Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

29 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому зазначив, що йому на праві власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. В 2001 році в зазначеній квартирі він зареєстрував сина - [PERSON], який фактично в квартирі ніколи не мешкав. Реєстрація відповідача має наслідком нарахування зайвих комунальних платежів, які вимушений сплачувати позивач по справі; крім того, позивач позбавлений можливості реалізувати в повній мірі свої права, як власник майна. [PERSON] просив визнати [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] у зв*язку з не проживанням понад встановлені законодавством строки. В судове засідання позивач [PERSON] не з*явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, надіслав на адресу суду телеграму, із змісту якої вбачається, що відповідач просить розглянути справу у його відсутність і не заперечує проти задоволення позовних вимог. З*ясувавши позицію сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] (а.с.3-5) є власником квартири, розташованої за адресою: Донецька область, [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 01 червня 1994 року (а.с.12-14), свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02 липня 2008 року (а.с.16) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.17). Як вбачається із довідки КП «Служба єдиного замовника» від 16 жовтня 2014 року № 3964 (а.с.6), в квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач по справі. Згідно акту перевірки паспортного режиму від 24 жовтня 2014 року (а.с.7) [PERSON] не проживає в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] на протязі 5 років, його особисті речі в квартирі відсутні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. Приймаючи до уваги, що судом з досліджених доказів встановлено, що відповідач [PERSON] з власної волі протягом п*яти років без поважних причин не проживає в належній позивачу квартирі, відсутні підстави вважати, що між сторонами по справі є будь-які домовленості щодо збереження права користування житлом, до того ж відповідач визнав позов, тому суд вважає за необхідне визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у зазначеній квартирі. В силу ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід віднести на відповідача по справі.

Outcome: approved