Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

30.06.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та уточнивши в судовому засіданні 27.09.2016 року свої вимоги просив визнати недійним свідоцтво про право на спадщину після померлої [PERSON], що видне відповідачу [PERSON] приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В., просив також визнати за позивачем та відповідачем [PERSON] право власності на ? частку житлового будинку за [ADDRESS] за кожним, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Свій позов мотивував тим, що [INFO] померла мати позивача та відповідачів - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері були [PERSON], - син померлої, [PERSON] - син померлої, [PERSON] - дочка померлої. За життя спадкодавець [PERSON] являлась власником будинковолодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS], в якому вона проживала по день смерті разом з позивачем, який там же був і зареєстрований з 06.11.1999 року. Як зазначає позивач, на момент смерті спадкодавця, він був спадкоємцем, який був зареєстрований та фактично проживав за адресою [ADDRESS]. Проживаючи разом зі спадкодавцем в момент смерті, та продовжуючи мешкати в спірному будинку і понині, позивач вступив в управління та володіння спірним будинком і всім іншим майном, тобто вказує, що фактично прийняв спадщину. В травні 2016 року позивач дізнався, що його сестра [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на весь будинок та наразі бажає його реалізувати. Звернувшись до нотаріуса, яка видала відповідачу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину позивач дізнався, що [PERSON], при отриманні оспорюваного свідоцтва, нотаріусу заявлено про відсутність інших спадкоємців, чим нотаріуса введено в оману та додано до спадкової справи документи, які не відповідають дійсності, що в свою чергу обумовило отримання відповідачем [PERSON] незаконного свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно спадкодавця. Позивач вважає, що відповідач [PERSON] приховала від нотаріуса ту обставину, що позивач прийняв спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном та є таким же спадкоємцем, як і відповідач [PERSON] Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з наведеним вище позовом до відповідачів. Ухвалою суду від 27 вересня 2016 року до участі у справі за клопотанням представника позивача в якості співвідповідача залучено [PERSON] - який також є сином спадкодавця, а отже є спадкоємцем першої черги. /а.с. 57/. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] змінені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з тих же підстав, що наведено у позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав, не заперечував проти визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, щодо майна померлої [PERSON], що видано на ім'я [PERSON] та визнання за позивачем та відповідачем [PERSON] права власності за кожним на ? ідеальну частку спірного будинковолодіння, по [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечував. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON] - [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, засвідчену копію спадкової справи № 17/2016 щодо майна померлої [INFO] [PERSON], оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] (уроджена [PERSON]. ) є повнорідними братом та сестрою, які народжені [PERSON] [INFO] та [INFO] відповідно (а.с. 14, 66). Відповідач [PERSON] змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» 13.12.1997 року при реєстрації шлюбу з [PERSON] (а.с.67). Відповідно до договору купівлі - продажу від 30 серпня 1999 року, що посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. реєстровий № 1790, та зареєстровано в Вінницькому обласному об'єднаному БТІ, реєстрова книга № 126, за № 20160, [PERSON] набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 74-75). [INFO] [PERSON] - померла, що вбачається з копії свідоцтва про смерть [NUMBER], від 20.09.2001 року (а.с. 65). Як вбачається з копії паспорту позивача по справі [NUMBER], та довідки квартального комітету Малі Хутори «Центр» № 604 від 31.05.2016 року останній з 06.11.1999 року зареєстрований та проживає постійно з дня реєстрації та по день видачі довідки за адресою [ADDRESS] (а.с. 12, 15). З довідки квартального комітету Малі Хутори «Центр» № 606 від 31.05.2016 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] на день смерті проживала за адресою [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON] з дня прописки останнього. (а.с. 17). Як вбачається з копії паспорту відповідача [PERSON] [NUMBER], та довідок квартального комітету Малі Хутори «Центр» № 410 від 31.03.2016 року та від 31.05.2016 року № 605 остання з 28.09.1999 року зареєстрована та станом на час смерті [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем за адресою [ADDRESS], не проживає за вказаною адресою більше 2 - х років. (а.с. 16, 64, 73). Як вбачається з матеріалів спадкової справи [PERSON] заповіту за життя не залишила, а тому спадкоємці за законом мають право на спадкування на загальних підставах. (а.с. 63 - 86). Враховуючи те, що відкриття спадщини щодо майна померлої [PERSON] відбулось [INFO] у спірних правовідносинах до застосування підлягає ЦК Української РСР, який був чинним станом на час відкриття спадщини та в редакції статей матеріального закону станом на 30.10.1999 року. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визначено наступне: «Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Сукупністю досліджених в судовому засіданні описаних вище доказів доведено, що станом на [INFO] (час відкриття спадщини), як позивач по справі [PERSON] так і відповідач по справі [PERSON] були зареєстровані та проживали разом зі спадкодавцем [PERSON] за адресою [ADDRESS] та вони фактично вступили в управління та володіння спадковим майном (шляхом проживання у ньому, його обслуговування, шляхом проведення ремонтів, сплати комунальних платежів за утримання майна, тощо), а тому як позивач так і відповідач [PERSON] є такими, що прийняли спадщину в рівних частках та згідно вимог ст. 548 ЦК УРСР ця спадщина належить їм з моменту відкриття спадщини. Вказані обставини не заперечуються сторонами по справі, а тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Разом з тим, 10.05.2016 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В. з заявою про прийняття спадщини, в якій повідомила, що спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] та яке складається з житлового будинку [ADDRESS], вона прийняла. Одночасно в заяві зазначила, що крім неї інших спадкоємців, передбачених законом, пережилого чоловіка у померлої немає (а.с. 63). 10.05.2016 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В. за реєстровим № 916, [PERSON] видано свідоцтвом про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON], а саме на цілий житловий будинок за [ADDRESS], яким посвідчено право власності відповідача [PERSON] на спірний житловий будинок (а.с. 85). Інформація щодо реєстрації видачі Свідоцтва про право на спадщину внесена до Спадкового реєстру, що підтверджується витягом із зазначеного реєстру від 10 травня 2016 року № 43798751 (а. с. 86). Як зазначалось вище, відповідач [PERSON] подаючи заяву до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, як такій, що фактично прийняла спадщину, вказала про відсутність спадкоємців, які мають право на спадщину, як спадкоємці першої черги наряду з нею, у зв'язку з цим їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на цілий житловий будинок, що входив до складу спадкового майна (а. с. 63). При цьому, як встановлено судом позивач по справі [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] з 06.11.1999 року по день смерті останньої. Позивач і після смерті спадкодавця продовжив проживати у спірному будинковолодінні, в якому проживає й станом на час розгляду справи. Враховуючи наведене позивач також фактично вступив в управління та володіння спадковим майном а отже вважається таким, що прийняв спадщину своїми фактичними діями. При цьому, як вбачається з матеріалів спадкової справи [PERSON] не звертався до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини. Таким чином, враховуючи, що позивач на момент відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем та є таким що прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, аналогічно як і відповідач [PERSON], позовні вимоги про визнання за позивачем та відповідачем [PERSON] права власності на ? частку житлового будинку за [ADDRESS] за кожним, в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] підлягають задоволенню. Підлягає задоволенню також позовна вимога про визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.05.2016 року, що видане [PERSON] приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В., реєстровий № 916. Суд звертає увагу, що Свідоцтво про право на спадщину за законом щодо майна померлої [PERSON] видане [PERSON] (відповідачу у справі) на все майно без врахуванням права позивача на спадкування відповідної частки спірного будинковолодіння. Відповідач [PERSON], при зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, повідомила недостовірну інформацію про коло осіб, які мають право на спадкування, як спадкоємці першої черги, які також прийняли спадщину своїми фактичними діями, зокрема про позивача [PERSON], який є сином спадкодавця та який проживав з [PERSON] станом на час смерті останньої та проживає в спірному будинковлодінні і до сьогодні. Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до п. 27 Постанови пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Зважаючи, що судом встановлено порушення права позивача на спадкування у зв'язку з видачею Свідоцтва про право на спадщину за законом та його позовна вимога про визнання в тому числі і за ним права власності на ? частку житлового будинку за [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] задоволена, відповідно підлягає задоволенню і вимога про визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого відповідачу [PERSON] Враховуючи те, що розгляд справи судом завершено, заходи забезпечення позову, що застосовані відповідно до Ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2016 року підлягають скасуванню. /а.с. 34-35/. На підставі викладеного,

Outcome: approved