Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

31.05.2019р. ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» в особі свого представника - Колпаченко Є.Ю. (діє на підставі довіреності від 26.12.2018р. - а.с. № 15) звернулось до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення основного боргу, 3% річних та інфляційних витрат (а.с. № 4-6). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 18.07.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін відповідно до положень ч.2, 3 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с. № 19). В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що відповідачка [PERSON] є споживачем природного газу ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», на ім`я якої відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] за адресою : [ADDRESS] . На виконання Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2496, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з метою забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу направлену на адресу відповідачки заяву-приєднання, яку споживач за відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві приєднанні та її змісту, зобов`язаний підписати та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник. Відповідачка отримувала послуги постачання природного газу, що свідчить про фактичну згоду про приєднання до умов договору (акцептування заяви приєднання). Позивач виконав свої зобов`язання відповідно до типового договору, а саме здійснив постачання природного газу до об`єктів споживача в необхідних для останнього обсягах. Однак, відповідачка умови Договору виконує не належним чином, плату за постановлений природний газ не здійснює, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 26 903грн.33коп. за період з 31.07.2015р. по 05.12.2018р., яка до цього часу не сплачена. У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача просив суд стягнути з відповідачки борг за спожитий природний газ у розмірі 26 903грн.33коп., три відсотки річних в розмірі 1 023грн.87коп., інфляційні втрати в розмірі 2 717грн.61коп. та судові витрати в розмірі 1 921грн. Представник позивача - Колпаченко Є.Ю. (діє на підставі довіреності від 26.12.2018р. - а.с. № 15) 11.12.2019р. надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі (а.с. № 28). Відповідачка в судові засідання по справі, які були призначені на 24.10.2019р. і на 11.12.2019р., повторно не з`явилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином, за адресою, наданою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 18) та за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві та згідно інформації з ДРРП на нерухоме майно та РПВ на нерухоме майно, ДРІ, ЄРЗВ об`єктів нерухомого майна. Між тим, направлені відповідачці виклики повернулися суду на зворотню адресу з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 21,22,26,27). Окрім того, судом на офіційному сайті «Судова влада України» було розміщене оголошення про виклик відповідача в судове засідання на 11.12.2019р., на яке відповідачка не відреагувала (а.с. № 31). З урахуванням положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідачка вважається такою, що належним чином повідомлена про дату та час слухання, проте будь-яких заперечень або відзиву на позовну заяву відповідачкою не було надано, будь-яких клопотань про відкладення слухання справи або неможливості явки до суду також не надано. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні 11.12.2019р. за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст. 13 ЦПК України). Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовано ЦК України, Житловим кодексом України, Правилами постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. № 2496 (далі - Правила № 2496) та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2500 (далі - Типовий договір). Згідно з п. 3 Розділу І Правил № 2496 та п. 1.3 Типового договору, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що укладається шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно з п. 2 Розділу ІІ Правил № 2496, за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. З матеріалів справи видно, що відповідачка отримувала від газопостачальника ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» природний газ у необхідних для нього об`ємах, а отому взяла на себе зобов`язання своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Відповідачка [PERSON] є споживачем природного газу, який постачається ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за адресою: [ADDRESS] , на її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с. № 7-8). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] є відповідачка (а.с. №30). Доказом того, що між позивачем та відповідачкою відбувались цивільно - правові відносини щодо надання та споживання житлово- комунальних послуг є виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, їх періодична оплата, наявність у відповідачки особового рахунку № [NUMBER] (а.с. № 7). Згідно розрахунку, заборгованість [PERSON] за спожитий природний газ за період з 31.07.2015р. по 05.12.2018р. становить 26 903грн. 33коп. У відповідності до п. 14 Розділу 3 Правил № 2496 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 611-612 ЦК України). Так, відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами № 2496. У відповідності до пункту 4 розділу ІІІ вищевказаних Правил, для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору, разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору. Згідно з п.п. 4.5 та 4.6 публічного Договору постачання природного газу побутовим споживачам затвердженого постановою НКРЕКП №2500, розрахунки споживача за цим договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки постачальника. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Оплата рахунка постачальника про сплату послуг за цим договором має бути здійснена споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунка. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України (як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Як роз`яснив Верховний Суд України у правовій позиції від 16.12.2015р. у справі № 6-2023цс15, закріплена в пункті 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Відповідно до п. 11 Правил № 2496, розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу. З огляду на вищезазначене та з врахуванням обов`язку відповідачки сплачувати за спожитий природний газ, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожитий за період з липня 2015р. по грудень 2018р. природній газ в розмірі 26 903грн. 33коп. Вимоги позивача про стягнення з [PERSON] інфляційних витрат - 2 717грн.61коп., та 3% річних - 1 023грн.87коп. (розрахунок - а.с. № 5), на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України також є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати по сплаченому при подачі позову судового збору в розмірі 1 921 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. № 2,3). На підставі викладеного,

Outcome: approved