Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

29 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивує тим, що їй на праві власності належить двокімнатна квартира [ADDRESS], де зареєстрований її брат відповідач [PERSON] Останній не проживає в квартирі без поважних причин з квітня 2014 року. Відповідач в добровільному порядку з квартири не виписується, а позивач несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг. В звязку з викладеним просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №2 по вул. Батюка, 2, м. Словянська. Позивач, [PERSON], просила розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити. Представник позивача, [PERSON], в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, позов просив задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа, [PERSON], надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. У ході судового засідання встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], що підтверджується витягом КП «БТІ м. Словянська» від 24.09.2008 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно, витягом з Державного реєстру правочинів від 06.09.2008 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.03.2015 року. Відповідач, [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою, наданою 16.06.2016 року ТОВ «Цидило і К». Судом встановлено, що відповідач вибув з даної квартири в квітні 2014 року за власним бажанням. [PERSON] не проживає в спірній квартирі з квітня 2014 року, що підтверджується актом №32 від 09.06.2016 року, складеним комітетом мікрорайону ЖЕУ №3 м. Словянська. Перепон у користуванні житлом йому ніхто не чинив. За приписами ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проте відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сімї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами сторін, пояснили, що в зазначеній квартирі [PERSON] не мешкає з квітня 2014 року. Квартиру залишив добровільно, забрав майно та особисті речі, позивач не чинила йому перешкод в користуванні квартирою. Судом встановлено, що [PERSON] не мешкає без поважних причин в квартирі [ADDRESS] з квітня 2014 року, тобто понад два роки, в добровільному порядку виписатися з вказаної квартири не бажає. Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. Позивач не ставить питання щодо відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved