Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

30 липня 2018 року представник заявників по справі за довіреністю звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області з вказаною заявою, якою просить суд встановити факт, що [PERSON], померла [INFO] року, дійсно була матір'ю [PERSON], померлої [INFO] року; а також встановити факт, що [PERSON], померла [INFO] року, постійно проживала на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцею [PERSON], померлою [INFO] року. В обґрунтування вимог заявник посилається на наступні обставини: [INFO] року померла бабуся заявників [PERSON], після смерті якої лишилося спадкове майно у вигляді: земельної ділянки площею 5,40 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великохутріської сільської ради Шевченківського району Харківської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, а також майнового паю, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату). Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла її донька (мати заявників) [PERSON], яка померла, а після її смерті - [PERSON], який також помер. Після смерті батька - [PERSON] заявники прийняли спадщину та отримали свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. При оформленні іншої частини спадкового майна було виявлено розбіжність у написанні імені та по-батькові спадкодавці, а саме у свідоцтві про народження [PERSON] у графі мати зазначено «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». Окрім того, фактично мати заявників [PERSON] проживала разом зі своєю матір'ю [PERSON], здійснювала догляд за останньою, вела спільне господарство, проте зареєстровані вони були за різними адресами. При зверненні заявників до Шевченківської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, останнім було відмовлено у зв'язку з відсутністю документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. На теперішній час виникла необхідність у підтвердженні того, що бабуся заявників [PERSON] дійсно була матір'ю [PERSON] (матері заявників), а також їх спільне проживання на момент її смерті у зв'язку з прийняттям спадщини, через що вони змушені звернутися до суду з даною заявою. У судовому засіданні представник заявників за довіреністю (а.с.36,37), а також самі заявники підтримали заявлені вимоги та наполягали на задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи - Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами (а.с.43). Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявників, також самих заявників, свідків, з'ясувавши позицію заінтересованої особи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Згідно вимог ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що згідно посвідки про народження № 45696 матері заявників [PERSON], батьками зазначено «[PERSON]» (батько) та «[PERSON]» (мати), що підтверджується копією посвідки в матеріалах справи (а.с.16). Мати заявників - [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище «Коваль», що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.17). Згідно свідоцтва про народження заявника [PERSON] серії [NUMBER] від 16.12.2016 року, виданого повторно, батьками зазначено: «[PERSON]» (батько) та «[PERSON]» (мати), що підтверджується копією відповідного свідоцтва в матеріалах справи (а.с.14). Згідно свідоцтва про народження заявника [PERSON] серії [NUMBER] від 12.08.1980 року, батьками зазначено: «[PERSON]» (батько) та «[PERSON]» (мати), що підтверджується копією відповідного свідоцтва в матеріалах справи (а.с.15). [INFO] року померла бабуся заявників [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.04.2006 року (а.с.11). Після смерті [PERSON] лишилося спадкове майно у вигляді: земельної ділянки площею 5,40 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великохутріської сільської ради Шевченківського району Харківської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] (а.с.22); майнового паю, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва [NUMBER] про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) (а.с.23). За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений Великохутірською сільською радою Шевченківського району Харківської області 03.05.2002 та зареєстрований в реєстрі за № 40, згідно якого заповідала своїй донці (матері заявників) [PERSON], померлій [INFO] року, все належне спадкове майно (а.с.21). Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла її донька (мати заявників) [PERSON] Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.2003 року [PERSON] успадкувала частину спадкового майна після смерті брата [PERSON], померлого [INFO] року (а.с.24). [INFO] року мати заявників [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.01.2008 року (а.с.12). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її чоловік - [PERSON], так як проживав разом із нею на день смерті, що підтверджується копією довідки Великохутірської сільської ради № 47 від 29.01.2018 року (а.с.20). [PERSON] [INFO] року також помер, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року (а.с.13). Після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року заявники прийняли спадщину та отримали свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна, що підтверджується копіями свідоцтв в матеріалах справи (а.с.32-35). При оформленні іншої частини спадкового майна було виявлено розбіжність у написанні імені та по-батькові спадкодавці, а саме у свідоцтві про народження [PERSON] у графі мати зазначено «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». Мати заявників [PERSON] проживала разом зі своєю матір'ю [PERSON], здійснювала догляд за останньою, вела спільне господарство, проте зареєстровані вони були за різними адресами. З довідки Великохутірської сільської ради № 49 від 29.01.2018 року вбачається, що [PERSON] на день своєї смерті проживала в [ADDRESS] (а.с.19). При зверненні заявників до Шевченківської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, останнім було відмовлено у зв'язку з відсутністю документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном, що підтверджується листом держнотконтори № 7/01-16 від 17.01.2018 року (а.с.31). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, тобто заявник по справі на законних підставах вважається спадкоємцем першої черги. У відповідності до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] зазначили, що добре знають заявників, а також їх матір, яка померла у 2008 році. Пояснили, що дійсно остання до дня свої смерті проживала по [ADDRESS], разом із нею проживали її матір та брат. Заявники також надали фотокартки з домашнього альбому з яких вбачається фото їх бабусі і матері, як окремо так і разом з одним із заявників (а.с. 53). Згідно акту підтвердження фактичного місця проживання від 11.10.2018 року, складеного комісією у складі депутата 9 виборчого округу Великохутірської сільської ради V-го скликання [PERSON] та сусідів [PERSON] та [PERSON], вбачається, що [PERSON] на день смерті значилася зареєстрованою в [ADDRESS], а проживала зі своєю донькою [PERSON] по [ADDRESS] до самої смерті (а.с.46), де були зареєстровані і заявники по справі. Встановлення факту, що [PERSON] яка померла [INFO] року, була матірю [PERSON] померлої [INFO] року і факт їх постійного проживання разом на час відкриття спадщини необхідно заявникам для належного оформлення спадщини після смерті спадкодавця. Таким чином, суд вважає за необхідне встановити факт спільного проживання [PERSON] з матір'ю [PERSON], померлою [INFO] року на час відкриття спадщини. Крім того, факт належності прізвища імені та по-батькові бабусі заявників (матері спадкодавці [PERSON]) саме «[PERSON]» підтверджується копіями свідоцтва про смерть останньої, заповіту, правовстановлюючих документів на майно в матеріалах справи, а також копією паспорта громадянки України серії [NUMBER] та інд.коду останньої (а.с.11,21,22,-). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved