Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

30 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що вона та [PERSON] знаходяться у шлюбі з 07.07.2012 року. Їх шлюб з відповідачем був зареєстрований у Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №316. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. У період з липня 2016 року і по теперішній час вони припинили та не підтримують шлюбні відносини. Вважає, що подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу є неможливими, так як суперечить як її інтересам, так і інтересам відповідача. Надання строку для примирення недоцільно. Спору про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю на сьогоднішній день немає. Спору про визнання місця проживання їх спільної з відповідачем дитини також немає - дитина проживає з нею. Просить розірвати шлюб. 22.11.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська, позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с.14-15). 03.11.2018 року на виконання ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2018 року, позивачем було подано заяву про усунення недоліків (а.с.16). 03.12.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі відкрито та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.29). Позивач в судове засідання не з'явилася, до початку судового засідання через канцелярію суду від неї надійшла письмова заява з проханням розглядати справу за її відсутності, просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання через канцелярію суду від нього надійшла письмова заява з проханням розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07.07.2012 року, шлюб зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №316 (а.с.17-18). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.28). Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі сімейні стосунки припинились з липня 2016 року. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved