overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

30.11.2015 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовними вимогами про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем [PERSON] 12.08.1995 року, мотивуючи вимоги наступним. Сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають одну дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивачка зазначила те, що вона з відповідачем не може віднайти взаємопорозуміння, що призвело до того, що вони втратили взаємні почуття поваги один до одного та припинили шлюбні відносини , примирення між ними неможливе. Дані обставини змусили позивачку звернутися до суду з цим позовом. Позивачка в судовому засіданні заявлений позов підтримала, наполягає на розірванні шлюбу. Додатково повідомила, що у наданий судом строк для примирення з [PERSON] не примирилася. Відповідач в судовому засіданні заявив, що позов [PERSON] визнає, згідний на розірвання шлюбу. Суд оцінивши позиції сторін та подані в справу докази дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Сторони не живуть фактично в шлюбі, не підтримують жодних стосунків з ознаками сім'ї. Відновлення шлюбу в даному випадку є неможливим, бо сторони наполягають на розірванні шлюбу, у наданий судом строк для примирення не примирилися. Єдина дочка сторін [PERSON], [INFO], є повнолітньою. Вищевстановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

30.11.2016 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування своєї позовної заяви позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2001 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В даний час позивач тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає, тому вона була вимушена звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до виповнення сину [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до 14.12.2018 року в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2001 року. Відповідач [PERSON]є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, - а.с.4. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, - а.с. 9. В даний час позивач тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити та у відповідності з ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, стягувати щомісячно з [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу на користь [PERSON]на її утримання до виповнення сину [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до 14.12.2018 року. На підставі ст.ст.77, 79, 80, 84 ч.2, 91 ч.2 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

30.11.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлої 22.04.2013 р. баби [PERSON], вказував, що він є спадкоємцем за заповітом, пропустив строк для подачі заяви у звязку з важким матеріальним становищем та перебуванням на роботі за межами України; в судове засідання звернувся письмово з заявою про підтримання вимог позову та розгляд справи за його відсутності (а.с.28). Представник Гранівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області подав до суду заяву про визнання вимог позову, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.27). Третя особа [PERSON] подала до суду заяву про визнання вимог позову, просила справу розглянути у її відсутність (а.с.29-31). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 22.04.2013 р. внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить, зокрема, право приватної власності на земельну ділянку площею 2,55 га, розташована на території Гранівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8, 14). На випадок смерті 28.05.2012 р. [PERSON] у Гранівській сільській раді Гайсинського району Вінницької області склала заповіт за яким все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що належатиме їй і на що вона матиме право за законом, заповіла [PERSON] (а.с.7). Спірні відносини регулюються: - ч. 1 ст. 1270 ЦК України, за змістом якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; - ч. 3 ст. 1272 ЦК України відповідно до якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки, встановлені обставини свідчать, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлої 22.04.2013 р. баби [PERSON] і причину пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважною, то з метою захисту прав позивача, йому необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

30.11.2016 р. [PERSON] та [PERSON], звернулись до суду з цією заявою, вказуючи, що [INFO] помер їхній батько [PERSON], про що в книзі реєстрації смерті 14.09.2016 року був зроблений відповідний актовий запис про смерть за № 13, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, видане виконкомом Збаржівської сільської ради Погребищеського району Вінницької області. [PERSON] являється їхнім батьком. Однак в свідоцтвах про народження заявників допущено помилку, в графі «батько» вказане ім'я батька - «[PERSON]», тоді як потрібно було внести відповідний дійсний запис - «[PERSON]». Той факт, що батьком позивачів, дійсно являється [PERSON] підтверджується тим, що в свідоцтвах про - їхнє народження вірно записані прізвище та по батькові батька, а також свідоцтвом про смерть батька серії [NUMBER] В теперішній час заявники не можуть реалізувати своє право на спадщину після смерті батька, в зв'язку з допущеною помилкою, в графі «батько» в свідоцтвах про народження заявників, що підтверджували б родинні зв'язки між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] р. та є рідним батьком заявників. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилась, просили провести розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, про що до суду подали відповідну заяву. Представник заінтерисованої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Погребищенського районного управління юстиції у Вінницькій області, просив провести розгляд даної справи за відсутності їхнього представника, про що до суду подав відповідну заяву, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні, зокрема, свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10,11), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.9 ), заповітом [PERSON] (а.с.14), достовірно доведено, що [PERSON], який помер [INFO] р. є рідним батьком [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO] р. є рідним батьком [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], то цей факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

30.11.2016 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів; неповнолітній син [PERSON], 22.01.2010 р.нар., проживатиме з нею спірного майна не мають; також просила стягнути з відповідача судові витрати в сумі 851,20 грн.( 300 грн. на оплату адвокату за складання позову до суду та на сплату нею судового збору 551,20 грн.) Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, протягом наданого судом за його клопотанням строку для примирення вони з позивачкою не примирилися, не згоден зі стягненням з нього судових витрат, спір про поділ майна буде вирішувати окремо. З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, протягом наданого судом строку для примирення сторони не примирилися, позивачка миритися не бажає, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу; сторони дійшли згоди про проживання їх неповнолітнього сина [PERSON], 22.01.2010 р.нар., з матір`ю. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, протягом наданого судом строку для примирення сторони не примирилися, дійшли згоди про проживання їх неповнолітнього сина [PERSON], 22.01.2010 р.нар., з матір`ю, то суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати в сумі 851,20 грн. (300 грн. на оплату адвокату за складання позову до суду згідно квитанції на а.с.6, а також на сплату судового збору 551,20 грн. згідно квитанції на а.с.1)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

30.11.2016 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останнього часу з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітніх дітей не має; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовольнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «Цимбалюк» (а.с.14). Відповідач в судове засідання не зявився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.15). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останнього часу, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останнього часу, миритися не бажають, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

30.11.2016р. до суду подано цю заяву, в якій заявник вказав, що внаслідок смерті його матері 18.04.2016 р. [PERSON], відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки, площею 2,55га, яка розташована на території Гранівської сільської ради, та належала спадкодавиці на підставі державного акту серії ВН №00211-В від 18.12.2001 року; заявник просив встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 00211-В від 18.12.2001 року, виданий на підставі рішення 20 сесії 3 скликання Гранівської сільської ради від 06.09.2001 року на земельну ділянку площею 2,55га на імя «Чибісовій Марії Олександрівні» належав померлій 18.04.2016 р. [PERSON], оскільки через розбіжності в написанні прізвища спадкодавиці, в нього не має можливості оформити належне спадкове майно за законом. Заявник в судове засідання не зявився, просив справу розглянути без нього, вимоги задовільнити повністю (а.с.11). Представник заінтересованої особи Гранівської сільської ради в судове засідання не зявився, письмово заявлені вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с.13). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд визнає заявлені вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що померла 18.04.2016р. [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, якій належав державний акт на право приватної власності на землю серії серії ВН № 00211-В від 18.12.2001 року. Вказані правовідносини регламентуються: - п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки померла 18.04.2016р. [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, якій належав державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 00211-В від 18.12.2001 року, то задля захисту спадкових інтересів заявника необхідно рішенням суду встановити факт належності правовстановлюючого документу. Висновки суду підтверджуються такими доказами: -копією свідоцтва про народження серії І-АМ №493087 від 24.11.1975р., відповідно до якого 17.02.1961р. народився [PERSON], де графі мати зазначено [PERSON] (а.с.4); -копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 346625 від 20.04.2016р., згідно з яким 18.04.2016р. в с. Гранів померла [PERSON] (а.с.5); -копією державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 00211-В від 18.12.2001р., виданого на імя [PERSON] (а.с.6).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

30.11.2016 року [PERSON] (далі заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що [PERSON], яка померла 27.09.2016 року, була його матірю. В обґрунтування заяви зазначив, що в свідоцтві про одруження матері та свідоцтві про його народження неправильно вказано імя матері «Надія», замість «Анастасія», що унеможливлює отримання в нотаріуса документів про право на спадщину матері. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні; представник заінтересованої особи не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Заявник народився 01.11.1959 року в с. Радичів Коропського району Чернігівської області. У свідоцтві про народження заявника його матірю записана «Губаренко Надежда Трохимівна», а батьком [PERSON]. У той же час, на свідоцтві про народження [PERSON] Трохімової проставлено відмітку про те, що 12.01.1958 року вона вступила в шлюб із [PERSON] (а. с. 5). Вказані документи в сукупності підтверджують, що в свідоцтві про шлюб батьків заявника та в свідоцтві про народження заявника неправильно вказано імя матері «Надія», замість «Анастасія». Таким чином, зібрані по справі докази беззаперечно підтверджують факт материнства [PERSON], яка померла 27.09.2016 року, щодо заявника, а тому подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

30.11.2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в якій посилаючись на необхідність підтвердження юридичного факту, що має значення для створення умов щодо здійснення ним права користування та розпорядження земельною ділянкою, просив встановити факт належності йому [PERSON], державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення Скобелевської сільської ради Казанківського району Миколаївської області №21/6 від 30 січня 2001 року. У судовому засіданні представник заявника за довіреністю [PERSON] заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи відділу Держгеокадастру у Казанківському районі Миколаївської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про можливість слухання справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] Вислухав пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. З копії запису з Книги записів реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються КСП «Перемога» вбачається, що відповідно до запису від 29.04.1996 року за №292 зареєстровано сертифікат серії [NUMBER] на ім'я [PERSON]. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 23 березня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №188, громадянину [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 9.83 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Скобелівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. З копії паспорту серії [NUMBER] виданого Казанківським РВ УМВС України в Миколаївській області від 13 грудня 1995 року вбачається, що прізвище, ім'я, по батькові заявника зазначено «[PERSON]». З матеріалів справи, пояснень представника заявника вбачається, що дійсно [PERSON] отримував державний акт на право приватної власності на землю. Дослідженні докази вказують на те, що в документі, а саме в державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER] допущена помилка, усунення якої є неможливо, тому маються підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності [PERSON], [INFO], державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення Скобелевської сільської ради Казанківського району Миколаївської області №21/6 від 30 січня 2001 року, має для заявника юридичне значення, так як він зможе реалізувати своє право користування та розпорядження земельною ділянкою, тому суд задовольняє його заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

30.11.2016 року [PERSON] звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.04.2015 року. Шлюб зареєстровано Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №491. Від шлюбу дітей не мають. Причиною до розірвання шлюбу виявилося те, що між сторонами постійно виникали конфлікти внаслідок протилежних поглядів на шлюбні та сімейні відносини. Шлюбних відносин не підтримують. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків на примирення недоцільним, На пропозицію позивача про розірвання шлюбу в органах РАЦС відповідач не відреагувала, тому змушений був звернутися до суду з даним позовом. Просить шлюб з відповідачкою розірвати. Майновий спір на даний час відсутній. В судове засідання позивач не з'явився. Надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність. На розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. З позовними вимогами позивача погодилася. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 30 квітня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №491, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Майнових претензій один до одного подружжя не заявляли. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved