overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

5 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, який проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS], заборгованості з платежів за поставлену в квартиру теплову енергію в сумі 8460,44 гривень, нарахованих за період з 1 жовтня 2010 року по 30 вересня 2013 року включно, посилаючись на невиконання відповідачем свого грошового обов'язку по внесенню плати за надані послуги. До початку судового засідання представник позивача надала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити повністю, справу розглянути без її участі, дала згоду на постановляння заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не надала, що не перешкоджає розгляду справи. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована в квартирі за зазначеною адресою з 2001 року, на неї оформлений особовий рахунок № [NUMBER] з теплопостачання. Згідно особового рахунку нарахована за період з 1 жовтня 2010 року по 30 вересня 2013 року заборгованість за теплову енергію складає 8460,44 гривень, платежі не вносились. Згідно ст.. 19,24 Закону України «Про теплопостачання», п.п. 23,30 Правил користування тепловою енергією, затв. Постановою КМУ від 3 жовтня 2007 року № 1198, споживач - фізична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору, зобов'язаний щомісяця здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману (спожиту) теплову енергію. За таких обставин суд приходить до висновку, що права позивача порушені відповідачем і підлягають захисту шляхом стягнення суми боргу на користь позивача з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

5 грудня 2013 року позивачі звернулися до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів у розмірі ? частини з усіх видів доходу на користь [PERSON] на час навчання. У судовому засіданні позивачі підтримали свої позовні вимоги, просили стягнути аліменти у розмірі ? частини з усіх видів доходу відповідача на час навчання [PERSON] Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому суд за згодою позивачів розглядає справу заочно. Суд, вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідність до ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). В теперішній час позивач [PERSON] навчається в Єнакіївському професійно-технічному гірному училищі на денному відділенні стипендію отримує у розмірі 250 гривень (а.с. 6) та на період свого навчання потребує матеріальну допомогу. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів доходу, щомісяця на користь позивача [PERSON], на період навчання, але не більш, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

5 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] помер його дядько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у виді земельної ділянки та майнового паю. У встановлений законом шестимісячний строк він подав заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій справу просив розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Новофастівської сільської ради до суду не з'явився також, подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] (свідоцтва про смерть - а.с.8), був власником земельної ділянки площею 1,8456 га., розташованої на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с. 15) та майнового паю розміром 1916,68 грн., який знаходиться в пайовому фонді майна ТОВ «Зоря» с. Андрушівка Погребищенського району (а. с. 17). [PERSON] як спадкоємиць за законом у встановлений законом шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки правовстановлюючі документи на майно були втрачені (оголошення про втрату - а. с. 16). Окрім [PERSON] право на спадщину мали [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які від спадщини відмовилися у встановленому законом порядку (а. с. 10, 11, 14). Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO], був власником земельної ділянки та майнового паю; [PERSON] як спадкоємиць за законом у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини, однак не може належним чином нею розпорядитися, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право на це майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

5 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, вказуючи, що [INFO]. померла її рідна сестра, [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, яку вона має намір успадкувати. Для вирішення питання про прийняття нею спадщини, що відкрилась внаслідок смерті [PERSON] їй потрібно надати підтвердження про родинні відносини із спадкодавцем. Проте, відповідні документи на підтвердження родинних відносин із спадкодавцем були втрачені. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте - голова Гопчицької сільської ради Погребищенського району Вінницької області Журавльов В.В. телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просив розглянути справу у відсутності представника, не заперечував проти встановлення даного факту. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] дійсно є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO]. в с. Гопчиця Погребищенського району Вінницької області, зазначений факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

5 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 23 січня 2010 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], місце проживання якої після розірвання шлюбу просить встановити з нею. Причиною розірвання шлюбу позивач вказала сварки на побутовому підґрунті. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував і просив розглядати справу за його відсутністю (а.с. 14). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 23 січня 2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, а/з № 17, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с. 6). Згідно наданої копії свідоцтва про народження [NUMBER], сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем (а.с. 3). Причиною розірвання шлюбу є сварки на побутовому підґрунті. Відповідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися оргнаном опіки та піклування або судом. Оскільки відповідач проживає окремо від дитини та враховуючи інтереси дитини, яка на даний час мешкає з позивачем, суд визначає місце проживання неповнолітньої дитини з позивачем. Майновий спір між сторонами відсутній. Таким чином, є підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя та інтересам їхньої дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

5 грудня 2014 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.05.2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Кисилинською сільською радою, актовий запис №2. Від спільного шлюбу в них є дочка [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що у них протилежні погляди на подружнє життя, а відтак часто виникали конфлікти та непорозуміння. Відповідач зловживає спиртними напоями, про сім'ю не піклується, влаштовувє скандали. Вважає, що збереження сім'ї є неможливим, оскільки шлюбні відносини між ними фактично припинені. Останні шість місяців вони разом не проживають. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, судові витрати стягнути з відповідача. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги із підстав, зазначених у позовній заяві. Просить розірвати шлюб, судові витрати стягнути з відповідача. Терміну на примирення не надавати. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 24.05.2013 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від спільного шлюбу в них є дочка [PERSON] (а.с.6). Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги. Налагодити подружні стосунки позивач не бажає. Вони фактично припинили шлюбні відносини, шлюб між ними існує формально. Вищенаведені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, а отже заяву необхідно задовольнити. Судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

5 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідні обставини позивач обґрунтовує тим, що сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальне утримання дитині не надає, хоча відповідно до ст.180 СК України зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 5 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Із згоди позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. Як встановлено в судовому [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2007 року. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 29 березня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Неповнолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю [ADDRESS], що підтверджується довідкою ТОВ «ЖЕО» від 13 листопада 2017 року №1908. З 15 березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 16 березня 2016 року. Обовязок батьків утримувати дітей закріплений в ст.180 СК України. Право вибору способу стягнення аліментів надано тому із батьків з ким проживає дитина, зокрема кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідне право передбаченеу ст.181 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Суд, зважаючи на те, що [PERSON] є працездатною особою, тому з урахуванням положень ч.2 ст.181, ст.183 СК України вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підстави для стягнення аліментів в більшому розмірі, про що просить позивач 1/3 частини всіх видів доходу відповідача відсутні, оскільки з наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком однієї дитини. Розмір аліментів визначений судом буде відповідати інтересам дитини та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. Судові витрати по справі становлять 640 грн., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

5 грудня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 21 жовтня 2016 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги на її утримання. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач працює та отримує заробітну плату. Просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у зв'язку з проживанням із нею дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач позов визнав повністю. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у звязку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Судом встановлені такі фактичні обставин та суть спірних правовідносини. \~ \~ \~ \~Сторони перебувають у шлюбі з 21 жовтня 2016 року, зареєстрованому Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 438. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із матір'ю. Відповідно до ч. ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення трьох років. Відповідач працює, щомісячно отримує заробітну плату, отже може надавати матеріальну допомогу. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно з 5 грудня 2018 року - дня подання позову, і до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у звязку із тим, що позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

5 грудня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 04 вересня 2010 року виконавчим органом Північної селищної ради міста Торецька Донецької області, за актовим записом № 36. У шлюбі 15.07.2011 року у них народилася донька [PERSON]. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. При чому, просила суд залишити їй прізвище «Сандалова». Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, яке відповідно до частини четвертої цієї статті проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Залишити позивачу прізвище Сандалова.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

5 жовтня 2008 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Війтівській сільській раді Бершадського району Вінницької області за актовим записом №15. Від шлюбу у них [INFO] народися син [PERSON]. Однак подружнє життя у них не склалось, так як вони різні за характерами та звичками люди, що призвело до розпаду сім'ї. Дитина залишилась проживати з матір'ю. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем 05.10.2008 року у виконкомі Війтівської сільської ради Бершадського району, Вінницької області, актовий запис №5. В судове засідання позивач не з'явився, однак звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив позовні вимоги задовольнити та справу слухати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак в матеріалах справи міститься її письмова заява про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Крім того, з поданих відомостей вбачається що між сторонами відсутній спір про місце проживання дитини та поділ майна подружжя. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved