Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

31.03.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить, з врахуванням уточнень (а.с.15), стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (або доходу), починаючи з дня подачі заяви до суду до досягнення повноліття сина. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони мають спільну дитину,[PERSON], [INFO]. З листопада 2013 року сторони проживають окремо. Позивач тимчасово не працює, перебуває на утриманні батьків та знаходиться у тяжкому матеріальному становищі. Дитина часто хворіє. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не приймає участь у її вихованні. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву, надала суду письмові пояснення, з яких вбачається, що вона відхиляє заперечення відповідача, наполягає на тому, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, не приймає участь у його вихованні. Також вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу у розмірі 1/4 частини своїх доходів на кожну свою дитину, тобто в цілому 1/2 частину. Також в судовому засіданні позивач додатково пояснила, що бачила відповідача, який їздить на коштовному автомобілі. Також знає, що він живе у м.Комсомольськ. Таким чином, вважає, що матеріальне становище відповідача дозволяє слачувати аліменти саме у визначеній нею частині. Представник позивача в судовому засіданні підтримав пояснення позивача. Відповідач надав суду письмові пояснення, з яких вбачається, що він позов визнає частково, погоджується сплачувати аліменти лише в розмірі 1/6 частини доходів, оскільки перебуває в шлюбі із іншою жінкою, разом з якою мають спільну неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Його дружина не працює з липня 2014 року. Відповідач також не отримує заробітну плату з грудня 2015 року, у звязку з чим був вимушений звернутися з позовом про стягнення заробітної плати, який на даний час перебуває на розгляді Крюківського районного суду м.Кременчук. Таким чином, з грудня 2015 року відповідач взагалі не мав ніяких доходів, був вимушений позичати кошти, звертатися за допомогою до родичів. З квітня 2016 року він звільнився з підприємства та не працює до теперішнього часу. Заборгованість із заробітної плати не виплачена. Таким чином, він знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Окремо зазначив, що не ухиляється від участі у вихованні дитини, та надає матеріальну допомогу добровільно. Представник відповідача надав суду письмові пояснення, в яких додатково зазначив, що родина відповідача отримує на трьох осіб дохід лише в сумі 860 грн щомісячно, що нижче прожиткового мінімуму навіть для утримання однієї дитини. Наявність судової справи про стягнення заборгованості із заробітної плати не свідчить про те, що кошти будуть реально отримані відповідачем. В судовому засіданні представник відповідача підтримав пояснення відповідача та власні письмові пояснення. Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають спільну малолітню дитину, [PERSON], [INFO] (а.с.3). Сторони не проживають разом з листопада 2013 року. Дитина проживає разом позивачкою (а.с.5). Сторони не досягли домовленості щодо утримання спільних дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що дитина проживає разом із позивачкою, а також відсутністю будь-яких доказів щодо добровільного надання допомоги на утримання дитини, суд вважає недоведеним утримування відповідачем дитини. Таким чином, відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Малолітня дитина [PERSON], згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 27.05.2016 року, мав періодичні певні захворювання протягом 2015 2016 років, однак, станом на дату складання виписки має діагноз «здоров, на диспансерному обліку не перебуває» (а.с.59). Відповідачем 18.10.2014 року укладено шлюб з іншою жінкою, [PERSON] (а.с.36). Від спільного подружнього життя вони мають спільну дитину, [PERSON], 26.06.2015 року (а.с.37). У відповідності до ст.180 СК України відповідач зобовязаний утримувати також і цю дитину. Дружина відповідача [PERSON] звільнена з квітня 2014 року та непрацює (а.с.40). На даний час отримує щомісячну допомогу на утриманні дитини в розмірі 860 грн (а.с.52), що нижче прожиткового мінімуму. Відповідач з 07.04.2016 року звільнений з ТОВ «ЕЛЕКТРОМОНТАЖ», м.Кременчук, на даний час не працює (а.с.41). З грудня 2015 року має заборгованість із заробітної плати на вказаному підприємстві, стягнення якої є предметом позову, що розглядається Крюківським районним судом м.Кременчук (а.с.53-55, 39). На думку суду, зазначені обставини свідчать про тяжкий матеріальний стан відповідача. Доводи відповідача щодо придбання дитині одягу, інших речей, суд вважає недоведеними за відсутністю будь-яких доказів та не враховує при визначені розміру аліментів. Доводи позивача щодо значних витрат відповідача на утримання коштовного автомобіля та проживання у м.Комсомольск, суд вважає недоведеними за відсутністю будь-яких доказів та не враховує при визначені розміру аліментів. Таким чином, враховуючи стан здоровя дитини, тяжкий матеріальний стан відповідача, інтереси іншої малолітньої дитини, часткове визнання відповідачем позову, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає розмір аліментів, заявлений позивачкою завищеним, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно. Враховуючи те, що позивачка відповідно до вимог Закону України Про судовий збір звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, суд відповідно до ст. 88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial