Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

30.08..2021 року до суду звернувся позивач КС «Союз Дніпро», з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідачів [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] 07.09.2021 року отримані довідки про реєстрацію місця проживання відповідачів - фізичних осіб. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2021 року відкрите провадження по цивільній справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 17.11.2021 року. Відповідачами відзив на позовну заяву не наданий. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України. Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором споживчого кредиту № 1433/19 від 23 серпня 2019 року в загальній сумі 46 827 грн. 80 коп., з яких 19 840.00.00 грн., - залишок по кредиту; 26 987.80 грн., - відсотки за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 23.08.2019 року між кредитною спілкою «Союз - Дніпро» та відповідачем [PERSON] (відповідач -1) було укладено кредитний договір № 1433/19. Згідно умов кредитного договору позивач надав відповідачу - 1 кредитні кошти в сумі 20 000 грн., строком на 30 місяців, починаючи з 23.08.2019 року по 22.02.2022 року. Відповідач -1 зобов`язувалась повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит був отриманий 23 серпня 2019 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 128 від 23 серпня 2019 року на суму 20 000.00 грн. Відповідно до умов кредитного договору № 1433/19 від 23.08.2019 року, відповідач [PERSON] , зобов`язувалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з 20 по 30 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий у строк до 22.02.2021 року. Відповідач повинен був повернути кредит в сумі 20 000.00 грн., та нараховані відсотки за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п. 6.2 Договору споживчого кредиту. Відповідач [PERSON] , належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за договором споживчого кредиту, несвоєчасно вносила платежі за укладеним кредитним договором, а з серпня 2020 року повністю припинила здійснювати погашення кредиту, тим самим порушила графік повернення кредиту. Тому при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів відповідачем розраховувалось відповідно до п. 6.6 Кредитного договору за кожен день простроченого платежу. Станом на 01 серпня 2021 року залишок заборгованості за кредитом складає 19 840.00 грн. Згідно кредитного договору та розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] , повинна повернути: -Залишок по кредиту - 19 840.00 грн.; - Проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 26 987.80 грн. Тобто загальна сума заборгованості 46 827.80 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за укладеним договором споживчого кредиту з відповідачем [PERSON] , було укладено договори поруки з відповідачами [PERSON] і [PERSON] . Відповідно до умов договору поруки відповідачі [PERSON] і [PERSON] відповідають за зобов`язаннями [PERSON] , в повному об`ємі, тобто за повернення кредиту та за сплату процентів за його користування, за оплату додаткових процентів, а також за погашення збитків, які поніс кредитор через невиконання або неналежне виконання боржником умов кредитного договору. Вказану вище суму заборгованості відповідачі не сплачують в добровільному порядку, направлені на їх адреси претензії залишились без відповіді, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідачами відзив на позовну заяву не наданий. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що: 23.08.2019 року між кредитною спілкою «Союз - Дніпро» та відповідачем [PERSON] , (відповідач -1) було укладено кредитний договір № 1433/19. Таким чином між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини з кредитного договору. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. ч. 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 20 000 грн., строком на 30 місяців, починаючи з 23.08.2019 року по 22.02.2022 року. Відповідач -1 зобов`язувалась повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит був отриманий 23 серпня 2019 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 128 від 23.08.2019 року на суму 20.000.00 грн. Відповідно до умов кредитного договору № 1433/19 від 23.08.2019 року, відповідач [PERSON] , зобов`язувалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з 20 по 30 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий у строк до 22.02.2022 року. Відповідач повинен був повернути кредит в сумі 20 000.00 грн.. та нараховані відсотки за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п. 6.2 Договору споживчого кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичайно ставляться. Судом встановлено, що позивач належним чином виконав покладені на нього обов`язки за укладеним кредитним договором, а саме видав відповідачу -1 кредитні кошти в сумі 20 000.00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 128 від 23.08.2019. В свою чергу відповідач [PERSON] , належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання. Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач вносив грошові кошти на погашення кредиту не щомісячно та не в повному обсязі, а з серпня 2020 року взагалі припинила погашення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно умов укладеного договору при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту, нарахування процентів відповідно до п. 4.5 Кредитного договору здійснюється в підвищеному розмірі, а саме: за кожен день простроченого платежу, що підтверджується кредитним договором та наданим суду розрахунком заборгованості за укладеним кредитним договором. Заборгованість відповідача [PERSON] , за кредитом станом на 01 серпня 2021 року залишок залишення заборгованості за кредитом складає 46 827.80 грн., з яких: -Залишок по кредиту - 19 840.00 грн.; -Проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 26 987.80 грн. Тобто загальна сума заборгованості 46.827.80 грн. Таким чином судом встановлено, що позивачем порушені права відповідача шляхом несвоєчасного виконання взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти) у такій самі сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України - Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З наведеного вище судом встановлено, що права позивача є порушеними в зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе за укладеним кредитним договором зобов`язань та підлягають захисту, відповідно до способу їх захисту, обраному позивачем, з яким погоджується суд та який передбачений нормами ЦК України, в частині стягнення з боржника за укладеним кредитним договором суми заборгованості. При цьому позивач наділений правом достроково вимагати повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором незалежно від того, що строк за кредитним договором не закінчився, оскільки відповідачка допустила прострочення сплати періодичних платежів, відповідно до графіка погашення заборгованості. Виходячи з вище викладеного суд вважає, що з відповідача [PERSON] , підлягає стягненню заборгованість за укладеним кредитним договором № 1433/19 від 23.08.2019 року на користь КС «Союз - Дніпро» в загальній сумі: 46 827.80 грн., з яких: - Залишок по кредиту - 19 840.00 грн.; - Проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 26 987.80 грн. Судом також встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за укладеним кредитним договором з відповідачем [PERSON] , був укладений договір поруки з відповідачами [PERSON] і [PERSON] № 1433/19 від 23.08.2019 року, що підтверджується копією договору поруки. Відповідно до умов зазначеного вище договору поруки відповідачі [PERSON] і [PERSON] несуть відповідальність перед позивачем за неналежне виконання, або невиконання боржником [PERSON] взятих на себе зобов`язань, в повному об`ємі, тобто за повернення кредиту та за сплату процентів за його користування, за оплату додаткових процентів, а також за погашення збитків, які поніс Кредитор через невиконання або неналежне виконання боржником умов кредитного договору. Згідно частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно п. 4.1. договору поруки встановлений строк дії договору поруки до 23 серпня 2029 року. Такими чином позивачем пред`явлена вимога до поручителів у строк, передбачений в договорі поруки. Виходячи з вищевикладеного, та враховуючи, що позичальник за укладеним кредитним договором порушив взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з поручителів заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку з боржником за кредитним договором також підлягає задоволенню. Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що з відповідачів [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 1433/19 від 23.08.2019 року в загальній сумі - 46 827.80 грн., з яких: - Залишок по кредиту - 19 840.00 грн.; - Проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 26 987.80 грн. Так як відповідач [PERSON] свої обов`язки за укладеним кредитним договором виконував неналежним чином, тому і виникли підстави для відповідальності у поручителів - відповідачів [PERSON] і [PERSON] в солідарному з боржником порядку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 756.67 грн. з кожного.

Outcome: approved