Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

8 квітня 2014 року, [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що їй на праві власності, на підставі витягу з ДРРПНМ про реєстрацію права власності № 9002257 від 05.09.2013 р. належить садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 121,1 кв.м, житловою 61,4 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS], який за своїми технічними характеристиками відповідає всім вимогам, що пред'являються для жилих будинків, зокрема в ньому є опалення, водопровід, каналізація, електропостачання, газопостачання і всі інші побутові умови для постійного, всесезонного проживання в ньому, і в якому, позивачка постійно проживає, знявшись з реєстраційного обліку у м. Одеса разом із сім`єю і іншого житла у неї немає, але своїм листом, Овідіопольський районний сектор ГУДМС України в Одеській області відмовив їй в реєстрації місця проживання у вказаному садовому будинку, посилаючись на відсутність доказів того, що цей садовий будинок придатний для постійного (всесезонного) проживання в ньому протягом року. В наведених підстав, заявниця просила суд встановити юридичний факт, що належний їй на праві власності зазначений вище садовий будинок, відповідає вимогам, які пред'являються до житлового будинку, та придатний для постійного (всесезонного) проживання в ньому протягом року. В судове засідання заявниця не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак надіслала до суду заяву, в якій повністю підтримала доводи своєї заяви, просила її задовольнити та слухати справу за її відсутності (а.с. 27). Представник заінтересованої особи Овідіопольського РС ГУДМС України в Одеській області належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просив суд, слухати справу за його відсутністю (а.с. 28). Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 33 Конституції України та ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» кожному гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання. Статтею 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом державної реєстрації. Згідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України - місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 379 і 380 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання і них. Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Статтями 3,6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», наказом МВС України від 22.11.2012 р. №1077 «Про затвердження порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» визначено перелік документів, які подає особа для реєстрації її місця проживання, до яких віднесено документи, що підтверджують право на проживання в житлі. Місце проживання визначається як адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік, а реєстрація визначається як внесення інформації про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Суд встановив, що заявниці на праві власності, на підставі витягу з ДРРПНМ про реєстрацію права власності № 9002257 від 05.09.2013 р. належить садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 121,1 кв.м, житловою 61,4 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS], який вона придбала за нотаріально-посвідченим договором купівлі-продажу від 05.09.2013 р. (реєстр. № 843) (а.с. 6,23). При чому, заявниця була знята з реєстраційного обліку у м. Одесі 28.11.2012 р., що підтверджується штампом у її паспорті громадянки України та талоном зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання в Україні (а.с. 4,21). Тобто на сьогоднішній день - заявниця на території України не має місця реєстрації, що є порушенням і обмеженням її конституційних прав як громадянки України. 08.10.2012 р., на ім.`я заявниці, КП «Овідіопольське РБТІ» був оформлений та виданий технічний паспорт на вказаний садовий будинок, з якого вбачається, що будинок має три житлові кімнати, кухню, санвузол, водопровід, каналізацію та інше (а.с. 15-20). Органами державної реєстрації є відповідні підрозділи державної міграційної служби, до яких звернулася заявниця і які відмовили їй в реєстрації місця проживання в садовому будинку, посилаючись на відсутність доказів того, що цей будинок придатний для постійного проживання (а.с. 5). Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 52/13 від 22.11.2013 р. - технічний стан належного заявниці садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою : [ADDRESS], за конструктивними та планувальними показниками в цілому відповідає вимогам діючих на території України державних будівельних, санітарних, протипожежних норм та правил, які пред'являються до житлового будинку, тобто вищевказаний садовий будинок придатний для постійного цілорічного (всесезонного) проживання в ньому (а.с. 7-14).

Outcome: approved