Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

31 липня 2018 року позивач звернулась до відповідача з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона працювала на посаді лаборанта КЗО «Середня загальноосвітня школа №135» Дніпровської міської ради. 25.06.2018 року вона отримала наказ № 28/К-тр про звільнення з посади у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників відповідно до пункту першого частини першої статті 40 КЗпП України. Вважає, що її звільнення відбулося із порушенням норм діючого законодавства. Так, позивач указує, що у керівника закладу не було жодних підстав для скорочення посади лаборанта; розірвання трудового договору всупереч вимогам статті 43 КЗпП України було проведено без попередньої згоди профспілкової організації; звільнення відповідачем відбувалося в порушення норм діючого законодавства, а саме статей 49,42 КЗпП України, не враховано її переважне право на залишення на роботі. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідача КЗО «Середня загальноосвітня школа №135» Дніпровської міської ради позовні вимоги не визнав та зазначив, що позивач працювала на посаді лаборанта закладу. 05.02.2018 року Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради був виданий наказ «Про оптимізацію штатних розписів комунальних закладів і підприємств, підпорядкованих департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, яким визначено скорочення штату працівників, підпорядкованих Департаменту. Наказом КЗО «Середня загальноосвітня школа №135» Дніпровської міської ради від 26.04.2018 року [PERSON] повідомлено про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності штату з 25.06.2018 року відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України. Проте поставити свій підпис про ознайомлення з цим наказом позивач відмовилась, про що було складено відповідні акти. При скороченні [PERSON] з посади лаборанта враховувалось переважне право залишення на роботі. Так, у КЗО «Середня загальноосвітня школа №135» ДМР до скорочення було 2,75 ставки лаборанта, на яких працювало три особи; після скорочення залишилося 0,5 ставки. На момент скорочення [PERSON] вакантних посад не було, тому інша робота позивачеві не пропонувалась. З первинною профспілковою організацією питання про звільнення позивача узгоджувалось. Вважає, що звільнення [PERSON] за пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП відбулося відповідно до вимог чинного законодавства. Просив відмовити у задоволені позовних вимог. Представник третьої особи: Дніпропетровський обласний комітет профспілки працівників освіти і науки України в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без участі їх представника. Представники третіх осіб: Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради і Первинна профспілкова організація КЗО «Середня загальноосвітня школа № 135» ДМР просили відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог, вважають, що звільнення [PERSON] відбулося відповідно до вимог законодавства. При цьому представник Первинної профспілкової організації КЗО «Середня загальноосвітня школа № 135» ДМР пояснила, що на перше засідання профспілкової організації з розгляду питання щодо скорочення [PERSON] , яке відбулось 25.05.2018 року, позивач запрошена не була. Вислухавши учасників судового процесу, з`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач працювала в КЗО «Середня загальноосвітня школа № 135» ДМР на посаді лаборанта (а.с. 67,68). Відповідно до положень статуту,затвердженого Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради, КЗО «Середня загальноосвітня школа № 135» ДМР - є загальноосвітнім навчальним закладом 1-111 ступенів, власником якого є територіальна громада міста в особі Дніпровської міської ради; органом, уповноваженим здійснювати управління закладом, є департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради. Оперативне управління навчальним закладом здійснюється управлінням освіти департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, згідно повноважень, які встановлені чинним законодавством. Безпосереднє керівництво навчальним закладом здійснює його директор (розділи 1,3 Статуту). Наказом № 29 від 05.02.2018 року «Про оптимізацію штатних розписів комунальних закладів і підприємств, підпорядкованих департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, визначено провести скорочення штатних посад спеціалістів, адміністративного та допоміжного персоналу, вакантних посад станом на 01.02.2018 року. Визначено провести оптимізацію штатної кількості працівників за посадою гардеробників, машиністів з прання та кастелянок, завідувачів господарств, сторожів, двірників (п.п.1.1;1.2;1.6;1.7;2 Наказу). Проведення оптимізації посади лаборанта відповідно до даного наказу не передбачено (а.с.62). Судом встановлено, станом на 26.04.2018 року згідно штатного розпису у навчальному закладі КЗО «Середня загальноосвітня школа № 135» ДМР обліковувалось 2.5 ставки лаборанта, які обіймали три особи, в тому числі і позивач. Наказом №22-к/тр від 26.04.2018 року [PERSON] повідомлено про наступне звільнення з 25.06.2018 року відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України. Наказом №28/ К-тр навчального закладу від 25.06.2018 року позивача звільнено з посади лаборанта з 25.06.2018 року (а.с. 20,25). Згідно штатного розпису від 26.06.2018 року у навчальному закладі обліковується 0,5 ставки лаборанта, яку займає [PERSON] Положенням пункту першого частини першої статті 40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності та штату працівників. Відповідно до положень статті 43 цього Кодексу розірвання трудового договору з підстав, передбачених, зокрема, пунктом 1 статті 40, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Відповідно до вимог статі 49-2 КЗпП України при вивільнені працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право залишення на роботі, передбачене законодавством; власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про вивільнення пропонує працівникові роботу на підприємстві. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також в разі відмови працівника від переведення на іншу роботу, працівник за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Як зазначено у абзаці першому пункту 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року з відповідними змінами «Про практику розгляду судами трудових спорів» , розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясовувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнений працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне звільнення. Дотримуючись принципу оцінки доказів, суд дійшов висновку, що звільнення [PERSON] відповідно до пункту першого частини першої статті 40 КЗпП відбулося з дотримання вимог діючого законодавство з боку відповідача. Так, встановлені під час розгляду справи обставини свідчать про те, що первинна профспілкова організація фактично не розглядала подання керівника КЗО «Середня загальноосвітня школа № 135» ДМР про надання згоди на звільнення [PERSON] відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП і позивач на засідання профкому не запрошувалась. Відповідно не було розглянуто питання про переважне залишення на роботі позивача, що є порушенням вимог статті 43 КЗпП. Навіть протокол засідання профспілкового комітету КЗО «Середня загальноосвітня школа № 135» ДМР № 23 від 18.12.2018 року, наданий суду на виконання ухвали від 06.12.2018 року, свідчить, що фактично питання переважного залишення на роботі на посаді лаборанта між трьома працівниками навчального закладу не вивчалось. З даного протоколу вбачається,що профком дійшов висновку, що [PERSON] за станом здоров`я не може виконувати обов`язки лаборанта, тому перевагу надав гр. [PERSON] , яка має двох неповнолітніх дітей. Проте доказів того, що позивач за станом здоров`я не може виконувати обов`язки лаборанта, не наведено. Крім того, за час розгляду справи відповідачем не надано доказів про скорочення посад лаборантів у навчальному закладі, а саме, наказу про скорочення, про затвердження штатного розпису тощо. Відповідач вважає таким наказом - наказ № 22-к/тр від 26.04.2018 року, яким позивача повідомлено про скорочення, проте така думка є хибною. Фактично ж наказу про скорочення чисельності штату у начальному закладі керівником не видавалось. На посилання представника відповідача на те, що наказом № 29 від 05.02.2018 року «Про оптимізацію штатних розписів комунальних закладів і підприємств, підпорядкованих департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради визначено провести скорочення посад лаборанта суд ставиться критично, оскільки даний наказ такої інформації не містить, а наданий відповідачем лист Департаменту від 24.04.2018 року № 7/5-911, на думку суду, носить рекомендаційний характер. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що звільнення [PERSON] відповідно до пункту 1частини 1 статті 40 КЗпП відбулося відповідно до вимог чинного законодавства, тому наказ №28/ К-тр навчального закладу від 25.06.2018 року підлягає визнанню незаконним, а [PERSON] слід поновити на роботі на посаді лаборанта згідно з положенням частини 1 статті 325 цього Кодексу. Частиною 2 статті 235 КЗпП визначено,що при прийнятті рішення про поновлення на роботі орган, що розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці у заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше ніж за один рік. Поновлюючи позивача на посаді лаборанта КЗО «Середня загальноосвітня школа № 135» ДМР, суд стягує з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25.05.2018 року по 15.05.2019 року (222 робочі дні), розраховану відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року і на підставі довідки про доходи [PERSON] , наданої навчальним закладом, враховуючи, що заробітна плата за повні два місяці перед звільненням становить 7914,28 грн.(4191,28 + 3723,00), кількість робочих днів - 40 (19 квітень і 21 травень 2018 р.), середньоденна зарплата - 197,86 грн. (7914,28 : 40), заробітна плата, що підлягає стягненню на користь позивача за час вимушеного прогулу становить 43 924,92 грн.( 222 роб.дн. х 197,86 грн.). Відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved