Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

31.01.2019р. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи вимоги тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Савранського районного суду від 06.09.2018р. було розірвано; за час шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких рішенням цього ж суду від 06.11.2017р. з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти в розмірі половини його заробітку (доходу), але з часу розірвання шлюбу і до теперішнього часу діти проживають біля нього і перебувають на його утриманні, у зв`язку з чим позивач просить суд визначити місце проживання дітей біля нього до їх повноліття та визнати виконавчий лист №512/410/17 від 06.11.2017р., виданий Савранським районним судом Одеської області, про стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання дітей таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності не подала. Представник Органу опіки та піклування Байбузівської сільської ради в судовому засіданні не заперечував щодо визначення місця проживання дітей [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] біля їхнього батька [PERSON] , оскільки з вересня 2018 року діти постійно проживають в його сім`ї в [ADDRESS] , позивач має власний будинок, працює, одружений вдруге та разом з дружиною вони виховують шестеро дітей, умови для проживання і виховання дітей задовільні, діти забезпечені необхідним одягом і продуктами харчування, відвідують дитячий садочок, а мати дітей [PERSON] з [INFO] в с.Байбузівка не проживає, а тому вважає, що в інтересах дітей слід визначити місце їх проживання біля позивача. Суд, враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленої належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, вважає за можливе відповідно до положень ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника Органу опіки та піклування Байбузівської сільської ради, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. За правилами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1 ст.161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом; під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У Принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка чинна для України з 27.09.1991р., передбачено в пункті 1 статті 3, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (п.1 ст.18 цієї Конвенції ООН). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11.07.2017р. (заява №2091/13), указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16.07.2015р. у справі «Мамчур проти України», заява №10383/09). Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Судом встановлено, що позивач і відповідач з 24.10.2011р. перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Савранського районного суду від 06.09.2018р. було розірвано (а.с.34), а після розірвання шлюбу вони проживають окремо. За час шлюбу у колишнього подружжя народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження, в яких позивач і відповідач вказані батьками дітей (а.с. відповідно 11, 10, 9). Також, рішенням Савранського районного суду від 06.11.2017р. з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання цих дітей в розмірі половини заробітку (доходу) відповідача (а.с.33). В судовому засіданні встановлено, що з вересня 2018 року і по теперішній час малолітні діти [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] постійно проживають біля свого батька (позивача) в [ADDRESS] , та знаходяться на його утриманні і вихованні, що крім пояснень позивача та його представника, а також пояснень представника Органу опіки та піклування Байбузівської сільської ради Будика С.С., підтверджується довідкою Байбузівської сільської ради №804 від 28.11.2018р. (а.с.15), довідками Байбузівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа I-II ступеню - дошкільний навчальний заклад» №№38, 39, 40 від 26.11.2018р., згідно яких [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] дійсно відвідують дитячий садочок «Зірочка» Байбузівського НВК та проживають біля батька [PERSON] (а.с. відповідно 20, 18, 19), а також актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї (а.с.21), актами оцінки потреб сім`ї/особи (а.с. відповідно 22-29, 57-63) та висновком оцінки потреб сім`ї від 23.11.2018р. (а.с.30-31), з яких вбачається, що діти [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] постійно проживають в сім`ї батька [PERSON] , довідками Байбузівської сільської ради №39 від 28.01.2019р. та №02-11/33 від 13.02.2019р., в яких вказано, що [PERSON] не проживає в с.Байбузівка, Савранського району, Одеської області, з травня 2017 року і місце її проживання невідомо (а.с. відповідно 36, 43). Згідно характеристики, виданої Байбузівською сільською радою 28.11.2018р., [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, одружений вдруге, на даний час виховує разом із дружиною [PERSON] шестеро дітей, ввічливий, добросовісний, підтримує добрі родинні стосунки (а.с.32). З висновку Органу опіки та піклування Байбузівської сільської ради від 17.04.2019р. вбачається, що малолітні діти [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] за згоди їх матері [PERSON] проживають разом з батьком [PERSON] з вересня 2018 року і по теперішній час, оскільки мати дітей не має постійного місця проживання та належних умов їх виховання; діти в сім`ї батька проживають в належних умовах у його власному будинку, забезпечені необхідним одягом та продуктами харчування; діти мають дружні стосунки зі зведеними братиками теперішньої дружини їх батька; у вихованні дітей допомагає бабуся [PERSON] , всі діти постійно відвідують дитячий садочок, права дітей не порушуються (а.с.56). За таких обставин, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи матеріально-побутові умови проживання позивача і відповідача, а також можливість забезпечення позивачем дітей необхідним для їх розвитку та виховання, дійшов висновку, що, виходячи з інтересів дітей, місце їх проживання слід визначити біля батька - позивача [PERSON] .. Також, підлягають задоволенню вимоги позивача щодо визнання виконавчого листа, виданого Савранським районним судом Одеської області 29.11.2017р. по справі №512/410/17 від 06.11.2017р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, таким, що не підлягає виконанню, оскільки обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах закону, і відповідачем не спростовані. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 768,40грн..

Outcome: approved