overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

31 березня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], 1985р.н., який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Саранська, 36. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 30.03.2017 р. о 13 год. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 30.03.2017 р. о 13 год. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий не спить, тривожний. Вважає, що оточуючи слідкують, знають про нього все, хочуть відібрати дім. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

31 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 21.04.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції між ним та відповідачкою укладено шлюб. Від подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалосяу звязку з відсутністю взаєморозуміння. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо. За таких обставин позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачкою. Таким чином, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить слухати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, просить слухати справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, заяву відповідачки, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва зареєстровано шлюб між Вартановою (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 367, свідоцтво про шлюб серії І-БК № 027870(а.с.4). Від подружнього життя мають дочку [PERSON], 31 липня року [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-БК № 060287, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва (а.с.5) Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають та заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

31 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Свої вимоги він мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили з січня 2017 року, мешкають окремо. Від шлюбу мають одну малолітню дитину. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не зявився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, погодився на заочний розгляд справи (а.с.2-3). Відповідачка [PERSON] була належним чином повідомленою про розгляд справи, що підтверджено її підписами в рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення (а.с. 13, 19). Згідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підстави наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначені обставини справи та норми закону, а також те, що позивач надав згоду на заочний розгляд справи, суд розглянув справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановив заочне рішення). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 28 листопада 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 039482, виданого Кулевчанською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с. 6). Як видно з копії свідоцтва про народження серії І-ЖД № 199816, виданого Розівською сільською радою Саратського району Одеської області, позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Шлюбні відносини сторони не підтримують з січня 2017 року, проживають окремо, за цей час примирення не досягли, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає необхідним залишити дружині прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

31 березня 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 24 грудня 2013 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

31 березня 2017 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить визнати незаконним та скасувати розпорядження Іванківської районної державної адміністрації Київської області № 405 від 08.09.2006 року в частині затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, за межами населених пунктів Страхоліської сільської ради, та передачі у власність земельних ділянок [PERSON] та [PERSON]; визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки: серії [NUMBER] виданий на ім'я [PERSON], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі № [NUMBER] від 02.11.2007; серії [NUMBER] виданий на ім'я [PERSON] зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власної на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі № [NUMBER] від 16.03.2007. А також, витребувати з незаконного володіння [PERSON] та [PERSON] на користь держави в особі ДП «Іванківське лісове господарство» земельні ділянки загальною площею 1,9 га з кадастровими номерами [NUMBER], [NUMBER], які знаходяться в адміністративних межах Страхоліської сільської ради Іванківського району Київської області, загальною вартістю 83 410 грн. та стягнута з відповідачів фактично понесені судові витрати.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

31 березня 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 02 липня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони дитину [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалось через зловживання відповідачем спиртними напоями на які він витрачав майже весь сімейний бюджет. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство разом не ведуть. Спору щодо поділу майна та утримання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, в якій також зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з березня 2012 року та з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав, про причини неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст.\~224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 липня 2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів виконавчим комітетом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за №\~21 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 5). 31 жовтня 2011 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 6). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями на які він витрачав майже весь сімейний бюджет. Шлюбні відносини між сторонами припинені у березні 2012 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. В позовній заяві позивач наполягала на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

31 березня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], 1999 року народження, у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання дитини у Вищому державному навчальному закладі України «Українська медична стоматологічна академія», починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є студенткою з 01 вересня 2016 року, денна форма навчання. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком [PERSON], яка є студенткою і потребує матеріальної допомоги. Відповідач має задовільний стан здоров'я, працює, отримує сталий дохід і може надавати матеріальну допомогу, але добровільно цього не робить. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши про підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень щодо позову не надав. За таких підстав суд визнав можливим проводити заочний розгляд справи, враховуючи те, що позивач проти цього не заперечує. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. Батьком [PERSON] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). На час розгляду справи [PERSON] навчається на денній формі навчання у Вищому державному навчальному закладі України «Українська медична стоматологічна академія» з 01 вересня 2016 року. Дата закінчення навчання - 30.06.2022 року, що підтверджується довідкою навчального закладу (а.с. 3). Згідно довідки КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради, - [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS], склад сім'ї - [PERSON] (а.с. 7). За викладених обставин, вимоги позивача про стягнення аліментів на навчання є обґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі, тобто потребує матеріальної допомоги, а відповідач в змозі надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів враховуються обставини даної справи, а саме, стан здоров'я дитини, її матеріальне становище - розмір отримуваної стипендії, а також матеріальне становище відповідача в межах досліджених доказів. Враховуючи досліджені судом обставини справи та надані докази, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його доходів з часу подання позивачем заяви - 31 березня 2017 року і до досягнення дитиною 23-річного віку, тобто до [INFO] року. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

31 березня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому уточнивши зміст позовних вимог згідно заяви від 23 червня 2017 року, просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця до їх повноліття, починаючи з дня предявлення позовної заяви до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 березня 2017 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а/с 7, 8, 9). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. \~Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вимоги закону, обовязок відповідача утримувати неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

31 березня 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку. В позовній заяві посилається на те, що між нею та відповідачем 06 серпня 2010 року було укладено шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося. На сьогоднішній день, вони з відповідачем проживають окремо та припинили усі сімейні стосунки. Від шлюбу у них народився син, [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] та перебуває повністю на її утриманні. На сьогоднішній день вона офіційно ніде не працевлаштована, так як , знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, живе з дитиною за рахунок державної допомоги у розмірі 860 грн. в місяць. Зазначає, що відповідач відмовляється їй з дитиною надавати будь-яку матеріальну допомогу, хоча має можливість, оскільки він на сьогоднішній день проходить службу і відповідно до довідки наданої військовою частиною [NUMBER] отримує дохід, загальна сума якого з 01.10.2016 р. по 31.03.2017 р. складає 7936127 грн. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дітей немає. На підставі наведеного, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача на її утриманні аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною трьохрічного віку. 11 липня 2017 року позивачка подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, посилаючись на зміни до законодавчих актів України щодо покращення захисту права дитини на належне утримання та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

31 березня 2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначала, що їх неповнолітній син [PERSON], [INFO] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, але відповідач, який є його батьком, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча працездатний і зобовязаний це робити, тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання сина в розмірі 1/4 частині всіх видів його заробітків щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття сина. В судове засідання сторони не зявилися, від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі та задовольнити позов, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд справи без участі сторін, дослідивши письмові докази в ній, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували цивільному шлюбі, за час якого в них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 4). Однак участі в його вихованні та утриманні як батько не приймає, хоча згідно зі ст.180 СК України зобовязаний це робити до досягнення дитиною повноліття. Частина 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обовязок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, матеріальне становище дитини, стан її здоровя, та стан здоровя і матеріальне положення платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобовязаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання свого сина до досягнення ним повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх заробітків (доходів) щомісячно, але розмір щомісячних аліментів не повинен бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне викання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривен. На підставі викладеного,

Outcome: approved