Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

7 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказала, що від спільного проживання з відповідачем мають дитину [PERSON] [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Тому просить позов задоволити та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 25 % від доходів відповідача, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач повідомлявся про час та дату судового засідання, проте не з'явився та не забезпечив явки уповноваженого представника. Клопотання про відкладення, розгляд справи за відсутності від відповідача не надходило. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, те що відповідач являється особою працездатного віку, а також вік дитини, виходячи з мінімальних потреб дитини та її належного забезпечення, матеріальне становище позивача, яка потребує матеріальної допомоги у зв'язку з утриманням дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 25% доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 лютого 2019 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст.ст.141,142 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,141,142,197,200, 258,259,263-265, 280-282, 353 ЦПК України, ст.ст.84,180-182 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved