Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

30.03.2017 року позивач [PERSON] звернулася до Козельщинського районного суду із вищезазначеним позовом про стягнення середньомісячної заробітної плати за період з 02.07.2016 року по 22.03.2017 року включно, посилаючись на те, що вона працювала в КП «Південукргеологія» на посаді медичної сестри, та звільнена 01.07.2016 року за власним бажанням. Під час звільнення їй не виплачено заробітну плату, у звязку з чим вона звернулася до суду про стягнення заборгованості. Рішенням Козельщинського районного суду від 22 грудня 2016 року стягнуто з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі. Відповідач тривалий час не виконував рішення суду і лише 23.03.2017 року виплатив заборгованість із заробітної плати. Позивач у судове засідання не зявилася, але направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та прохає задовольнити. В разі неявки відповідача, прохає постановити заочне рішення. Представник Казенного підприємства «Південукргеологія» в попереднє судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За письмовою заявою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до наказу про прийняття на роботу № 92-к від 01.07.2011 року та наказу про звільнення з роботи № 50-к від 01.07.2016 року працювала на підприємстві на посаді сестри медичної Кременчуцької геологічної експедиції КП «Південукргеологія», що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с. 8). Згідно заочного рішення Козельщиньского районного суду Полтавської області від 22.12.2016 року, яке набрало законної сили 17.01.2017 року вбачається, що позов [PERSON] до Казенного підприємства «Південукргеологія» про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації за порушення термінів її виплати задоволено частково. Стягнуто з Казенного підприємства «Південукргеологія» на користь позивача заборгованість із заробітної плати в сумі 37\~246,27 грн за період з 01.06.2014 року по 01.07.2016 року, компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати в сумі 4\~546,03 грн станом на 10.09.2016 року, а всього в сумі 41\~792,30 грн. В іншій частині позивачу в позові відмовлено. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 при розрахунку середньої заробітної плати усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо\~за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які повинні оплачуватися за середньою заробітною платою. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Відповідно до довідки про середню заробітну плату вбачається, що середній розмір заробітної плати до видачі позивачу складає в розмірі 1\~752,28 грн, середньоденна заробітна плата складає в сумі 100,13 грн, середньомісячне число робочих днів 17,5. Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Отже, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України, обовязок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Згідно виписки з банківського рахунка позивача вбачається, що 23.03.2017 року відповідачем перераховано позивачу відповідно до заочного рішення суду на картковий рахунок грошові кошти в сумі 41\~792,30 грн. Отже, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов позивача про стягнення середньомісячної заробітної плати за період з 02.07.2016 року по 22.03.2017 року включно підлягає задоволенню в сумі 15\~069,60 грн. виходячи з наступного розрахунку: ( 7 місяців повних з 01.08.2016 року по 28.02.2017 року х 1\~752,28 грн середній розмір заробітної плати) = 12\~265,96 грн; ( 29 днів у липні 2016 року х 17,5 днів): 31 день у липні 2016 року = 16 днів відпрацьованих у липні 2016 року; (22 днів у березні 2017 року х 17,5 днів): 31 день у березні 2017 року = 12 днів відпрацьованих у березні 2017 року; (16 днів відпрацьованих у липні 2016 року +12 днів відпрацьованих у березні 2017 року) х 100,13 грн середньоденна заробітна плата = 2 803,64 грн; 12\~265,96 грн + 2\~803,64 грн = 15\~069,60 грн. Частиною 3\~ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн 00 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: approved