Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

29 жовтня 2020 року Балаклійська районна державна адміністрація Харківської області звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , у якій просить: позбавити відповідачів батьківських прав стосовно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1059,00 грн. на місяць на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, на рахунки дітей, які буде відкрито на їх ім`я в Державному ощадному банку України. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що на первинному обліку служби у справах дітей Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області перебувають діти, які залишились без батьківського піклування, - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Матір дітей - [PERSON] , [INFO] , батько - [PERSON] , [INFO] . З 04 вересня 2020 року по теперішній час діти перебувають у Балаклійському центрі соціальної підтримки дітей та сімей (за заявою бабусі - [PERSON] ). За інформацією закладу батьки дітей не відвідують, особистих речей не привозять, участі в утриманні та вихованні синів не беруть, не цікавляться їхнім життям та станом здоров`я, розвитком і навчанням, не переймаються їхньою подальшою долею, у телефонному режимі не спілкуються. Відповідно до інформації Шевелівського навчально-виховного комплексу «загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Балаклійської районної ради Харківської області батьки контакт з класними керівниками, вчителями та адміністрацією закладу освіти не підтримують, навчанням дітей не цікавляться, до батьківських зборів в он-лайн форматі не долучаються. Комісія з питань захисту прав дитини Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області прийшла до висновку, що батьки дітей самоусунулися від виконання батьківських обов`язків: не беруть участі у вихованні, утриманні та розвитку дітей, не піклуються про їх здоров`я, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дітей, не створюють сприятливих умов для проживання та розвитку синів, не переймаються їхньою подальшою долею. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді від 13.11.2020 справу прийнято до провадження та призначено розгляду справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. 10.12.2020 до суду [PERSON] подано відзив, у якому зазначила, що [PERSON] не є біологічним батьком дітей, оскільки на час зачаття дітей вони з відповідачем [PERSON] не проживали однією сім`єю, хоча і перебували у шлюбі, а тому просила в цій частині позовних вимог відмовити (а.с.31, 32). 10.12.2020 до суду [PERSON] подано відзив, у якому зазначив, що він не є біологічним батьком дітей, оскільки на час зачаття дітей вони з відповідачем [PERSON] не проживали однією сім`єю, хоча і перебували у шлюбі, а тому просив в цій частині позовних вимог відмовити (а.с. 36, 37). 10.12.2020 до суду подано зустрічну позовну заяву [PERSON] до Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про оспорювання батьківства у якій просив: - виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису № 215 від 12 серпня 2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області про народження [PERSON] , [INFO] ; - виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису № 245 від 30 серпня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області про народження [PERSON] , [INFO] ; - виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису № 168 від 21 травня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківської області про народження [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач [PERSON] посилався на те, що він не вважає себе рідним батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Між ним та [PERSON] 09 жовтня 1993 року було зареєстровано шлюб, але спільне життя між ними не склалося, тому з 1996 року як подружжя вони не проживають разом. З 1996 року вони проживають за різними адресами, та зовсім не зустрічалися, та не спілкувалися. На день реєстрації народження дітей він не знав про запис їх походження від нього. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 27 січня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Крім того, [PERSON] сама підтверджує факт відсутності з 1996 року фактичних шлюбних відносин з ним та зазначає, що [PERSON] не є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 14.01.2021 зустрічний позов [PERSON] до Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про оспорювання батьківства прийнято до спільного розгляду із первісним позовом Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Представник позивача за первісним позовом (представник відповідача за зустрічним позовом) Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, первісний позов підтримала у повному обсязі, та не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] про виключення запису як батька з актових записів про народження дітей. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позов визнала щодо позбавлення її батьківських прав щодо дітей та стягнення аліментів. Просила відмовити у задоволенні первісного позову щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відносно [PERSON] . Згідно з заявами відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] та його представника - адвоката Платіциної О.Г., просять розгляд справи провести у їх відсутності, задовольнити позовні вимоги, які викладені в зустрічній позовній заяві. Представник третьої особи за зустрічним позовом: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив справу розглядати у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем [PERSON] за первісним позовом, та представником відповідача Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області за зустрічним позовом, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] з 09 жовтня 1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 27.01.2014 було розірвано (а.с. 48). Як зазначено у рішенні суду [PERSON] та [PERSON] з 1996 року не проживають разом та перебувають у фактичних шлюбних відносинах з іншими людьми. [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області 12.08.2008 складено актовий запис №215 (а.с. 4). [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області 30.08.2011 складено актовий запис №245 (а.с. 5). [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області 21.05.2014 складено актовий запис №168 (а.с.6). Згідно свідоцтв, серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , про народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , їх батьками вказано: батьком [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Частиною 2 ст. 136 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ч. 3 ст. 136 Сімейного кодексу України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідачка за первісним позовом [PERSON] підтвердила, що батьками її дітей є інші чоловіки, з 1996 року вона перебувала з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, на день реєстрації народження дітей він не знав про запис їх походження від нього, про що надала пояснення (а.с. 49). Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що мати дітей [PERSON] підтвердила, що [PERSON] не є рідним батьком її дітей, представник відповідача за зустрічним позовом визнала позовні вимоги, у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, тому суд вважає що зустрічні позовні вимоги про виключення запису як батька з актового запису про народження підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 136 Сімейного кодексу України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про: визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. У зв`язку з викладеним, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси відповідача та інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення зустрічного позову. Щодо первісного позову Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 4-6). Згідно характеристики виданої 15.09.2020 Петрівською сільською радою Балаклійського району Харківської області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично за даною адресою не проживає, місце перебування її не відоме. За час проживання в селі Петрівське зарекомендувала себе з посередньої сторони. Не працювала. Разом з нею за даною адресою зареєстровані: [PERSON] - син, [INFO] ; [PERSON] - син, [INFO] ; [PERSON] - син, [INFO] ; [PERSON] - мати, [INFO] . [PERSON] розглядалась на засіданні Координаційної ради у справах дітей при сільській раді за неналежне виконання батьківських обов`язків. З 2018 року [PERSON] на території Петрівської сільської ради не проживає (а.с. 8). Відповідно до відповіді Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області від 08.10.2020, [PERSON] , [INFO] , притягалася до адміністративної відповідальності за: ч. 1 ст. 175-1 КУпАП - 13.07.2020; ст. 180 КУпАП - 22.02.2020; ч. 2 ст. 110 КУпАП - 14.02.2020; ч. 1 ст. 178 КУпАП - 14.02.2020. Даними, щодо притягнення її до кримінальної відповідальності відділ не володіє (а.с. 9). 25.08.2020 [PERSON] звернулась до Балаклійської районної державної адміністрації із заявою про направлення її онуків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , до Балаклійського центру соціальної підтримки дітей та сімей, оскільки вона не має можливості виховувати їх, а мати дітей їх покинула, її місце знаходження їй невідоме (а.с. 10). З повідомлення директора Балаклійського центру соціальної підтримки дітей та сімей від 24.09.2020 вбачається, що у центрі з 04 вересня 2020 року по теперішній час перебувають малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Малолітні перебувають у закладі вперше, як діти, що опинилася у складних життєвих обставинах. За час перебування дітей у закладі мати [PERSON] , [INFO] жодного разу їх не відвідала. Особистих речей не привозила, участі в утриманні та вихованні дітей не бере. Не цікавиться життям і здоров`ям, розвитком і навчанням дітей, в телефонному режимі спілкування не підтримують. Вихованням не займається та не переймається їхньою подальшою долею (а.с. 11). З повідомлення директора Шевелівської НВК від 21.10.2020 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , батьки: [PERSON] , [INFO] , учня 5 класу, [PERSON] , [INFO] , учня 4 класу та [PERSON] , [INFO] , учня 1 класу за час навчання дітей у Шевелівському НВК контакту з класними керівниками, вчителями та адміністрацією закладу освіти не підтримували, навчанням дітей не цікавилися, до батьківських зборів в онлайн форматі не долучалися (а.с. 12). 28.10.2020 Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області надано висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки вона самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні, утриманні та розвитку дітей, не піклується про їхнє здоров`я, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не створює сприятливі умови для проживання та розвитку синів, не переймається їхньою подальшою долею (а.с. 13-14). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 152 СК України закріплено право дитини на належне батьківське виховання. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько, мати не просто не виконує свої обов`язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов`язків, передбачених ст. 150 СК України. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дано роз`яснення про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Виходячи із змісту вищезазначених вимог закону, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків: не створює дітям належних умов для проживання, виховання та розвитку, не забезпечує повноцінним харчуванням та доглядом, не піклується про їх внутрішній світ та підготовку до самостійного життя, з дітьми не спілкується. Прийшовши до переконання про те, що відповідач тривалий час не приділяє уваги участі у вихованні дітей, у їх духовному та моральному розвитку, як це передбачено ст. 150 СК України, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не спілкується із синами. Суд зважає і на те, що позбавлення батьківських прав відповідача відповідає інтересам дітей. Окрім цього, відповідач [PERSON] не позбавлена права, у разі зміни ставлення до своїх обов`язків щодо виховання дітей, зміни способу життя звернутися до суду з позовом про поновлення в батьківських правах. Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї (ч. 1 ст. 182 СК України). Згідно статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів у розмірі по 1059,00 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи від дня пред`явлення позову - з 29.10.2020 до досягнення дітьми повноліття. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial