Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

6 травня 2008 року померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, на яке [PERSON] претендує, як спадкоємець за заповітом від 07.04.2008 року, посвідченим секретарем Сокиринецької сільської ради Вінницького району Вінницької області. Інших спадкоємців на майно померлої немає. На час відкриття спадщини позивачка не проживала постійно з померлою та у шестимісячний термін не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим 11.05.2016 року постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Пропуск строку прийняття спадщини зазначає те, що проживає в іншому населеному пункті, у зв'язку з пенсійним віком та поганим станом здоров'я не мала можливості особисто звернутись до нотаріальної контори. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити її додатковий строк -три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 06.05.2008 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак її представник за довіреністю [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій просив позов задовольнити, а розгляд справи проводити без участі позивача та його представника. Представник відповідача до суду також не з'явився, однак до початку розгляду справи на адресу суду надійшла письмова заява Шляхівського сільського голови про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 5) 06.05.2008 року померла [PERSON], яка згідно з копією паспорта громадянина України (а.с. 3-4), копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.8) та копії свідоцтва про одруження (а.с.7) була матір'ю [PERSON] Крім того, 07.04.2008 року [PERSON] вчинила розпорядження-заповіт (а.с.6), яким на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] усе своє майно. На звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину вона отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 85/02-31 від 11.05.2015 року (а.с. 11) на підставі того, що спадкоємець не прийняв спадщину належним чином та пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини. З довідки Шляхівської сільської ради № 758 від 110.05.2016 року (а.с.9) вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем на майно померлої [PERSON] Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування причини пропуску строку для подачі заяву про прийняття спадщини позивачка наводить те, що вона проживає в іншому населеному пункті, у зв'язку з пенсійним віком та поганим станом здоров'я не мала можливості особисто звернутись до нотаріальної контори. Отже, з померлою в одному будинку на день смерті вона не проживала, а із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у шестимісячний термін не звернулась. З наявних доказів судом вбачається, що позивач була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців після смерті спадкодавця, оскільки проживаючи в іншому населеному пункті та будучи людиною пенсійного віку не могла особисто звернутись до органів нотаріату. Приймаючи таке рішення, суд враховує позицію Пленуму Верховного Суду України з даного питання, викладену в Постанові від 30.05.2008 року №7, де зазначено, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення відповідних дій. Аналізуючи наведене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відсутні законні підстави для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved