Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

29 липня 2016 року позивачка звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із даною позовною заявою (а.с. 1-4). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12 жовтня 2015 року між нею та ФОП\~[PERSON] укладено договір індивідуальний номер заказу №СМ-949, відповідно до умов якого остання зобовязалась організувати роботи із виготовлення та передачі у власність ПВХ конструкції протягом 15 робочих днів з моменту укладення договору. Вартість виробу сторони погодили в сумі 16\~346,00 грн. Позивачка на виконання вимог вказаного договору сплатила 11\~442,00 грн. завдатку. Але, у встановлений строк відповідачкою не виконано умови договору, у зв'язку із чим, позивачка звертався з вимогою виконати умови договору. Остання ухиляється від виконання своїх зобовязань за вказаним договором. На теперішній час умови договору не виконано, у зв'язку із чим, позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд договір укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] від 12.10.2015 року; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 11\~442,00 грн. Позивачка в судове засідання не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надала письмову заяву, в якій просить розглядати справу без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити їх у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 25). Відповідач у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності до суду не надавав. Крім того, до суду повернувся конверт з відправленням, що направлявся відповідачу із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до ст..1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 12 жовтня 2015 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір індивідуальний номер замовлення №СМ-949, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобовязується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій по розцінкам виконавця. Вартість виробу становить 16\~346,00 грн. Виконавець зобовязується передати у власність замовника виготовленні вироби протягом 15 робочих днів із моменту укладення договору (а.с.5). На виконання умов договору позивачка сплатила в момент підписання вказаного договору суму завдатку в розмірі 11\~442,00 грн., про що свідчить товарний чек від 12.10.2015 року (а.с. 6). У відповідності до ст.. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Визначаючи характер правовідносин та правові підстави, що виникли між сторонами суд вважає, що за своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором побутового підряду. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих\~ЦК України, застосовується законодавство про захист прав споживачів, що передбачено ч.3\~ст. 865 ЦК України. Згідно ст.. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до\~ст. 866 ЦК України, договір\~побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту кладення договору або його умов. За змістом ч. 1\~ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», - споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За ч.2,3 ст.. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. У відповідності до вимог ч.1 ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. За умовами\~ст. 629 ЦК України,\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. У відповідності до вимог ст.. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем істотно порушено умови договору індивідуальний номер замовлення №СМ-949 від 12.10.2015 року, що являється підставою для його розірвання, а також суд приходить висновку, що відповідач порушивши свої зобовязання за даним договором повинен відшкодувати позивачці грошові кошти сплачені нею відповідно до його умов в сумі 11\~442,00 грн. Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності, суд першої інстанції вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно статті 88 ЦПК України, суд вважає за належне з відповідачки стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір в сумі 551,20 грн. та на користь держави в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved