overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

29.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 07.09.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу з відповідачем є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя. Сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільних рішень при веденні спільного господарства, розприділення і використання сімейного бюджету, що врешті призвело до припинення шлюбних відносин. Відповідач ніде не працює, матеріально не утримує сімю. Тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

29.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 3\~000,00 грн., щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги уточнила, остаточно просила стягнути з відповідача 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги частково визнав, не заперечував проти стягнення з нього 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 16.06.2006 року, зареєстрованому Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції актовий запис №485. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої в актовому записі про народження вказаний відповідач (свідоцтво про народження серії 1-ФП №095315 від 09.12.2008 р., актовий запис №4115 від 09.12.2008 року). 18.02.2013 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва шлюб між сторонами розірвано. Дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою ОСББ «Суднобудівник-5» №26 від 15.08.2016 року. Крім того, відповідач матеріальної допомоги позивачці не надає, вихованням доньки не займається, чим порушує право на забезпечення дитини гідними умовами життя та всебічного розвитку. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. ст. 180-184 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обовязку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоровя і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, які належить стягнути з відповідача, суд враховує його матеріальний і сімейний стан та вважає за можливе стягнути аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.11.2016 року і до повноліття дитини. Що стосується посилання позивачки, при визначенні розміру аліментів, на те, що дитина потребує додаткових витрат на її лікування, харчування та розвиток, то вказане повинно розглядатися в окремому провадженні. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 640,00 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

29.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 16.11.2013 року перебуває із відповідачем у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач з сімєю не проживає, участі в утриманні хлопчика не приймає, а їй одній важко забезпечити його усім необхідним, тому змушена вимагати стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Сторони в судове засідання не зявилися, але подали суду заяви, якими просили спір вирішити в їх відсутності. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечив. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Ст.180 Сімейного кодексу України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності із долученим до справи свідоцтвом про народження (а.с.5), сторони зареєстровані батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки виконавчого комітету Хирівської міської ради Старосамбірського району Львівської області № 1329 від 30.08.2016 року (а.с.6) позивач [PERSON], проживає у будинку своїх батьків, має на утриманні дитину [PERSON], [INFO]. Наведені докази дають підстави вважати, що позивач є малозабезпеченою, а отже очевидно, що їй важко самій утримувати дитину, тобто вона доказала своє право на стягнення аліментів із відповідача. Ст.181 СК України встановлений такий спосіб виконання батьками обовязку по утриманню дитини як присудження аліментів у частці від заробітку(доходу) матері чи батька, а відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON], [INFO], отже молодий, здоровий, згоден і може сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

29.09.2016 року, в суд надійшла позовна заява ПАТ «СК»Універсальна» (далі - Товариство) до [PERSON], в якій позивач просить: -«Стягнути з [PERSON] суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 33 233,48 грн. на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна».» (а.с.1-2) Свою вимогу мотивує тим, що 11.01.2016 року, о 17 годині 30 хвилин, на площі Перемоги в м.Києві, сталася дорожньо - транспортна пригода, в результаті якої зіткнулися автомобіль «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], який належить ТОВ »Інтер Авто Альянс», під керуванням [PERSON], з автомобілем «Сузукі», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] та під його керуванням, з вини останнього, а автомобілі отримали пошкодження. На час дорожньо - транспортної пригоди, автомобіль «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], був застрахований в ПАТ «СК»Універсальна» в порядку добровільного страхування, з визначенням страхового платежу в сумі 35 039,52 грн., а цивільно - правова відповідальність [PERSON], як власника автомобіля «Сузукі», державний номерний знак [NUMBER], в особі [PERSON], була застрахована в ПрАТ «СК»Юнісон Страхування», в порядку обов»язкового страхування», з визначенням страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну третьої особи, в сумі 50 000,00 грн., при цьому франшиза не передбачена. Шкода, заподіяна ТОВ »Інтер Авто Альянс», згідно із страховим актом, становить в сумі 83 233,48 грн., які були сплачені страхувальнику. Кошти в сумі 33 233,48 грн., як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, відповідач сплатити відмовляється, а тому Товариство вимушене звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона підтримала, проти постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.62) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 16.12.2016 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

29.09.2016 року до Казанківського районного суду Миколаївської області звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, просила стягнути з [PERSON] [INFO], уродженця [INFO], не працюючого , проживаючого [INFO] на її користь аліменти на утримання дітей : сина [PERSON] [INFO] і доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.09.2016 року і до досягнення ними повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася , однак надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності . Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.\~\~\~\~ Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оглянувши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття. Сторони є батьками сина [PERSON] [INFO] і доньки [PERSON] [INFO] . Договір про утримання дітей не укладено, сторони проживають окремо. Враховуючи наведене частка заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватись щомісяця позивачці, як аліменти на дитину, визначається у розмірі 1/3 частини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян. На підставі ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

29.09.2016 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: сім'я почала розпадатися, ніхто з них не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємну повагу, мають розходження поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, особисті відносини з позивачем мають негативний характер, відсутнє нормальне спілкування; фактичні сімейні відносини припинені вже півтора року, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить їх інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, просила справу розглянути за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи, виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання (перебування), однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позовної заяви з додатками не з'явився (а.с. 18, 19). Згідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Письмових заперечень не надано. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 28 вересня 2013 року в Міловській сількій раді Балаклійського району Харківської області за актовим записом № 04 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] (а.с. 9) та [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач заперечень проти позову не надав, до суду не з'явився, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

29.09.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З відповідачем по справі проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Дитина перебуває на утриманні позивача. Позивач працює продавцем продовольчих товарів по найму. Коштів для забезпечення дочки всім необхідним не вистачає. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки є працездатним. Просить суд стягувати аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі по 1000 грн. щомісяця з дня звернення і до досягнення дитиною повноліття. 16.11.2016 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про зміну позовних вимог, просить суд стягувати з відповідача в її користь на утримання дитини аліменти в розмірі по 800 грн. щомісяця та стягнути судові витрати по справі. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, змінені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставний і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не бере участі в утриманні своєї неповнолітньої дочки, не виконує в добровільному порядку обов'язки по її утриманні, має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу, тому з нього слід стягувати аліменти на дитину в розмірі по 800 грн. щомісячно, з дня звернення і до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного Кодексу України передбачає, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. До задоволення також відповідно до ст. ст. 84, 88 ЦПК України підлягає вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь 600 грн. понесених витрат на правову допомогу, що підтверджується документально (а.с.8-10). Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

29.09.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 30.08.2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 963. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені з грудня 2015 року, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Від шлюбу у подружжя народився син [PERSON], який проживає із позивачем. Однак, примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Марущак». Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, та просить шлюб розірвати, оскільки примирення подружжя неможливе. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 30.08.2002 року [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу Большакова/ уклали шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 963, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 331256 /а.с. 5/. 25.06.2003 року народився [PERSON], актовий запис № 1177, що слідує із свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 190028, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління м. Одеси. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 7/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з грудня 2015 року, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно визначення місця проживання сина, його утримання та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнав позовні вимоги та просить позов задовольнити, а також враховуючи, що подружжя наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

29.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 27.11.2010 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, про що є актовий запис № 1366. Посилаючись на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який залишається проживати з відповідачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Стрижакова». Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27.11.2010 року, про що є актовий запис № 1366 у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який залишається проживати з відповідачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

29.09.2016 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому, з урахуванням уточнюючих заяв, просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 13228.62\~ грн. на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради за період з 01.10.2009 року по 01.03.2017 року та судові витрати. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21.06.2017 року позов задоволено частково. Відповідно до п.4 ч.1\~ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21.06.2017 року позов було задоволено частково, однак при його ухваленні суд не вирішив питання про\~стягнення судового збору. З огляду на те, що судом при ухваленні рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат, суд, враховуючи положення ст. 220 ЦПК України, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. Сторони у судове засідання не прибули, бул повідомлені про дату час та місце судового засідання. Відповідно до ч.3\~ст. 220 ЦПК, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є\~\~обов'язковою. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві\~пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд, дослідивши рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21.06.2017 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, та стягнути з відповідача на користь позивача судовий судового збір у розмірі 475,13 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved