Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

31 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із указаною позовною заявою, в якій зазначила, що [INFO] у с. Семенівка Шаргородського району Вінницької області померла її мати - [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно. Спадкоємцем після смерті [PERSON] по закону є позивач, оскільки є дочкою спадкодавця, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Під час оформлення спадщини, з'ясувалось, що позивач пропустила шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини, у зв'язку із чим нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що позивач неправильно зрозуміла роз'яснення працівників Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області щодо строку подання заяви після смерті матері, і тому не подала протягом шести місяців після смерті матері заяву про прийняття спадщини. Крім того, витрачаючи чималі кошти на лікування та догляд сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом І групи та потребує сторонньої допомоги, позивач не мала достатніх коштів для оформлення спадщини. Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті матері пропущений нею з поважних причин та визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги, просили визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті матері пропущений позивачем з поважних причин та визначити їй додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті матері, посилаючись на обставини, зазначені у позові. Представник відповідача - Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області у судове засідання не з'явився, у письмовій заяві сільський голова Галайко Ф.Ф. просить справу розглянути у відсутність представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 26). Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши докази, що є у справі, суд установив наступні обставини. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 5). Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема, право на земельну частку (пай), що вбачається із сертифіката Серія ВН № 0529578 (а.с. 9). Спадкоємцем після смерті [PERSON] по закону є позивач, оскільки є її дочкою, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с. 6, 7). Інших спадкоємців за законом немає, що підтвердила у судовому засіданні позивач та вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, якою підтверджується, що спадщини після смерті [PERSON] ніхто не прийняв (а.с. 23). Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Масилюк Р.М. № 2636/02-31 від 2.12.2014 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 14). Син позивача - [PERSON] є інвалідом І групи та потребує постійного стороннього догляду, що вбачається зі свідоцтва лікарської комісії від 11.07.2002 (а.с. 13). Судом установлено, що позивач пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки позивач неправильно зрозуміла роз'яснення працівників Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області щодо строку подання заяви після смерті матері, і тому не подала протягом шести місяців після смерті матері заяву про прийняття спадщини. Крім того, витрачаючи чималі кошти на лікування та догляд сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом І групи та потребує сторонньої допомоги, позивач не мала достатніх коштів для оформлення спадщини. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі за текстом - ЦК України). Так, згідно статей 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частинами 1 та 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтями 57-60 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідкі, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері, з огляду на це, на переконання суду, позивачу слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про повне задоволення позову. Пунктом 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, у зв'язку із задоволенням позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved