Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

31.03.2020 року заступник керівника Самбірської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі: Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «8-а міська клінічна лікарня м. Львова» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, посилаючись на те, що вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.11.2019 року, який набрав законної сили 12.12.2019 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та засуджено до 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено від призначеного основного покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ст. 76 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що [PERSON] , 25.05.2019 року, приблизно о 01 годині 20 хвилин, керуючи мотоциклом марки «Форте ФТ», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та рухаючись по автодорозі Т1401 «КПП Смільниця - Старий Самбір», в напрямку с.Терло, а саме, проїжджаючи ділянку вказаної дороги на 9 км +200 м, що в с. Заріччя Старосамбірського району Львівської області і будучи зобов`язаним у відповідності до вимог Правил дорожнього руху знати й дотримуватися їх вимог, в їх порушення проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, на ділянці дороги із двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху у кожному напрямку, не втримав рівновагу керованого ним мотоцикла та виїхав на правий край дороги, де скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження та внаслідок даної ДТП перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві «8-а міська клінічна лікарня м. Львова». Вартість перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні за період з 25.05.2019 року по 13.06.2019 року становить 4028.75 гривень. В добровільному порядку відповідач не відшкодував відповідні витрати. Просить стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до місцевого бюджету м. Львова на рахунок № [NUMBER] в АТ КБ «Приватбанку», МФО 325321, шкоду, завдану кримінальним правопорушенням - кошти в сумі 4028 гривень 75 копійок, які були затрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Судовий збір покласти на відповідача. Ухвалою судді від 07.05.2020 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Також даною ухвалою було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Наказом від 10.07.2020 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю [INFO] . З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №469/07/2020 від 20.07.2020 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.. Ухвалою судді від 12.08.2020 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення, клопотання. Прокурор, Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Комунальне некомерційне підприємство «8-а міська клінічна лікарня м. Львова» копію ухвали про прийняття до свого провадження та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін отримали. Відповідачу ухвалу про прийняття до свого провадження та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін надіслано 14.08.2020 року. В матеріалах справи знаходяться докази того, що відповідач копію ухвали про прийняття до свого провадження та про розгляд справи в спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення сторін отримав (а.с.44). Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. У відповідності до положень ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки сторонами не направлено на адресу суду клопотань про інше. Суд, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснює. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст. 131 - 1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч.3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.3, п.2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Тому, в порядку передбаченому п.2 ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», Самбірська місцева прокуратура Львівської області надіслала 26.03.2020 року Львівській міській раді та Комунальній «8-ій міській клінічній лікарні м.Львова» повідомлення про намір звернення до Старосамбірського районного суду Львівської області із позовною заявою про стягнення з відповідача в користь місцевого бюджету коштів у сумі 4028,75 гривень, (а.с.17-18). Відповідно до ч.3 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. У кримінальному провадженні позов прокурором не пред`являвся. Судом встановлено, що вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.11.2017 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, без позбавлення права керування транспортними засобами. Згідно ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю два роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі п. 1), п. 2) ч. 1 ст. 76 КК України, покладено на [PERSON] обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи (а.с.11-12). Вирок не оскаржувався та набрав законної сили. З вироку відомо, що [PERSON] 25 травня 2019 року приблизно о 1 год. 20 хв., керуючи мотоциклом марки «Forte FT 200GY-C5B», номерний знак « [NUMBER] », та рухаючись по автодорозі Т-1401 сполученням КПП «Смільниця» - Старий Самбір в напрямку с. Терло, а саме: проїжджаючи ділянку вказаної дороги на 9 км. + 200 м., що с. Заріччя Старосамбірського району Львівської області, будучи зобов`язаним у відповідності до вимог Правил дорожнього руху України (надалі Правил), затверджених постановою Кабінету Міністрів України» № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з подальшими змінами та доповненнями), знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, враховувати під час вибору швидкості сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, грубо порушив вимоги Розділу 1 п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п. 1.10. в частині визначення термінів «безпечний інтервал» - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху; «безпечна швидкість» - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; Розділу 2 п. 2.1. підпункту а) (водій механічного транспортного засобу повинен мати посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії); п. 2.3 підпункт «д» (для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов`язаний: не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); п. 2.9. підпункту а) (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння); Розділу 12 п. 12.1. (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним); п. 12.4. (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.) Правил, які виразилися в тому, що він будучи особою, яка керує транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, здійснював керування мотоциклом марки «Forte FT 200GY-C5B», номерний знак « [NUMBER] », та проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін і грубо порушуючи правила дорожнього руху та маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити перешкоду для його руху у вигляді пішохода, а також маючи технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом дотримання вимог Правил дорожнього руху України, не дотримуючись достатнього бокового інтервалу, не втримавши рівновагу керованого ним мотоцикла, виїхав на правий в напрямку його руху край проїзної частини дороги, де вчинив наїзд на пішохода [PERSON] , який рухався в попутному з ним напрямку, тобто в сторону с. Терло, по правому краю автодороги в напрямку його руху, внаслідок чого останній отримав відкритий перелом верхньої третини великогомілкової кістки зліва зі зміщенням відламків та інші тілесні ушкодження, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент його заподіяння. (а.с.11-12). Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з листа Комунального некомерційного підприємства «8-а міська клінічна лікарня м. Львова» від 08.07.2019 року за №1054, потерпілий [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні в травматичному відділенні з 25.05.2019 року по 13.06.2019 року (19 л/днів). Вартість лікування за 19 днів становить 4028 гривень 75 копійок (а.с.15). Положеннями ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до постанови Пленуму ВСУ від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я». Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я» на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонарного лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Внаслідок спричинення тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував у Комунальному некомерційному підприємстві «8-а міська клінічна лікарня м. Львова» на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 25.05.2019 року по 13.06.2019 року (19 л/дні). Згідно довідки вказаної установи на лікування потерпілого витрачено 4028,75 гривень (а.с.15). Отже, враховуючи викладене та те, що внаслідок спричинення [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] , останній перебував на стаціонарному лікуванні і доведений причинний зв`язок між злочинними діяннями [PERSON] та перебуванням потерпілого на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 25.05.2019 року по 13.06.2019 року у Комунальному некомерційному підприємстві «8-а міська клінічна лікарня м. Львова», вартість якого становить 4028,75 гривень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора є обгрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved