Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

31 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська з позовною заявою до Управління містобудування та архітектури Кам'янської міської ради, третя особа: Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради, про визнання права власності на новостворене нерухоме майно, у якій просила визнати за нею в цілому право власності на новостворений об'єкт нерухомого майна - житловий будинок, який знаходяться за адресою: [ADDRESS]. 27 грудня 2017 року від Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради до суду надійшло заперечення, з вимогою змінити неналежного відповідача - Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради. У зв'язку з чим 27.12.2017 року позивачкою [PERSON] подано до суду уточнення позовної заяви з прохання змінити неналежного відповідача - Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради на третю особу у справі, а третю особу - адміністрація Південного району Кам'янської міської ради не залучати до участі у справі. 09.01.2018 року позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги, викладені в позові, зазначивши відповідачем Управління містобудування та архітектури Кам'янської міської ради, третьою особою Кам'янську міську раду Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради та просила визнати за нею в цілому право власності на новостворений об'єкт нерухомого майна - житловий будинок, який знаходяться за адресою: [ADDRESS], що складається: житловий будинок А-1 загальною площею 102,8 м. кв., житловою площею 55,1 м. кв. у складі : 1-1 коридор площею 2,9 м. кв., 1-2 коридор площею 6,3 м. кв., 1-3 кімната площею 17,5 м. кв., 1-4 коридор площею 10,5 м. кв., 1-5 кімната площею 13,2 м. кв., 1-6 кімната площею 11,1 м. кв., 1-7 кімната площею 13,3 м. кв., 1-8 комора площею 2,5 м. кв., 1-9 комора площею 1,6 м. кв., 1-10 санвузол площею 4,1 м. кв., 1-11 кухня площею 13,8 м. кв., І веранда площею 6,0 м. кв., п/д - підвал площею 14,3 м. кв., ганок і надвірні господарські будівлі та споруди: Б-1 сарай, В-1 вбиральня, № 1 - огорожа, № 2 - ворота з хвірткою, № 3 водопровідний колодязь, № 4 - зливна яма, І- тротуар, що розташований на земельній ділянки в розмірі 0,1017 га. з подальшим введенням в експлуатацію об'єкта нерухомого майна та реєстрацією в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Письмово просила розглянути справу без її участі, а представляти її інтереси в суді доручила [PERSON], що діє за чинною довіреністю. Представник відповідача Управління містобудування та архітектури Кам'янської міської ради у судове засідання не з'явився, до суду надійшло клопотання представника Управління [PERSON] за довіреністю, про розгляд справи за їхньої відсутності та згода з уточненими позовними вимогами позивача [PERSON] Третя особа: Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради у судове засідання не з'явився, до суду надійшло клопотання в.о. директора Департаменту [PERSON] про розгляд справи без участі представника Департаменту та згода з уточненими позовними вимогами позивача [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], яка підтримала позовні вимоги позивача [PERSON] повністю, дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, беручи до уваги клопотання відповідача та третьої особи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового інтересу. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспарюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність Відповідно до ст.. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ст.. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу від 26 березня 2008 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 1092, площею 0,1017 га., розташованої в [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Її право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу: 93793158, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1319976612104, номер запису про право власності: 21747026. В 2008 році на вищезазначеній земельній ділянці позивачка самочинно збудувала будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами. Суд приймає до уваги, що під час проведення будівельних робіт позивачем були дотримані будівельні, архітектурні, санітарні та екологічні норми, про що свідчить ЗВІТ про проведення технічного обстеження, за результатами проведеного технічного обстеження об'єкта Садибний (індивідуальний) житловий будинок, Дніпропетровська обл.., [ADDRESS], встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Також, позивачем отримано технічний паспорт № [NUMBER] від 15.09.2017 року, згідно якого домоволодіння, яке знаходяться за адресою: [ADDRESS] складається: житловий будинок А-1 загальною площею 102,8 м. кв., житловою площею 55,1 м. кв. у складі : 1-1 коридор площею 2,9 м. кв., 1-2 коридор площею 6,3 м. кв., 1-3 кімната площею 17,5 м. кв., 1-4 коридор площею 10,5 м. кв., 1-5 кімната площею 13,2 м. кв., 1-6 кімната площею 11,1 м. кв., 1-7 кімната площею 13,3 м. кв., 1-8 комора площею 2,5 м. кв., 1-9 комора площею 1,6 м. кв., 1-10 санвузол площею 4,1 м. кв., 1-11 кухня площею 13,8 м. кв., І веранда площею 6,0 м. кв., п/д - підвал площею 14,3 м. кв., ганок і надвірні господарські будівлі та споруди: Б-1 сарай, В-1 вбиральня, № 1 - огорожа, № 2 - ворота з хвірткою, № 3 водопровідний колодязь, № 4 - зливна яма, І- тротуар, що розташований на земельній ділянки в розмірі 0,1017 га. Позивачка в жовтні 2017 року звернулася із заявою до Управління містобудування та архітектури Кам'янської міської ради з вимогою про введення будинку в експлуатацію та відповідного оформлення права власності, але їй було повідомлено у зв'язку з відсутю правових підстав для опрацювання питання введення в експлуатацію самочинно збудованого будинку, з посиланням на п. 10 Постанови кабінету Міністрів № 461 від 13.04.2011 року (зі змінами від 06.07.2017 року) про Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, де зазначено: у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта. Для вирішення цього питання запропоновано звернутися до суду. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації, позивачкою це право зареєстровано. Відповідно до ст. 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм та правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб. З початку будівництва та до його завершення у 2009 році, а також по теперішній час, ніяких заяв, претензій та скарг щодо збудованого позивачкою вище зазначеного будинку не надходило, це свідчить про те, що нею не були порушені права інших осіб будівництвом будинку. Згідно з ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд. У відповідності зі ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази наявні у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, дійшов висновку про наявність порушеного права позивачки [PERSON] та вважає за можливе захистити його шляхом визнання за нею права власності на новостворений об'єкт нерухомого майна, як ефективний засіб правового захисту, а тому, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані та законні. Судові витрати пов'язані з розглядом справи, у вигляді судового збору у розмірі 782,92 грн. покласти на позивачку [PERSON] за її згодою.

Outcome: approved