Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

30 серпня 2019 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява МТСБУ до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13.11.2016 року о 22 год. 20 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » по вул. В.Стуса з боку вул. Б.Хмельницького в напрямку вул. Паркова, порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ2101ЗНГ», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було здано механічних пошкоджень, чим порушив ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі КУпАП). На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Краматорського міського суду Донецької області від 14.02.2017 року. 17.11.2016 року власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до звіту експерта № 16-448 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «ВАЗ 2101 ЗНГ», реєстраційний номер « [NUMBER] », 3 852,00 грн. Розмір регламентної виплати становить 12 556,25 - 3 850,00 грн. = 8 704,35 грн. Вартість проведення експертизи та встановлення розміру матеріального збитку становить 1 300,00 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди становить 10 004,35 грн. Посилаючись на ті обставини, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, то [PERSON] як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язан відшкодувати МТСБУ в порядку регресу завдану шкоду. Відповідачу було направлено претензію щодо добровільного відшкодування шкоди, однак відповіді відповідач так і не надав, шкода до теперішнього часу не відшкодована. Посилаючись на наведені обставини та положення ст.ст.526, 1166, 1187, 1191 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 10004,35 грн. в порядку регресу та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відзив, заперечення до позовної заяви суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження, оскільки існують всі умови для ухвалення заочного рішення, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 13.11.2016 року о 22 год. 20 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » по вул. В.Стуса з боку вул. Б.Хмельницького в напрямку вул. Паркова, порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ2101ЗНГ», державний номерний знак « [NUMBER] ». Згідно постанови Краматорського міського суду Донецької області від 14 лютого 2017 року по справі № 234/1612/17 встановлено, що 13.11.2016 року о 22-20 годині [PERSON] , керував автомобілем марки «ВАЗ-2107» держ. номер [NUMBER] по мокрому асфальтовому покриттю вул.В.Стуса з боку вул.Б.Хмельницького в напрямку вул.Паркова, не обрав безпечну швидкість руху, в результаті чого не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв наїзд на автомобіль [NUMBER], що знаходився у статичному стані. В результаті зіткнення автомобіль ВАЗ 2101 держ.номер [NUMBER] , в свою чергу, скоїв наїзд на транспортний засіб ВАЗ 2115 держ.номер [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.12.1 ПДР України. Провадження відносно [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постанова набрала законної сили 27.02.2017 року. (а.с.5). У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 17.11.2016 року вбачається, що 13 листопада 2016 року о 22-20 год. відбулося дорожньо-транспортна пригода у м.Краматорську, на вул.В.Стуса біля буд. № 63. Учасниками ДТП є транспортний засіб ВАЗ 2107 з номерним знаком [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , під керуванням [PERSON] (поліс страхування цивільно-правової відповідальності відсутній) та транспортний засіб ВАЗ 2101, державний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , під керуванням [PERSON] (поліс страхування цивільно-правової відповідальності АЕ/9494817, терміном дії з 02.09.2016 року по 01.09.2017 року, ПрАТ «СК «Аско-Донбас Північний». Відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с.6,6з.б.). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] транспортний засіб марки ВАЗ модель 2101ЗНГ, державний номер [NUMBER] , належить [PERSON] (а.с.10). Відповідно до полісу № АЕ/9494817 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність [PERSON] забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 2101ЗНГ, державний номер [NUMBER] , застрахована за період з 00-00 год. 02.09.2016 року по 01.09.2017 року включно (а.с.11). 28 лютого 2017 року потерпілий [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування шкоди (а.с.34). Згідно звіту про оцінку № 16-412 від 16.12.2016 року вартість відновлювального ремонту ВАЗ 2101 ЗНГ, державний номер [NUMBER] , з технічної точки зору, згідно проведеного дослідження складає 21525,86 грн., з урахуванням ПДВ 2587,64 грн. Розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля ВАЗ 2101 ЗНГ, державний номер [NUMBER] , з технічної точки зору згідно проведеного дослідження становить 12556,35 грн., з урахуванням ПДВ 2092,72 грн. (а.с.14-19). Як вбачається з протоколу (акту) огляду транспортного засобу від 01.12.2016 року та фото таблиці до нього, транспортний засіб ВАЗ 2101 ЗНГ, державний номер [NUMBER] , має наступні пошкодження: бампер передній хром деформований, номерний знак передній деформований, фара ліва розбита (з окантовка), підфарник лівий розбитий, фара протитуманна ліва, решітка радіатора в зборі, капот деформація спереду 0,2 мл. і по замку 06, * 0,1 мл., окантовка фари передньої лівої, крило переднє ліве деформовано 50%, підкрилок передній лівий, двері передня ліва деформована на 0,2 мл., панель передня складна деформована, радіатор ДВС, кронштейн фари лівої деформований, арка передня ліва деформована 0,2 * 0,2, лонжерон передній лівий деформований 0,2, перекіс передка ремонт, розвал сходження регулювання, перекіс отвору дверей передньої лівої, фара задня протитуманна, панель задка деформація 0,5 * 0,3 зліва, крило заднє ліве деформація 0,2 мл., демонтаж фар заднього бампера лівого, катафот задній лівий, ліхтар задній лівий тріщина (а.с.20-23). Відповідно до звіту про оцінку № 16-448 від 25.12.2016 року вартість утилізації автомобіля ВАЗ 2101 ЗНГ, державний номер [NUMBER] складає 3852,00 грн. (а.с.24-26). Як вбачається з довідки МТСБУ № 1 від 04.04.2017 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих у справі № 37524 від 21.11.2016 року щодо ДТП, яка сталася 13.11.2016 року о 22-20 год. у м.Краматорську за участю автомобіля ВАЗ, державний номер [NUMBER] , та автомобіля ВАЗ, державний номер [NUMBER] , отримана 06.03.2017 р. претензія по майну у сумі 8704,35 грн., підтверджена шкода по майну у сумі 8704,35 грн. Сума до сплати становить 8704,35 грн. (а.с.35). Згідно наказу МТСБУ № 3052 від 10.04.2017 року фінансовому управлінню слід сплатити на рахунок [PERSON] у сумі 8704,35 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.36). На підставі зазначеного наказу грошові кошти в сумі 8704,35 грн. 11.04.2017 року були перераховані на рахунок [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 3052рв від 11.04.2017 року (а.с.37). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є транспортні засоби. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в пп. а, п. 41.1 ст. 41 встановлений обов`язок Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодувати шкоду завдану транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, в разі якщо в результаті дорожньо-транспортної пригоди, шкода завдана з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої не застрахована, обов`язок її відшкодування покладається на Моторне (транспортне) страхове бюро України, у порядку встановленому законом. Після відшкодування шкоди у визначеному законом розмірі Моторне (транспортне) страхове бюро України отримує право зворотної вимоги до винної у її заподіянні особи, крім випадків передбачених п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому, згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи містяться докази надані Моторним (транспортним) страховим бюро України, які свідчать про винуватість [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 13.11.2016 року та в результаті якої [PERSON] завдано збитків на загальну суму 10 004,35 грн. Відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 10 004,35 грн. В свою чергу, [PERSON] вказані обставини не спростовані, доказів сплати боргу та наявності підстав звільнення від сплати відшкодування на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу передбачених п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не надано. Також в матеріалах справи відсутні будь-які правочини про розстрочення заборгованості. Отже, сукупність вказаних обставин та доказів, що містяться в матеріалах справи свідчить про те, що у відповідності до ст. 1191 ЦК України, пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] має відшкодувати Моторному (транспортному) страховому бюро України суму здійсненого страхового відшкодування в розмірі 10 004, 35 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. За такого рішення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 921,00 грн. судових витрат, що складаються із судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved