Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~29.08.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Авілон», в якому просив: -поновити йому строк на звернення до суду; -скасувати наказ відповідача від 22.11.2018 року про звільнення з роботи, в зв`язку з призовом на військову службу; -поновити його на роботі на посаді зварювальника ТОВ «НВК» Авілон» з 22.11.2019 року та зобов`язати внести відповідні записи до трудової книжки; -стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі за період роботи з 22.11.2018 року по 22.08.2019 року у розмірі 80000 грн. без врахування податків та зборів. \~ \~ \~ \~В обґрунтування свого позову, [PERSON] посилається на те, що на початку 2018 року він був прийнятий на роботу в ТОВ «НВК «Авілон». 22.11.2018 року був призваний на строкову військову службу до Збройних Сил України та 23.11.2018 року зарахований до списків особового складу військової частини [NUMBER] , з 11.01.2019 року проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , що розташована в [ADDRESS] . На початку 2019 року відповідач повідомив його про те, що він ще 22.11.2018 року був звільнений з посади зварювальника, в зв`язку з призовом на строкову військову службу без збереження посади та середнього заробітку, однак не отримував ні копію наказу ні трудову книжку. Посилаючись на вимоги ч.3 ст. 119 КЗпП України, Закони України «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указ Президента України «Про часткову мобілізацію», ст. 235 КЗпП України, не отримавши ніякої відповіді на свої звернення до відповідача, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2019 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Авілон» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - направлено до Покровського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю за зареєстрованим місцем проживання позивача (а.с. 33-34).16.10.2019 року Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Пустовар О.С. повернув справу до Новомосковського міцськрайонного суду Дніпропетровської області (а.с. 39-40). 08 листопада 2019 року відкрите загальне позовне провадження, з огляду на відсутність клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також з огляду на наявність клопотань про витребування доказів (а.с. 49-50). Ухвалою суду від 08 листопада 2019 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Авілон» (код ЄДРПОУ 19142599, 49089, м. Дніпро вул. Автотранспортна, 8а) завірену належним чином копію наказу про звільнення [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) з ТОВ «НАП «Авілон» з посади зварювальника, а також довідку про доходи [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за останні 6 місяців перед місяцем звільнення з ТОВ «НВП «Авілон»; витребувано з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 39394856, 49600, м. Дніпро вул. Сімферопольська, 17А) копію Звіту 1-ДФ «Податкового розрахунку сум доходів нарахованих/сплачених фізичним особам та утриманих сум податків» за 1-3 квартал 2018 року, а також копію Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб за січень-жовтень 2018 року, поданих ТОВ «НВП «Авілон» (код ЄДРПОУ 19142599, 49089, м. Дніпро Автотранспортна, 8А). У відзиві на позов відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що 13.08.2018 року позивача було прийнято на роботу на посаду електрозварбвальника, на підставі наказу № 108-к від 10.08.2019 року. 14.11.2018 року [PERSON] не зявивася на роботу, про що було складено Акт, пояснень з цього приводу не надав, в подальшому без поважних причин не вийшов на роботу 16.11.2018 року та 20.11.2018 року. Про невиходи на роботу позивача робилися відповідні відмітки у табелях обліку робочого часу, однак з роботи його не було звільнено, оскільки це є правом, а не обов`язком відповідача. Про призов [PERSON] на строкову військову службу підприємству нічого не було відомо, вперше про призов їм стало відомо після отримання позовної заяви. Посилаючись на відсутність доказів про звільнення позивача з роботи, а також посилаючись на те, що заробітна плата являється винагородою за виконану роботу, яку позивач не виконував, ТОВ «НВК «Авілон» просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 115-117). Представником позивача и14.11.2019 року подано клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференцзв`язку, яке було задоволене відповідною ухвалою (а.с. 58), однак представник позивача не з`явилася до визначеного нею суду в судове засідання, призначене на 25 листопада 2019 року на 16 годину 10 хвилин. Так само представник позивача, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи в режимі відеоконфернцзв`язку не з`явилася до визначеного нею суду в судове засідання, призначене на 13.01.2019 року. В судове засідання, призначене на 26.03.2019 року представник позивача не з`явилася, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність. З огляду на відсутність заяв про зміну предмету та підстав позову, з огляду на тривалий розгляд справи в суді, суд перейшов до розгляду справи по суті, неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши подані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а у своїй сукупності з точки зору достатності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до наказу № 108-к від 10.08.2018 року [PERSON] прийнятий на роботу на посаду електрозварювальника до ТОВ «НВК «Авілон» (а.с. 130). Згідно копії трудової книжки, поданої відповідачем до відзиву на позов, остання також містить запис про прийом на роботу [PERSON] 13.08.2018 року, відомостей про звільнення позивача з роботи, трудова книжка не містить (а.с. 150-152). Подані відповідачем докази спростовують доводи позивача про те, що він на початку 2018 року був прийнятий на роботу до ТОВ «НВК «Авілон». Зазначені відомості позивачем у позові про зарахування на роботу на початку 2018 року спростовуються також витребуваними судом доказами, а саме Звітом 1-ДФ «Податкового розрахунку сум доходів нарахованих/сплачених фізичним особам та утриманих сум податків» за 1-3 квартал 2018 року, у відповідності до якого особа з податковим номером 3559200078 прийнята на роботу 13.08.2018 року (а.с. 100). Суду подані акти про відсутність позивача на роботі 14.11.2018 року, 16.11.2018 року, 20.11.2018 року (а.с. 130-133), а також табелі обліку робочого часу за період з листопада 2018 року по листопада 2019 року, у яких містяться дані про неявки [PERSON] на робочому місці у зазначений період (а.с. 137-149). В той же час, позивачем при подачі позову подано копію військового квитка (а.с. 13-16), а також довідку військової частини [NUMBER] , у відповідності до яких [PERSON] призваний на строкову військову службу 22.11.2018 року, проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] з 11.01.2019 року. Аналіз поданих доказів, свідчить суду про відсутність наказу про звільнення позивача з роботи в ТОВ НВК «Авілон», в зв`язку з призовом на строкову військову службу. Відповідно до ст. 43 Конституції України, ст.\~5-1\~КЗпП держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, правовий захист від незаконного звільнення, сприяння у збереженні роботи. Право громадян на працю забезпечується тим, що трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством. Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. У відповідності до ч.3 ст. 119 КЗпП України, на яку позивач посилається, як на підставу свого позову, за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до\~Закону України\~«Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76\~ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, про безпідставність заявленого позову про скасування наказу про звільнення та про поновлення [PERSON] на роботі на посаді електрозварювальника ТОВ НВК «Авілон». Згідно із ч. 1, ч. 2 ст.\~235\~КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України\~«Про запобігання\~корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову в частині поновлення [PERSON] на роботі, у суду відсутні підстави, визначені законом, для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з позивача на користь держави належить стягнути судовий збір 1681 гривня 60 копійок (одна тисяча шістсот вісімдесят одна грн., 60 копійок).

Outcome: approved