враховуючи, що обтяження нерухомого майна було зареєстровано позивачем 03.07.2007, тобто раніше виникнення прав третіх осіб, щодо даного майна, обятження ПАТ КБ «Приватбанк» порівняно з іншими обтяженнями має статус обтяження з вищим пріоритетом. Частиною 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Так, із матеріалів справи встановлено, що заборгованість [PERSON] за вищевказаним кредитним договором становить 1887367,24 грн., що перевищує вартість земельної ділянки, яка згідно висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки на 30.11.2015 року становить 531196 грн. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про звільнення нерухомого майна, що перебуває в іпотеці з-під арешту, підлягають до задоволення, оскільки порушено право ПАТ КБ «ПриватБанк», як іпотекодержателя спірного майна.

Outcome: approved