Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

30 квітня 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрований 25 травня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції, (актовий запис № 76). В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаємне порозуміння та повага одне до одного. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям. Фактично сім`я припинила своє існування. В період шлюбу у сторін народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Спору щодо поділу майна немає. За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати. Ухвалою від 12 квітня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі та шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 травня 2002 року про що у Книзі реєстрації актів про одруження відділом реєстрації актів громадянського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції зроблено запис № 76. В період шлюбу у сторін народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтв про народження дитини. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Позивач являється інвалідом І групи, що підтверджується посвідченням серія [NUMBER] , та відповідно до\~Закону України «Про судовий збір»\~звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, у зв`язку з чим відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України, судовий збір в сумі 908 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст.\~56, 105,\~112 СК України та

Outcome: approved