Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

«31» липня 2015 року Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області звернулася з позовом до Рубіжанського міського суду Луганської області до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав стосовно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та передати дітей Службі для подальшого влаштування у сімейні форми виховання, державні заклади для дітей на повне державне забезпечення. В обґрунтування позову Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради посилається на те, що відповідач не виконує батьківських обов'язків, фізичним та духовним розвитком дітей не піклується, навчанням не цікавиться, протягом 2012-2015 років відповідач притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за систематичне невиконання батьківських обов'язків. З 12.03.2013 року неповнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] перебувають на обліку у Службі, як діти, відносно яких батьки не виконують батьківських обов'язків. Батько дітей [PERSON] помер у 2012 році. Згідно висновку Служби у справах дітей позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідає інтересам дітей. В судове засідання 24.11.2015 року представник позивача, відповідач та її представник не з'явилися, повідомлені судом належним чином, через канцелярію суду представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги в повному обсязі підтримує, відповідач та її представник через канцелярію суду подали заяву, в якій просять розглянути справу за їх відсутності, відповідач просить не позбавляти її батьківських прав. В попередніх судових засіданнях представник позивача позов підтримувала, просила його задовольнити, додатково надала пояснення, що родина має статус багатодітної сім'ї, відповідач має чотирьох дітей: повнолітню дочку [PERSON], неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; батько дітей помер у 2012 році. Відповідач зловживала алкогольними напоями, за місцем проживання з дітьми не створила належних умов, неповнолітній [PERSON], [INFO] влітку спить на підлозі, взимку - на зламаному ліжку, неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] не мають спальних місць, місць для ігор, в будинку брудно, з весни 2015 року у будинку відключено електропостачання за несплату послуг. Діти перебувають на обліку у лікаря-фтизіатра. На час розгляду справи [PERSON] перебуває у Кремінській школі-інтернаті, з травня 2015 року [PERSON] перебуває у Сєвєродонецькому протитуберкульозному санаторії, після закінчення навчального року молодших дітей відповідач додому не забрала, не влаштувала молодшого сина [PERSON], якому виповнилося 6 років, до школи в 2015 році, відповідач дітей не відвідує у державних закладах, матеріальну допомогу їм не надає. Неповнолітній [PERSON] у 2015 році закінчив дев'ять класів у школі, але не отримав свідоцтво про освіту, відвідує училище № 13 міста Рубіжне, але до нього не зарахований з причини відсутності необхідних документів. Відповідач має проблеми з здоров'ям, однак обстеження не проходить, інвалідність не оформлює. Родині були припинені виплати державної допомоги, відповідач не надає необхідні документи для відновлення цих виплат, з липня 2015 року виплати відповідачу були поновлені. Тому, на думку представника позивача, доцільно позбавити позивача батьківських прав щодо її дітей та це буде відповідати їх інтересам. В судових засіданнях відповідач заперечувала проти позову, надавала пояснення, що вона має чотирьох дітей: повнолітню дочку [PERSON], неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Батько дітей [PERSON] помер у 2012 році, після його смерті було таке, що відповідач вживала алкогольні напої, однак зараз вона взагалі не випиває, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває. Про притягнення до адміністративної відповідальності відповідачу не відомо, в суді вона не була присутня. Тривалий час відповідач самостійно не може ходити, насилу переміщається по будинку, інвалідний візок зламаний. Відповідач самостійно обслуговує себе та своїх дітей, готує їжу, пере речі, миє підлогу, дійсно в хаті іноді було брудно, оскільки будинок опалюється дровами, тому в ньому може бути сміття. Взимку 2014 року відповідачу припинили виплату грошей, в квітні 2015 року у будинку відключили електроенергію за борги. Після того як відповідач припинила вживати алкогольні напої, в будинку у неї чисто, вона зробила частковий ремонт, поставила пластикові вікна, полагодила дах будинку, придбала дрова для опалювання будинку взимку, сплатили заборгованість за електроенергію. Щодо дітей відповідач пояснила, що дочка [PERSON] була влаштована для навчання у Кремінській інтернат, син [PERSON] у Сєвєродонецький санаторій, дітей відвідували її старша дочка [PERSON], старший син [PERSON], баба дітей (мати відповідача) [PERSON], відповідач особисто дітей відвідувала влітку, оскільки вона не пересувається самостійно, відвідувати дітей, які перебувають у різних містах, частіше вона не має змоги. Після закінчення навчального року сина [PERSON] в санаторії відповідачу не віддали, сказали, що він ще три місяці буде перебувати у санаторії для закінчення лікування, [PERSON] також залишили в інтернаті на літні канікули. Син [PERSON] у 2014-2015 роках відвідував школу, але навчатися не хотів, зараз [PERSON] навчається в училищі № 13 міста Рубіжне. Відповідач просила не забирати у неї дітей, пояснювала, що вона виправилася, не вживає алкогольні напої, влаштовує побут, дітей любить. В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти позову, просила відмовити в його задоволенні, додатково пояснювала, що вона познайомилася з родиною відповідача та побачила, що діти люблять свою мати, поважають її, відповідач вживала алкогольні напої, але на час слухання справи припинила їх вживати, виправилася. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що відповідач є її матір'ю. Відповідач проживає в будинку по [ADDRESS], разом з нею в будинку проживає молодший брат свідка [PERSON], також у флігелі на одному подвір'ї проживають баба [PERSON] та дід. Після смерті батька свідка у 2012 році, відповідач почала вживати алкогольні напої, навесні 2015 року у будинку за борги вимкнули світло, довелося готувати їжу на вулиці на багатті. Зараз відповідач майже три місяці не п'є, одразу в будинку все покращилося, закупили дрова для опалення, сплатили заборгованість за електроенергію, відповідач готує їжу, вбирається в будинку. Свідок, її молодший брат [PERSON] та баба [PERSON] в цьому допомагають відповідачу (а.с. 93-97 журнал судового засідання). В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що відповідач є її дочкою, діти є її онуками, вони проживають в одному подвір'ї: відповідач з [PERSON] проживають у будинку, свідок з своїм чоловіком проживають у флігелі окремо. Відповідач не пересувається самостійно, але вона вбирається у будинку, готує їжу, перестала пити місяці чотири потому, одразу стало краще, зробили частково ремонт у будинку, полагодили дах, сплатили заборгованість за світло. Дітей [PERSON] та [PERSON] іноді відвідує свідок та старші діти [PERSON] та [PERSON], влітку свідок разом з відповідачем відвідали [PERSON] у санаторії. Відповідач не може оформити інвалідність з 2012 року, в зв'язку з тим, що для цього потрібно було їхати в лікарню в місто Луганськ, але для цього у родині спочатку не було грошей, а після почалася війна, також свідок важко хворіла на інсульт та не могла влаштувати відповідача у лікарню. Свідку відомо, що відповідачу сплачували допомогу, але частково припинили сплату та залишили тільки 1157,00 гривень, на які відповідач проживає та утримує дітей. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що є сусідкою відповідача, знайома з родиною з 2012 року, відповідач не ходить самостійно, але по будинку пересувається. Відповідач отримувала гарну допомогу на дітей, але після нового року у неї допомогу забрали, залишили тільки пенсію. Навесні 2015 року будинок відповідача відключили від світла, тому їжу відповідач готувала на подвір'ї на багатті, діти їй допомагали в цьому. Молодші діти [PERSON] та [PERSON] не проживають з відповідачем, знаходяться в санаторії, з відповідачем проживає старший син [PERSON], її батьки проживають у флігелі на одному подвір'ї, старша дочка [PERSON] проживає окремо, але кожного дня відвідує відповідача. Свідку відомо, що молодших дітей у санаторії іноді відвідує відповідач, її мати та старші діти. Свідку відомо, що відповідач іноді випивала на свята, кожного дня в стані алкогольного сп'яніння свідок відповідача не бачила. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що працює у Міському центрі соціальних служб, добре знає родину відповідача з 2008 року, коли сім'я була поставлена на соціальний супровід, метою якого було сформувати нормальний спосіб життя у родині, причиною взяття родини на супровід було вживання матір'ю алкогольних напоїв та ведення аморального способу життя. Під час супроводу відбувалися ситуації, що відносини в родині покращувалися, відповідач займалася вихованням дітей, оформлювала необхідні документи для допомоги, але після того відповідач поверталася до зловживання алкоголем та ситуація знову погіршувалася. Останній раз сім'я перебувала на супроводі у 2012-2013 роках, в 2014-2015 роках супроводу не було. Після закінчення супроводу у грудні 2013 року сім'я була знята з супроводу з негативним висновком, відповідач не займалася вихованням дітей, не збиралася змінювати свій спосіб життя, все це є можливим аби було б бажання з боку відповідача. Відповідач не ходить самостійно, по будинку пересувається за допомогою підручних засобів, себе обслуговує, дітей - буває по різному, в будинку було і добре і погано. Під час супроводу з'ясовано, що діти неврівноважені, дратівливі, погано адаптуються у санаторіях, зокрема, [PERSON] потрібна була психологічна реабілітація, але таких центрів в регіоні не існує, по закінченню 9 класів він не отримав свідоцтва про освіту; у [PERSON] з матір'ю складні відносини, дівчина могла піти з дому, тому її помістили в Кремінський інтернат. Відповідач не намагалася виправити ситуацію, її неодноразово притягували до адміністративної відповідальності (а.с. 120-125 журнал судового засідання). В судовому засіданні спеціаліст Кремінської школи-інтернату [PERSON] пояснила, що школа-інтернат є спеціалізованим закладом, в якому навчаються та продовжують лікування діти за направленнями протитуберкульозних диспансерів та лікарів-фтизіатрів. Вона знає дітей відповідача [PERSON] та неповнолітнього [PERSON], діти деякий час навчалися у школі-інтернаті, та на теперішній час свідок є класним керівником [PERSON]. У січні 2013 року до інтернату за висновком лікаря-фтизіатра поступила в перший клас [PERSON]. Дівчина психологічно травмована, потребує уваги сім'ї, має бажання спілкуватися з сім'єю. Останній раз [PERSON] була вдома на зимових канікулах у 2014-2015 роках, на літніх та осінніх канікулах дівчину додому ніхто не забрав. Відвідують дитину не часто, приїжджав старший брат [PERSON], привозив зошити, солодощі, фрукти, сік. Інші вихователі говорили, що інші члени сім'ї відвідували [PERSON]. Однак, [PERSON] не привозили одягу, взуття, засобів гігієни, білизни, інших необхідних речей, куртку дитині принесла [PERSON], чоботи дівчині подарувала інша учениця. Оскільки [PERSON] не має статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, їй не сплачується державна допомога на її утримання в інтернаті, забезпечення дитини майже повністю відбувається за власний кошт вихователів. Перший раз мати дівчини зателефонувала [PERSON] 08 листопада 2015 року, до цього часу мати не спілкувалася з адміністрацією інтернату (а.с. 153-157 журнал судового засідання). В судовому засіданні неповнолітній [PERSON], [INFO], пояснив, що проживає разом з матір'ю в одному будинку, дід та баба проживають у флігелі. Його мати є інвалідом, не ходить, у неї є інвалідний візок, але він поламаний, по будинку мати трішки пересувається, сама готує їжу, вбирається в будинку, виконує свої обов'язки. Молодші сестра [PERSON] та брат [PERSON] перебувають у школі-інтернаті у Креміній та у санаторії Сєвєродонецька, іноді він відвідує своїх сестру та брата. Грошей сім'ї не вистачає щоб сплатити комунальні послуги, тому у будинку навесні вимкнули світло. Неодноразово до них приходили зі школи та з виконкому, останній рік він не ходив до школи в зв'язку з тим, що його там ображали, називали «туберкульозним», але він не є хворим. Зараз він навчається в училищі, там йому подобається, має намір навчатися далі. Матері допомагає по господарству, бажає залишитися з матір'ю. В судовому засіданні неповнолітня [PERSON], 12.03.2004 року, пояснила, що проживає в Кремінському інтернаті, їй там подобається, ніхто її не ображає, вона свою маму любить, але до дому не хоче повертатися, бажає, щоб молодший брат [PERSON] скоріше приїхав до інтернату навчатися разом з нею, так буде краще. В інтернаті її відвідувала баба, сестра [PERSON], брат [PERSON] та хрещена мати, привозили солодощі. Мати їй не привозила одягу, куртку їй принесла класна керівник, чоботи подарувала інша учениця. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку неповнолітнього [PERSON], [INFO] та неповнолітньої [PERSON], [INFO], допитавши свідків, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] має чотирьох дітей: повнолітню дочку [PERSON] та неповнолітніх: -[PERSON], [INFO]; -[PERSON], [INFO]; -[PERSON], [INFO]. Згідно копій свідоцтв про народження неповнолітніх дітей та записів актів про їх народження, матір'ю дітей є [PERSON], батьком [PERSON], відомості про батьків внесені відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України (а.с. 3-5, 56-61, 113-115). Згідно копії свідоцтва про смерть від 28.08.2012 року [PERSON] помер [INFO] року у місті Рубіжне Луганської області (а.с. 7). За інформацією Міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді виконавчого комітету Рубіжанської міської ради від 15.10.2015 року, сім'я [PERSON] протягом 2014-2015 років на соціальному супроводі не перебувала, у 2012-2013 роках сім'я [PERSON] перебувала на соціальному супроводі на підставі рішення координаційної ради та особистої заяви [PERSON] від 13.08.2012 року. Приводом для соціального супроводу стало повідомлення МВ УМВС стосовно скоєння насильства над [PERSON], [INFO]. В ході роботи з сім'єю було з'ясовано, що [PERSON] не виконує обов'язки по догляду, вихованню, розвитку дітей, має не високий виховний потенціал, санітарно-гігієнічні умови проживання сім'ї є незадовільними. Спеціалістами центру було проведено психолого-педагогічні, соціально-медичні консультації родини, попереджувальні бесіди, надано рекомендації, консультації тощо, проте ця робота не зустріла підтримки з боку матері [PERSON] Сім'ю було знято з соціального супроводу з негативним результатом з причини постійного невиконання [PERSON] психологічних, соціально-педагогічних, соціально-медичних рекомендацій центру. Також, протягом 2014-2015 років працівники центру відвідували сім'ю [PERSON], намагалися привернути її увагу до відповідального ставлення щодо виховання дітей, але це не мало сенсу, тому що [PERSON] не бажає нічого змінювати у своєму житті та своїй родині (а.с. 85). Згідно інформації Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради від 15.10.2015 року, [PERSON] отримує щомісячно такі види допомоги: державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям з 01.07.2015 року по 31.12.2015 року в сумі 2846,38 гривень; допомогу на дітей одиноким матерям у сумі 1309,50 гривень (а.с. 86). За інформацією Управління охорони здоров'я Рубіжанської міської ради від 08.10.2015 року діти сім'ї [PERSON] знаходилися під наглядом лікаря-фтизіатра з серпня 2012 року в зв'язку з тим, що у [PERSON] було діагностовано туберкульоз внутрішньогрудних лімфовузлів бронхопульмональной групи з обох сторін. Діти [PERSON] та [PERSON] пройшли курс лікування у 2012 році в санаторії міста Алчевська, неповнолітній [PERSON] 08.10.2015 року пройшов профогляд, органи грудної клітини без патології. Неповнолітня [PERSON] пройшла лікування у протитуберкульозному санаторії міста Сєвєродонецька та з січня 2013 року була влаштована до Кремінської школи-інтернату. Неповнолітній [PERSON] з 14.08.2012 року по 17.05.2013 року був госпіталізований до протитуберкульозного санаторія міста Сєвєродонецька, де пройшов лікування, з травня 2015 року перебуває також у санаторії з приводу обстеження та лікування (а.с. 81-82). Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Він влаштований з вересня 2015 року слухачем до Рубіжанського професійного хіміко-технологічного ліцею, до навчального закладу не зарахований, у зв'язку з ненаданням повного комплекту документів, а саме: неповнолітній не отримав свідоцтво про неповну середню освіту після навчання у Рубіжанській загальноосвітній школі № 1 з причини не атестації з усіх навчальних предметів, станом на 20.11.2015 року неповнолітній до навчального закладу не зарахований у зв'язку з тим, що він не з'являється до ліцею. За інформацією Рубіжанської загальноосвітньої школи № 1, [PERSON] з 01.09.2006 року по 10.06.2015 року навчався у школі, прослухав курс базової середньої освіти, з 2010 року знаходився на внутрішньошкільному обліку, класний керівник систематично відвідував родину, проводив профілактичні бесіди з матір'ю [PERSON], питання родини розглядалося на педагогічних нарадах. З 01 вересня 2014 року неповнолітній до занять не приступив, вчитися не хоче, мати не має впливу на хлопця. Неповнолітній за 2014-2015 навчальний рік не атестований з усіх навчальних предметів, 10.06.2015 року був випущений зі школи, отримав табель після закінчення 9 класів (а.с. 8, 10, 35, 87). Неповнолітня [PERSON], [INFO] з 2012 року постійно проживає та навчається у Кремінській санаторній школі-інтернаті, підставою для зарахування було направлення обласного протитуберкульозного диспансеру. Згідно листів та клопотань Кремінської обласної загальноосвітньої санаторної школи-інтернат, адміністрація школи-інтернату неодноразово зверталася до Служби у справах дітей міста Рубіжне про надання висновку про позбавлення батьківських прав з одночасним стягненням аліментів [PERSON] щодо її неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка за час перебування дочки в інтернаті жодної матеріальної допомоги не надавала, здоров'ям та моральним станом дитини не цікавилася, дитину не відвідувала, жодних позитивних змін в спілкуванні матері з дитиною не відбулося. Дитина не перебуває на повному державному забезпеченні, тому не отримує від держави необхідну кількість речей потрібних для її нормальної життєдіяльності, забезпечення дитини відбувається за власні кошти робітників інтернату. На осінні канікули з 26.10.2015 року по 02.11.2015 року [PERSON] додому не забирали, на час канікул дівчина залишалася в інтернаті (а.с. 9, 33-34, 80, 140). За інформацією Сєвєродонецького обласного дитячого протитуберкульозного санаторія від 08.10.2015 року, [PERSON], [INFO] знаходилася у санаторії з 03.06.2015 року по 28.08.2015 року, вибула у Кремінську школу-інтернат, [PERSON], [INFO] перебуває у санаторії з 27.05.2015 року по теперішній час. За час перебування дітей в санаторії їх мати [PERSON] відвідувала дітей 2 рази разом з бабою 14.08.2015 року та 30.09.2015 року, привозила незначні гостинці, здоров'ям дітей не цікавиться, телефонний зв'язок з адміністрацією санаторію не підтримує (а.с. 9, 33, 79). Згідно актів обстеження житлово-побутових умов, які були складені 27.10.2013 року, 04.11.2014 року, 11.02.2015 року в будинку відповідача за адресою: [ADDRESS], умови проживання дітей незадовільні, в будинку брудно, пил, на підлозі сміття, в кімнаті брудний посуд з залишками їжі, брудна постільна білизна, запас продуктів відсутній або незначний, мати [PERSON] не виконує обов'язки по вихованню дітей, не забезпечує процес навчання сина [PERSON], авторитетом у нього не користується (а.с. 71-73). Згідно актів обстеження житлово-побутових умов, які були складені 11.04.2015 року та 26.05.2015 року в будинку брудно, шпалери обірвані, на підлозі сміття, спальне місце для сина [PERSON] створено частково, постільної білизни немає, є тільки подушка, відсутнє місце для ігор [PERSON], мати сина [PERSON] до школи не влаштувала, [PERSON] не відвідувала, не підтримує телефонний зв'язок з класним керівником [PERSON], до проблем сім'ї мати ставиться байдуже (а.с. 74-75). З актів обстеження житлово-побутових умов сім'ї відповідача від 05.08.2015 року та від 15.09.2015 року вбачається, що в будинку частково триває ремонт, умови для проживання дітей не створені, [PERSON] не має місця для відпочинку, стіл та полиці для навчального приладдя відсутні, постільна білизна брудна, шпалери обірвані, стеля пошкоджена, в будинку брудно, на підлозі сміття, на кухні брудний посуд, будинок вимкнений від електропостачання за великі борги, відсутній холодильник та телевізор, дочка [PERSON] та син [PERSON] з травня 2015 року перебувають у протитуберкульозному санаторії; дохід сім'ї 1158,00 гривень на місяць, питання влаштування [PERSON] до школи та забезпечення [PERSON] всім необхідним для початку навчання матір'ю не вирішено (а.с. 76, 77). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 31.10.2015 року в будинку відповідача тепло, підключили електропостачання, в кімнаті відносний порядок, меблі, є штори на вікнах, в інших кімнатах безлад, бруд та пил, з побутових приладів наявні пральна машина та телевізори, холодильник відсутній. Наявні спальні місця, але з'ясувати де спить [PERSON] не вдалося. Мати [PERSON] перебувала у стані алкогольного сп'яніння, у неї агресивна поведінка, розв'язна мова, зі слів баби [PERSON] відповідач була на день народженні сусідки, поспілкуватися з відповідачем члени комісії не змогли, в зв'язку з перебуванням відповідача в стані сп'яніння (а.с. 139). Судом встановлено, що [PERSON] протягом 2015 року: 20.01.2015 року, 27.02.2015 року, 25.04.2015 року, 30.04.2015 року, 13.05.2015 року, 12.06.2015 року була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП - невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей, що підтверджується копіями постанов Рубіжанського міського суду Луганської області та інформацією Рубіжанського МВ ГУМВС України в Луганській області від 24.04.2015 року (а.с. 12, 65-70). Згідно довідок Рубіжанської міської лікарні станом на жовтень 2015 року відповідач на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 83, 84). За висновком Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради № 207 від 27.07.2015 року, [PERSON] навчанням дітей, фізичним та духовним розвитком, моральним станом не піклується та не цікавиться, матеріально не підтримує, постійно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не усвідомлює відповідальність за виховання та навчання своїх дітей, тому Служба вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що буде відповідати інтересам дітей та передати дітей Службі для подальшого влаштування у сімейні форми виховання, державні заклади для дітей на повне державне забезпечення. Відповідно ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - СК України) батькі зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готування її до самостійного життя, батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування по неї. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом при розгляді справи встановлено, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконувала батьківські обв'язки, а саме: вживала алкогольні напої, не спілкувалася з дітьми в необхідному обсязі, не забезпечила належні умови для проживання та розвитку своїх дітей, не здійснювала контроль за навчанням дочки [PERSON], [INFO] та старшого сина [PERSON], [INFO], не забезпечувала здобуття освіти дітьми. Зокрема, відповідач не влаштувала до навчального закладу на 2015 навчальний рік молодшого сина [PERSON], [INFO], коли йому виповнилося шість років; не забезпечила дочку [PERSON], [INFO], учбовим приладдям та іншими необхідними дитині речами (одягом, взуттям, гігієнічними засобами тощо), які необхідні дитині для здобуття освіти та нормального розвитку в Кремінській школі-інтернаті; не забезпечила здобуття повної загальної середньої освіти сином [PERSON], [INFO], не здійснювала контроль за процесом його навчання. Також, [PERSON] не в повній мірі забезпечувала фізичний, моральний та духовний розвиток своїм дітям; не забезпечувала дітей матеріально, під час їх перебування у санаторії та школі-інтернаті. Разом з цим, суд приймає до уваги такі обставини по цій справі, що відповідач самостійно не пересувається та не має необхідних засобів для пересування (інвалідний візок, ходунки); позбавлення відповідача частково державної допомоги з грудня 2014 року по липень 2015 року, що призвело до суттєвого зменшення її доходів; проживання відповідача з старшим сином [PERSON], [INFO], в місті Рубіжне та перебування молодших дітей [PERSON], [INFO], у місті Креміній та [PERSON], [INFO], у місті Сєвєродонецьку; відсутність у відповідача пільгових документів - посвідчення багатодітної родини та відсутність документів, підтверджуючих інвалідність у відповідача. Зазначені вище обставини певним чином обмежують можливість відповідача відвідувати дітей, приймати повну участь в їх вихованні, надавати в повній мірі матеріальне забезпечення. Проте суд зазначає, що зазначене не знімає з відповідача обов'язку належним чином здійснювати виховання та розвиток її дітей. Судом також, враховано думку дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відтак, [PERSON] зазначив, що мати виконує свої обов'язки, смачно готує, прибирає в будинку, останнім часом не вживає алкогольні напої, вдома у них все налагоджується, бажає, щоб сестра [PERSON] та брат [PERSON] також проживали у сім'ї після їх лікування, відносини з старшою сестрою [PERSON] у них добрі, сестра їх кожного дня відвідує і надає допомогу, також сам [PERSON] допомагає матері в приготуванні їжі, рубає дрова. Неповнолітня [PERSON] [PERSON] зазначила, що не заперечує проживати та навчатися в інтернаті в місті Кремінна, вона сумує за родиною, чекає коли брата [PERSON] після лікування переведуть до школи-інтернату, бажає приїжджати додому. Судом враховано поведінку присутніх осіб в судовому засіданні та ставлення неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] до їх матері в судовому засіданні - [PERSON] заносив матір до зали судового засідання на руках, допомагав їй зручно влаштуватися. [PERSON], коли приїхала до суду у супроводі класного керівника, побігла до матері, брата [PERSON], сестри [PERSON] та баби [PERSON], обіймала їх, раділа зустрічі. Старша дочка відповідача [PERSON] та неповнолітній син [PERSON] приходили до суду на всі судові засідання, переживали, підтримували одне одного. В свою чергу, відповідач [PERSON] просила не позбавляти її батьківських прав, зобов'язувалася виправитися, сумлінно з'являлася на всі судові засідання. За час розгляду цієї справи умови проживання відповідача небагато покращилися: було частково проведено ремонт, закуплені дрова для опалення, підключено будинок до електропостачання, влаштовані частково спальні місця, наведено відносний порядок, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов. Однак, суд зазначає, що ці намагання відповідача покращити стан будинку не є достатніми діями, направленими на виконання батьківських обов'язків. Разом з цим, суд вважає, що така поведінка відповідача свідчить про її небайдуже ставлення до своїх дітей та про її зусилля, направлені на виконання батьківських обов'язків. Також, судом враховано, що молодших дітей [PERSON] та [PERSON] в державних закладах іноді відвідує баба [PERSON], старший син [PERSON], [INFO] та стараша дочка [PERSON], відповідач відвідувала дітей два рази. Декларацією прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, повинна зростати в умовах турботи. У статті 9 Конвенції про права дитини зазначено, що дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно частин 2, 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 зазначив, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000 -IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава -відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж'юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], №№ 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000 -VIII). У абзаці 2 пункту 18 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Суд не погоджується з висновком Служби у справах дітей про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, виходячи з такого. На думку суду, відсутні достатні підстави для застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення її батьківських прав та це позбавлення буде відповідати інтересам її дітей. Враховуючи, що позбавлення батьківських прав допускається виключно тоді, коли змінити поведінку матері в кращу сторону неможливо, при наявності вини в діях відповідача та з огляду на встановлені обставини у справі та бажання відповідача змінити свою поведінку по відношенню до своїх дітей, налагодити життя сім'ї, суд вважає вимоги про позбавлення батьківських прав передчасними. На думку суду, доцільним буде попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання своїх дітей та покласти на Службу у справах дітей Рубіжанської міської ради контроль за виконанням відповідачем батьківських обов'язків. Разом з цим, враховуючи, що молодшим дітям [PERSON] та [PERSON] за станом їх здоров'я необхідно тривалий час перебувати в спеціалізованих медичних або навчальних державних закладах та з огляду на те, що старшому сину [PERSON] необхідно продовжити навчання та отримати загальну середню освіту, та відповідач не зможе, в тому числі й за станом свого здоров'я, забезпечити належний контроль за процесом навчання сина, суд вважає за необхідне відібрати неповнолітніх дітей у відповідача та передати їх Службі у справах дітей, без позбавлення відповідача батьківських прав. Одночасно, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам у справі положення ч. 3 ст. 170 СК України, відповідно до яких, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дітей, тобто відповідач [PERSON] у випадку усунення причин, які перешкоджали належному виконанню нею батьківських обов'язків має право звернутися до суду з позовом про повернення їй дітей. Також, суд роз'яснює сторонам, що відібрання дітей у відповідача жодним чином не є підставою для перешкоджання відповідачеві брати участь у вихованні та спілкуванні з її дітьми, наданні їм матеріальної допомоги, водночас тимчасове відібрання дітей надасть можливість відповідачу налагодити своє життя, усунути негативні наслідки у взаємовідносинах з дітьми, які в свою чергу отримають відповідний правовий статус, та все це разом не призведе до розірвання сімейних зв'язків між відповідачем та її дітьми. Додатково суд роз'яснює сторонам, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, Служба у справах дітей зобов'язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав (Постанова Кабінету Міністрів України «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» № 866 від 24.09.2008 року). Підсумовуючі наведене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в частині позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на Службу у справах дітей контроль за виконанням відповідачем батьківських обов'язків протягом одного року з дня набрання цим рішенням законної сили та відібрати дітей у відповідача та передати їх Службі у справах дітей для влаштування у державні заклади. Судом не вирішується питання розподілу судових витрат, оскільки сторонами не надано доказів про понесення таких витрат.

Outcome: partial