Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

9 липня 2013 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди у розмірі 14096 грн. 22 коп. упущеної вигоди у розмірі 11506 грн. 80 коп. та моральної шкоди у розмірі 5735 грн. . 21 листопада 2013 року [PERSON] надав уточнену позовну заяву та просив стягнути з [PERSON] та ПрАТ «СК Лафорт» завдані йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , яка мала місце 16 серпня 2012 року матеріальні збитки на загальну суму 14096 грн., упущену вигоду у розмірі 11506 грн. 80 коп., моральну шкоду у розмірі 5735 грн. . У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 16 серпня 2012 року о 8 годині 40 хвилин по вул.. Конопляна біля вул.. Джутової в м. Харків [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21051 державний номер [NUMBER], не вибравши безпечну дистанцію скоїв зіткнення з належним йому автомобілем Fiat Doblo, державний номер [NUMBER]. У результаті чого транспортні засоби зазначили технічних пошкоджень. В наслідок цієї дорожно - транспортної пригоди його автомобіль Fiat Doblo ,державний номер [NUMBER] зазнав значного матеріального збитку. Відповідно до постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова Н.В. Федюшина по справі №2012/7336/2012 від 27 вересня 2012 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. на користь держави. На момент здійснення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача буде застрахована у ПрАТ «СК» Лафорт». Своєчасно повідомивши ПрАТ «СК»Лафорт» про страховий випадок, звернення було розглянуто та надано відповідь про виплату йому страхового відшкодування . Але до теперішнього часу страхове відшкодування не виплачено. Сума загального відшкодування матеріальних збитків складає 14096 грн. 22 коп., з яких 12746, 22 грн. вартість матеріального збитку у відповідності до експертного висновку від 7 вересня 2012 року , 1100,00 грн. витрати за проведення експертного висновку по ДТП, згідно квитанції від 7 вересня 2012 року, 250 грн. - витрати за юридичну консультацію, підготовку досудової претензії, підготовку та подання позовної заяви до суду , згідно квитанції від 12 жовтня 2012 року . Він є приватним підприємцем,який займається таким видом підприємницької діяльності як послуги таксі, тобто надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу, що підтверджується реєстраційними документами . Внаслідок пошкодження і у зв'язку з необхідністю ремонту , він не міг експлуатувати пошкоджений автомобіль. Таким чином , він не міг виїжджати на роботу протягом 30 днів з моменту ДТП до 15 вересня 2012 року , коли автомобіль був відремонтований .Внаслідок цього , упущена вигода /втрачений заробіток/ становить: /140 000,00 : 365/= 383,56 грн. 383,56Х30 =11506,80 грн. Внаслідок цієї дорожньо- транспортної пригоди, йому також заподіяно моральну шкоду. Він завжди був законослухняним водієм, ніколи не порушував ПДР. Пошкодження його автомобілю стало причиною його моральних страждань. Він втратив душевний спокій, багато часу витратив на оформлення відповідних документів , проведення експертизи, тощо. Його переживання осилила відмова відповідача відремонтувати добровільно його автомобіль або виплатити відповідні кошти, а тому він вимушений зробити відповідний ремонт за позичені у родичів гроші через що тривалий час не міг вночі спокійно спати. І до того суворий сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово ставитись, крім того це був його улюблений автомобіль. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім його і члени його родини, родич, що призвело до розладу стосунків у родині. Крім того , на тривалий час після ДТП йому та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ , запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, довелося відкласти, а від деяких з них взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблем з роботою. Такі обставини призвели до зменшення заробітної плати. При цьому відповідач , відшкодувати йому матеріальні збитки не бажає, не дивлячись на його звернення, у вигляді надсилання поштою претензії по відшкодуванню шкоди, про що свідчить поштове повідомлення , з відміткою дати отримання, що особисто була вручена представником пошти відповідачеві. А тому , заподіяну йому моральну шкоду , виходячи з розумності та об'єктивності також діючого законодавства та встановлюючи межі відшкодування моральної шкоди у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати, він оцінює в 5 735 грн.. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та надали пояснення відповідні вищенаведеному. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували та пояснили,що якщо ДТП спричинена взаємодією /зіткненням/ кількох транспортних засобів /ТЗ/, то обов'язок відшкодувати завдану потерпілій особі шкоду лежить на винній особі, а за наявності у винній особи полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності також на страховій компанії, яка його видала. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПАТ «Страхова компанія «Лафорт» 24 березня 2012 року , страховий поліс АА/ 0194309, тобто транспортний засіб ВАЗ 21051, номерний знак [NUMBER] був забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , виданим ПАТ «Страхова компанія «Лафорт». Такий факт підтверджується копією зазначеного полісу, протоколом про адміністративне правопорушення. Згідно вказаного полісу, страховим випадком є подія внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо- транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором /полісом/. Відповідно до п. 2 вищезазначеного поліса ПАТ «Страхова компанія «Лафорт» встановлено ліміт відповідальності: за шкоду заподіяну майну потерпілого - 50 000 грн., франшиза- 0 грн.. Тобто , виходячи із суті такого страхування, закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди , а й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. Таким чином , належним відповідачем по справ є саме ПАТ «Страхова компанія «Лафорт». На думку позивача , він має відповідати за завдану винними діями матеріальну шкоду в межах, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу й утрату вартості автомобіля. Що стосується позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, то позивачем не надано до суду доказів спричинення такої шкоди. З приводу відшкодування позивачу витрат на правову допомогу, слід зазначити , що ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» не передбачено відшкодування витрат на юридичну консультацію, на підготовку досудової претензії, позову до суду. Щодо вимог про відшкодування витрат надання експертного висновку по ДТП у сумі 1100 , 00 грн. , вказане дослідження та надання висновку по ньому було проведено позивачем до звернення його у суд з зазначеним позовом та у відповідності до вимог ст. 79 ЦПК України пов'язані з проведенням такого дослідження витрати, не є судовими витратами у справі. Щодо вимог про стягнення за упущену вигоду, то такі вимоги є недоцільними , виходячи із загальних принципів підприємницької діяльності, оскільки у позивача була реальна можливість звернутися до страховика для уникнення можливих збитків, чого позивач не зробив. Доводи з цього приводу не підтверджені документально. Розрахунок такої вимоги має бути обґрунтований , з наданням відповідних доказів. Не доведена можливість відповідного заробітку за період, в якому автомобіль не працює, та не підтверджено це документально. Що стосується податкової декларації , то в даному випадку ФО -підприємець власноруч розраховує базу оподаткування та відповідно розраховує суму податку та сплачує його, в залежності від системи оподаткування. Податкова інспекція ніякого розрахунку доходу не робить. Представник відповідача - ПрАТ «СК» Лафорт» у судове засідання не з'явився, на думку суду йому належним чином повідомлялося про час та місце розгляду справи, шляхом надіслання рекомендованого листа. Однак відповідач за отриманням поштового відправлення не з'явився, а тому рекомендований лист був повернутий до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що суд розцінює як ухилення від отримання виклику до суду. Суд, вислухав пояснення сторін , їх представників , дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. 16 серпня 2012 року о 8 годині 40 хвилин по вул.. Конопляній біля вул.. Джутової в м. Харкові [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21051 державний номер [NUMBER], не вибравши безпечну дистанцію скоїв зіткнення з належним йому автомобілем Fiat Doblo, державний номер [NUMBER]. У результаті чого транспортні засоби зазначили технічних пошкоджень. В наслідок цієї дорожно - транспортної пригоди його автомобіль Fiat Doblo ,державний номер [NUMBER] зазнав значного матеріального збитку. Відповідно до постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова Н.В. Федюшина по справі №2012/7336/2012 від 27 вересня 2012 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. на користь держави. Згідно п. 2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Цивільно-правова відповідальність відповідача дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК Лафорт» згідно полісу АА/ 0194309 зі строком дії з 00 годин 00 хвилин 24.03.2012 року по 23.03.2013 року включно , яким встановлено ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну третіх осіб застрахованою особою у сумі 50 000,00 грн. (франшиза - 0.). Як встановлено судом, що не заперечував позивач, відповідач після ДТП надав усі відомості про страхову компанію, в якій зареєстровано його відповідальність - про ПрАТ «СК Лафорт . Як пояснив позивач, він своєчасно повідомив ПрАТ «СК»Лафорт» про страховий випадок, звернення було розглянуто та надано відповідь про виплату йому страхового відшкодування, але до теперішнього часу страхове відшкодування не виплачено. Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Разом з тим, оскільки страхове відшкодування - це виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми, а страхова сума - це максимально можливий розмір виплати по страхуванню ( ст.9 ЗУ «Про страхування»), страхового відшкодування може бути недостатньо для покриття усіх збитків потерпілої особи. У такому разі потерпілий вправі звернутися безпосередньо до страхувальника (завдавача шкоди, відповідальної особи) з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що відповідає вимогам ст. 1194 ЦК України. Крім того, відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Пункт 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначає, що відповідно до статті 21 Закону №1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Не пред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в задоволені позову до завдавала шкоди у відповідному розмірі. За викладених обставин, саме страхова компанія - ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» , в якій була застрахована цивільна відповідальність відповідача, зобов'язана відшкодувати нанесену страхувальнику майнову шкоду у межах встановленого полісом страхового ліміту, оскільки на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність особи, винної у заподіянні збитків, була застрахована відповідачем. Як вбачається з полісу АА/ 0194309 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, згідно страхового полісу, може покрити, в разі доведеності позивачем її розміру, значну частину збитків. Відповідно до ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу . Відповідно до висновку №129-12 від 7 вересня 2012 року вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Fiat Doblo, державний номер [NUMBER], в результаті ДТП, на дату оцінки складає 12746 грн. 22 коп. /а.с. 11-17/. Відповідно до квитанції № 747009 від 7 вересня 2012 року позивач поніс витрати за проведення експертного висновку по ДТП у розмірі 1100, 00 грн. /а.с.19/. Відповідно до квитанції №747017 від 12.10.2012 року позивач поніс витрати за юридичну консультацію, підготовку досудової претензії, підготовку та надання позовної заяви до суду у розмірі 250,00 грн. /а.с.19/. Позивач у справі є приватним підприємцем,який займається таким видом підприємницької діяльності як послуги таксі, тобто надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу, що підтверджується реєстраційними документами, а саме свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи -підприємця свідоцтвом про платника єдиного податку , ліцензійною карткою /а.с.20,21,24 /. Як вбачається з акту виконаних робіт по ремонту автомобіля від 15 вересня 2012 року , в цей день автомобіль позивача було відремонтовано. а/с.27/ Таким чином , внаслідок пошкодження і у зв'язку з необхідністю ремонту , позивач не міг експлуатувати пошкоджений автомобіль та не міг виїжджати на роботу протягом 30 днів з моменту ДТП до 15 вересня 2012 року , коли автомобіль був відремонтований . Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати , яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати , які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права /реальні збитки/; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено /упущена вигода/. Згідно з роз'ясненнями п. 9 Постанови Верховного суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року /зі змінами та доповненнями/ при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну , незалежно від форм власності, судам слід враховувати , що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду4 та якості , полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується , якщо обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовується в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести , що полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі , так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку із заподіянням шкоди майну. Як вбачається з податкової декларації за 2012 рік, річний дохід позивача складав 140 000 грн… Середньоденний заробіток складає 383 грн. 56 коп. /140 000 :365 днів/=383,56 грн. /. Внаслідок цього , упущена вигода /втрачений заробіток/ становить: /140 000,00 : 365/= 383,56 грн. 383,56Х30 =11506,80 грн.. Згідно ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає. 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Таким чином, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у постановах від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» та від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. Позивач зазначає, що діями відповідача йому завдана моральна шкода у сумі 5 735 грн. . У обґрунтування моральної шкоди позивач посилається на те, що пошкодження його автомобілю стало причиною його моральних страждань. Він втратив душевний спокій, багато часу витратив на оформлення відповідних документів , проведення експертизи, тощо. Його переживання посилила відмова відповідача відремонтувати добровільно його автомобіль або виплатити відповідні кошти, а тому він вимушений зробити відповідний ремонт за позичені у родичів гроші через що тривалий час не міг вночі спокійно спати. І до того суворий сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово ставитись, крім того це був його улюблений автомобіль. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім його і члени його родини, родич, що призвело до розладу стосунків у родині. Крім того , на тривалий час після ДТП йому та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ , запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, довелося відкласти, а від деяких з них взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблем з роботою. Такі обставини призвели до зменшення заробітної плати. При цьому відповідач , відшкодувати йому матеріальні збитки не бажає, не дивлячись на його звернення, у вигляді надсилання поштою претензії по відшкодуванню шкоди, про що свідчить поштове повідомлення, з відміткою дати отримання, що особисто була вручена представником пошти відповідачеві. Однак, як вже зазначалося вище, на момент ДПТ, відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК Лафорт», а тому відповідач повідомив позивача про можливість отримати відшкодування від неї, надавши всі необхідні для цього реквізити Суд вважає, що позивачем не доведено, що діями відповідача , йому завдано моральної шкоди у вигляді душевних страждань. Судові витрати підлягають стягненню у порядку ст. 88 ЦПК України

Outcome: partial