Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Суворова, 72 та примусово зняти її з реєстраційного обліку. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявилась, проти задоволення позовних вимог заперечувала. Представник третьої особи Овідіопольського РС ГУДМС України в Одеській області у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у порядку спадкування за заповітом [PERSON] набув у власність житловий будинок, який розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Овідіополь, вул.Суворова, 72, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за реєстровим №2113 від 26.10.1991 року. 17.09.2002 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №60. Згодом, 14.03.2011 року, Овідіопольським районним судом Одеської області, шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. З 03.11.1995 року відповідачка проживала та була зареєстрована у належному позивачеві будинку, про що свідчить відмітка будинкової книги. Відповідач на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча фактично, з грудня 2011 року та по данний час в зазначеній квартирі не проживає, та не зявляється. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідач, [PERSON] не проживає за адресою: [INFO], втратила право на користування житловим будинком, внаслідок її відсутності без поважних причин понад рік. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим обєктивно порушуються права позивача. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування, розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 72 ЖК України, особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Згідно ст. 107 ЖК України, член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню у повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved