Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

30 травня 2017 року [PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом, відповідно до якого просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 43 від 26 лютого 2011 року та змінити її прізвище на дошлюбне - Романченко. При цьому, позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин, відсутністю спільного з відповідачем господарства, веденням окремого бюджету. Позивач зазначає, що примирення між нею та відповідачем неможливе. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. При цьому, у вказаній заяві просила задовольнити її позовні вимоги та стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого судового збору. Відповідач через канцелярію суду також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав та просив не надавати строк для примирення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищенаведені законодавчі вимоги та позицію Пленуму Верховного Суду України, суд вважає за необхідне зупинитися на наступному. Встановлено, що позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 43 від 26 лютого 2011 року /а.с.7/. З копії свідоцтва про народження серії І-БП № 166284, виданого 25 березня 2014 року, вбачається, що сторони по справі є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. /а.с. 8/. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з нормою ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Проаналізувавши заявлені позивачем позовні вимоги та обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону (у тому числі і нормі ч. 2 ст. 110 СК України) та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу. Що стосується вимоги позивача про повернення їй дошлюбного прізвища, то вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки зазначені повноваження є дискреційними повноваженнями органу реєстрації актів цивільного стану. Одночасно судом роз`яснюється [PERSON], що після набрання рішенням законної сили вона не позбавлена можливості звернутись до відповідного відділу реєстрації актів цивільного стану щодо вирішення питання про зміну прізвища. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене, ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 3, 5, 10, 11, 57-60, 88, 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial