Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

6 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ФОП [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись на те, що з 8 жовтня 2012 року по 1 лютого 2016 року він працював в магазині «Фортуна», що по вул. Грушевського 49А в м.Старокостянтинові на підставі трудового договору. Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 25 липня 2016 року з ФОП [PERSON] було стягнуто на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 4\~834 грн., 7\~791 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку, 2\~285 грн. компенсації за невикористану відпустку та 500 грн. моральної шкоди. Відповідне рішення набрало чинності 5 серпня 2016 року. На підставі виконавчого листа від 9 серпня 2016 року було відкрито виконавче провадження, за яким було примусово стягнуто з боржника 2\~233 грн. 74 коп. Станом на 5 грудня 2016 року заборгованість за виконавчим листом складає 13\~176 грн. 26 коп. З огляду на викладене, позивач відповідно до вимог ст.117 КЗпП України просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 26 липня 2016 року по 5 грудня 2016 року. Представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог та просив стягнути середній заробіток за період з 26 липня 2016 року по 14 грудня 2016 року в сумі 6\~360 грн., а справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, подав письмові заперечення на позов, в яких в задоволенні вимог [PERSON] просив відмовити у звязку із повною виплатою сум встановлених рішенням суду. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи суд, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи із наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні рішенням Старокостянтинівського районного суду від 25 липня 2016 року з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 4\~834 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 2 лютого 2016 року по 25 липня 2016 року в сумі 6\~627 грн. 52 коп., 2\~285 грн. компенсації за невикористану щорічну відпустку та 500 грн. моральної шкоди, а всього на суму 14\~246 грн. 52 коп. Відповідне рішення набрало чинності 5 серпня 2016 року. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 1 серпня 2016 року було виправлено арифметичну помилку, щодо суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, а саме визначено його в сумі 7\~791 грн. Загальну суму яка підлягає стягненню визначено в розмірі 15\~410 грн. 9 серпня 2016 року [PERSON] було видано виконавчий лист, на підставі якого 10 серпня 2016 року державною виконавчою службою Старокостянтинівського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП №51901471. За відповідним виконавчим провадженням з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто наступні кошти: 19 серпня 2016 року 1\~380 грн., 21 жовтня 2016 року 853 грн. 74 коп., 15 грудня 2016 року 13\~176 грн. 26 коп. У звязку із набранням чинності рішенням суду про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, ФОП [PERSON] була зобовязана сплатити [PERSON] суму 7\~119 грн. відповідно до вимог ст.117 КЗпП України \~\~\~\~Відповідно до п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. В силу ч.1 ст.117 КЗпП України вразі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки з часу винесення Старокостянтинівським районним судом рішення про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, тобто сум, які підлягали виплаті при звільненні до моменту фактичного розрахунку 15 грудня 2016 року минув значний час, суд вважає, що позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку. Однак на думку суду має бути врахований принцип співмірності, оскільки відповідач тричі сплачував кошти на погашення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, з огляду на що, заборгованість зменшувалася і стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в повному обсязі буде несправедливим по відношенню до відповідача. Зазначене повністю відповідає правові позиції Верховного суду України висловленої у справі №6-1207цс16 від 6 липня 2016 року, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковою. Згідно ч.3\~ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 25 липня 2016 року визначено середньоденний заробіток в сумі 53 грн. Фактичний розрахунок з [PERSON] був проведений 15 грудня 2016 року. З огляду на що, затримка розрахунку за період з 26 липня 2016 року по 14 грудня 2016 року (виключенням є вихідні понеділки за трудовою угодою та святкові дні (24 серпня та 14 жовтня)) становить 120 робочих днів. З урахуванням принципу співмірності середній заробіток за час затримки розрахунку слід здійснити наступним чином: - за період з 26 липня 2016 року по 18 серпня 2016 року (оскільки 19 серпня 2016 року було здійснено виплату 1\~380 грн. відповідно до платіжного доручення №2814 (а.с.27)) становить 1\~113 грн. = 53 грн. х 21 робочий день; - за період з 19 серпня 2016 року по 20 жовтня 2016 року (21 жовтня 2016 року було сплачено 853 грн. 74 коп. відповідно до платіжного доручення №3654 (а.с.27)) становить 2\~179 грн. 16 коп. = 2\~703 грн. (середній заробіток за цей період (51 робочий день х 53 грн. середньоденна заробітна плата)) х 19,38 % (сплачені 19 серпня 2016 року кошти в сумі 1\~380 грн. становлять саме таке процентне співвідношення із сумою заборгованості 7\~119 грн. (заробітна плата + компенсація за невикористану відпустку)) : 100%; - за період з 20 жовтня 2016 року по 14 грудня 2016 року (15 грудня 2016 року було сплачено 13\~176 грн. 26 коп. відповідно до платіжного доручення №4254 (а.с.28)) становить 1745 грн. 69 коп. = 2\~544 грн. (середній заробіток за цей період (48 робочих днів х 53 грн. середньоденної заробітної плати)) х 31,38% (сплачені 19 серпня 2016 року та 21 жовтня 2016 року кошти в сумі 2\~233 грн. 74 коп. становлять саме таке процентне співвідношення із сумою 7\~119 грн.) : 100%. Всього ж стягненню підлягає середній заробіток за вищезазначений періоди в сумі 5\~037 грн. 85 коп. Судові витрати по справі становлять 551 грн. 20 коп., оскільки позов задоволено частково на суму 5\~037 грн. 85 коп., що становить 79,21% від суми 6\~360 грн., то відповідно до ст.88 ЦПК України на користь держави із [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 436 грн. 60 коп.

Outcome: partial