Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

30 січня 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ([PERSON]) [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 19726 грн. 42 коп. та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № PVXRRX04160177 від 01.06.2007 року відповідачу було надано кредит у розмірі 2648 грн. 40 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Зобовязання за кредитним договором відповідач не виконала, станом на 08.12.2016 року заборгованість за кредитним договором склала 42029 грн. 77 коп., з якої 970 грн. 84 коп. - заборгованість за кредитом, 12086 грн. 40 коп. - заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом, 71 грн. 50 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 28907 грн. 03 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 23718 грн. 89 коп., яка була задоволена рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.04.2014 року, різниця становить 18310 грн. 88 коп., а також 500 грн. штраф (фіксована частина), 915 грн. 54 коп. штраф (процентна складова), отже заборгованість до стягнення становить 19726 грн. 42 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01.06.2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON], яка після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON], було укладено договір, згідно з умовами якого відповідач отримала від позивача кредит в розмірі 2648 грн. 40 коп. зі сплатою відсотків у розмірі 12 % на рік за користування кредитом, строком користування до 01.06.2008 року. Відповідно до п.3.2.2.,3.2.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, з якими відповідач ознайомився та погодився при підписанні договору від 01.06.2007 року, позичальник зобовязується погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п.4.1.,4.2. даних умов та тарифів. Відповідно до п.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Відповідно до п.5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою та п.п.3.2.2., 3.2.3. даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Зобовязання передбачені кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 08.12.2016 року заборгованість за кредитним договором склала 42029 грн. 77 коп., з якої 970 грн. 84 коп. - заборгованість за кредитом, 12086 грн. 40 коп. - заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом, 71 грн. 50 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 28907 грн. 03 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 23718 грн. 89 коп., яка була задоволена рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.04.2014 року, різниця становить 18310 грн. 88 коп., а також 500 грн. штраф (фіксована частина), 915 грн. 54 коп. штраф (процентна складова), отже заборгованість до стягнення становить 19726 (девятнадцять тисяч сімсот двадцять шість) грн. 42 коп. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. \~21.05.2004 року, відповідач по справі [PERSON] уклала шлюб з\~ [PERSON] та змінила своє прізвище на прізвище свого чоловіка - «Вавринів», що підтверджується повним витягом з Державного реєстру\~ актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб\~ від 17.05.2017 року за № 00018065966 та актовим записом про шлюб № 175 від 21.05.2004 року. Тобто позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Позивачем понесені витрати на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 420 грн., що підтверджується платіжним дорученням № BOOO3B18TW від 13.03.2017 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved