Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

31.01.2017 року [PERSON], від імені якої діє [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить: дозволити [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON], тимчасовий виїдз малолітньої дитини [PERSON], [INFO], за кордон у Сполучені Штати Америки у супроводі матері з 01.06.2017 року по 01.09.2018 рік та в ході судового розгляду уточнив позовні вимоги щодо терміну з 01.06.2017 року по 21.09.2021 року. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] покликається на те, що 21.09.2005 року у них народився син [PERSON]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04.04.2016 року визнано відмову [PERSON] на тимчасовий виїзд за кордон малолітнього сина [PERSON], [INFO] безпідставною. Дозволено [PERSON] без згоди та супроводу батька - [PERSON], тимчасовий виїзд малолітнього сина - [PERSON], [INFO], за кордон у США у супроводі матері на період з 01.06.2016 року по 01.06.2017 року. 25.07.2016 року [PERSON] дав згоду на додавання [PERSON] в якості резидента і [PERSON] в якості мешканця квартири за адресою: м. Дублін, Огайо, 43017, 2981 [PERSON] у США. [PERSON] додатку до договору про продовження оренди, дата закінчення оренди спливає 25 серпня 2017 року. [PERSON] з сайту Середньої школи «Енн Сімпсон Девіс Міддл Скул» [PERSON] зарахований учнем до школи з 01.08.2016 року. 05.08.2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у місті Колумбус, штат Огайо, округ Франклін у США. Засвідчений витяг актового запису про шлюб, який міститься у справі №1605675 Суду у справах успадкування в місті Колумбус, штат Огайо долучаю до цієї заяви. Позивача та її сина утримує чоловік - [PERSON], який працює, та за 2016 рік отримав доходу 100 749, 92 доларів США. Відповідач не сплачує коштів сину, не виконує рішення Шевченківського районного суду м. Львова про стягнення аліментів. Станом на 23.01.2017 року заборгованість зі сплати аліментів становить 12 318, 78 грн. 28.01.2017 року позивач звернулася до відповідача з проханням надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини за кордон у зв'язку з навчанням там сина. Незважаючи на це, батько дитини безпідставно не надає згоди на тимчасовий виїзд дитини за межі України для продовження навчання. При цьому жодних аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. Вважаю, що така позиція відповідача шкодить інтересами дитини та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку. В судовому засіданні адвокат [PERSON], який діє від імені [PERSON] підтримав позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та додатково пояснив, що позивач на даний час не змогла прибути в Україну і до суду, оскільки є вагітною, а тому їй заборонено переліт. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, що зазначено в письмовій заяві від 10.04.2017 року. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва Серії 1-СГ № 057049 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], який зареєстрований разом з матірю [PERSON] та бабусею [PERSON] в приватизованій двокімнатній квартирі №26 що на вул. Дж. Вашингтона,17 у м. Львові. З копії розрахунку заборгованості за аліментами від 23 січня 2017 року, затвердженої начальником Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області [PERSON] вбачається, що у [PERSON] є заборгованість зі сплати аліментів і становить така 12 318,78 грн. на підставі виконавчого листа № 466/986/16-ц, виданого 07.04.2016 року Шевченківським районним судом м. Львова. В судовому засіданні також встановлено, що у лютому 2015 року позивач [PERSON] у м.Львові познайомилась з громадянином США [PERSON], який раніше постійно проживав у м.Львові, був громадянином України, а в даний час проживає в м. Дублін штату Огайо в США. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2016 року визнано відмову [PERSON] на тимчасовий виїзд за кордон малолітнього сина [PERSON], [INFO], безпідставною та дозволено [PERSON], без згоди та супроводу батька [PERSON], тимчасовий виїзд малолітнього сина - [PERSON], [INFO], за кордон у Сполучені Штати Америки у супроводі матері на період з 01 червня 2016 року по 01 червня 2017 року. 25 липня 2016 року резидент [PERSON] додав в якості резидента [PERSON] та в якості мешканця [PERSON] за адресою 2981 [PERSON], Дублін, Огайо, 43017. 05.08.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що стверджується копією засвідченого витягу актового запису про шлюб № 1605675 судді Дж. Монтгомері у справах спадкування округу Франклін. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні [PERSON], оскільки останній має постійне місце проживання та стабільний дохід згідно копії розрахункового листа. На даний час [PERSON] є учнем №1054942/06/А середньої школи «Енн Сімпсон Девіс Міддл Скул». З оглянутих матеріалів справи вбачається, що дитина задоволена навчанням та проживанням у США, що стверджується долученими доказами та заявою-проханням у якій [PERSON] зазначив, що бажає продовжити навчання в США. Відповідно до п. 2 ст. 2 Протоколу № 4 Конвеції Про права людини, кожен має право вільно залишити будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. [PERSON] з ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У відповідно до положень ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ч. 2 ст. 150 зазначеного Кодексу батьки зобовязані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України встановлено, зокрема, Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та «Правилами перетинання державного кордону громадянами України», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, згідно з якими, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, оскільки надання дозволу на тимчасовий виїзд в США малолітнього сина [PERSON] буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved