Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

29 грудня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Відповідачів з вимогами про відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля у дорожньо-транспортній пригоді. Свої вимоги Позивач мотивувала тим, що 22 січня 2016 року в м. Києві на вул. Польовій сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «BMW X3», державний реєстраційний номер [NUMBER], який був припаркований вздовж дороги, та автомобіля марки «Renault Logan», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Позивач вказує, що вина [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді підтверджена постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 26.02.2016, а згідно зі Звітом №70/01/16 про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу від 27.01.2016 вартість матеріального збитку, завдана Позивачу пошкодженням її автомобіля становить 126504,43 гривень. У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в ПАТ Страховій компанії «Альфа Страхування», частина заподіяної шкоди в сумі 36376,65 гривень була відшкодована страховою компанією. Невідшкодованою на сьогодні, як вказує Позивач, є сума в розмірі 90127,78 грн, яку Позивач, посилаючись на ст.ст. 1188, 1194 ЦК України просить стягнути з Відповідача [PERSON], як особи безпосередньо винної у заподіянні шкоди, та Відповідача [PERSON], як власника джерела підвищеної небезпеки - автомобіля «Renault Logan», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Крім того, Позивач просить стягнути з Відповідачів понесені ним витрати в розмірі 2000 гривень на оплату вартості проведеного автотоварознавчого дослідження. Крім того, Позивач наполягає також на тому, що внаслідок пошкодження належного їй автомобіля їй також було заподіяно і моральну шкоду, яка виявилась у неможливості користування власним транспортним засобом, вимушеними змінами у побутовому житті, витрачанням зусиль та часу на відновлення порушених прав. Достатньою компенсацією за моральну шкоду Позивач вважає суму в розмірі 10000 гривень, яку також просить стягнути з Відповідачів солідарно. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, проти заочного рішення не заперечували. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи судом сповіщалися за місце реєстрації та через оголошення у засобах масової інформації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та постановлення заочного рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля «BMW X3», державний реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с. 7) 22 січня 2016 року на вул. Вадима Гетьмана в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю належного Позивачу автомобіля «BMW X3», державний реєстраційний номер [NUMBER], та автомобіля «Renault Logan», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно з постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], який порушив пункти 2.5, 12.1 Правил дорожнього руху України. (а.с. 8) Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, Позивачу була заподіяна матеріальна шкода, спричинена пошкодженням транспортного засобу «BMW X3», державний реєстраційний номер [NUMBER], і розмір матеріальної шкоди, завданої Позивачу внаслідок пошкодження зазначеного автомобіля згідно зі Звітом №70/01/16 від 27.01.2016, складеного оцінювачем ФОП [PERSON], з урахуванням втрати товарної вартості склала 126504,43 грн (сто двадцять шість тисяч п'ятсот чотири гривні 43 копійки). Встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Renault Logan», державний реєстраційний номер [NUMBER], застрахована згідно з полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3598279 в ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування». На виконання своїх зобов'язань за договором страхування страховою компанією «Альфа Страхування» було проведено виплату Позивачу страхового відшкодування частини матеріального збитку в розмірі 36376,65 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Крім того, вирішуючи питання про обгрунтованість позовних вимог до Відповідачів з огляду на те, що ліміт відповідальності Страховика за полісом значно перевищує суму завданих Позивачу збитків та, відповідно, наявне у Позивача право оспорення розміру страхового відшкодування, суд враховує правову позицію Верховного Суду України викладену в постанові від 20 січня 2016 року по справі № 6-2808цс15. Так, згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, суд не вправі відмовити в позові [PERSON] з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність [PERSON], як заподіювача шкоди, застрахована. Виходячи з вище зазначеного, різниця між фактичним розміром шкоди у сумі 126504,43 грн і страховою виплатою у розмірі 36676,65 грн складає 90127,78 грн. Зазначена сума згідно з положеннями статей 1188 та 1194 ЦК України підлягає стягненню на користь Позивача. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що завдана шкода при взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується виною особою. Враховуючи, що безпосередньо винною особою, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем «Renault Logan», державний реєстраційний номер [NUMBER], є саме [PERSON], саме він є належним Відповідачем за вимогами про відшкодування шкоди. А тому підстав для покладення солідарного обов'язку з відшкодування на власника вказаного автомобіля [PERSON] суд не вбачає, і в цій частині приходить до висновку про відмову у позові. Крім того, суд вважає обгрунтованими вимоги Позивача про відшкодування на її користь витрат понесених на оплату вартості послуг зі складання Звіту автотоварознавчого дослідження в розмірі 2000 гривень, оскільки вони також відносяться до матеріальної шкоди, завданої винними діями [PERSON] Що стосується вимог про стягнення з Відповідача компенсації за заподіяну моральну шкоду, то суд керується наступним. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає доведеним, що вчиненням [PERSON] винних дій, які призвели до пошкодження належної Позивачу власності, вимушених змін в організації життя та побуту, відшукання часу та можливостей на подолання наслідків дорожньо-транспортної пригоди, останній заподіяно моральну шкоду, яку суд оцінює в 3000 гривень, і яка підлягає стягненню безпосередньо з винної особи - [PERSON] (п.3 ч.2 ст.23 ЦК України) Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача сума судового збору в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: partial