overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

29.09.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 27.05.1989 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися через втрату взаєморозуміння, між ними часто виникають сварки, кожен з них живе своїм життям, спільного побуту не ведуть. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони повторно не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені. Заперечень проти вимог позивача, відповідач не надала ( а.с. 17,19,20,21,24). Позивач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає, проти заочного рішення не заперечує ( а.с. 25 заява). Відповідно до\~ст.169 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України.\~\~\~\~ Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~\~27.05.1989 року, про що Дзержинським відділом ДРАЦС м. Кривого Рогу зроблено актовий запис № 394 ( а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюбу). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам, і його слід розірвати. Відповідно до ст. ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не надала заяву про зміну прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Агаджанян. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

29.09.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 750 грн. щомісячно, посилаючись на те, що відповідач не утримує дитину в добровільному порядку, матеріальну допомогу надає не систематично. В судове засідання позивач подала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, уточнивши при цьому позовні вимоги , а саме: просить стягувати з відповідача ? заробітної плати щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює \~рішення про задоволення позову. \~Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, \~ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, 29.11.2003 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції зроблено актовий запис № 773. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25.09.2014 року шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірваний. Від шлюбу сторони неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів у сторін не існує. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач працює, про що надав довідку з місця роботи, не є інвалідом, інших аліментних обовязків не має. Виходячи зі змісту \~ст.181 СК України суд присуджує кошти на утримання дитини \~у частці від доходу, оскільки відповідач має постійне місце роботи, \~в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача щомісячно, але не менш ніж \~30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

29.09.2015 року позивач [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], який зареєстрований 09 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 143. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначає, що з 09 грудня 2014 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] Від спільного подружнього життя вони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем [PERSON] не склалося у звязку з тим, що між ними постійно виникали сварки та скандали, що призвело до втрати до відповідача почуттів любові та поваги, відчуження один до одного та втрати шлюбних стосунків. Вважає, що сімя фактично розпалася, шлюбні відносини поновлені бути не можуть, збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем вважає неможливим та недоцільним, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом про розірвання шлюбу. Примирення з відповідачем [PERSON] не бажає, просить шлюб, укладений 09 грудня 2014 року з відповідачем [PERSON] розірвати, її прізвище просить змінити на дошлюбне прізвище - «Луньова». В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві, просить розірвати шлюб, укладений 09 грудня 2014 року з відповідачем [PERSON] та її прізвище просить змінити на дошлюбне прізвище - «Луньова». В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, заявлені позивачкою [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення за підставами, викладеними у позовній заяві. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 143, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.4). Від подружнього життя сторони дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу безпосередньо в органах РАЦСу заперечує, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

29.09.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]про стягнення аліментів. Мотивує позов тим, що позивач та відповідач мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від заробітку батька, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяви, в яких проcять розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 2002 року по 2013 рік, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 11.01.2002 року та рішенням суду про розірвання шлюбу від 24 грудня 2013 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], про свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] від 09.04.2004 року. Згідно довідки, виданої Дудчанською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області № 1342 дитина проживає разом з матір'ю. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на викладене, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 79, ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. у зв'язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

29.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу в розмірі 17810 грн 18 коп., мотивуючи позові вимоги тим, що відповідач взяв у борг у позивача 600 доларів США, згідно із договором позики від 20.06.2014 року та зобов'язувався ці кошти повернути до 01.01.2015 року, однак відповідач борг не повернув. В судовому засіданні представники позивача просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому порядку, про причини неявки не повідомив, у зв'язку із чим, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], відповідно до договору позики взяв у [PERSON] в борг 600 доларів США, що еквівалентно 7200 грн та зобов'язувався повернути до 01.01.2015 року, однак у встановлений строк, борг не повернув, що підтверджується розпискою (а.с. 28). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Отже, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума коштів 14160 грн (600 доларів США за курсом 23,6000 грн за один долар США станом на 28.08.2015 року) Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Проценти на рівні облікової ставки НБУ за період з 20.06.2014 року по 20 серпня 2015 року становлять 3379 грн 02 коп. та підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три відсотки річних за період з 01.01.2015 року по 27.08.2015 року становлять 278 грн 16 коп., які такожпідлягають стягненню з відповідача. Підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, які складаються з судового збору в сумі 487 грн 20 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 1400 грн. Судові витрати підтверджені оригіналами квитанцій та розрахунком витраченого адвокатом часу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

29.09.2015 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно. В обґрунтування позову вказує, що відповідач є батьком дітей, сторони проживають разом, проте відповідач коштів на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює і має постійний заробіток. Під час судового засідання позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, також заявив, що наслідки визнання позову йому зрозумілі, визнання позову не суперечить його правам та інтересам. У відповідності із ч.4 ст.174 ЦПК суд може ухвалити рішення про задоволення позову у разі визнання позову відповідачем якщо визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Оскільки визнання відповідачем позову відповідає вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси відповідача чи інших осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Позивач звільнена від сплати судового збору згідно із п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір». У відповідності із п.1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», п. 3 ч.1 ст.80, ч.3 ст. 88 ЦПК, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

29.09.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 травня 2015 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 307, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, відсутнє порозуміння в сімї, відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує бійки, фактично припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Від шлюбу дітей не має. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву повністю підтримує, просить її задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у встановлений законом порядку повідомлений про час та місце слухання справи, однак до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, тому, суд, за відсутністю заперечень позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

29.09.2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 14.06.2003 року міським відділом РАГС Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис за №295. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, зазначивши, що у шлюбі прожили біля дванадцяти років. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Шлюбні відносини припинили з вересня 2014 року і з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб розпався тому, що між ними почалися сварки, образи, зникли порозуміння та любов. На теперішній час сім'ю зберегти не можливо, оскільки вона не бажає підтримувати з відповідачем шлюбні відносини та жити разом з ним, тому строк на примирення просить не надавати. Спору про місце проживання дитини не мають, дитина залишається проживати разом з нею. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвище. Представник відповідача [PERSON] позов визнав, проти його задоволення не заперечує. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом установлено, що 14.06.2003 року міським відділом РАГС Херсонського обласного управління юстиції, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], актовий запис за №295. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] /а.с.5/. Від шлюбу подружжя мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с.6/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з пояснень сторін суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, шлюбні відносини ними припиненні з вересня 2014 року, шлюб носить формальний характер, сторони наполягають на розірвання шлюбу, тому підстав для надання сторонам строку на примирення не вбачається, за таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.105,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

29.09.2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом вказавши, що 22.08.1992 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Відділі ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис №700. Від шлюбу мають трьох дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На протязі років сімейного життя між нею та відповідачем поступово погіршувалися сімейні відносини, що в кінцевому результаті призвело до їх фактичного припинення. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сімю. Подальше спільне життя та збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 22 серпня 1992 року Відділом ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис №700. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розгляд справи у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 серпня 1992 року у Відділі ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис №700 ( а.с. 19 ). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 7), доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 8), сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 9). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведених обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, оскільки між сторонами втрачене взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, шлюб між ними існує формально. У відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 487 грн. 20 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

29.09.2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 08.09.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2037, між нею та [PERSON] Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, виховання дитини, втрату нормальних відносин. Шлюбні відносини з відповідачем припинено в серпні 2015 року, тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини неможливо. На судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] подала письмову заяву, в якій просила позов задовольнити, справу розглянути без її участі. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС просила залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON], надав суду письмову заяву, в якій визнає позовні вимоги позивача, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без його участі. Справа розглядається у відсутність позивача, відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 08.09.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та Сляднєвою (шлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] про що зроблено відповідний актовий запис №2037, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №069985, яке долучено до матеріалів справи. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження серії 1-ВЛ № 150099 записаний [PERSON] Дитина проживає з матір'ю [PERSON] Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, виховання дитини, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено в серпні 2015 року, з цього часу загальне господарство не ведуть, проживають окремо, при цьому позивач вважає, що відновити родину неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з [PERSON], відповідач з свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки з [PERSON], суд вбачає підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved