overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

29 березня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалося через несумісність характерів, що в свою чергу, породжувало конфлікти. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, проживають за різними адресами. Відновлювати сімейні стосунки не бажає. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження\~сім`ї неможливим.\~Від сумісного\~життя мають\~неповнолітніх дітей:\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та \~доньку [PERSON] ,\~ [INFO] .\~ Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] », а судові витрати просила покласти на відповідача. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 квітня 2021 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, а також, за клопотанням позивача відстрочено їй сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. \~ \~ \~ \~ В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких зазначили, позивач - про підтримання та задоволення позову, відповідач - про визнання позову. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 січня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] (попереднє прізвище - [PERSON] ) Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що 20.01.2010 зроблено відповідний актовий запис за № 45. Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

29 березня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , 2011 року народження та [PERSON] , 2016 року народження. Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивачка [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що проти задоволення позовних вимог щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбу подружжя має дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.02.2011 року та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.09.2016 року. Згідно довідки про склад сім`ї від 19.03.2021 року №555, виданої виконавчим комітетом Гадяцької міської ради Полтавської області, дочка [PERSON] , 2011 року народження та син [PERSON] , 2016 року народження проживають разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] . Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, сплата аліментів одним з батьків, а саме батька, який живе окремо, є однією з форм його участі в утриманні дітей, тому з відповідача слід стягти аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 29 березня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі (а.с.23). Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав (а.с.24). Судом встановлено, що сторони з 25 грудня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства припинені. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

29 березня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі (а.с.30). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку sms повідомлення (а.с.27), інформацією з офіційного сайту «Укрпошта» поштове відправлення №5200507012857 на ім`я [PERSON] прямує до точки видачі/доставки (а.с.29) та інформацією з офіційного сайту «Укрпошта» поштове відправлення №5200506337360 на ім`я [PERSON] вручено особисто (а.с.29), відзиву на позов відповідач не подав, а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 04 серпня 2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Спільне життя подружжя не склалося через постійні побутові конфлікти, що призвели до втрати почуття любові та поваги, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та спільне проживання припинені. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що сторони проживають окремо, сім`я сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] повинно бути стягнено судовий збір в сумі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

29 березня 2021 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 3 341,98 грн., збитки від інфляції у сумі 359,16 грн. та три проценти річних у сумі 222,20 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що житловий будинок [ADDRESS] передано на обслуговування позивачу. Як зазначає позивач, відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] , при цьому, за вказаною адресою позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідачі їх споживають. Договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався. Так як відповідачі не сплачують у строки, встановлені діючим законодавством за житлово-комунальні послуги, за період з 01.02.2018 року по 30.10.2020 року утворилась заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 3 341,98 грн. Крім того, з врахуванням тієї обставини що відповідачі своєчасно не сплачують за отримані житлово-комунальні послуги, на підставі положень ч.2 ст.625 ЦК України за період з 01.02.2018 року по 30.10.2020 року позивач просить стягнути три відсотки річних в сумі 222,20 грн. та збитки від інфляції в сумі 359,16 грн. Таким чином, оскільки відповідачі не виконують свої зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій він зазначив, що підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити в повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили, відзив на позовну заяву не надали. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

29 березня 2021 року позивач звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 13 лютого 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, про що зроблено актовий запис за №132. У 2004р. у них народився син [PERSON] . Разом з тим, подружнє життя не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. З 2007р. вони не підтримують шлюбних відносин. Більше того, він проживає з іншою жінкою, з якою має намір зареєструвати шлюб. Таким чином, вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. У зв`язку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. Розгляд справи відбувався у відсутність сторін, які в судове засідання не з`явилися. 27 квітня 2021 року через канцелярію суду від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Також до суду від відповідачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи провести у її відсутність. Не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Строк на примирення просила не надавати. Враховуючи те, що у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 13 лютого 2004р. перебувають у шлюбі, який зареєстровано 13 лютого 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, про що зроблено актовий запис за №132 (а.с.3). Спільне життя позивача та відповідача на склалось через відсутність порозуміння та різні погляди на сімейне життя. На даний час вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

29 березня 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 07.09.1993 року він зареєструвала шлюб з відповідачем. Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки припинені в зв`язку з тим, що кожен з них має різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Позивачка вважає, що подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі, тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачем. В судове засідання сторони не з`явилися, від позивача та відповідача надійшли письмові заяви, в яких просять слухати справу в їх відсутність, позивач заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позов визнала. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Ухвалою суду від 01.04.2021 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 23 квітня 2021 року. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 07 вересня 1993 року у Відділі РАЦС міськвиконкому м.Суми, актовий запис №1595, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с.10). Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Оскільки відповідач позов визнав, суд дійшов висновку, що це є свідченням того, що примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зі згоди позивача, висловленої в письмовій заяві судові витрати з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

29 березня 2021 року позивач звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 07.02.2018 року, який зареєстрували у Слов`янському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 22. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак суду надав заяву, в якій вимоги позивача визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , 07 лютого 2018 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Слов`янському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 22. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 квітня 2018 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 259. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивач просить залишити їй прізвище « [PERSON] », суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

29 березня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 05 лютого 2015 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подав. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності та вказав, що позов визнає. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 05 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 135 (а.с. 23). Сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 27). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved