Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

30.06.2020 року до Баришівського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивачі [PERSON] , [PERSON] просять суд визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки розташованих по [ADDRESS] . В підготовче судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] , а також їх представник адвокат Куценко Н.В. не з`явились, від представника до суду надійшла заява, в якій вона просить суд розглянути справу в їх відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області в судове засідання не з`явився, до суду надійшов лист за підписом представника відповідача, сільського голови Холявка М.П., в який він просить розглядати справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечує в повному обсязі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», 09.10.1996 року позивачі 05 червня 1995 року и було отримано свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] виготовленого Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива». Згідно даного свідоцтва співвласниками житлового будинку розташованого по [ADDRESS] являються: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Дане свідоцтво в подальшому ними було зареєстроване в органах БТІ. 22 жовтня 2009 року [PERSON] була приватизована земельна ділянка розташована по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить 1/3 частка житлового будинку та земельної ділянки розташованих по [ADDRESS] . [PERSON] звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, [PERSON] . На даний час позивачі не можу розпоряджатись своєю власністю, оскільки Свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 15.03.1995 року, видане «Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива», є недійсним, оскільки «Госпрозрахункове бюро «Альтернатива» не являлось органом приватизації з правом видачі Свідоцтва про право власності на житло. Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положення статті 321 Цивільного кодексу України передбачають, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав заявлений позов в повному обсязі, суд вважає за необхідне прийняти дане визнання та позов задовільнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved