Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

30.03.2021 року (згідно поштового штемпеля) уповноважений представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» (далі ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ») [PERSON] звернулась до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що між ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» та відповідачкою [PERSON] на підставі ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання було укладено Договір постачання природного газу побутовим споживачам. Фактом приєднання споживача відповідачки [PERSON] до умов Типового договору постачання природного газу є споживання природного газу в період з 01.07.2015 року по дату подачі позову - 30.03.2021 року. Відповідачка не оплачувала надані послуги з постачання газу належним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем за період з 01.12.2018 року по 25.02.2021 року у розмірі 34145,83 грн. За цей період було спожито 4963,93 м3 газу. Розрахунок боргу проведено відповідно до цін та тарифів, які встановлені постановами Кабінету Міністрів України, НКРЕКП. На час звернення з позовом до суду розмір заборгованості становить 32800,03 грн (34145,83 грн (нарахування за період з 01.12.2018 року по 31.01.2021 року) + 1632,12 грн (заборгованість на 01.12.2018 року) 1778,55 грн (оплата) 1199,37 грн (субсидія). На підставі викладеного, представник позивача просить суд стягнути із відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» заборгованість за надані послуги з постачання природного газу у розмірі 32800,03 грн, 3 % річних 91,66 грн, пеню 390,01 грн, та сплачений судовий збір в розмірі 2270, 00 грн. Ухвалою від 09 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Клопотання представника позивача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження задоволено. Ухвалою суду від 06 травня 2021 року до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачки [PERSON] 06.05.2021 року відповідачкою [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву, Невизнання позову обгрунтовувала тим, що позивачем до позовної заяви не додано правовстановлюючих документів ТОВ «Київоблгаз збут» (статут, ліцензії). Не надано підписаного відповідачкою Договір, що підтверджував би існування між сторонами договірних правовідносин. Заяву про приєднання до Типового договору вона не підписувала. Самі по собі квитанції про оплату послуг з газопостачання не може вважатись заявою про приєднання. Також не підтверджено належність відповідачці особового рахунку [NUMBER] . Зокрема, особовий рахунок був змінений у січні 2016 року, про що відповідачку належним чином не повідомляли. Позивач неналежним чином виконує свої обов`язки щодо надійності та якості газопостачання, інформування про зміну ціни на газ, прозорих розрахунків, чим порушує права відповідачки, як споживача. Також позивач не виконав свого обов`язку щодо досудового врегулювання спору. Зокрема, не провів звірки та перерахунку заборгованості, не вживав заходів щодо реструктуризації заборгованості. Відповідачка вважає, що відключення газопостачання до її будинку було здійснено протиправно, оскільки мало місце в період дії карантину. Крім того, про таке відключення її заздалегідь не повідомляли. Відповідачка звертає увагу на те, що в позовній заяві зазначено, що на час подання позовної заяви газопостачання не відключене, що не відповідає дійсності. Вперше відключення газопостачання мало місце 22.12.2020 року, відновлено 11.01.2021 року. Повторне відключення відбулось 25.02.2021 року. Через відключення газу її родина опинилась в складних умовах без опалення та можливості приготування їжі у зимовий період. Через це вона з дочкою мали значно збільшити споживання електроенергії, внаслідок чого утворилась значна заборгованість і зі сплати вартості спожитої електроенергії. Також відповідачка вважає необґрунтованими розрахунки заборгованості, здійснені позивачем. За її розрахунками відрізняється і обсяг спожитого газу і розмір заборгованості. Також позивачка просила застосувати позовну давність, оскільки заборгованість обраховується позивачем ще з 2016 року. Відповідачка вважає дії представників позивача щодо неї протиправними, за що їх має бути притягнуто до адміністративної відповідальності, а газопостачання до її квартири відновлено. 11.05.2021 року третьою особою [PERSON] до суду подано письмове пояснення, в якому третя особа проти задоволення позову заперечувала. На обґрунтування своїх заперечень посилалась на обставини, викладені у відзиві на позов. 26.05.2021 року представником позивача ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» Ганжою К.В. до суду подано відповідь на відзив. На спростування аргументів відзиву посилається на те, що правовстановлюючі документи позивачем надані. Так, до позовної заяви додано копії Постанови НКРЕКП № 527 від 21.04.2017 року та виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ». Товариство надає послуги з постачання природного газу в Згурівському районі на підставі ліцензії на постачання природного газу (серії АЕ № 299021), виданої 01 липня 2015 року постановою НКРЕКП № 1588 від 21.05.2015 року. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк шляхом заявочного приєднання споживача до умов Договору постачання природного газу побутовим споживачам , що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника, і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений газ. Підтвердженням укладення договору є споживання відповідачкою природного газу за період з 01.07.2015 року по дату подачі позову. За період з 01.07.2015 року від відповідачки не надходило жодних скарг чи заяв про неналежну чи перебійну подачу газу. Товариство належним чином виконало всі умови поставки газу споживачу [PERSON] . Позивач не вчиняв жодних дій на припинення газопостачання. Відповідачка не визнає заборгованості, при цьому звертається з приводу реструктуризації заборгованості, тобто суперечить сама собі. Твердження позивачки про пропуск позивачем строків позовної давності є безпідставним. Прохання відповідачки про притягнення осіб до адміністративної відповідальності та відновлення газопостачання є безпідставними та не відносяться до предмету спору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково зазначила, що розбіжність у показниках лічильника за даними позивача та відповідачки має місце через те, що відповідачка не передає показники газу за допомогою сайту 104.ua, працівників газової служби до приміщення не пускає, звірки не проводить. За таких обставин розрахунок спожитого газу здійснюється спеціальною програмою за середніми показниками споживання. Також звернула увагу на те, що працівники Згурівської дільниці Переяслав-Хмельницької ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» не є працівниками ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ», а тому позивачем доручення на відключення газопостачання не надавались. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала частково. Відповідачка визнає наявність боргу за спожитий газ у розмір 30685,23 грн. Проте вважає, що вказаний борг має бути реструктуризовано, оскільки вона не має можливості сплатити його іншим чином. Вона є пенсіонером та отримує незначну пенсію. Проживає разом з дочкою [PERSON] , яка є інвалідом ІІ групи та отримує пенсію по інвалідності. Раніше вона отримувала субсидію, проте через наявність заборгованості втратила її. Також відповідачка звернула увагу на те, що за показниками лічильника 23356 нею спожито на 280 м3 газу, ніж зазначено позивачем. З березня місяця газом вона не користується, оскільки він відключений. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала аргументи відповідачки. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» з особовим рахунком [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом із особового рахунку (а.с.25). Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до вимог ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), від 21.04.2017 № 527 ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» видано ліцензію на постачання природного газу на території України. Відтак позивач виступає постачальником природного газу для побутових споживачів, газифіковані об`єкти яких розташовані у Київській області (копія постанови а.с.8-9). Відповідно до вимог п. 17 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу» НКРЕКП постановою від 30.09.2015 № 2496 затвердила Правила постачання природного газу, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 06.11.2015 за № 1382/27827 (далі - Правила від 06.11.2015). Згідно з Розділом III Правил від 06.11.2015 постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. 30 вересня 2015 року НКРЕКП постановою № 2500 затвердила Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, який розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Цей Типовий договір не потребує письмової форми та двостороннього підписання між сторонами. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов Типового договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання, та/ або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений газ, та/або зафіксований факт споживання природного газу. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природній газ у необхідних для нього об`ємах, а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначає договір. Шляхом фактичного споживання природного газу відповідачка [PERSON] приєдналась до умов Типового договору, за яким ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» зобов`язалося постачати природній газ у необхідному об`ємі, а відповідачка, в свою чергу, взяла на себе зобов`язання оплачувати вартість спожитого природного газу (копія Типового договору а.с.6-7). Доказів не отримання зазначених послуг відповідачка не надала, так само як і доказів відмови від отримання зазначених послуг. Відповідачка двічі відмовляла представникам позивача у доступу до об`єкта споживача для припинення/обмеження газопостачання, про що складено відповідні акти (копії актів а.с.15,19). 25.02.2021 року Згурівська дільниця Переяслав-Хмельницької ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» припинила газопостачання до будинку відповідачки за несвоєчасну оплату послуг, шляхом від`єднання відводу газопроводу з встановленням інвентарної заглушки на ввідному газопроводі, про що складено відповідний акт (копія акту а.с.20, копія акту обстеження житлової квартири на предмет наявності газового постачання а.с.117). Відповідачка повідомлялась позивачем про наявність заборгованості, необхідність її погашення, а також ймовірність припинення газопостачання до її квартири (копії рекомендованих повідомлень а.с.17,18). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону (ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми, полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2018 року № 867, ціна на газ для населення за 1 куб для всіх побутових споживачів встановлена з листопада 2018 року 8,55 грн, з травня 2019 року 8,23 грн, з червня 2019 року 7,70 грн, з липня 2019 року 6,90 грн, з серпня 2019 року 6,59 грн, з вересня 2019 року 6,40 грн, з жовтня 2019 року 6,12 грн, з листопада 2019 року 6,90 грн, з грудня 2019 року 6,13 грн, з січня 2020 року - 5,87 грн, з лютого 2020 року - 5,00 грн, з березня 2020 року - 4,33 грн, з квітня 2020 року - 3,71 грн, з травня 2020 року - 2,95 грн, з червня 2020 року - 2,78 грн, з липня 2020 року - 2,97 грн, з серпня 2020 року - 4,50 грн, з вересня 2020 року - 5,50 грн, з жовтня 2020 року - 6,67 грн, з листопада 2020 року - 8,82 грн, з грудня 2020 року - 8,82 грн, з січня 2021 року 6,99 грн, з лютого 2021 року 6,99 грн. Відповідачка [PERSON] зобов`язання за Договором не виконала належним чином, що призвело до виникнення заборгованість за оплату послуг за період з 01 грудня 2018 року по 25 лютого 2021 року. Загальна сума нарахувань за спожитий газ за цей період становить 34145,83 грн. Станом на 01 грудня 2018 року на особовому рахунку відповідачки обліковується заборгованість за попередній період у сумі 1632,12 грн. За період з лютого 2019 року по серпень 2019 року відповідачкою в рахунок погашення заборгованості сплачено 1778.55 грн, з яких 1632,12 грн зараховано в рахунок погашення заборгованості за попередній період на 01 грудня 2018 року, решта суми 146,43 грн зараховано на рахунок оплати поточних нарахувань. Крім того, у січні 2019 року на особовий рахунок відповідачки зараховано 1199,37 грн субсидійних коштів. З огляду на це, несплачена сума боргу становить 32800,03 грн. За розрахунками позивача 3 % річних від розміру заборгованості становить 91,66 грн, пеня 390,01 грн (а.с. 24). Згідно з п. 4.9 Типового договору у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла за період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Відповідно до п. 4.9 Типового договору, Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996 № 543, боржнику нараховується пеня за несвоєчасну оплату послуг в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обовязків споживач несе відповідальність згідно із законом. Відповідно до п. 11 Р.ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496, розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу. Суд не приймає до уваги аргументи відповідачки щодо реструктуризації заборгованості, правомірності відключення газопостачання, оскільки вони не входять до предмета спору. Також суд не знаходить підстав для застосування строків позовної давності за клопотанням позивачки, оскільки позов подано до суду з дотриманням вимог ст. 257 ЦК України. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено порушення відповідачкою умов Типового договору в частині своєчасної та повної оплати послуг з постачання природного газу, що є підставою для стягнення з неї суми заборгованості за надані послуги з постачання природного газу у розмірі 32800,03 грн, 3 % річних 91,66 грн, пені 390,01 грн. Посилання відповідачки на відсутність підписаного нею письмового Договору щодо постачання природного газу побутовим споживачам, сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуги у повному обсязі, якщо вона фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідачки оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг (Правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18). За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на це, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати судовий збір в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved