Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

30.01.2020 року [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , звернулася з позовом до [PERSON] , який зареєстрований в [ADDRESS] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09 листопада 2012 року виконавчим комітетом Покалівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, актовий запис за №4. Мотивуючи тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від спільного проживання мають неповнолітнього сина. Відносини в сім`ї не склалися, на протязі останніх двох років між сторонами неодноразово виникали сварки з побутових причин, різних поглядів на питання подружнього життя, виховання дитини. Внаслідок чого сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Близько двох місяців сторони проживають окремо, намірів поновлювати стосунків не мають. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а також інтересам дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримав 29.02.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 09 листопада 2012 року серії [NUMBER] . Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 20 травня 2013 року серії [NUMBER] (а.с.7,8). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам позивача. Доводи позивача відповідачем не спростовані. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Що стосується вимоги позивача в частині залишення їй прізвища набутого в шлюбі, то ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тобто це право позивача визначене законом та не потребує додаткового визнання вказаного права за позивачем.

Outcome: approved