Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

29 червня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго», в якому просить зобовязати відповідача надати Управлінню праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради довідку для призначення субсидії про відсутність заборгованості у сумі 1267 грн. 81 коп. на особовому рахунку № 80566 за адресою: [ADDRESS], яка виникла за період з липня 1999 року по листопад 2001 року. Позивач зазначила, що подання відповідачем до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради довідки про наявність у неї заборгованості понад два місяці з оплати послуг з теплопостачання призвело до припинення надання субсидії, що ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище, адже боргів у неї не було і вона цього боргу ніколи не визнавала, у звязку з чим неодноразово зверталася до відповідача з відповідними заявами. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що списання заборгованості за надані житлово-комунальними підприємствами послуги, не передбачено законодавством. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав письмові пояснення по справі. Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг у сфері теплопостачання, які надає Публічне акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» за адресою: [ADDRESS]. За інформацією Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго», на особовому рахунку № 80566 за адресою: [ADDRESS] станом на 01 березня 2013 року рахується заборгованість в сумі 1267 грн. 81 коп. Дана заборгованість виникла в результаті несплати за послуги централізованого постачання з липня 1999 року по листопад 2001 року (а.с.23). Позивач неодноразово зверталася до відповідача із заявами про припинення дій щодо зазначення у квитанціях про наявність у неї заборгованості, адже боргу не визнавала, а крім того, минули строки позовної давності. Листами № 743-Т від 05 березня 2013 року та № 231-Т від 29 січня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» повідомило позивачу на її заяви, що пропущення строків позовної давності не дає можливості стягнення боргу у примусовому порядку, але ні яким чином не визначає його відсутності. Крім того, списання заборгованості за надані житлово-комунальними підприємствами послуги, не передбачено законодавством. Вказана заборгованість і надалі буде знаходиться на особовому рахунку, який відкрито на квартиру, до повного її погашення (а/с 23, 24). Судом також встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» 08.06.2017 року на виконання п.13 постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (зі змінами, внесеними постановою КМУ від 26.04.2017 №300) надало Управлінню праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради інформацію за №1332-Т зі списками осіб із зазначеною сумою простроченої понад два місяці заборгованості з оплати послуг централізованого опалення (теплопостачання) та централізованого постачання гарячої води, в яких зазначено про наявність у позивача простроченої на більш як два місяці заборгованість з оплати послуг в сумі 1574 грн. 47 коп. 20 червня 2017 року Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради повідомило позивача про наявність боргу та про необхідність надання документального підтвердження про його погашення у строк два місяці для подальшого призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Позивач вказує, що своїми діями (надання інформації про наявність заборгованості, строк позовної давності щодо стягнення якої минув) відповідач порушує її право на отримання субсидії і вважає ці дії незаконними, оскільки відповідач навіть не намагався, ні в межах строку позовної давності, ні поза його межами, реалізувати своє право на звернення до суду з позовом для захисту порушеного права, хоча наявність заборгованості позивач заперечує і вже тривалий час веде переписку з цього приводу з відповідачем. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоровя і життєдіяльності. Держава створює умови для здобуття споживачами потрібних знань з питань реалізації їх прав. Захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди. Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У п. 14 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 визначено, що після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді (крім орендарів житлового приміщення, осіб, яким субсидія була призначена за зареєстрованим місцем перебування, та осіб, які звертаються за субсидією на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива). Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 цього Положення, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (непризначення) субсидії та інформують про прийняте рішення громадян. У разі отримання інформації про прострочену понад два місяці заборгованість з оплати послуг, загальна сума якої перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, субсидія на наступний строк не призначається, про що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує особу. Якщо протягом двох місяців з дати інформування про непризначення субсидії на наступний строк громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, субсидія призначається з дати закінчення дії попередньої субсидії, в іншому випадку - з місяця, в якому громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору. Зазначений строк може бути продовжений на підставі рішення районної, районної у містах Києві і Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її створення) ради або комісії, яка ними утворюється, за наявності поважних причин. Вказані зміни до п.14 Положення були внесені постановою КМУ від 26.04.2017 №300. Згідно ч.1 ст. 5 ЦПК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. З наданої позивачем в судовому засіданні квитанції за надані послуги ПАТ «Облтеплокомуненерго» за серпень 2017 року по особовому рахунку №80566 рахується станом на 01.09.2017 року заборгованість в сумі 1267 грн. 81 коп. З листа ПАТ «Облтеплокомуненерго» від 05.03.2013, адресованого [PERSON] вбачається, що заборгованість в сумі 1267 грн. 81 коп. була наявною станом на 01.03.2013 року і виникла вона за період з липня 1999 року по листопад 2001 року (а.с.23) Позивач в судовому засіданні пояснила, що отримує субсидію на оплату житлово комунальних послуг починаючи з жовтня 2015 року і заборгованості за спожиті послуги у неї не має. У розумінні п.14 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 зі змінами згідно постанови КМУ від 26.04.2017 №300, простроченою понад два місяці заборгованістю є заборгованість споживача за спожиті послуги, що становить суму неоплачених нарахувань за два розрахункових місяці за відповідну житлово комунальну послугу. При цьому, відповідно до п.15 Положення громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово комунальних послуг, зобовязані щомісяця сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії. Пунктом 20 Положення передбачено, що надання раніше призначеної субсидії припиняється за поданням житлово експлуатаційних організацій, житлово будівельних (житлових) кооперативів, обєднань співвласників багатоквартирного будинку та організацій, що надають житлово комунальні послуги, якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, за винятком випадків, повязаних із затримкою виплати заробітної плати, пенсії тощо. Подання надається зазначеними організаціями структурним підрозділам з питань соціального захисту населення до 10 числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникли такі обставини. Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження того, що позивач не сплачувала вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії і в неї виникла заборгованість по цих платежах понад два місяці, а тому суд вважає неправомірним подання відповідачем до Управління праці та соціального захисту населення інформації про позивача як боржника у якого існує заборгованість понад два місяці у розумінні п.п.14, 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 зі змінами згідно постанови КМУ від 26.04.2017 №300. Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. За таких обставин, з метою відновлення порушеного права позивача на отримання субсидії, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача шляхом зобовязання ПАТ «Облтеплокомуненерго» подати Управлінню праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради відносно отримувача субсидії [PERSON] інформацію про відсутність простроченої понад два місяці заборгованості з оплати послуг централізованого опалення (теплопостачання) та централізованого постачання гарячої води по особовому рахунку № 80566 за адресою: [ADDRESS]. Проте, суд не вбачає підстав для зобовязання відповідача надати третій особі довідку про відсутність заборгованості у сумі 1267 грн. 81 коп. на особовому рахунку № 80566, яка виникла за період з липня 1999 року по листопад 2001 року, оскільки вказані питання виходять за межі предмету позову, з приводу якого суд здійснює захист порушеного права позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: partial