Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

29.08.2019 позивачі звернулися до Городоцького районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] , третя особа Великолюбінська селищна рада Городоцького району Львівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини терміном у три місяці після смерті спадкодавця - матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовували свої вимоги тим, що вони перебували на лікуванні, систематично хворіли, зі спадкодавцем не проживали. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, їм було відмовлено у видачі Свідоцтва про спадщину за заповітом, у зв`язку з пропущеним строком на подання заяви про прийняття спадщини. На теперішній час вирішити питання про прийняття спадщини в позасудовому порядку не можливо, саме на цій підставі звернулися до суду. 02.09.2019 Ухвалою суду було відкрито провадження і призначено справу до розгляду. 15.11.2019 судом постановлено заочне рішення, позов задоволено. 21.02.2020 із заявою про перегляд заочного рішення звернулась відповідачка [PERSON] 08.05.2020 заяву задоволено і скасовано заочне рішення. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з обставин викладених у позовній заяві та додав, що йому не було відомо про заповіт матері, яким вона розпорядилась всім своїм майном, в тому числі і на його користь. Оригінал заповіту був у меншого брата [PERSON] і тільки йому було відомо хто вказаний у заповіті. Просив позов задовольнити з огляду на те, що [PERSON] за життя спадщину фактично прийняв, проте помер не оформивши, а його дочка [PERSON] не погоджується на подання ним та братом як спадкоємцями, які пропустили шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, крім того не дає дозволу зайти в батьківський будинок. Представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримала та додала, що [PERSON] дізнався про наявність заповіту вже після смерті брата [PERSON] , він вважав, що їх мати заповіт написала лише на останнього, оскільки він проживав постійно з матір`ю. Дізнавшись про наявність заповіту звернувся до нотаріуса, але отримав відмову з пропуском встановленого строку. Просила визнати поважними причину пропуску строку звернення до нотаріуса, а саме хворобу, проживання за межами області та незнання про наявність заповіту. Позов просила задовольнити, в позасудовому порядку такий вирішити не можливо. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] просили в позові відмовити, вважають причини позивачів надуманими, строк пропустили без поважних причин. Третя особа Великолюбінська селищна рада не заперечила щодо розгляду справи у відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги заяви сторін по справі, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя у 2011 році склала заповіт, відповідно до якого належне їй майно заповіла синам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Після її смерті залишилася спадщина: житловий будинок в [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Самбірським МБТІ та земельна ділянка. 25.01.2016 після смерті [PERSON] із заявою до нотаріуса звернувся [PERSON] у якій зазначив, що є заповіт і крім нього спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] (копія спадкової справи) (а.с.49-60). [PERSON] помер [INFO] , після його смерті до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернулась дочка спадкодавця (відповідачка) [PERSON] (копія спадкової справи) (а.с.175-200). 23.08.2019 позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав після смерті матері, проте їм було відмовлено у видачі Свідоцтва про спадщину за заповітом, у зв`язку з пропущеним строком на подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] вказує на те, що про заповіт не знав, вважав, що їх мати склала такий на меншого брата оскільки він з нею проживав, про заповіт і на його користь дізнався від брата [PERSON] перед його смертю, що строк на прийняття спадщини він пропустив з поважної причини. Представник позивача [PERSON] [PERSON] також стверджує, що про заповіт на користь позивачів, останні дізналися перед смертю брата [PERSON] , який тримав оригінал заповіту в себе та перед смертю повідомив їм, що подав заяву нотаріусу. Крім того, [PERSON] має право на обов`язкову частку у спадщині, оскільки на момент смерті матері був непрацездатним. Судом достовірно встановлено, що іншого позасудового шляху вирішення спору у позивачів немає з огляду на те, що відповідачка не погоджується з позицією позивачів. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно зі ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. ст.\~1268,\~1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року роз`яснює, що відповідно до\~ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відомо. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та повідомляє про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Така позиція також викладена в Постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 № 6-496 цс 17, та Постанові ВС/КЦС № 761/42165/17-ц, від 28.10.2019. З досліджених доказів, копії спадкової справи, вбачається, що нотаріус відкривши спадкову справу після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] не вчинила дій про повідомлення інших осіб за заповітом про заведення спадкової справи. В судовому засіданні встановлено, що строк для прийняття спадщини пропущено позивачами у зв`язку з тим, що вони не знали про існування заповіту, за станом здоров`я звернулись до нотаріуса з пропуском шестимісячного строку, що свідчить про поважність причин пропуску цього строку. Відповідно до правової позиції Верховного суду України у справі за №6-1320цс17 від 23.08.2017 необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку про прийняття спадщини. Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними, оскільки позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті матері та пропустили строк прийняття спадщини з поважної причини, а тому позов слід задовольнити та визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили.\~\~\~ Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved