Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

6.07.2017 р. [PERSON] в особі представників [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа - Четверта запорізька державна нотаріальна контора, про : визнання права власності в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO] р, на : 17/25 земельної ділянки, розташованої за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER]), на підставі рішення Запорізької міської ради від 15.09.2005 р. № 21/181 ( Державний акт від 12.12.2005 ЗП 150692/ЗП150691) ; автомобіль марки ВАЗ 21061, державний номер [NUMBER], 1985 року випуску. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина, до якої відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України входить зазначене майно. Для отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно [PERSON] звернувся до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Єдиним спадкоємцем, відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, є [PERSON], що встановлено нотаріусом та підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.04.18 року. Згідно з матеріалами спадкової справи до складу спадщини входить: 17/25 земельної ділянки, розташованої за адресою [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), на підставі рішення Запорізької міської ради від 15.09.2005 р. № 21/181 (Державний акт від 12.121.2005ЗП 150692/ЗП 150691) , автомобіль ВАЗ 21061, державний номер [NUMBER] 1985 року випуску. Факт родинних зв'язків [PERSON] зі спадкодавцем - батьком [PERSON] підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.08.12 у цивільній справі № 2-о/0808/79/2012. На вищезазначеній земельній ділянці площею 0.0505 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої за адресою [ADDRESS], розташований житловий будинок, загальною площею 116,9 м2, власником якого є [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № [NUMBER] від 18.01.16. 17.04.18 року до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори звернувся представник [PERSON] - [PERSON] з питанням видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 17/25 земельної ділянки, розташованої за адресою [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), на підставі рішення Запорізької міської ради від 15.09.2005 р. № 21/181 (Державний акт від 12.121.2005ЗП 150692/ЗП 150691) та автомобіль ВАЗ 21061, державний номер [NUMBER] 1985 року випуску після померлого [PERSON] Однак, нотаріусом, на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат», було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі ненадання відомостей та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, про що видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.04.18. Зазначені вище обставини перешкоджають [PERSON] захистити свої спадкові права в позасудовий спосіб і є підставою для визнання за ним права власності на 17/25 земельної ділянки, розташованої за адресою [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), на підставі рішення Запорізької міської ради від 15.09.2005 р. № 21/181 (Державний акт від 12.121.2005ЗП 150692/ЗП 150691) та автомобіль ВАЗ 21061, державний номер [NUMBER] 1985 року випуску, що відповідає приписам ст. 16 ЦК України про право на захист особою свого цивільного права, шляхом визнання за ним права власності на майно. У судовому засіданні представник позивача надав суду пояснення, аналогічні за змістом позовній заяві, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Додатково зазначив, що усі судові витрати по справі в даному випадку він несе самостійно, просив їх покласти на нього. Представник відповідача в судовому засіданні просив ухвалити рішення у справі на розсуд суду на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Додатково зазначила, що в даному випадку Запорізька міська рада є формальним відповідачем. Відповідно до обставин, викладених по тексту позову, звернення позивача до суду обумовлено відмовою нотаріуса у зв'язку з ненаданням відповідних документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 липня 2017 року провадження у справі відкрито. (т.1, а.с. 25) 02 серпня 2017 року на запит суду від Четвертої запорізької державної нотаріальної контори до суду надійшла копія спадкової справи № 75/2009, заведеної після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. (т. 1, а.с. 32-171) Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28 листопада 2017 року апеляційна скарга [PERSON] на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 липня 2017 року визнана неподаною та повернута апелянту. (т. 1, а.с. 190) Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2017 року зазначена справа прийнята до провадження судді. (т.1, а.с. 194) 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувався за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Ухвалою суду від 25 січня 2018 року зазначену справу призначено у підготовче судове засідання . (т. 1, а.с. 218-219) Ухвалою суду від 01 березня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. (т. 1, а.с. 244-245) Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, копію спадкової справи після смерті [PERSON], перевіривши інші докази, наявні в матеріалах справи, взявши до уваги пояснення осіб, що беруть участь у справі, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 20.02.09 року Четвертою запорізькою державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 75/2009 після померлого [INFO] батька позивача - [PERSON] (т. 1, а.с. 34) Єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину, є [PERSON], що встановлено нотаріусом та підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.04.18р. (т. 2, а.с. 9-10) Згідно з матеріалами спадкової справи до складу спадщини входить 17/25 земельної ділянки, розташованої за адресою [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), на підставі рішення Запорізької міської ради від 15.09.2005 р. № 21/181 (Державний акт від 12.121.2005ЗП 150692/ЗП 150691), автомобіль ВАЗ 21061, державний номер [NUMBER] 1985 року випуску. (т. 1, а.с. 14-19) Факт родинних зв'язків [PERSON] зі спадкодавцем - батьком [PERSON] підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.08.12 у цивільній справі № 2-о/0808/79/2012 (т. 1, а.с. 9-11). На вищезазначеній земельній ділянці площею 0.0505 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої за адресою [ADDRESS], розташований житловий будинок, загальною площею 116,9 м2, власником якого є [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № [NUMBER] від 18.01.16. Відповідно до Довідки Територіального сервісного центру 8045 МВС України № 132/8045 згідно облікових даних автоматизованої інформаційної системи МВС України за громадянином [PERSON] зареєстрований автомобіль ВАЗ 21061, номерний знак [NUMBER]. (т. 1, а.с. 21) 17.04.18р. до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори звернувся представник [PERSON] - [PERSON] з питанням видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 17/25 земельної ділянки, розташованої за адресою [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), на підставі рішення Запорізької міської ради від 15.09.2005 р. № 21/181 (Державний акт від 12.121.2005ЗП 150692/ЗП 150691) та автомобіль ВАЗ 21061, державний номер [NUMBER] 1985 року випуску після померлого [PERSON] Однак, нотаріусом, на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат», було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі ненадання відомостей та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, про що видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.04.18р.. (т. 2, а.с. 9-10) Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, [PERSON] має право на спадкування за законом після смерті батька, як спадкоємець першої черги. Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах проспадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленному цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Наказом Міністерства юстиції України № 1844/5 від 14.12.2012 року «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна» визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Як роз'яснено в листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи, що позивач не має можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі, в разі відсутності правовстановлюючого документа юридичний факт набуття нерухомості у власність за зверненням зацікавлених осіб може бути визнаний, а невизнані державою права спадкоємців - захищені в судовому порядку. Згідно роз'яснення Міністерства юстиції України №19/32-319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника повинно вирішуватися в cудовому порядку. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому, діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на земельну ділянку, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з'ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на отримання. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, не зачіпають прав та законних інтересів третіх осіб, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved