Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

31.03.2020 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви [PERSON] до ТОВ «ФК «Фінанс інновація», третя особа приватний нотаріус КМНО Чуловський В.А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та ухвала судді Южного міського суду Одеської області від 17.12.2019 року про передачу справи на розгляд за підсудністю. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 14.12.2019 року приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3982, про стягнення з неї грошових коштів у сумі 10 050 грн. на користь ТОВ «ФК «Фінанс інновація» за кредитним договором. 26.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ярошенко К.Ю. було відкрито виконавче провадження № 60899048 щодо виконання зазначеного виконавчого напису. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням законодавства, оскільки не було здійснено необхідної перевірки та встановлення безспірності заборгованості. Позивач не погоджується з заборгованістю, щодо якої вчинено виконавчий напис, тому сума не має ознак безспірності. Також зазначає, що кредитних договорів з ТОВ «ФК «Афінаж», правонаступниками якого є ТОВ «ФК «Фінанс інновація», не підписувала, повідомлень про наявність заборгованості не отримувала. На підставі викладеного просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 14.12.2019 року приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А., зареєстрований у реєстрі за № 3982, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінанс інновація» заборгованості. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.04.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.08.2020 року задоволено заяву позивача про витребування доказів. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.05.2020 року відмовлено в задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В ухвалі про відкриття провадження у справі учасникам справи було визначено строк на подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 21.07.2020 року до суду надійшли пояснення, в яких сторона відповідача зазначає, що на момент вчинення виконавчого напису спір про право був відсутній, про що свідчать матеріали справи. Посилається на те, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Оскільки позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, вважає, виконавчий напис таким, що підлягає виконанню. Отже, на думку відповідача, наведені позивачем доводи в обґрунтування позовної заяви не можуть бути підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки зводяться до переоцінки судом доказів. Третя особа пояснення щодо позову в порядку, передбаченому ст. 181 ЦПК України, не подавала. Так як розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, сторони у судове засідання не викликалися. Суд вважає за можливе розглянути справу за матеріалами наявними у справі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 14.11.2019 року приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3982, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінанс інновація» заборгованості за Договором № 1-20171010-14426 від 10.10.2017 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «ФК «Афінаж», за період з 10.10.2017 року по 25.07.2018 року в сумі 8850 грн. (а.с. 12). Позивач вважає вказаний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки він був вчинений з порушенням вимог законодавства. Згідно положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 18 цього Кодексу встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 цього Закону (у редакції, чинній на день вчинення оскаржуваного виконавчого напису) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні положення містяться також в главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Згідно з п.п. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. У 2014 році дійсно до вказаного Переліку були внесені зміни, затверджені постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662, якими, зокрема, доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Так, документом, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, в справі № 826/20084/14 постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року, зокрема, в частині, наведеній вище. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. За положеннями п. 10.2 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. Спірний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 14.11.2019 року, тобто на момент коли вже були скасовані внесені постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 зміни та діяла редакція Переліку, яка передбачає вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Відповідно до п.п. 3.5. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Оспорюваний виконавчий напис стосується стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № 1-20171010-14426 від 10.10.2017 року. До матеріалів справи жодною стороною не було надано копію чи оригіналу вказаного договору. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач взагалі не визнає укладення такого договору. Однак предметом позову є оспорювання виконавчого напису з підстав порушення нотаріусом вимог закону, а не самого договору. Досліджувати питання визнання договору недійсним чи неукладеним при розгляді справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не вправі, оскільки це виходить за межі заявлених вимог та не стосується предмету розгляду справи. Сторона відповідача жодних доказів на спростування вимог позивача суду не надала, зокрема нотаріальної посвідченого договору. Приватний нотаріус КМНО Чуловський В.А. вимоги ухвали суду від 02.04.2020 року щодо надання копії матеріалів нотаріальної справи не виконав. Таким чином, вбачається, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис з порушення вимог чинного законодавства, а, отже, вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved