Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

30.03.2018 позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей. Позов обґрунтовує тим, що в 2008 році уклала шлюб з відповідачем, від якого вони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають, тому оскільки діти повністю знаходяться на утриманні позивача, просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання синів в твердій грошовій сумі на кожного по 800 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 20.07.2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що засвідчується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ №038671 від 20.07.2008 р., зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу сторони мають дітей сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-ЕГ №083937 від 14.10.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області та свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 128118 від 19.10.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області . Надаючи правову оцінку відносинам, що склались суд враховує наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України» прожитковий мінімум для дітей віком з 6 до 18 років становить 1944 грн., таким чином сума аліментів на утримання дитини не може становити менше 972 грн. щомісячно. Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач проти заявленого позивачем позову не заперечив, відтак погоджується із заявленими розміром аліментів, але оскільки він є нижчим законодавчо встановленого рівня, стягненню підлягає 972 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial