Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

29 липня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила ухвалити рішення, яким встановити наступні способи участі відповідача - [PERSON] , [INFO] у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , шляхом його систематичних побачень: - кожного першого та третього тижня місяця з 13.00 год. четверга до 18.00 год. п`ятниці; - кожного другого та четвертого тижня місяця з 18.00 год. п`ятниці до 8.00 год. понеділка. В обґрунтування свого позову посилається на те, що з 2013 року по квітень 2015 року вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, після чого почали жити окремо. За час сумісного проживання народився син: [PERSON] [INFO] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.02.2020 року визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Вказує, що вона та батько дитини звернулися з заявами щодо визначення способів участі у вихованні малолітнього до органів опіки, та 13.05.2021 року на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, у присутності обох батьків, були детально розглянуті всі представлені документи та встановлено порядок спілкування [PERSON] із сином шляхом його систематичних побачень - кожного першого та третього тижня місяця з 13.00 год. четверга до 18.00 год. п`ятниці; - кожного другого та четвертого тижня місяця з 18.00 год. п`ятниці до 08.00 понеділка. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на те, що вона погоджується з висновком комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 13.05.2021 року, та звертається до суду з вимогами встановити наступні способи участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , шляхом його систематичних побачень: - кожного першого та третього тижня місяця з 13.00 год. четверга до 18.00 год. п`ятниці; - кожного другого та четвертого тижня місяця з 18.00 год. п`ятниці до 08.00 понеділка. Ухвалою судді від 30.07.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено справу для розгляду в порядку спрощеного провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, її представник [PERSON] на електронну адресу суду надіслав заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що у нього наявні ознаки гострого респіраторного захворювання, однак, доказів цього суду не надав, що з урахувагнням часу перебування справи в провадженні суду, дало можливість розглянути справу за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував протии задоволення позову у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю, вказуючи на відсутність спору між сторонами з цього приводу. Представник третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради в особі Органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, від представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. При цьому зазначила, що підтримують висновок від 28.05.2021 року, відповідно до якого на теперішній час визначений порядок та спосіб участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] , [INFO] , з малолітнім [PERSON] , [INFO] , шляхом його систематичних побачень: - кожного першого та третього тижня місяця з 13.00 год. четверга до 18.00 год. п`ятниці; - кожного другого та четвертого тижня місяця з 18.00 год. п`ятниці до 8.00 год. понеділка. Вирішуючи питання про відкладення розгляду справи, суд враховує складність справи, стадію розгляду, та тривалий час перебування в провадженні суду, готовність сторони до самостійного захисту своїх інтересів, добросовісність дій позивача та її представника, які не з`явились, належним чином не довели поважності причини неявки, та бере до уваги той факт, що справа розглядається за правилами спрощеного провадження, та провадження у справі відкрито ще 30 липня 2021 року, а у відповідності до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебували, мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження від 17.04.2014 року № 3770, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського управління юстиції). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.02.2020 року (справа № 520/18082/19) визначено місце проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 2811/01-11 від 20.05.2021 року, орган опіки та піклування діючи в інтересах малолітньої дитини, вважає доцільним визначити порядок та спосіб участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] , [INFO] , з малолітнім [PERSON] , [INFO] , шляхом його систематичних побачень: - кожного першого та третього тижня місяця з 13.00 год. четверга до 18.00 год. п`ятниці; - кожного другого та четвертого тижня місяця з 18.00 год. п`ятниці до 8.00 год. понеділка. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на те, що вона погоджується з висновком комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 13.05.2021 року, та просить суд встановити наступні способи участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , шляхом його систематичних побачень: кожного першого та третього тижня місяця з 13.00 год. четверга до 18.00 год. п`ятниці; - кожного другого та четвертого тижня місяця з 18.00 год. п`ятниці до 08.00 понеділка. Враховуючи згоду відповідача з визначеним графіком спілкування з дитиною, суд приходить до висновку про відсутність спору між сторонами з цього приводу, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, відповідно до ч.ч. 4 - 6 ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Правові наслідки для батьків виникають виключно в результаті прийняття рішення судом, в ході якого і відбувається оцінка всіх доказів в сукупності, в тому числі і висновку та рішення органу опіки та піклування Київської районної адміністрації та Служби у справах дітей Одеської міської ради, який не має наперед встановленої сили для суду, що розглядає спір про визначення місця проживання дитини. Разом з тим, ст.ст. 158, 159, 165 СК України визначено, що при наявності між батьками спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо, в разі неможливості його врегулювання рішенням органу опіки та піклування, такий спір розглядається судом та саме судове рішення є остаточним у вирішенні цього питання. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Частиною 2 статті 16 ЦПК України, встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції встановлене право на ефективний спосіб захисту прав, що означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право на суд не є абсолютним, а судового розгляду потребують ті справи, в яких є «спір» про «право», реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії (справа Аллан Якобсон проти Щвеції). Результат проваджень має бути значущим для відповідного права (наприклад, Ulyanov v. Ukraine (dec.) (Ул`янов проти України)). Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Вирішуючи питання по суті, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутній предмет спору, оскільки позивач та відповідач погоджуються із висновком Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 2811/01-11 від 20.05.2021 року, та просить суд встановити спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , який вже визначений у відповідному виснову, а таким чином її право нічим не порушено. Крім того, суд зазначає, що у разі незгоди із вказаним графіком побачень, саме відповідач, а не позивач, наділений правом звернення до суду з позовом про визначення порядку участі у вихованні дитини, враховуючи, що місце проживання сина рішенням суду визначено з матірю. Відповідно до ст.2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статі 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема, ст. 16 Цивільного кодексу України. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають На підставі викладеного та,

Outcome: dismissed