Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

30 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просить визнати недієздатною її матір [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], мешканку с.Пролетарське Розівського району Запорізької області. Заявник послалась на те, що з 2011 року [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання та їй встановлено діагноз: змішана коркова та підкоркова судинна деменція, у звязку з чим вона не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю. Одночасно заявник прохає призначити її опікуном [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] підтримала доводи заяви та надала судові відповідні пояснення. Позицію заявника [PERSON] підтримав її представник [PERSON], надавши судові відповідні пояснення. Представник заінтересованої особи Пролетарської сільради в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином (а.с.64). Сільським головою Пролетарської сільради [PERSON] подана заява з проханням слухати справу без його участі. Одночасно представник заінтересованої особи письмово повідомив судові про те, що він не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] (а.с.66-67). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника заінтересованої особи органу опіки та піклування в особі Пролетарської сільради, що узгоджується із положеннями стст.235,240 ЦПК України. Прокурор в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином (а.с.65), про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив. За таких обставин розгляд справи проведено судом за відсутності прокурора, що не суперечить положенням статті 169 ЦПК України. Явка у судове засідання [PERSON] як фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, не визнавалась судом обовязковою, оскільки є недоцільною і неможливою внаслідок стану здоровя останньої. Відповідно до п.1 ч.2 ст.234 ЦПК України справи про визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає в порядку окремого провадження. Суд, вислухавши заявника та її представника, зясувавши позицію заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що заява [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є дочкою [PERSON], яка народилась 08 квітня 1941 року в с. Княжин Бердичівського району Житомирської області. На даний час [PERSON] зареєстрована та проживає одна за адресою: Запорізька область, Розівський район, с.Пролетарське, вул.Миру, буд.4 (а.с.3-6,9,10-13). Як встановлено в судовому засіданні, заявник [PERSON] проживає тимчасово без реєстрації із [PERSON] за вищевказаною адресою. Згідно довідки та виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-психіатра Розівської центральної районної лікарні з діагнозом: змішана коркова та підкоркова судинна деменція, атеросклеротична деменція з психотичними симптомами (а.с.7-8). Відповідно до ч.1 ст.39 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно із висновками експертів, викладеними в акті №638 від 23 жовтня 2015 року первинної комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи, [PERSON] виявляє ознаки деменції внаслідок органічного ураження головного мозку судинного генезу (церебральний атеросклероз, артеріальна гіпертензія, інсульт), через що вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними (а.с.38-42). Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Відповідно до ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно із ч.4 ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. [PERSON] виявила бажання здійснювати опіку над матірю [PERSON] (а.с.2,14-17). За вищевказаних обставин Пролетарська сільрада, як орган опіки та піклування, направила до Розівського районного суду Запорізької області подання від 10 жовтня 2015 року про призначення [PERSON] опікуном над матірю [PERSON] (а.с.47-48). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатною і призначення її опікуном цієї особи підлягає задоволенню. Судові витрати, повязані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави (ч.2 ст.240 ЦПК України).

Outcome: approved