Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

29 березня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 27 березня 2007 року. В ніч з 29 жовтня 2020 року на 30 жовтня 2020 року внаслідок дефекту на трубопроводі центрального опалення діаметром 32 мм. в міжпідвальному перекритті будинку [ADDRESS] сталося залиття гарячою водою вказаної квартири, що підтверджується Актом від 2 листопада 2020 року складеним комісією комунального підприємства (далі КП) КП «Жилкомсервіс». Відповідно до звіту про оцінку майна від 07 грудня 2020 року, складеного ТОВ «Міжнародний інститут оцінки «ЛОТ» розмір матеріальної шкоди, завданої нерухомому майну внаслідок залиття становить 21 864,23 грн, рухомому майну 2228,05 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просив: стягнути солідарно з КП «Харківські теплові мережі» та КП «Жилкомсервіс» на його користь майнову шкоду у розмірі 24092 грн, моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн, судові витрати та витрати на правову допомогу, а також витрати на оплату послуг спеціаліста. Представник позивача 18 жовтня 2021 року в судове засідання не з`явився, просив слухання справи проводити без його участі, в судовому засіданні 20 вересня 2021 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача КП «Харківські теплові мережі» 18 жовтня 2021 року в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. В судовому засіданні 20 вересня 2021 року проти задоволення позовних вимог заперечував. При цьому посилався на те, що КП «Харківські теплові мережі» не є належним відповідачем. Представник відповідача КП «Жилкомсервіс» 18 жовтня 2021 року в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. В судовому засіданні 20 вересня 2021 року проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, КП «Жилкомсервіс» не є належним відповідачем. Зазначав, що Акт про залиття складений без додержання вимог законодавства та не містить усіх необхідних реквізитів, зокрема щодо власника квартири, форми власності, відомостей щодо особи винної в залитті квартири, обсягу необхідного ремонту та переліку необхідних робіт, не містить у переліку пошкодженого майна під час залиття квартири письмового столу. При проведенні оцінки спеціалістом застосовано не чинні будівельні норми визначення вартості, зокрема ремонту житла. Крім цього зазначив, що позивач не надав доказів щодо обсягу наданих послуг та їх вартості, а тому вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 27 березня 2007 року. Факт залиття квартири підтверджується Актом від 02 листопада 2020 року, складеним комісією дільниці №20 КП «Жилкомсервіс», затвердженого членами комісії: інженером дільниці №20 - Карцевою В.І., майстром теплової дільниці №5 КП «ХТМ» - Медведєвим А.А., слюсарем-сантехніком дільниці №5 КП «ХТМ» - Урсакі Г.Є. (а.с. 19). Комісією встановлено, що в ніч з 29 жовтня 2020 року на 30 жовтня 2020 року внаслідок дефекту на трубопроводі центрального опалення діаметром 32 мм. в міжпідвальному перекритті в будинку [ADDRESS] сталося залиття гарячою водою вказаної квартири. Внаслідок чого в квартирі позивача на підлоговому покритті по всій площі (43,9 кв.м.) спостерігався рівень гарячої води до 10 см., в результаті чого в нижній частині стін приміщень пошкоджені оздоблювальні покриття (шпалери), в нижній частині двох дверей, та дверних коробках спостерігається деформація. Також спостерігається деформація в нижній частині меблів (підставка під акваріум), в приміщенні кухні є залиття на стелі над кухонними меблями. Були залиті електричні прилади (розетки). Відповідно до звіту про оцінку майна від 07 грудня 2020 року, складеного ТОВ «Міжнародний інститут оцінки «ЛОТ» розмір матеріальної шкоди, завданої нерухомому майну внаслідок залиття становить 21 864,23 грн, рухомому майну 2228,05 грн (а.с. 20-40). Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року N 1875-IV (Закон N 1875-IV). Так, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 19 Закону N 1875-IV учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно зі ст. 13 Закону N 1875-IV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Виробник - суб`єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги. Управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору; внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання (ст. 1 Закону N 1875-IV). Рішенням Харківської міської ради від 26 липня 2006 року № 69/06 було створено КП «Жилкомсервіс». Відповідно до п.п. 3.1 та 3.2 статуту КП «Жилкомсервіс» метою підприємства є: здійснення функцій утримання на балансі, переданих йому за договором з власником житлових будинків, споруд та іншого майна, забезпечення належного рівня житлово-комунального обслуговування населення, створення відповідних умов для проживання, а предметом діяльності - укладення договорів на обслуговування житлово-комунальними послугами споживачів з виконавцями послуг, контроль за якістю послуг і виконанням умов договорів. Рішенням Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року № 1186 визначено виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова: з управління будинком, спорудою або групою будинків - КП «Жилкомсервіс», з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій: КП «Харківблагоустрій», КП «Харківські теплові мережі», ДКП «Харківкомуночиствод», КП «ВТП «Вода», КСП «Харківгорліфт» та інші. Отже вказаним рішенням, прийнятим органом місцевого самоврядування в межах своєї компетенції, визначено статус КП «Жилкомсервіс» як управителя будинків, а КП «ХТМ» - як виконавця послуг з їх утримання. Відповідно до п.п. 2, 7 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Відповідно до ст. 29 Закону N 1875-IV договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем. Як вбачається з матеріалів справи, 13 лютого 2012 року між КП «Жилкомсервіс» (Управитель) та КП «Харківські теплові мережі» (Виконавець) було укладено договір, відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обов`язок надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання: мережі, арматура на них прилади та обладнання, які розміщені в межах будинку та виконання робіт з усунення аварійних ушкоджень на внутрішньо будинкових системах, управитель зобов`язується прийняти та оплатити КП «Харківські теплові мережі» надані послуги. Пунктами 2.3.2, 2.3.5 вказаного договору сторони передбачили, що виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені цим договором. Оскільки рішеннями органу місцевого самоврядування та умовами укладеного між КП «Жилкомсервіс», як управителем будинків, з КП Харківські теплові мережі», як виконавцем послуг з утримання будинків, обов`язок щодо здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж та вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій покладено на КП Харківські теплові мережі», суд приходить до висновку про наявність підстав для покладення відповідальності за завдану позивачці залиттям квартири матеріальну шкоду саме на КП «Харківські теплові мережі». Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підстави для покладення обов`язку з відшкодування майнової та моральної шкоди на КП «Жилкомсервіс» суд не вбачає. Належним відповідачем є КП «Харківські теплові мережі». З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про відшкодування майнової шкоди обгрунтовані та підлягають задоволенню, за вирахуванням суми на відшкодування шкоди завданої внаслідок пошкодження рухомого майна, письмового столу, інформація щодо пошкоджень якого у Акті комісії від 2 листопада 2020 року відсутня. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Приписами ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про стягнення з КП «Харківські теплові мережі» на користь позивача моральної шкоди в розмірі 2 000 грн. Обгрунтовані та підлягають відшкодуванню витрати позивача на оплату послуг спеціаліста з оцінки майна в розмірі 1000 грн. Стосовно заявлених позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт(наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), тобто склад та розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц. Представником відповідача КП «Жилкомсервіс» заявлено щодо відсутності підстав для відшкодування витрат позивача на правову допомогу з наведенням відповідних обгрунтувань у відзиві та поясненнях в судовому засіданні. Суд враховує, що спірні правовідносини виникли у сфері відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття, що є однією із найпоширеніших категорій судових спорів, а тому формування правової позиції, не потребує значних часових та інтелектуальних затрат для особи, яка надає професійні юридичні послуги. Також суд приходить до висновку, що визначення вартості складання представником клопотання про долучення доказів у розмірі 1500 грн, заяви про виклик свідка - 1000 грн тощо вочевидь не відповідає критерію розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. З врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про відшкодування понесених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. Враховуючи, що [PERSON] є особою яка має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій, згідно посвідчення серії [NUMBER] від 09 жовтня 2008 року, судовий збір в розмірі 1 816,00 грн (за вимоги майнового та немайнового характеру) підлягає стягненню з КП «Харківські теплові мережі» у дохід держави.

Outcome: partial