Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

31.10.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтувала тим, що 20.07.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Спору щодо визначення місця проживання дитини не має. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинили з лютого 2018 року, через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння, напружені психологічні стосунки. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливими. Просить шлюб укладений з відповідачем розірвати та після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала заяву до суду про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, однак розривати шлюб з позивачкою не бажає, строк на примирення не просив. Суд заслухавши пояснення відповідача [PERSON] дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.07.2013 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 28, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Шлюбні відносини сторони фактично припинили в лютому 2018 року через відсутність взаєморозуміння, довіри, різницю характерів та напружені психологічні стосунки. Спорів щодо місця проживання та виховання дитини сторони не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також інтереси їхньої дитини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню, а позовна заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином позивачка має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]». Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved