Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

29.12.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовомдо Вінницької філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області здійснювалося кримінальне провадження № 12017020100000732 від 02.07.2017 року, під час якого було винесено постанову про приєднання до зазначеного кримінального провадження в якості речового доказу автомобіля марки «Skoda Fabia», зеленого кольору, ДНЗ AB 7498 АС, належного позивачу [PERSON] В подальшому, 15.08.2017 року, слідчим СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції [PERSON] по вищезазначеному кримінальному провадженню було винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку з тим, що жодному із учасників не було заподіяно тілесні ушкодження, які підпадають під ознаки ч. 1 ст. 286 КК України, а тому відсутній склад кримінального правопорушення. Відповідно до п. 4 резолютивної частини вказаної постанови постановлено наступне: «автомобіль «Skoda Fabia» зеленого кольору, дн AB 7498 АС повернути власнику [PERSON]А.». За таких обставин позивач звернувся із письмовою заявою до Вінницької філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси» про передачу позивачу автомобіля [NUMBER], який перебував на спеціальному майданчику ДП МВС України «Інформ-Ресурси», однак отримав відмову через необхідність сплати грошових коштів за послуги за зберігання автомобіля на штрафному майданчику. Для того щоб надати для огляду страховому інспектору пошкоджений в ДТП автомобіль та отримати страхові виплати на ремонт власного автомобіля, позивач був змушений перерахувати грошові кошти в сумі 2784,00 грн. відповідачу ВФ ДП МВС України «Інформ -Ресурси», що підтверджується квитанцією № 55.5 від 19.09.2017 року, однакжодних договірних відносин між сторонами, які регулюються нормами зобов'язального, зокрема, договірного права не має. Позивачем з метою врегулювання спору в досудовому порядку було направлено відповідачу цінним листом з описом вкладеного претензію від 30.11.2017 року б/н про повернення грошових коштів в сумі 2784,00 грн., як безпідставно набутих. Згідно даних пошукової системи Укрпошти (http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku) за ідентифікатор поштового відправлення (2105007924236) вказану претензію відповідачем було одержано 04.12.2017 року. Позивач просив суд стягнути з Вінницької філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ - Ресурси» грошові кошти в сумі 2784,00 грн., а також 640,00 грн. витрат на оплату судового збору та 5000,00 грн. на правничу допомогу адвоката. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просили позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просив відмовити з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 34-42). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою слідчого СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області в межах кримінального провадження № 12017020100000732 від 02.07.2017 року приєднано до даного кримінального провадження в якості речового доказу автомобіль марки «Skoda Fabia», зеленого кольору, ДНЗ AB 7498 АС, який перебував на майданчику затриманих транспортних засобів (а.с. 21). 15.08.2017 року слідчим СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції [PERSON] по кримінальному провадженню № 12017020100000732 від 02.07.2017 року було винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 22). З пояснень позивача і його представника суд встановив, що у звязку з тим, що Вінницька філія ДП МВС України «Інформ-Ресурси» відмовилася повернути позивачу належний йому автомобіль [NUMBER] безкоштовно, а лише при умові сплати позивачем [PERSON] коштів за послуги по зберіганню автомобіля на штрафному майданчику, тому позивач був змушений перерахувати кошти в сумі 2784,00 грн. на рахунок ВФ ДП МВС України «Інформ -Ресурси», що підтверджується квитанцією № 55.5 від 19.09.2017 року (а.с. 8). Як встановлено в судовому засіданні і не заперечувалось сторонами, позивач [PERSON] звернувся до суду, предявивши позов до Вінницької філії державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», місцезнаходження: вул. Генерала Арабея, 17 у м. Вінниці (а.с. 2-6). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. У п.1.1 розділу 1 положення про Вінницьку філію державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» визначено, що Вінницька філія державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» є відокремленим підрозділом Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», що розташоване поза його місцезнаходженням і здійснює функції Підприємства. Крім того, у п. 3.1 розділу «Правовий статус філії» зазначено, що філія не є юридичною особою та здійснює свою господарську діяльність в порядку, встановленому чинним законодавством України від імені Підприємства та в межах наданих їй повноважень (а.с. 49-53). Вказане відповідає вимогам ч. 1, 3 ст. 95 ЦК України. Статтею 48 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Ними можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦК України юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Відповідно до ст. 46 ЦПК України цивільна процесуальна правоздатність це здатність мати цивільні процесуальні права та обовязки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Частиною 1 ст. 47 ЦПК України закріплено визначення поняття цивільна процесуальна дієздатність це здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обовязки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Проаналізувавши вищезазначені норми права та встановивши фактичні обставини справи в сукупності із наданими сторонами доказами, суд прийшов до висновку, позивач звернувся до суду із позовом до неналежного відповідача, оскільки Вінницька філія ДП МВС України «Інформ-Ресурси» не наділена процесуальними правоздатністю і дієздатністю, а тому не може виступати стороною у цивільному процесі, не є носієм цивільних процесуальних прав та обовязків, не здатна особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обовязки в суді. Належним відповідачем по даній справі є ДП МВС України «Інформ-Ресурси», адреса місцезнаходження якої: Військовий проїзд, 8, м. Київ, як юридична особа, що створила філію. Варто уваги і те, що ні позивач, ні його представник адвокат [PERSON] на стадії підготовчого провадження у даній справі клопотання про заміну первісного відповідача або притягнення в якості співвідповідача - державного підприємства МВС України «Інформ-Ресурси» не заявляли, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Отже, позивач [PERSON], представництво інтересів якого в суді здійснював професійний адвокат [PERSON], відповідне клопотання на стадії підготовчого провадження про заміну первісного відповідача належним відповідачем не заявляв і позивач не скористався своїм правом до закінчення підготовчого провадження здійснити заміну первісного відповідача належним. Оскільки позивач не скористався своїм правом щодо заявлення клопотання до закінчення підготовчого провадження про заміну первісного відповідача належним, а саме ДП МВС України «Інформ-Ресурси», суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті (а.с. 96). Крім того, під час судового розгляду даної справи представник відповідача [PERSON] звертав увагу представника позивача на те, що позов предявлено до неналежного відповідача, інтереси якого він представляє в суді, проте представник позивача у відповідь пояснив, що відповідач у даній справі визначений вірно. Положеннями ч.1 ст.129 Конституції України передбачено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. [PERSON] також закріплює засади судочинства, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. [PERSON] засади цивільного судочинства також закріплені у ч. 3 ст. 2 ЦПК України. При цьому враховуючи передбачений ст. 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає позов в межах заявлених [PERSON] позовних вимог, а тому не вправі розпоряджатися правами позивача щодо визначення належного відповідача у справі, беручи також до уваги те, що у даній справі представництво інтересів позивача здійснює професійний адвокат. За таких обставин суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed