Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

31 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,20 га, що розташована по [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування своїх вимог вказала, що вищевказане майно належало її дідусеві [PERSON], який помер [INFO]. Єдиним спадкоємцем його майна була його дружина [PERSON], та яка спадщину прийняла і одержала на своє ім'я свідоцтво про право на спадщину, в тому числі щодо вищевказаної земельної ділянки Однак за життя остання своїм правом не скористалася та не отримала правовстановлюючого документу відносно цього майна на своє ім'я, а тому на даний час позивачка як спадкоємець за заповітом на вказане майно після смерті бабусі [PERSON], позбавлена можливості нотаріально оформити свої спадкові права. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач - Шевченківська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги [PERSON] визнала та просила справу розглянути у відсутність їх представника. Дослідивши надані суду письмові докази, в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено що згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області 18 грудня 2007 року, [PERSON], заповідала належні їй житловий будинок з усіма господарськими будовами та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,20 га для індивідуального будівництва та обслуговування жилого будинку за цією ж адресою [PERSON] (а.с. 7). За даними свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] померла [INFO], про що виконкомом Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 30 від 08.07.2013 року (а.с. 8). Згідно відомостей Шевченківської сільської ради, на час смерті [PERSON] із нею проживала онука [PERSON] та члени її сім'ї (а.с. 9). За даними спадкової справи, заведеної Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та одержала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будовами та спорудами по [ADDRESS] (а.с. 18-45). Підстави, з яких позивачка була змушена звернутися до суду із цим позовом підтверджуються листом нотаріуса Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області від 16.01.2014 року № 21/02-14, яким [PERSON] роз'яснено про неможливість вчинення нотаріальних дій з оформлення її спадкових прав відносно вищевказаної земельної ділянки, у зв'язку з ненаданням правовстановлюючого документу на нього на ім'я спадкодавця [PERSON] (а.с. 15). Згідно копії Державного акту серії МК № 02232, виданого 23 червня 1995 року, останнім посвідчувалося право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,20 га по [ADDRESS]. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 218 (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.03.2006 року, [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], померлого [INFO], та вказане майно складається з цілого житлового будинку з господарськими будовами та спорудами по [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,20 га для індивідуального обслуговування жилого будинку, що розташована в [ADDRESS] (а.с. 10). Однак за даними відділу Дерземагентства у Жовтневому районі Миколаївської області від 17.03.2014 року, у «Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю» за громадянкою [PERSON] в межах території Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області [ADDRESS] земельна ділянка не зареєстрована (а.с. 14). За роз'ясненнями Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», до відносин, що виникли внаслідок спадкування застосовується законодавство чинне на день відкриття спадщини, тобто дати смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України, в редакції, що діяла на час смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчувалося державними актами. Однак, як вказує позивач, та слідує з досліджених судом письмовими доказів, [PERSON] прийнявши спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] на своє ім'я правовстановлюючого документу не одержала, що нині перешкоджає позивачці в оформленні своїх спадкових прав відносно вищевказаної земельної ділянки. За положеннями ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене, та встановивши, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом майна, а саме: житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані в [ADDRESS] Жовтневого району Миколаївської області, після смерті [PERSON] та спадщину прийняла, але позбавлена можливості нотаріально оформити свої спадкові права щодо вищевказаної земельної ділянки через те, що спадкодавець [PERSON] не одержала на своє ім'я правовстановлюючого документу та не провела відповідної державної реєстрації своїх прав відносно земельної ділянки, хоча з досліджених документів слідує про набуття нею прав відносно вказаного майна як спадкоємця після смерті чоловіка [PERSON], тому на підставі ст. 16 ЦК України, суд дійшов висновку, що цивільне право позивачки підлягає захисту судом шляхом визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку.

Outcome: approved