Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

30.11.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її дідусь, [PERSON], постійний мешканець села Крейдяне Марківського району Луганської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Сичанської сільської ради Марківського району Луганській області 21 травня 2018 року, актовий запис №6. Померлий [PERSON] заповів їй земельну ділянку, що розташована в межах Сичанської сільської ради Марківського району Луганської області, ділянка № 40, площею 10,4550 гектарів в межах згідно з планом, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Марківською державною нотаріальною конторою 19 грудня 2016 року, реєстраційний номер [NUMBER]; право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Мирне», с.Караван-Солодкий Марківського району Луганської області, розміром 3,86 умовних кадастрових гектарів та належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Марківською державною нотаріальною конторою 19 грудня 2016 року, реєстраційний номер [NUMBER]. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори 05 січня 2017 року, зареєстровано в реєстрі за № 2. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищевказані земельну ділянку та земельну частку (пай). На момент смерті ([INFO]) спадкодавець [PERSON] проживав один, що підтверджується довідкою Сичанської сільської ради від 11.10.2018 року. 08.11.2018року позивач звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, оскільки вона проживає у м Харкові. Заява зареєстрована в реєстрі за № 604. Заяву про прийняття спадщини надіслала своїй матері [PERSON], яка діє від її імені, як представник згідно довіреності, для подання заяви до Марківської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Заява її представником була отримана 14.11.2018 року, про що свідчить експрес - накладна № 59000377112765, яка видана представником ТОВ «Нова Пошта». Заяву про прийняття спадщини позивач надіслала у встановлений законом шестимісячний строк. Її представник повинна була надати належним чином оформлену заяву про прийняття спадщини до Марківської державної нотаріальної контори, але вона несподівано захворіла і з 15.11.208 року по 28.11.2018 року знаходилася на лікуванні, про що свідчить лист непрацездатності серія АГТ № 222439, виданий Марківським районним територіальним об'єднанням 15.11.2018 року. Її представник є інвалідом 3-ої групи, хворіє на цукровий діабет, інсулінозалежна і тому вказане захворювання переносить тяжко, що підтверджується пенсійним посвідченням та випискою з акту огляду МСЕК № 511461, які додаються до заяви. Її хвороба послугувала причиною пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадшини. 26.11.2018 року через тиждень після спливу строку для подачі заяви про прийняття спадщини, її представник звернулася до Марківської державної нотаріальної контори, де їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців не звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини. Відповідач по справі [PERSON], її батько, є спадкоємцем першої черги, але заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця він не подавав, оскільки знав, що спадкодавець залишив заповіт на її ім'я. Вважає, що строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, в зв'язку з тим, що вона належним чином оформила у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу заяву про прийняття спадщини та надіслала її представнику для подання до Марківської державної нотаріальної контори у встановлений законом строк. Вона вважала, що заява подана в строк, але її представник несподівано на другий день після отримання її заяви, захворіла, і не подала заяву до нотаріальної контори в строк, про що її навіть не повідомила. Це і послугувало причиною пропуску встановленого законом строку. Просить визнати поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки в позасудовому порядку, будь-яким іншим способом, реалізувати своє право на зазначену спадщину не має. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с.53). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.52). Суд, безпосередньо дослідивши кожний наявний у матеріалах справи доказ окремо, а також у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.3, ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами, висновками експертів, показань свідків. Судом встановлено, що [INFO] помер дідусь позивача, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Сичанської сільської ради Марківського району Луганській області 21 травня 2018 року, актовий запис №6 (а.с.11). Згідно Заповіту від 05 січня 2017 року, посвідченого державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори Ченакалом О.Є. 05 січня 2017 року, зареєстровано в реєстрі за № 2, [PERSON], [INFO] заповів [PERSON], [INFO] земельну ділянку, що розташована в межах Сичанської сільської ради Марківського району Луганської області, ділянка № 40, площею 10,4550 гектарів в межах згідно з планом, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Марківською державною нотаріальною конторою 19 грудня 2016 року, реєстраційний номер [NUMBER]; право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Мирне», с.Караван-Солодкий Марківського району Луганської області, розміром 3,86 умовних кадастрових гектарів та належала померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Марківською державною нотаріальною конторою 19 грудня 2016 року, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.12). Після смерті [PERSON] [INFO], відкрилась спадщина на вищевказану земельну ділянку та на право на земельну частку (пай). На момент смерті ([INFO]) спадкодавець [PERSON] проживав один, що підтверджується довідкою Сичанської сільської ради від 11.10.2018 року (а.с.13). 08.11.2019року позивач звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини. Заява зареєстрована в реєстрі за № 604 (а.с.14). Заяву про прийняття спадщини позивач надіслала своїй матері [PERSON], яка діє від її імені, як представник згідно довіреності (а.с.10), для подання заяви до Марківської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Заява представником позивача була отримана 14.11.2018 року, про що свідчить експрес - накладна № 59000377112765, яка видана представником ТОВ «Нова Пошта» (а.с.15). На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заяву про прийняття спадщини позивач надіслала у встановлений законом шестимісячний строк. Згідно Листа непрацездатності серія АГТ № 222439, виданого Марківським районним територіальним об'єднанням 15.11.2018 року, [PERSON] хворіла з 15.11.208 року по 27.11.2018 року (а.с.16). Відповідно до Пенсійного посвідчення [PERSON] є інвалідом 3-ої групи (а.с.16). Згідно Виписки з Акту огляду медико - соціальною комісією №511461 від 27.11.2017 року, [PERSON] хворіє на цукровий діабет Тип 2, тяжка форма, встановлена третя група інвалідності з 01.11.2017 року по 01.11.2019 року (а.с.17). Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.11.2018 року, [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого [INFO] [PERSON] було відмовлено (а.с.22). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). В той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов'язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов'язковим для обох названих видів спадкування. У зв'язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред'явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. З матеріалів справи вбачається, що позивач 08.11.2018 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини. Заява зареєстрована в реєстрі за № 604 (а.с.14). Заяву про прийняття спадщини позивач відразу надіслала своїй матері [PERSON], яка діє від імені позивача, як представник згідно довіреності (а.с.10), для подання заяви до Марківської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Заява представником позивача була отримана 14.11.2018 року, про що свідчить експрес - накладна № 59000377112765, яка видана представником ТОВ «Нова Пошта» (а.с.15). Представник позивача [PERSON] своєчасно не надала належним чином оформлену заяву про прийняття спадщини до Марківської державної нотаріальної контори, оскільки вона захворіла і з 15.11.208 року по 28.11.2018 року знаходилася на лікуванні, про що свідчить Лист непрацездатності серія АГТ № 222439, виданий Марківським районним територіальним об'єднанням 15.11.2018 року(а.с.16). Крім того [PERSON] є інвалідом 3-ої групи, хворіє на цукровий діабет, інсулінозалежна і тому вказане захворювання переносить тяжко, що підтверджується пенсійним посвідченням (а.с.16) та випискою з акту огляду МСЕК № 511461(а.с.17). Хвороба [PERSON] послугувала причиною пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадшини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд встановив, що факти, викладені позивачем в позові, а також підтверджені письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають. Суд також враховує позицію відповідача (а.с.52), який позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову. На підставі викладеного суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та визнати причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON] поважними, та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved