Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

31.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 15.08.2007 року у неї (на той час [PERSON]В.) та відповідача [PERSON] народився син [PERSON]. 13.03.2009 року Роменський міськрайонний суд Сумської області ухвалив рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 200 грн. щомісячно. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 08.07.2016 року було внесено зміни до Сімейного кодексу України та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки за рішенням суду на утримання сина [PERSON] стягуються аліменти в меншому розмірі, просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Позивачка надала заяву про розгляд справи без його присутності, заявлені вимоги просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судова повістка направлялася за адресою, де він зареєстрований згідно довідки Управління адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області № 04-06/623 від 02.08.2017 року, суд вважає за можливе вирішити справу без його участі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Зі свідоцтва про шлюб І-БП № 068572 вбачається, що дошлюбне прізвище позивачки «Городецька», яке вона після реєстрації шлюбу змінила на «Кукса» (а.с.4). У свідоцтві про народження [PERSON],[INFO], батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду від 13 березня 2009 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. У статті 19 та частинах 1,2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобовязання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Відповідно дост. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до п.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в таких розмірах: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017рік»\~мінімальна заробітна плата у місячному розмір з 1 січня становить 3200 гривень. Відповідач [PERSON] сплачує аліменти у розмірі 200 грн. щомісяця, що не в повній мірі відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач має можливість надавати допомогу на утримання неповнолітнього сина, так як є працездатним та може працювати, має задовільний стан здоровя, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї на утриманні не має. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум дитини відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Роменського міськрайонного суду від 13 березня 2009 року і стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З роз'яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до ст. 192 СК ( 2947-14 ) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому вимоги позивачки в частині стягнення аліментів від дня ухвалення судом рішення у справі задоволенню не підлягають. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий Роменським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення повноліття. Позивачкою понесено витрати на правову допомогу на підготування прозовної заяви в розмірі 500 грн., що стверджується квитанцією № 89 від 29.06.2017 року (а.с.20). Вказані витрати підлягають стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 640 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial