Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

3 грудня 2015 р. [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини або інший варіант частки з його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи це тим, що відповідач малолітнього сина не утримує, чим порушує його права на належне утримання батьком. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, з підстав зазначених в позові. Визнала факт сплати відповідачем аліментів в 2014 р., оплату відповідачем шкільних обідів, придбання одягу до школи, навідування відповідачем дитини в реабілітаційному центрі та в лікарні. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позов, але вказав, що він витратив близько 3000 грн. на підготовку дитини до школи, щомісяця сплачує по 150 грн. на шкільні обіди, відвідував дитину коли остання перебувала в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей та в тубдиспансері, оплачував аліменти по почті до грудня 2014 р., дитина проживала з ним до січня 2014 р.. Вказав, що він працює водієм в КП «Водоканал», отримує мінімальну заробітну плату, нікого не утримує. Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] являються батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження останнього (серія [NUMBER]) та повторним свідоцтвом про розірвання шлюбу (серія [NUMBER]). Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. 1 статті 27 Конвенції про права дитини , прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), та ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Вказане свідчить про обов'язок [PERSON] сплачувати аліменти на утримання свого малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] отримує тимчасову допомогу на 1 дитину, коли мати (батько) ухиляються від сплати аліментів від УСЗН Ріпкинської РДА в червні-серпні 2015 р. - 309,60 грн., в вересні-листопаді 2015 р. - 350,10 грн., що стверджується довідкою УСЗН Ріпкинської РДА та утримує малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради. Доданими доказами підтверджується добровільна сплата [PERSON] аліментів на утримання дитини до грудня 2014 р. та придбання ним одягу малолітньому сину, що визнається [PERSON]. Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на дані про матеріальний стан позивачки, який був описаний вище, приймаючи до уваги відсутність доказів про матеріальне становище відповідача, певну його участь в утриманні малолітнього сина (підготовка до школи, оплата шкільних обідів), враховуючи вік дитини, її потребу, той факт, що відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути в дохід держави 389 грн. 76 коп. судового збору, у зв'язку зі звільненням позивачки від такої оплати при зверненні до суду, пропорційно до задоволених вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial