Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

29 серпня 2016 року [PERSON] (далі заявник) звернулася до суду в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] із заявою про встановлення факту перебування на утриманні померлого [INFO] [PERSON] Заява обґрунтована тим, що неповнолітні [PERSON] з грудня 2000 року та [PERSON] з лютого 2002 року по [INFO] знаходилися на утриманні свого двоюрідного дядька, оскільки їх мати була позбавлена батьківських прав, заявник працювала і в неї не було часу займатись дітьми, а [PERSON] проживав одиноко, перебував на той час на пенсійному забезпеченні, мав земельну ділянку, отриману від паювання земель у КСП, оренда якої приносила йому додатковий дохід, до шлюбу не вступав, інших утриманців не мав. Встановлення даного факту необхідно для прийняття та оформлення спадщини неповнолітніми дітьми. У судовому засіданні заявник заяву підтримала з мотивів викладених в ній. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення заяви. Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10) [PERSON] помер [INFO]. Згідно із рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 28 травня 2008 року (а.с.16) [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо її дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Розпорядженням Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області від 17 червня 2008 року за № 279 (а.с.17) підтверджується, що над неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] встановлено опіку. Довідкою товариства з обмеженою відповідальність «Агрофірма ім. Шевченка» за № 222 від 09 серпня 2016 року (а.с.18) підтверджується, що [PERSON] мав земельну частку (пай) в даному господарстві. Крім того, виходячи із змісту довідки Виконавчого комітету Григорівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області № 630 від 04 серпня 2016 року (а.с.21) заявник здійснила поховання [PERSON], а відповідно до довідки виконавчого комітету Григорівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області № 561 від 18 жовтня 2012 року (а.с.22), після смерті [PERSON], будинок, в якому він проживав до дня смерті за адресою: [ADDRESS], доглядає заявник. Інформацією з Бахмацької районної державної нотаріальної контори (а.с.40-43) підтверджується, що спадкова справа до майна померлих [PERSON] та [PERSON] не відкривалась. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що померлий [PERSON] забезпечував утримання дітей [PERSON] та [PERSON] Оскільки заявник не має можливості підтвердити факт перебування на утримані померлого [PERSON] дітей [PERSON] та [PERSON] їй було відмовлено в оформлені права на спадщину після померлого, що підтверджується листом Бахмацької районної державної нотаріальної контори № 1806 від 12 серпня 2016 року (а.с.28). З встановленого випливають наступні висновки. Виходячи із змісту пункту 5 частини другої статті 234 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема і справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В свою чергу, згідно із частиною другою статті 256 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Слід підкреслити, що в цілому національне законодавство чіткого визначення поняття «утриманство» не містить. Визначальною ознакою поняття «утриманство» має бути наявність такого фактичного рівня забезпеченості громадянина, який відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України є нижчим від встановленого законом прожиткового мінімуму (пункти 5, 8 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 «Справа про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї»). В даному конкретному випадку між неповнолітніми [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виникли правовідносини, у межах яких померлий надавав неповнолітнім [PERSON] та [PERSON] матеріальну підтримку в грошовій та іншій формі, метою якої було створення умов для матеріального задоволення їх потреб, оскільки їх розвиток в силу віку та сімейні обставини не могли достатньою мірою забезпечити задоволення цих потреб. Наведені обставини свідчать про те, що між неповнолітніми [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виникли відносини з утримання. В свою чергу положеннями статті 531 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, який діяв на момент виникнення відносин по утриманню між неповнолітніми [PERSON], [PERSON] та померлим, було встановлено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Проте, встановлено, що заявник не має іншої можливості документально підтвердити факт перебування неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] на утриманні померлого, але його встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням факту перебування на утриманні спадкодавця законодавство пов'язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Таким чином, встановлення факту перебування неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] на утриманні померлого [PERSON] необхідно для прийняття спадщини на підставі статті 531 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, статті 1264 Цивільного кодексу України. Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт перебування неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] на утриманні померлого [PERSON] Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні померлого підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved