Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

29.09.2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою та просила встановити юридичний факт, яким визнати, що свідоцтво про право власності від 6 серпня 1993 року за № 127, яке видано Новосанжарською нафтогазорозвідувальною експедицією глибокого буріння та технічний паспорт на квартиру за реєстровим № 16-2011, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], які виписані на імя [PERSON], дійсно належать їй [PERSON], [INFO]. В своїй заяві зазначала, що вона та її чоловік [PERSON] мають на праві приватної, спільної сумісної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: : [ADDRESS]. В даний час вони хочуть подарувати дочці квартиру, але оформити договір дарування не мають можливості, так як у свідоцтві про право власності на житло від 6 серпня 1993 року за № 127 та в технічному паспорті на квартиру невірно вказано імя заявниці [PERSON], замість вірного [PERSON]. Тому заявниця змушена звернутися до суду. Заявник в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила заяву задовольнити. Зацікавлена особа представник територіальної громади в особі Новосанжарської селищної ради Полтавської області в судове засідання не зявився, надав заяву № 02-21/1289 від 18.10.2016 року про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п. 6 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти належності правовстановлюючого документу. Встановлено, що [PERSON] не має можливості укласти договір дарування, оскільки у свідоцтві про право власності на житло від 6 серпня 1993 року за № 127 та в технічному паспорті на квартиру за реєстровим № 16-2011, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] невірно вказано імя заявниці [PERSON], замість вірного [PERSON]. Згідно паспорта громадянина України серії КН 534216, виданого Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області 24 лютого 1998 року, та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 04.01.1999 року, прізвище, імя та по батькові заявниці [PERSON] (а.с. 4-5). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 6 серпня 1993 року, Новосанжарська нафтогазорозвідувальна експедиція глибокого буріння посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] дійсно належить за правом приватної, спільної (сумісної) власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно технічного паспорта на квартиру №12 у житловому будинку № 120, по вулиці Центральна, селища смт. Нові Санжари, Новосанжарського району, Полтавської області, виданого ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 14.09.2016 року, інвентаризаційна справа № 28, реєстровий № 16-2011, вбачається, що власниками є [PERSON], [PERSON] (а.с.7-8). Згідно довідки виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавської області № 4107 від 19.09.2016 року, [PERSON] дійсно проживає у [INFO] (а.с.9). Згідно свідоцтва про одруження серії VІІ-УР №558987, виданого 18 березня 1966 року Нехворощанським сіль ЗАГС Новосанжарського району Полтавської області, 18.03.1966 року одружилися [PERSON] та [PERSON], прізвище чоловіка після одруження [PERSON], дружини [PERSON], запис №9 (а.с.10). Згідно довідки ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» № 8539 від 16.09.2016 року, згідно технічного паспорту станом на 14.09.2016 року квартира №12 за адресою: смт. Нові Санжари, вул. Центральна, 120 (стара адреса вул. Жовтнева, 120) відповідає наступним характеристикам: загальна площа 52,1 м.кв., житлова площа 27,5 м.кв. (а.с.11). Згідно довідки ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» № 8540 від 26.09.2016 року, згідно матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 31.12.2012 року в реєстровій книзі №16 за реєстровим № 2011 зареєстровано право власності за гр. [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, видане відділом приватизації житла Новосанжарської нафтогазорозвідувальної експедиції глибокого буріння від 06.08.1993 року (а.с.12). Аналіз цих документів дає суду підстави для встановлення факту належності свідоцтва про право власності від 6 серпня 1993 року за № 127, яке видано Новосанжарською нафтогазорозвідувальною експедицією глибокого буріння та технічного паспорта на квартиру за реєстровим № 16-2011, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], які виписані на імя [PERSON], заявнику- Зарудній [PERSON].

Outcome: approved