Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

31.08.2018 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому посилаючись на невиконання відповідачем зобовязань за договором позики, просить суд: 1. Стягнути з відповідача [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] 140600грн. 00 коп. (сто сорок тисяч шістсот) грн. 00 коп. сума боргу, 1406 грн. 00 коп. (одна тисяча чотириста шість) грн. 00 коп. судового збору та 3500 грн. 00 коп. (три тисячі пятсот) грн. витрат на правову допомогу. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що між ним та відповідачкою 05.01.2018 року було укладено домовленість, відповідно до якої [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 6000,00 дол. США, що станом на 30.08.2018 року відповідно до курсу НБУ становить 168698,77 грн. Взамін, відповідач зобовязувалась купити 2 автомобілі на Європейських номерах в строк до 01.03.2018 року та передати їх позивачу. Однак, станом на 01.03.2018 рік свої зобовязання за договором відповідачка не виконала, грошові кошти в повному розмірі позивачу не повернула. На підставі вищевикладеного, у звязку з порушенням його прав, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів. В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримував в повному обсязі, наполягав на задоволенні позову. Представник позивача [PERSON] в підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримував, наполягав на задоволенні позову. Відповідач в підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнавала, не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у звязку з визнанням позову відповідачем згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні, виходячи з наступного. 05.01.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено домовленість, відповідно до якого позивач передав відповідачці грошові кошти в сумі 3000 дол. США, а відповідач зобовязувалась купити на передані кошти автомобіль Hyundai Santa Fe II Європейських номерах та передати його позивачу. Про отримання вказаних грошових коштів відповідач написала розписку від 05.01.2018 року. В подальшому, 06.02.2018 року сторони змінили умови домовленості, відповідно до яких позивач передав відповідачці ще 3000 дол. США, що підтверджується розпискою від 06.02.2018 року, а відповідач зобовязувалась доставити позивачу два автомобіля на Європейських номерах в строк до 01.03.2018 року. Так сторонами визначено строк здійснення передачі автомобілів або повернення коштів, який спливає 01.03.2018 року. Загальна сума грошових коштів, які позивач передав відповідачці, становить 6000 дол. США, що станом на 30.08.2018 року відповідно до курсу НБУ становить 168698,77 грн. Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 202 ЦК України зазначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Згідно ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач умов договору не виконала, обумовлені автомобілі в строк до 01.03.2018 року позивачу не доставила, отримані нею грошові кошти в повному розмірі не повернула. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З матеріалів справи встановлено, що у червні 2018 року відповідачем було повернуто позивачу частину грошових коштів в розмірі 1000 дол. США, що підтверджується відповідною розпискою. За такого, повернувши частину грошових коштів в розмірі 1000 дол. США, відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 5000 дол. США, що станом на 30.08.2018 року відповідно до курсу НБУ становить 140600,00 грн. Згідно статей 525, 526, 530, 610 ЦК України, зобовязання, які взяли сторони на себе при укладанні договору, повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За такого, дослідивши матеріали справи, враховуючи факт визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в сумі 140600 (сто сорок шість тисяч шістсот) гривень 00 коп. Окрім того, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1406,00\~гривень та\~на правову\~допомогу в\~сумі 2152,40\~гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved