overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

30.08.2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому вказує, що 03.11.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні склади характерів і різні погляди на сімейні стосунки в сім`ї виникали непорозуміння та сварки, які привели до розпаду сім`ї, спору щодо розподілу майна на даний час не має, тому позивач просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявилася, подала суду заяву з клопотанням справу розглядати за її відсутності, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище «Тудовші». Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечує, просить справу розглянути за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 03.11.2007 року виконавчим комітетом Залізничної селищної ради Гуляйпільського району Запорізької області, актовий запис № 04, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 037315 від 03.11.2007 року (а.с.7). Подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіює свідоцтва про народження серії І-ЖС № 078013, виданого виконавчим комітетом Залізничної селищної ради Гуляйпільського району Запорізької області 03.03.2008року, актовий запис № 02 ( а.с. 8). Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивачка не згодна перебувати в шлюбних відносинах з відповідачем. Спору майнового характеру на даний час між ними немає, тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідност.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

30.08.2017 року позивач звернулася до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду. Позов мотивується тим, що позивач з 29 квітня 2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом зі своєю матір'ю. На даний час сторони проживають окремо. Відповідач по справі припинив надавати матеріальну допомогу дитині, не забезпечує її продуктами харчування, одягом, не надає коштів на забезпечення розвитку дитини відповідно до віку, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, жодним чином не цікавиться її життям. Відповідач офіційно не працює, аліментів нікому не платить, не є інвалідом, є працездатною особою, не має на утримані інших дітей, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої доньки. У судовому засіданні позивач - [PERSON] та представник позивача - [PERSON] підтримали позовні вимоги мотивуючи тими ж самими обставинами, проти винесення рішення при заочному розгляді справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, заяви чи клопотання про перенос справи суду не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши подані докази, а саме копію свідоцтва про народження дитини за а.з. № 515 від 09.10.2009 р. (а.с. 6), з якого вбачається, що відповідач є батьком дитини, згідно довідки з місця проживання вбачається, що дитина проживає разом з матір'ю - позивачем по справі та знаходиться на її утриманні, копію паспорту позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини згідно ст. 182 СК України. На підставі ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є батьком дитини, дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні, для забезпечення належного рівня життя дитині необхідна матеріальна допомога зі сторони батька, отже враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Зважаючи на заяву позивача, те що відповідач має мінливий заробіток, суд вважає можлим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

30.08.2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 09.11.2011 р., від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково та просив стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебувають у шлюбі з 09 листопада 2011 року, від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], яка проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

30.08.2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебували у шлюбі, який рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27.05.2013 р. було розірвано. Від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

30.08.2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 12156 грн 55 коп, позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору від 19.06.2007 року. У судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 19.06.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою позивача від 19.06.2007 року, та витягом з умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 9-24). Відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 15.08.2017 року утворилася заборгованість в сумі 12156, 55 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 4346,14 грн, заборгованості по процентам 2545,75 грн, пені 4209,59 грн та штрафу в сумі 1055,07 грн, що підтверджується розрахунком (а.с 5-8). Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягає задоволенню. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

30.08.2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 13670 грн 50 коп, позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору від 03.09.2015 року. У судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 03.09.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,6 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою позивача від 03.09.2015 року, витягом з Тарифів та витягом з умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 8-22). Відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 14.08.2017 року утворилася заборгованість в сумі 13670 грн 50 коп, яка складається із заборгованості за кредитом 4595,88 грн, заборгованості по процентам 3753,67 грн, пені 4193,78 грн та штрафу в сумі 1127,17 грн, що підтверджується розрахунком (а.с 4-7). Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягає задоволенню. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

30.08.2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 20709 грн 84 коп, позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору від 28.08.2013 року. У судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Виклик відповідача здійснювався через оголошення у пресі. З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 28.08.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 2200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою позивача від 28.08.2013 року, витягом з Тарифів та витягом з умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 5-30). Відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 31.07 2017 року утворилася заборгованість в сумі 20709,84 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 2059,30 грн, заборгованості по процентам 17188,17 грн, та штрафу в сумі 1462,37 грн, що підтверджується розрахунком (а.с 4). Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягає задоволенню. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

30.08.2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 22245 грн 65 коп, позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору від 08.08.2011 року. У судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 08.08.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою позивача від 08.08.2011 року, довідкою про умови кредитування та витягом з умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 6-31). Відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 30.06.2017 року утворилася заборгованість в сумі 22245,65 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 414,19 грн, заборгованості по процентам 16560,95 грн, комісії 3735 грн та штрафу в сумі 1535,51 грн, що підтверджується розрахунком (а.с 4-5). Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягає задоволенню. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved