overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

31.10.2016 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що\~ вони з відповідачкою перебувають у шлюбі з 02.10.2010 року, зареєстрованому Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №377. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння, між ними з вересня 2014 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачкою він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити.\~ Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02.10.2010 р., шлюб зареєстровано Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №377 (а.с.5). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.3-4).\~ Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі з вересня 2014 року були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені,\~позивач наполягає на розірванні шлюбу,\~ зберігати шлюб з відповідачкою не бажає,\~ відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

31.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказував, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 18.09.1998 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивував тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 18.09.1998 року. Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує проти його розірвання, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

31.10.2016 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 14.01.2012 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з 2013 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (оголошення у пресі «Одеські вісті» від 26.11.2016 року), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 14.01.2012 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №18. Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені з 2013 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

31.10.2016 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона не перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів не має. Відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця до повноліття дитини. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та доводи на яких вони ґрунтуються, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Відповідача було допитано в Баранівському районному суді Житомирської області в порядку судового доручення. Відповідач визнав позовні вимоги, не заперечує проти розгляду даної справи в Краматорському міському суді у його відсутність. Вимоги позивачки підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], (а.с. 5), довідкою КП «Служба єдиного замовника» від 24.10.2016 року, з якої вбачається, що позивачка мешкає разом із сином [PERSON] (а.с. 6). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Вислухавши позивачку та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду тобто з 31.10.2016 року до 12.05.2034 року. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

31.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 26.10.1996 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З квітня 2016 року відповідач не живе з сім`єю і не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини, незважаючи на те, що працює і аліменти нікому не сплачує. Ухиляється від явки до суду. 15.12.2016 року вона попередила відповідача про необхідність прийти в судове засідання, але він в судове засідання не з`явився, не повідомив про поважні причини неявки, не направив заперечення на позовну заяву, заяви про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, а позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття. [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] з 26 жовтня 1996 року. Шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради народних депутатів в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, актовий запис № 747. Шлюб не розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Батьком дитини в свідоцтві про народження вказаний [PERSON]. Відповідач свого батьківства не оспорює. Працює на заводі «Метиз», аліменти нікому не сплачує, тому суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 31 жовтня 2016 року до досягнення донькою [PERSON], [INFO], повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Задовольнивши позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд, згідно зі ст. 88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] у прибуток держави 551,2 грн. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

31.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.02.2011 року, який був зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №51. Від даного шлюбу мають доньку Софію, [INFO]. Шлюбні відносини припинили у вересні 2015 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 26.02.2011 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.5. Від даного шлюбу мають доньку Софію, [INFO], а.с. 4. Шлюбні відносини припинили у вересні 2015 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Спір про місце проживання дитини і щодо майна відсутній. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо,\~тому, відповідно до ст.ст.100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

31.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Тернівської районної ради м. Кривого Рогу про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після [PERSON], померлого 21.06.2010 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 21.06.2010 року її батько [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. В 2009 р. батько позивача склав заповідальне розпорядження на вклад «Пенсійний накопичувальний», відповідно до якого він заповів, в разі його смерті здійснювати розпорядження вкладом і відсотками його дочці [PERSON] У звязку із хворобою та тривалим лікування у Російській Федерації, вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва на право на спадщину за заповітом лише у 2016 році, позивачу було відмовлено у видачі даного свідоцтва, оскільки нею було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що строк нею було пропущено з поважних причин.\~\~\~\~\~\~ У зв'язку з викладеним, позивач [PERSON] просить встановити їй додатковий тримісячний строк з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після батька [PERSON], померлого 21.06.2010 року. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій позов визнає у повному обсязі та просять суд розглядати справу за його відсутності. Оскільки відповідачі позов визнали, тому відповідно до\~ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачами, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до\~ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються\~ст. 1272 ЦК України, згідно якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, на підставі\~ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

31.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 20 листопада 1992 року Відділом РАЦС Первомайського міськвиконкому Харківської області, актовий запис № 333, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, через постійні сварки які відбувалися у сім'ї, що стало суперечити інтересам подружжя, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе. Фактично сім'я розпалась, спільне господарство не ведеться, у зв'язку з чим позивач і звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву повністю підтримує, просить її задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку у судове засідання повідомлених сторін, наявність заяви позивача про розгляд справи без її участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

31.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.04.2007 року. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спочатку подружнє життя складалося нормально, хоча певні складнощі у відносинах мали місце. На даний час сімя розпалась, причиною цьому є те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, мають різні погляди на життя, часті сварки з цих підстав призвели до взаємної неповаги та втрати почуттів одне до одного. Спільне проживання припинено з 2014 року. [PERSON] прохає розірвати шлюб зареєстрований з [PERSON] В судовому засіданні позивач була відсутня, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення, та пояснив, що вже два роки спільно з позивачем не проживають, оскільки з її сторони була допущена подружня зрада. Не заперечував, що діти мешкали разом із позивачем. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.04.2007 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ №063892, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції. (а.с.6) Відповідно до свідоцтв про народження серії 1-ВЛ №107981, та 1-ВЛ №171070 виданих Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції та відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції у сторін [PERSON] та [PERSON] є діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. ( а.с.16-17). Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязанні спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із пояснень відповідача, причиною розпаду сімї є, що зі сторони позивача була допущена подружня зрада, що призвела до втрати почуттів одне до одного, а також те, що вони з позивачем два роки проживають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах суд вважає, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а тому шлюб повинен бути розірваний, без надання строку для примирення. Враховуючи, що позивач, обгрунтовуючи позов, зазначила, що причиною розпаду сім'ї є та обставина, що сторони не зійшлись характерами, а відповідач напроти, зазначає, що саме позивач вина в цьому, то суд не вбачає підстав для стягнення судового збору з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

31.10.2016 року [PERSON] звернулася з позовом до суду та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 31.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №67. Зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відносини в сім»ї не склалися , між ними відсутні повага та взаєморозуміння, на грунті чого постійно виникають сварки. Має твердий намір розірвати шлюб. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач їх визнає, примиритись не бажають. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 31.07.2009 року серії І-ТП №056422. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], 25.04.2011 р. н., про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ТП №143793. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 560,00 грн., який стягувати з відповідача не бажає, про що свідчить заява.

Outcome: approved