Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

30.04.2021 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Служби у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області до [PERSON] , у якій позивач просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1197,50 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно дітей. Представник позивача у підготовче засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримала. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. За таких обставин відповідно до ст. 223, ч.3 ст. 200 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, та постановити рішення у підготовчому судовому засіданні. У зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.05.2004, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.10.2006. Матір дітей, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно з повідомленням Ізюмського міського центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 16.03.2021 у центрі з 15.02.2021 перебувають неповнолітні [PERSON] та [PERSON] . За час перебування дітей у вищезазначеному закладі батько [PERSON] долею дітей не цікавився, у телефонній розмові повідомив, що наміру забрати дітей у свою сім`ю він не має. 13.04.2021 відповідач [PERSON] подав заяву до служби у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області, в якій зазначив, що зі своїми дітьми, [PERSON] та [PERSON] він не проживає разом, не спілкується з ними, допомоги не надає та забрати їх із Ізюмського міського центру соціально-психологічної реабілітації дітей відмовляється. 14.04.2021 до служби у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області звернувся [PERSON] із пояснювальною запискою, в якій просив позбавити [PERSON] у відношенні нього батьківських прав. 14.04.2021 пояснювальну записку подала до служби у справах дітей Шведчик Л.С., в якій зазначила, що з батьком [PERSON] не спілкується, участі в її житті він не приймав, просила позбавити його батьківських прав у відношенні неї. Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області 21.04.2021 надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Частиною 8 статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 152 СК України передбачено забезпечення права дитини на належне батьківське виховання. Підстави позбавлення батьківських прав встановлені частиною першою статті 164 СК України. Позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його дітей, ґрунтуються на ухиленні відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, їх матеріальному забезпеченню. Згідно з ч.2,5 ст.150, п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. За правилами ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до роз`яснень пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Тому, виходячи із змісту вищезазначених вимог закону, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Судом встановлено, що протягом тривалого часу обов`язків, покладених законом на батьків, відповідач не виконує, не спілкується з дітьми, не цікавиться їх життям, здоров`ям, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не займається їх вихованням, відмовляється їх забрати у свою сім`ю для виховання. Відповідно до ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей, не проявляє до них батьківського піклування, з урахуванням висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав, згідно ст.164 СК України, враховуючи визнання позову самим відповідачем, який зазначив, що просить позов задовольнити в повному обсязі, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на їх утримання, що не протирічить вимогам ч.4 ст. 206 ЦПК України, відповідає положенням ч.3 ст.200 ЦПК України, не порушує права та інтереси інших осіб. Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання до суду даної позовної заяви, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved