overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

3 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, вказуючи, що [INFO] помер її рідний дядько - [PERSON] , котрий до дня смерті проживав та був зареєстрована в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина. Вона являється єдиним спадкоємцем на все майно [PERSON] . [PERSON] являється їй рідним дядьком, тобто він є рідним братом її батька - [PERSON] . Однак документи, що могли засвідчити родинність їхніх зв`язків з невідомих причин не збереглись. Тобто свідоцтво про народження її батька - [PERSON] та свідоцтво про народження її дядька [PERSON] не збереглись. Той факт, що [PERSON] являється її дядьком підтверджує факт їхнього спільного прізвища (дівочого), однакове по батькові померлого дядька та по батькові її батька. Зараз виникла необхідність встановлення родинності для оформлення спадщини після смерті дядька. Просила встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , являється її рідним дядьком. Заявник в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила задовольнити заявлені вимоги. (а.с. 27) Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, проте начальник Погребищенського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Лучук Л.Й. надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення даного факту не заперечувала. (а.с. 26). З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , [INFO] є рідною племінницею [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією паспорта [PERSON] (а.с. 5), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 7), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 7), копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 9), копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] і [PERSON] (а.с. 10), довідкою, виданою Андрушівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області № 171 від 13.03.2019 (а.с. 11), тому зазначений факт необхідно встановити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

3 липня 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що в січні 2014 р. відповідач пішов з сім'ї і з того часу не бере участі у вихованні дітей, а з червня 2014 р. припинив надавати матеріальну допомогу на їх утримання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала пояснивши, що з червня 2014 р. діти знаходяться лише на її утриманні, а батько не надає коштів на утримання дітей і участі у їх вихованні не приймає. Відповідач [PERSON] позов визнав пояснивши, що припинив надавати кошти на утримання дітей з тих причин, що позивач не надає йому змоги бачитись з своїми сином та дочкою і витрачає надані ним гроші на оренду житла в м. Києві замість того, щоб мешкати за місцем своєї реєстрації, де у неї є трикімнатна квартира. Заслухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вбачає підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно з приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи безумовне визнання відповідачем по справі [PERSON] позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що позивача звільнено від оплати судових витрат, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

3 липня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Він обґрунтовував свої вимоги тим, що 12 січня 2005 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зареєстрував шлюб з відповідачкою. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. У червні 2015 року шлюбно-сімейні відносини між ним та відповідачкою були припинені через різні погляди на питання сімейного життя, виникаючи через це непорозуміння. Примирення з відповідачкою він вважає неможливим і просив шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Зясувавши вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 12 січня 2005 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зареєстрували шлюб. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. У червні 2015 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

3 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 6 серпня 2010 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею і знаходиться у неї на утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у звязку з чим судом відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України за наявності законних підстав ухвалено рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 6 серпня 2010 року, зареєстрованому 6 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Мар*їнського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 63. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та знаходиться у неї на утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитинину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання дитини, яка проживає разом із матір'ю, - з відповідача слід стягнути аліменти в судовому порядку на її утримання. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач працездатний, інших осіб, яких зобовязаний утримувати за законом, не має, дитина самостійного джерела засобів до існування не має. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у звязку із тим, що позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір. Відповідно до ст. ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

3 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою та просить ухвалити рішення, згідно якого визнати її опікуном над недієздатною племінницею [PERSON], [INFO]. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 30 квітня 2010 року рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова її племінницю [PERSON], 1991 року народження, було визнано недієздатною. Судом під час розгляду справи було вирішено питання щодо встановлення опіки. Опікуном було призначено матір заявника - [PERSON], 1946 року народження, але за віком та станом здоров'я вона не може самостійно здійснювати піклування. Тому вона звернулася до суду та просить призначити її другим опікуном. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву у повному обсязі та надала пояснення аналогічні вищенаведеному. Представник зацікавленої особи - [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 08-11/126/2-17 від 11.01.2017 року у судовому засіданні не заперечувала проти призначення опікуном [PERSON] над її недієздатною племінницею [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS], та доводиться заявнику [PERSON] - племінницею. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 квітня 2010 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатною. Призначено [PERSON], [INFO], опікуном недієздатної [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Як вбачається із подання адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради від 25 липня 2017 року опікунська рада просить суд винести рішення про призначення [PERSON], [INFO], другим опікуном [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих майнових та немайнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно п. п. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Обставин, передбачених ст. 64 ЦК України, з урахуванням яких заявник не може бути опікуном, судом не встановлено. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для призначення другим опікуном [PERSON], [INFO], над недієздатною [PERSON], [INFO]. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

3 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вказуючи, що діти знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої допомоги на утримання дітей не надає. В судове засідання сторони не зявилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Також сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] народився 24 квітня 2008 року, [PERSON] народилася 20 червня 2010 року, їх батьками є [PERSON] та [PERSON] Шлюб між батьками розірвано рішенням суду від 21 липня 2014 року. Згідно довідки Гадяцької міської ради [PERSON] та [PERSON] проживають з матірю. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника та одержувача аліментів та інші обставини, що мають істотне значення. 08 липня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VIII яким встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікована Верховною Радою України 27.09.1991 року та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За наведених обставин суд вважає можливим вийти за межі позовних вимог з метою захисту прав та інтересів дитини, не змінюючи предмету позову. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягти аліменти на утримання неповнолітніх дітей за період з 03.07.2017 року по 08.07.2017 року в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з 08.07.2017 року в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

3 липня2017 року до суду заявлено позов [PERSON]., в якому він вимагає розірвати шлюб між ним і відповідачем, зареєстрований Володарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 29.10.2016р., актовий запис №60. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву у якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу, справу просив розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася також, у телефонному режимі повідомила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, то, за таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

3 липня 2017 року до суду подано цю заяву, в якій вказано, що 19 листопада 2009 року Погребищенською міською радою Вінницької області заявнику були видані Державні акти на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та серії [NUMBER], в яких ім'я заявника помилково зазначена як «[PERSON]», що не відповідає запису в його паспорті та свідоцтві про народження, згідно з якими він «[PERSON]». В судове засідання [PERSON] не з'явився, подав заяву в якій справу просив розглядати у його відсутності, просив встановити факт належності йому державних актів. Представник Погребищенської міської ради в судове засідання не з'явився також, у телефонному режимі повідомив, що заявлені вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував, справу просив розглядати за його відсутності. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з таких міркувань. Достовірно доведено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 19.11.2009р. Погребищенською міською радою Вінницької області на ім'я [PERSON] та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 19.11.2009р. Погребищенською міською радою Вінницької області на ім'я [PERSON], належать [PERSON], [INFO], іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявнику належним чином розпорядитися земельними ділянками, то його необхідно встановити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

3 липня 2019 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] у зв`язку з тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склались, через різні погляди на життя шлюбні відносини фактично припинені, з лютого 2019 року проживають окремо, ніяких стосунків не підтримують. Таким чином, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач у судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Позивач подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином Відповідач подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає та проти його задоволення не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову. [PERSON] та [PERSON] , перебувають у шлюбі з 18 липня 2013 року. Це підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 18 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №208. Судом встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо. Відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначені норми права та встановлені судом обставини, оскільки відповідач визнає позов і його визнання не суперечить закону, суд дійшов висновку про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

3 липня 2019 року [PERSON] звернулася з даним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , що був зареєстрований 14 вересня 2012 року у виконавчому комітеті Підгорецької сільської ради Бродівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 7. 17 липня 2019 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить суд слухання справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить його задоволити. В судове засідання відповідач не з'явився повтроно, про час та місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд розглянув справу у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 вересня 2012 року у виконавчому комітеті Підгорецької сільської ради Бродівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] від 16 січня 2013 року (а.с. 3). Від цього шлюбу в сторін на даний час є двоє неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9). З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що між ними не має поваги, любові, взаєморозуміння. Моральна основа шлюбу відсутня. Їхня сім`я повністю розпалася. На даний час вони не підтримують жодних подружніх відносин. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що припинено сімейні відносини між подружжям, сім`я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved