Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

31.08.2015 року позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача та просить постановити рішення, яким розірвати її шлюб із відповідачем, укладений 03 травня 2003 року, місце реєстрації Степанівська сільська рада Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №4; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх идів його заробітку (доходу) на кожну дитину до досягнення сином [PERSON] повноліття; до 28 липня 2021 року, надалі на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини усіх видв його заробітку (доходу) але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 липня 2021 року до досягнення нею повноліття, до 14 грудня 2029 року. Стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на надання їй правової допомоги в розмірі 500 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 03 травня 2003 року та мають двоє дітей, вказаних вище. Спільного життя з відповідачем не склалося через постійні сварки, втрату почуття поваги та любові один до одного, тому позивач забрала речі та зараз проживає з дітьми в місті Теплодар, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна немає. Відповідач записаний батьком дітей, але з моменту фактичного припинення відносин, відповідач перестав допомогати утримувати дітей. Позивач працює та утримує мінімальну заробітну плату. Відповідач працює охоронцем , отримує заробітну плту у розмірі 3500 грн., аліментів чи виплати нікому не сплачує, має задовільний стан здоров»я, інших дітей не має, на його утриманн ніхто не знаходиться, обов»язкових платежів не має, отже має змогу допомагати дітям матеріально. Позивач підтримала позов та просила його задовольнити, вважає, що шлюб зберегти неможливо, просила строк на примирення не призначати, не наполягала на стягненні судових витрат з відповідача, оскільки судовий збір він їй повернув добровільно. Відповідач позов визнав частково, згоден на розірвання шлюбу, стягнення з нього аліментів, але вказав, що кошти повинні витрачатися виключно на утримання дітей, про що буде вимагати звіт, не погоджується на стягнення з нього витрат на правову допомогу, тому що мав намір добровльно залагодити ситуацію, що виникла між сторонами. Судовий збір, сплачений позивачем, повернув їй добровільно. Розглянувши матеріали справи, вивчивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає,що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено у суді, сторони перебувають у шлюбі з 03 травня 2003 року, актовий запис №4, місце реєстрації: Степанівська сільська рада Роздільнянського району Одеської області. Мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач записаний батьком дітей. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач переїхала проживати в м.Теплодар, де діти ходять в садок та школу. Відповідч матеріальної допомоги на утримання дітей надає, але не регулярно. Діти потребують матеріальної допомоги від своїх батьків, у тому числі і від відповідача. Він є здоровим, працездатним чоловіком, отримує заробітнку плату, має доходи, отже може утримувати дітей матеріально. Сума, заявлена у позові, дещо завищена, тому суд встановлює розмір аліментів з дотриманням діючого законодавства. Домовленості про утримання дітей сторонами не досягнуто, тому кошти повинні стягуватися в примусовому порядку в розмірі, визначеному судом. Підстав для звернення рішення до негайного виконання суд не вбачає. Судом встановлено, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося через втрату почуття кохання один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя, через несумісність характерів, різні життєві погляди на утворення сімї та ведення господарства, на виховання та утримання дітей, в звязку з чим вони стали проживати окремо, жодних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що не заперечує і позивач, і відповідач. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Суд вважає, що сторони не мають наміру відновлювати сімейні стосунки, на примирення не згодні. Спір про місце проживання дітей та про поділ майна відсутній. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу у повному обсязі, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам неповнолітніх дітей. На користь держави з відповідача суд стягує 243,60 гривень судового збору за розгляд вимог стягнення аліментів. На користь позивача суд не стягнує судові витрати у звязку з тим, що вона на цьому не наполягає.

Outcome: partial