Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

29.10.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням: житловим [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є власником житлового будинку [ADDRESS] Балаклійського району Харківської області. Наразі в будинку зареєстровані: позивач, його дружина - [PERSON], а також [PERSON] - син позивача, який фактично не проживає за цією адресою з вересня 2014 року, що також відображено в акті обстеження житлових умов, складеному 03 вересня 2018 року. Він відмовляється здійснювати будь-які дії направлені на зняття з реєстрації у будинку, в якому фактично не проживає. В 2014 році відповідач виїхав у невідомому напрямку, до іншої країни, змінив місце свого проживання. Будь-яких перешкод у користуванні приміщенням йому не чинили. Реєстрація відповідача в будинку є перепоною в розпорядженні належним майном, а також в оформленні субсидії по оплаті житлово-комунальних послуг, оскільки необхідні довідки про доходи всіх зареєстрованих у будинку осіб, що також ставить позивача у скрутне матеріальне становище в зв'язку з підвищенням тарифів на комунальні послуги, тому вищенаведене є підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання, в якому заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживанням, однак у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] Балаклійського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим згідно з розпорядженням (наказом) від 17.03.1994 року № 7 радгоспу «Орджонікідзевський», зареєстрованим в Балаклійському бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі за № 661, технічною документацією. З акту обстеження житлових умов від 03 вересня 2018 року, складеного комісією у складі: депутат Пришибської сільської ради [PERSON], [PERSON], [PERSON], вбачається, що під час проведення перевірки встановлено, що за даною адресою [ADDRESS] зареєстровані 3 особи: [PERSON] - [INFO] - власник домогосподарства; [PERSON] - [INFO] - дружина; [PERSON] - [INFO] - син, але фактично проживають 2 особи: [PERSON] - [INFO] - власник домогосподарства; [PERSON] - [INFO] - дружина. Гр. [PERSON], [INFO] - за вищевказаною адресою зареєстрований, але не проживає з вересня 2014 року. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. За ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає сім`ю як спільне проживання осіб, які пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що відповідач в будинку позивача не проживає з вересня 2014 року. Оскільки відповідач у спірному житловому будинку не проживає понад 4 роки, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved