Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

30.09.2021 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» (далі - відповідач) про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 12.06.2021 (реєстровий №76013), яким з позивача стягнуто на користь відповідача заборгованість за кредитним договором від 29.06.2006 №010/1024/45214, що виникла за період з 08.04.2021 по 25.05.2021, в сумі 38480 грн 92 коп. і 650 грн за вчинення цього виконавчого напису та стягнути на його користь 14534 грн. 25 коп.. які були стягнути в примусовому порядку на виконання виконавчого напису. В обґрунтування позову послалася на відсутність правових підстав для вчинення виконавчого напису в зв`язку з поданням відповідачем нотаріусу документів, які не свідчать про безспірність заборгованості та не підтверджують заявлену до стягнення суму боргу. Сторони і третя особа в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Позивач просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач надав відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що проти задоволення позову заперечує, а також надав клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. Треті особи до суду не з`явились. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 12.06.2021 приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис (реєстровий №76013), яким стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором від 29.06.2006 №010/1024/45214, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] що виникла за період з 08.04.2021 по 25.05.2021, в сумі 38480 грн 92 коп. і 650 грн за вчинення цього виконавчого напису. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідачем не доведено, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису ним надано нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, а також документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Крім того, відповідачем не спростовано твердження позивача про неукладання ним Кредитного договору з АТ «Райффайзен банк Аваль». Зазначене в сукупності є безумовною підставою для задоволення позову та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача коштів, стягнутих за виконавчим написом, суд зазначає наступне. 06.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. було відкрито виконавче провадження №66713855 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. При цьому, відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 Цивільного кодексу України). За таких обставин, враховуючи, що виконавчий напис за реєстровим номером №76013 від 12.06.2021 року визнаний таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій відповідач набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна. Як убачається з листа приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. №31367 від 17.09.2021, по ВП №66713855 з боржника, яким є [PERSON] а стягувачем - ТОВ «Вердикт Капітал» було стягнуто коштів у розмірі 14534,25 грн, з яких: 12673.11 грн - кошти стягнуті за виконавчим документом на користь стягувача; 1267,31 грн - основна винагорода приватного виконавця; 593.83 грн - витрати ВП. Суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в загальній сумі 1861 грн 14 коп., які були утримані із заробітної плати позивача як витрати на проведення виконавчих дій та винагорода приватного виконавця у виконавчому провадженні, оскільки отримувачем цих коштів є не відповідач, а приватний виконавець. У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача лише 12673 грн 11 коп. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1816 грн, а також судовий збір у сумі 454 грн за подання заяви про забезпечення позову, яку задоволено ухвалою судді, таким чином, усього позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн. Вказана сума підтверджується оригіналами квитанцій і в силу положень статей 133, 141 ЦПК України підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Позивачем надано суду копії: укладеного з адвокатом Договору про надання юридичної допомоги від 06.09.2021, акту прийому-передачі виконаних робіт, а також квитанцію про оплату витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 6500 грн. Відповідачем надано клопотання про зменшення суми витрат. Отже, враховуючи, що справа має незначну складність, участь у судових засіданнях адвокат не приймав, суд приходить до висновку про зменшення розміру витрат та стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

Outcome: partial