overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

6 червня 2014 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 1 жовтня 2004 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 468, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є погіршення стосунків у звязку з тим, що кожен зі сторін має свої погляди на сімейне життя. Вони фактично не вели спільного господарства, що призвело до фактичного припинення між ними сімейних відносин. Позивачка має намір створити нову сім»ю. Майнового спору вони не мають, тому просить шлюб між сторонами розірвати, після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем «[PERSON]», судові витрати покласти на відпвідача. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час і місце судового розгляду була оповіщена у встановленому порядку, направила суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує повністю, відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 1 жовтня 2004 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 468, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства приблизно рік тому, примирення не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивачки. Позивачка після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем «[PERSON]». Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Роз'яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

6 червня 2016року Золочівським районним судом Львівської області частково задоволено позов [PERSON] та визнано за нею право власності на право власності на 337/4000 частки будівлі молочного блоку, В, площею 97,8 кв.м., що в с.Городилів, по вул. Весела, 17, Золочівського району Львівської області, та на 407/2000 частки будівлі корівника 4-х рядного, площею 583,7 кв.м. що в с.Городилів, по вул. Весела, 17, Золочівського району Львівської області. В решті позову було відмовлено. Проте суд у рішенні не вирішив питання розподілу судових витрат. Тому таке питання підлягає вирішенню шляхом винесення додаткового рішення. Як вбачається з матеріалів справи позивачкою при подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 3654,00 грн., про що свідчить квитанція № 81 від 07.09.2015р.. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачка просила визнати за нею на 1/2 частку автомобіля [PERSON], 2001 р.в., д.н. [NUMBER], половину вартості житловий будинок в с.Єлиховичі Золочівського району по вул. Кар'єрна, 28, що становить 81170 грн. грошової компенсації, на 1/2 частки чоловіка будівлі молочного блоку, пл. 239,4 кв.м., в с.Городилів, по вул. Весела, 17 Золочівського району, на 1/2 частки чоловіка будівлі корівника 4-х рядного, пл. 1434 кв.м. в с.Городилів по вул. Весела, 17 Золочівського району Львівської області. Ціна позову була визначена позивачкою 394 920 грн., яку сторони під час судового розгляду не оскаржували, тобто вважали її правильною, буде взята за основу судом. Частки будівлі, на які набув права власності [PERSON] (частка будівлі молочного блоку та частка корівника 4-х рядного) згідно оцінки позивачки становить 20 000 доларів США. З якої на 40,7 % судом було визнано право власності за [PERSON], що в грошовому еквіваленті на час подачі позову (курс 21,94 грн. за долар) буде становити 8139,15 дол.США або в гривневому еквіваленті 178 572,84 грн., тобто на таку суму було задоволено позов. Отже, з відповідача слід стягнути 1785,73 грн. судового збору за розгляд справи в користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

6 червня 2016 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.02.2000 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від шлюбу у них є один неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з розбіжностями у побутовому житті, а також різними поглядами на сімейні цінності та пріоритети у сімейних відносинах. Їх сімейні проблеми вирішувались шляхом конфліктів та сварок. З жовтня 2015 року вони проживають окремо. За таких обставин позивач вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав із підстав, зазначених у позовній заяві. Просить шлюб розірвати, терміну на примирення не надавати. Судові витрати залишити за ним. Відповідач у судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи. Клопотань про відкладення справи від неї не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони з 19.02.2000 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 3). Від шлюбу у них є один неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги. Вони фактично припинили шлюбні стосунки, шлюб між ними існує формально. Вищенаведені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, а отже заяву необхідно задовольнити. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

6 червня 2017 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві посилався на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2008 року. Від цього шлюбу подружжя має малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. З лютого 2017 року вони проживають окремо, ведення спільного господарства припинено, тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Зазначив про відсутність спору про місце проживання дитини та поділ спільного майна. 14 червня 2017 року було відкрите провадження у вказаній цивільній справі і призначено її судовий розгляд. Ухвалою суду від 18 жовтня 2017 року провадження у справі було зупинене в звязку з наданням сторонам строку для примирення. Ухвалою суду від 26 січня 2018 року провадження у справі було поновлено в зв'язку з закінченням строку для примирення. Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, розглянути справу у його відсутність (а.с.48). Відповідач в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, в якій позов визнала, просила розглянути справу у її відсутність (а.с.68). Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони 23 серпня 2008 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 235 (а.с.4, 59). Від цього шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). На даний час сімя фактично розпалася, спільне проживання припинене з лютого 2017 року, надання судом строку для примирення до позитивного результату не призвело, отже подальше збереження шлюбу є неможливим. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки відповідачем не заявлено клопотання про зміну прізвища, суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне, що передбачено ст.113 СК України, немає. В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

7.05.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 01.11.2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1767. Від шлюбу у сторін народився [INFO] син - [PERSON]. З 2013 року сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведеться, збереження сім'ї неможливо та суперечить інтересам сторін. У зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 01.11.2005 року між [PERSON] та [PERSON], укладено шлюб, який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1767 /свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]/ /а.с. 6/. [INFO] народився [PERSON], актовий запис 509, що вбачається із свідоцтва про народження, серія [NUMBER], виданого Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. Батьками вказані сторони по справі /а.с. 5/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть з 2013 року, проживають окремо, спорів стосовно поділу спільного майна та місця проживання дити на теперішній час немає. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнав позовні вимоги та просить позов задовольнити, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

7.07.2014 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування в реабілітаційному центрі «Еліта» м.Львів їх сина [PERSON], [INFO] в сумі 6 595 грн., також додаткові витрати на проживання в звя`зку з лікуванням дитини в сумі 1 920 грн. та судовий збір в сумі 243, 60 грн. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач вимоги позову не заперечував, вказав лише на його важкий матеріальний стан, наявність на утриманні неповнолітньої дитини від іншого шлюбу, невеликий розмір заробітної плати, визнав факт необхідності інтенсивного лікування сина [PERSON]. З урахуванням пояснень сторін та матеріалів справи, суд визнає за необхідне позов задовільнити частково з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку брати участь в додаткових втратах на дитину, що викликанні особливими обставинами, зокрема її хворобою (діагноз - дитина-інвалід в наслідок гіпоксично-ішемічної енцефалопатії, легкий правосторонній геміпарез, затримка моторного та психічного розвитку), санітарно-курортним лікуванням у зв'язку з цим. За змістом ст.185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину зобов`язаний брати участь в додаткових втратах на дитину, що викликанні особливими обставинами, зокрема її хворобою. Оскільки, в зв`язку із хворобою та необхідністю термінового лікування неповнолітнього [PERSON] позивачка понесла додаткові витрати на його лікування в реабілітаційному центрі «Еліта» м.Львів та проживання в м.Львів у ФОП [PERSON] в розмірі 8 515 грн. 00 коп., з них - 6595 грн. 00 коп. - на лікування та 1920 грн. - на проживання у м.Львів, то з метою захисту майнових прав позивачки з відповідача необхідно стягнути на її користь 1/2 частину цих витрат, що складає 4197,5 грн. В решті позовних вимог відмовити через їх безпідставність.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

7.08.1993р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який розірвано 20.05.2008р. Від шлюбу у 1994р. народилася донька [PERSON], яка є інвалідом з дитинства. Визнана недієздатною. З відповідачем вони проживають окремо. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання недієздатної доньки. Тому просить суд стягувати з відповідача на її користь ? частину усіх видів його заробітку. Відповідач позов визнав частково, погоджується сплачувати позивачці на утримання доньки 1000 (одна тисяча)грн. щомісячно. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 7.08.1993р., який розірвано 20.05.2008р. Від шлюбу [INFO] народилася донька [PERSON], яка є інвалідом з дитинства. Визнана недієздатною. /а.с.4,6-7,10-11,18-19/ Сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. Проживають за різними адресами. Згідно ч.1 ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. В судовому засіданні встановлено, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, проживає разом з нею. Згідно ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.200 сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно працює, має постійний регулярний заробіток. Також суд враховує, що відповідач має на утриманні батьків, які є пенсіонерами та потребують його допомоги. Суд, при визначенні розміру аліментів враховує згідно ст.182 Сімейного Кодексу України матеріальне становище дитини, яка проживає разом з матір'ю, її стан здоров»я, що дитина сторін є психічно хворою, у зв'язку з чим вона визнана недієздатною та опікуном її призначено позивачку по справі. Також суд враховує стан матеріального становища сторін. У зв'язку з чим суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Аліменти стягувати відповідно до вимог ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, а саме від дня пред'явлення позову, починаючи з 3.12.2014р. Крім того, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

7.08.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою у нього не склалося. Відносини між ними погіршились, виникають непорозуміння, сварки, вони проживають окремо з 2011 року, спільного господарства не ведуть, у зв'язку із чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач просив про розгляд справи у його відсутності і наполягає на задоволенні вимог. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи. Встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 13.07.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Вінницьким МУЮ Вінницької області 11.07.2014 року, від шлюбу дітей не мають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу зважаючи на їх доведеність і обгрунтованість. Залишає відповідачці прізвище, яке вона отримала в шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

7.11.2013 року у вище вказаній справі ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено частково. 13.08.2014 року, після часткового скасування Вищим спеціалізованим судом України зазначеного заочного рішення та направлення в цій частині справи на новий розгляд ухвалено заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду, яким позовні вимоги до [PERSON] задоволено. 27.11.2015 року позивач звернулась з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначає, що на її користь слід стягнути понесені на апеляційне та касаційне оскарження судові витрати (судовий збір) з усіх трьох відповідачів. Сторони повідомлялись про час та місце судового розгляду заяви, в судове засідання не зявились, їх неявка не перешкоджає вирішенню питання по суті. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Оскільки судом не вирішено питання про судові витрати судовий збір, яким оплачено апеляційну та касаційну скарги, а, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, в такому разі суд, що ухвалив рішення, може за заявою сторони або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 7.11.2013 року в частині вимог до [PERSON], [PERSON] скасовано ані в апеляційному, ані в касаційному порядку не було і в ньому було вирішено питання про судові витрати, які підлягають стягненню з вказаних відповідачів. Натомість результатом апеляційного та касаційного оскарження позивачем заочного рішення від 7.11.2013 року було його скасування в частині вимог лише до [PERSON] і заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13.08.2014 року позовні вимоги до неї були задоволені в повному обсязі. Таким чином, судові витрати судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1720,50 грн. та судовий збір за подання касаційної скарги в сумі 170,52 грн. слід стягнути на користь позивача саме з [PERSON] На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

7.11.2014 року [PERSON] подала в суд позов, в якому просила визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON]. В обґрунтування вимог позивач посилалася на те, що [INFO] року помер її батько. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Однак, в зв'язку з тим, що з 15.02.2013 року по 15 вересня 2013 року вона перебувала у тривалому відрядженні в іншій області, то пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини. В судове засідання представник позивача подав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позов підтримував в повному обсязі. Представник Харківської міської ради також подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Від відповідача [PERSON] надійшла нотаріально посвідчена заява, в якій він зазначав що позов визнає в повному обсязі, а справу розглядати у його відсутність. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження позивача та відповідача. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS], однак позивач у встановлений шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулась. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з довідки, яка видана головою Луганського обласного комітету із захисту прав споживачів, [PERSON] перебувала у тривалому службовому відрядженні в м. Антрацит Луганської області з 15 лютого 2013 року по 15 вересня 2013 року. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає можливим визнати пропуск позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин та визначити додатковий строк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-21 00:00:00

7.12.2016 року позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом до відповідача ,указав ,що відповідач є батьком їх сина [PERSON] ,[INFO] який в даний час вона продовжує навчання в у Харківському національному університеті ім. Каразіна , добровільно матеріальної допомоги відповідач на утримання сина у зв'язку з її навчанням не надає , Просила ухвалити рішення яким стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1-4 частини його доходів до закінчення ним навчання . Позивачка в судове засідання не зявилась надала заяву про розгляд справи у її відсутність . Відповідач у судове засідання не з,явився ,про част та дату розгляду справи його було повідомлено про що свідчить зворотне почтове повідомлення про вручення судової повістки. Заслухав пояснення позивача та дослідив матеріали справи суд встановив:: Відповідач є батьком [PERSON] ,[INFO] , , про що свідчить запис у свідоцтві про народження дитини (а. с.6 ) . Згідно довідок наявних у справі [PERSON] навчається в у Харківському національному університеті ім. Каразіна на денному відділенні на 1 курсі до 1.09.2016 року . Згідно ст 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітній син або дочка ,продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати них до досягнення 23 років ,за умови ,що вони можуть надати матеріальну допомогу . Враховуючи викладене суд вважає що позов слід задовольнити так як він знайшов своє підтвердження доказами у судовому засіданні. На підставі викладеного і

Outcome: approved