Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

30.03.2020\~ [PERSON] \~звернувся до\~Богунського\~районного суду\~м.\~Житомира з\~позовом\~до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між позивачем та відповідачем укладено договори позики грошових коштів, які підтверджуються борговими розписками, а саме: договором позики грошових коштів від 01.03.2017, відповідно до якого відповідач позичив у позивача 1250 доларів США та 100 євро і зобов`язувався повернути грошову винагороду у розмірі 1500 доларів США без урахування основної суми боргу у строк до 15.04.2017; договором позики грошових коштів від 01.03.2017, відповідно до якого відповідач позичив у позивача 760 євро та 342 долари США і зобов`язувався повернути у строк до 15.04.2017; договором позики грошових коштів від 13.03.2017, відповідно до якого відповідач позичив у позивача 1500 доларів США і зобов`язувався повернути у строк до 30.04.2017; договором позики грошових коштів від 31.03.2017, відповідно до якого відповідач позичив у позивача 33000, 00 грн. і зобов`язувався повернути у строк до 31.05.2017; договором позики грошових коштів від 09.04.2017, відповідно до якого відповідач позичив у позивача 1500 доларів США і зобов`язувався повернути грошову винагороду у розмірі 200 доларів США без урахування основної суми боргу у строк до 01.06.2017; договором позики грошових коштів від 04.05.2017, відповідно до якого відповідач позичив у позивача 1150 доларів США і зобов`язувався повернути у строк до 04.06.2017. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути борг та намагався вирішити конфлікт, що виник, однак відповідач безвідповідально намагався уникнути повного виконання покладених на нього зобов`язань. Таким чином станом на 23.03.2020 за відповідачем рахується заборгованість зі сплати суми боргу в національній валюті в розмірі 264931, 48 грн., яку просить стягнути з відповідача на його користь. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 22.04.2020 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу передано за підсудністю до Корольовського районного суду м.Житомира (а.с.30). Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 01.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.50). Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 28.01.2021 залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача дружину відповідача [PERSON] ; закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.76-77). Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 30.11.2021 у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі відмовлено (а.с.124). У судове засідання позивача не з`явився, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглядати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.149). Відповідач відзив на позов до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження від 25.03.2020 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за місцем проживання відповідача (а.с.52-53, 58-59, 86-87, 93-94, 115-116). Крім того, відповідача повідомлено про дату час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.60-61, 139-140). У судові засідання 16.03.2021, 08.04.2021, 08.07.2021, 22.07.2021, 29.09.2021, 30.11.2021, 07.12.2021 та 13.12.2021 відповідач не з`явився. Відповідно ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача [PERSON] та її представник у судове засідання не з`явилися, згідно поданої через канцелярію суду заяви представник третьої особи просить розглядати справу у його відсутність, щодо суті позовних вимог заперечує в повному обсязі (а.с.148). Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна вимога підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.1046\~\~ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2\~ст.1047 ЦК України\~передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договори позики грошових коштів, які підтверджуються борговими розписками, а саме: розпискою від 01.03.2017, відповідно до якої відповідач позичив у позивача 1250 доларів США та 100 євро і зобов`язувався повернути грошову винагороду у розмірі 1500 доларів США без урахування основної суми боргу у строк до 15.04.2017; розпискою від 01.03.2017, відповідно до якої відповідач позичив у позивача 760 євро та 342 долари США і зобов`язувався повернути у строк до 15.04.2017; розпискою від 13.03.2017, відповідно до якої відповідач позичив у позивача 1500 доларів США і зобов`язувався повернути у строк до 30.04.2017; розпискою від 31.03.2017, відповідно до якої відповідач позичив у позивача 33000, 00 грн. і зобов`язувався повернути у строк до 31.05.2017; розпискою від 09.04.2017, відповідно до якої відповідач позичив у позивача 1500 доларів США і зобов`язувався повернути грошову винагороду у розмірі 200 доларів США без урахування основної суми боргу у строк до 01.06.2017; розпискою від 04.05.2017, відповідно до якої відповідач позичив у позивача 1150 доларів США і зобов`язувався повернути у строк до 04.06.2017. На підтвердження укладання договору позики позивачем надано оригінали розписок, які долучено до матеріалів справи (а.с.150, 151, 152, 153, 154, 155). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України (справа №6-63цс13) письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ст.ст.525,\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та в такій самій якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~ Таким чином, оскільки відповідач порушив свої зобов`язання за договорами позики та грошові кошти не повернув і допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, тому позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за договорами позики у розмірі 264931 грн. 48 коп. підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved