Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

31 березня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] , ІІІ особи: [PERSON] , орган опіки та піклування Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1100,00 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. (а.с.1-3, 28-30). В обгрунтування позову зазначила, що розпорядженням Зміївської районної державної адміністрації Харківської області від 10 грудня 2020 року № 372 її призначено опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно Свідоцтва про народження, матір`ю дитини є відповідач [PERSON] , а батько записаний зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. При цьому відповідач, яка є одночасно донькою позивачки, є інвалідом ІІ групи безстроково. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15.10.2020 року відповідачку визнано недієздатною та призначено опікуном ІІІ особу - [PERSON] . Відповідачка за станом здоров`я потребує лікування й сторонньої допомоги, фактично проживає разом з ІІІ особою (своєю сестрою) в місті Харків, щомісячно отримує пенсію. А дитина постійно проживає з позивачкою, яка намагається забезпечити дитину всім необхідним для проживання й виховання. Позивач не має можливості працевлаштуватися, оскільки змушена доглядати за однорічним онуком, а однієї лише соціальної виплати як опікуну, їм вдвох з дитиною не вистачає, тому вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідачки, яка отримує регулярний щомісячний дохід у виді пенсії, аліментів на утримання дитини. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05.07.2021 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Залучено до участі в справі в якості ІІІ особи орган опіки та піклування Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (а.с.32) В судове засідання з`явилися позивач [PERSON] та ІІІ особи: [PERSON] та представник органу опіки і піклування О.Мартинова. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, відзиву на позов не подавала. Враховуючи думку учасників справи, на підставі ч.1, ч.4 статті 223 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов з підстав, викладених в ньому. Вказала, що у відповідачки є постійний дохід у вигляді пенсії по інвалідності, тому не заперечує проти стягнення аліментів у частці від доходу відповідно до закону. ІІІ особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти часткового задоволення позову, та просила визначити розмір аліментів з урахуванням як інтересів дитини, так і інтересів недієздатної відповідачки. Пояснила, що вона призначена опікуном відповідачки, з якою фактично мешкає в місті Харків. Відповідачка за станом здоров`я потребує постійного догляду й лікування, але цікавиться дитиною і не заперечує проти стягнення з неї аліментів. Однак, тверда грошова сума в розмірі 1100,00 гривень щомісячно, вказана в позові, становить більше, ніж половину доходу відповідачки, що може поставити її та опікуна в скрутне матеріальне становище. Представник органу опіки та піклування О.Мартинова не заперечувала проти часткового задоволення позову та просила суд ухвалити рішення з урахуванням як інтересів малолітньої дитини, так і недієздатної матері. Заслухавши учасників судового засідання та дослідивши письмові докази, суд встановив наступне: Розпорядженням Зміївської районної державної адміністрації Харківської області № 357 від 25.11.2020 року, малолітній дитині [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.9) 10 грудня 2020 року позивача [PERSON] розпорядженням Зміївської РДА Харківської області призначено опікуном малолітнього [PERSON] (а.с.10) Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.06.2020 року Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 37, матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , є відповідачка [PERSON] (а.с.11) Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00026523006 від 02.06.2020 року, батько дитини [PERSON] записаний до актового запису про народження зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.16) Як вбачається з рішення Зміївського районного суду Харківської області від 15.10.2020 року по цивільній справі № 621/1662/20, відповідача [PERSON] визнано недієздатною з 19.12.2014 року, і цим рішенням призначено опікуном ІІІ особу - сестру [PERSON] (а.с.12) Відповідно до Довідки МСЕК 853, серії 12ААБ №268584, відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи та безстроково визнана непрацездатною особою (а.с.13) Згідно Акту обстеження умов проживання від 11.03.2021 року, проведеного Службою в справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області з метою контролю умов проживання дитини [PERSON] , дитина проживає разом з бабусею - позивачкою [PERSON] та забезпечена всім необхідним, доглянута та охайна (а.с.15) Відповідно до Довідки Зміївської районної філії Харківського обласного центру зайнятості від 30.03.2021 року, позивач [PERSON] на обліку в Центрі не перебуває (а.с17) Як вбачається з Довідки УСЗН Чугуївської РДА Харківської області та відомостей з Пенсійного фонду України форми ОК-7, позивач отримує щомісячну допомогу на народження дитини в розмірі 860,00 грн щомісячно (а.с.18-20) Відповідно до Довідки УСЗН Чугуївської РДА № 339 від 19.08.2021 року, відповідач [PERSON] отримує щомісячну державну соціальну допомогу як інвалід ІІ групи в розмірі 1854,00 гривні. Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення учасників, оцінивши належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом положень ч.7-ч.10 статті 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 14, ч.1,ч.2 статті 15 Сімейного кодексу України, сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. Якщо дитина або особа, дієздатність якої обмежена, не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки, опікун або самі ці особи за допомогою батьків чи піклувальника. Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання. Майновий обов`язок недієздатної особи за її рахунок виконує опікун. За змістом статті 67 Цивільного кодексу України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Отже, суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] як опікун малолітнього [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на її утриманні, має право на стягнення на свою користь аліментів на утримання дитини, а, в свою чергу, відповідач [PERSON] , будучи недієздатною особою, не позбавлена законом майнового обов`язку щодо утримання сина. Виконання цього майнового обов`язку за рахунок відповідачки має виконувати опікун - ІІІ особа [PERSON] . Щодо розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] , суд зазначає наступне: Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та /або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи вид стягнення та розмір аліментів, що мають бути стягнені на малолітню дитину, суд враховує фактичні обставини справи, статус дитини [PERSON] як дитини, позбавленої батьківського піклування, стан здоров`я відповідачки [PERSON] , яка є інвалідом ІІ групи, визнана в судовому порядку недієздатною особою та потребує постійного догляду й періодичного лікування, розмір доходу відповідачки, який вона щомісячно отримує у вигляді щомісячної соціальної державної допомоги. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п.1 ч.1 статті 430 ЦПК України, належить допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial