Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

5 грудня 2013 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, посилаючись на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON], після його смерті позивачка успадкувала майно, як спадкоємець за законом, в тому числі і на земельну ділянку площею 0,10 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS]. Однак спадкодавець був власником земельної ділянки площею 0,15 га., власником суміжної земельної ділянки площею 0,04 га. є [PERSON] Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] незаконно набула право власності на цю земельну ділянку, оскільки її було неправомірно вилучено у [PERSON], у постійному користуванні якого вона перебувала. Протоколом загальних зборів членів колгоспу ВКП (б) Лезнево від 2 липня 1957 року №5 у користування [PERSON], батька [PERSON] було передано земельну ділянку площею 0,20 га., якою фактично вони користувалися до 1978 року, а осені 1978 року частиною земельної ділянки площею 0,04 га. стала користуватися [PERSON], які обманним шляхом заволоділи нею, а в подальшому приватизувала. В 1991 році було встановлено ту обставину, що будь-яких документів на земельну ділянку площею 0,04 га. [PERSON] не мала. Рішенням виконкому від 8 квітня 1994 року №40 за [PERSON] закріплено земельну ділянку площею 0,25 га. по [ADDRESS], а 8 грудня 1994 року рішенням виконкому Хмельницької міської ради №152 [PERSON] передано ділянку площею 0,04 га. у власність [ADDRESS]. Оскільки спірна земельна ділянка площею 0,04 га. не входила до розміру ділянки площею 0,25 га. що закріплена за [PERSON], тому прийняте рішення міськвиконкому від 8 вересня 1994 року №40 в частині передачі у власність відповідачці земельної ділянки площею 0,04 га. є незаконним, відповідно слід визнати недійсним і державний акт на право приватної власності на землю від 20 лютого 1995 року серії ХМ №03612. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позов просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні позову просив відмовити. Представник відповідачів Хмельницької міської ради та виконавчого комітету Хмельницької міської ради в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи Управління Держземагенства у Хмельницькому районі в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 12 липня 2013 року належать земельні ділянки площею 0,10 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель та 0,05 га. для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою [ADDRESS], які належали померлому [INFO] року батьку позивачки [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ №027758. Протоколом загальних зборів членів колгоспу імені 18 з'їзду ВКП (б) с.Лезнево від 2 липня 1957 року №5 в користуванні [PERSON], батька [PERSON] було закріплено земельну ділянку площею 0,20 га. по [ADDRESS]. Протоколом загальних зборів членів колгоспу імені 18 з'їзду ВКП (б) с. Лезнево від 2 липня 1957 року у користування [PERSON], батька [PERSON] було закріплено земельну ділянку площею 0,29 га. Наказом по радгоспу імені Щорса від 23 листопада 1989 року №133-а змінено розмір земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] до 0,11 га. у зв'язку із переходом житлового будинку після смерті батька [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину. Рішенням виконкому Хмельницької міської ради від 8 вересня 1994 року №40 [PERSON] виділено у користування земельну ділянку площею 0,25 га. по [ADDRESS]. 8 грудня 1994 року рішенням виконкому Хмельницької міської ради №152 [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га., з яких 0,15 га. по [ADDRESS]; 0,04 га. [ADDRESS]; 0,96 га. по [ADDRESS]. На підставі цього рішення [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІV №000844. Рішенням виконкому Хмельницької міської ради від 25 липня 1996 року №1061 передано у користування [PERSON] земельну ділянку площею 0,04 га. по [ADDRESS], визначено, що розмір ділянки [PERSON] становить 0,15 га. Рішенням виконкому Хмельницької міської ради від 14 листопада 1996 року №1233 У власність [PERSON] було передано земельну ділянку площею 0,15 га. по [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 січня 2006 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], Хмельницького міськвиконкому про визнання частково недійсним рішення №152 від 8 грудня 1994 року та визнання незаконним Державного акту на право приватної власності та визнання права власності на земельну ділянку 0,04 га. [ADDRESS] було відмовлено з підстав недоведеності обставин того, що спірна земельна ділянка у встановленому законом порядку виділася [PERSON] та що він нею користувався. Наказом №133-а по радгоспу імені Щорса від 23 листопада 1989 року «Про зміни розміру земельної ділянки» за [PERSON] було закріплено земельну ділянку площею 0,11 га. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 14 березня 2006 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], Хмельницького міськвиконкому про визнання частково недійсним рішення №152 від 8 грудня 1994 року та визнання незаконним Державного акту на право приватної власності та визнання права власності на земельну ділянку апеляційну скаргу [PERSON] було відхилено, а рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18 січня 2006 року залишено без змін. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26 листопада 2008 року в задоволенні позову [PERSON] до Хмельницької міської ради, [PERSON] про скасування рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №152 від 8 грудня 1994 року в частині передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,04 га. [ADDRESS] було відмовлено, з тих підстав, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 січня 2006 року, яке набрало законної сили 14 березня 2006 року встановлені обставини, які свідчили про правомірність виділення спірної земельної ділянки та видачу державного акту на право приватної власності [PERSON], а в позові [PERSON] про скасування рішення виконкому №152 від 8 грудня 1994 року та державного акту на право приватної власності на землю було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 8 квітня 2009 року було відмовлено в задоволенні апеляційної скарги [PERSON], а рішення першої інстанції залишено без змін. В силу ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З досліджених в судовому засіданні рішень Хмельницького міськрайонного суду від 18 січня 2006 року, від 26 листопада 2008 року, ухвал апеляційного суду Хмельницької області від 14 березня 2006 року, від 8 квітня 2009 року винесених у справі за позовом [PERSON] до Хмельницької міської ради, [PERSON] про скасування рішення в частині передачі [PERSON] земельної ділянки, скасування Державного акту на право приватної власності, встановлено, що, будь-яких порушень прав [PERSON] щодо користування земельною ділянкою площею 0,04 га. [ADDRESS] з боку Хмельницької міської ради та [PERSON] при передачі останній у власність спірної ділянки та видачі Державного акту на право приватної власності на землю встановлено не було. Підтверджено правомірність оспорюваного рішення та дій, щодо видачі державного акту. Тому у позивача, як спадкоємця померлого [PERSON] будь-яких прав на земельну ділянку площею 0,04 га. [ADDRESS] не виникло, оскільки спадкодавець за свого життя права користування чи права володіння земельною ділянкою площею 0,04 га. [ADDRESS], яка перебуває у власності відповідачки у встановленому законом порядку не набув, що встановлено дослідженими в судовому засіданні судовими рішеннями. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі, оскільки позивачкою не доведено обставин порушення її прав, свобод чи інтересів оспорюваним рішенням та Державним актом на право приватної власності на землю, належними та допустимими доказами це підтверджено не було. Судові витрати по справі відповідно до ст.88 ЦПК України покласти на позивача.

Outcome: dismissed