overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

31 травня 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з неї боргу в сумі 23 156 грн. 02 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 08 серпня 2008 року між сторонами був укладений договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та позивачем Договір, підтверджується підписом у заяві. Згідно з п.8.6 Умов, при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п.9.12 Умов, договір дії протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про закінчення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Дотепер відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, заборгованість за кредитом - 3000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 11437 грн. 16 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 7140 грн. 00 коп.,штраф (фіксована частина) -500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 1078 грн. 86 коп.-станом на 19.03.2014 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 23 156 грн. 02 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за договором, у зв'язку з чим з неї необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за договором в сумі 23 156 грн. 02 коп. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

31 травня 2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом (а.с.3-4) до [PERSON] в якому мотивуючи тим, що в нього з відповідачкою подружні відносини не склалися, збереження сім'ї суперечить його інтересам, спільне господарство не ведеться, сім'я існує лише формально. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Просить суд, шлюб, зареєстрований у Третьому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 28 березня 1997 року під актовим записом № 114 між ним і відповідачкою розірвати. Позивач у судове засідання не прибув, позовні вимоги підтримав повністю, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.10). Відповідачка у судове засідання не з'явилась, позовні вимоги визнала повністю, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.12). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб за актовим записом №114 у Третьому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 28 березня 1997 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позивач з відповідачем тривалий час не проживає однією сім'єю, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позовна вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

31 травня 2016 року [PERSON] (дошлюбне прізвище - Баланюк) А.П. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 26 листопада 2010 року у Першому Суворовському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1005. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини позивач та відповідач припинили у січні 2016 року, оскільки останній зловживав алкоголем, на ґрунті чого між сторонами виникали сварки та непорозуміння. У судове засідання позивач не зявилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі (а.с. 14). Відповідач у судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяви, в яких зазначив, що позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у його відсутність, на розірвання шлюбу погоджується (а.с. 13, 15). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 листопада 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Першому Суворовському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1005 (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сімя фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших сторін. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

31 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

31 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 10 березня 2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 202. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з березня 2013 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 10 березня 2006 року. Шлюб зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 202 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з березня 2013 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

31 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 26 грудня 2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1364. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 26 грудня 2009 року. Шлюб зареєстровано Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1364 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.10). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

31 травня 2016 року [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 вересня 2014 року виконкомом Мітлинецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області, актовий запис № 7, вказавши, що одразу після реєстрації шлюбу між ними почали виникати непорозуміння, конфлікти. Причиною конфліктів є різність їх характерів, інтересів та поглядів на життя. Від шлюбу дітей не мають. Відповідачка не бажає добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги. Строк на примирення не бажає. У розі неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась. Хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою «вручено», що відповідає ст. 74 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2014 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Мітлинецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області, актовий запис № 7. Від шлюбу дітей не мають. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

31 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань у Центрально-Міському районі м. Горлівка Донецької області про стягнення заборгованості по щомісячним страховим виплатам. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

31 травня 2016 року [PERSON] звернулась до Новодністровського міського суду Чернівецької області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, а саме, 1200 грн., щомісяця, на кожну дитину з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, а також на своє утримання в розмірі 1200 грн. щомісяця до досягнення [PERSON] повноліття. 30 червня 2016 року позивач уточнила свої позовні вимоги, зокрема, просила стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, а саме, 1200 грн., щомісяця, з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Як на підставу задоволення позовних вимог, [PERSON] посилалась на те, що вона перебувала в офіційному шлюбі з відповідачем до 12 вересня 2003 року. Після припинення шлюбних відносин, 01.01.2013 року у них народилась дитина донька [PERSON], яка на даний час проживає разом із нею та знаходиться на її повному утриманні, оскільки [PERSON] взагалі не приймає участі у вихованні дочки та не надає їй належної фінансової і матеріальної допомоги. Домовленості про сплату аліментів у добровільному порядку сторони не досягли. Станом на сьогоднішній день, позивач не працює, оскільки перебуває у відпусці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, у звязку з чим отримує на доньку державну допомогу. [PERSON] у судовому засіданні підтримала свої уточнені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, письмових заяв та повідомлень про відкладення або неможливість участі в судовому засіданні до суду не подав. Так, згідно відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Чернівецькій області від 07.06.2016 року на запит суду (а.с. 39), [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Вся поштова кореспонденція, що відправлялася судом на вищевказану адресу відповідача, поверталась із відміткою «За закінченням терміну зберігання». Враховуючи те, що [PERSON] був неодноразово належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалив,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

31 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 15 квітня 2014 року. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Основою розпаду сімї послугувало те, що вони мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння. Посилаючись на викладене, а також на те, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, позивач просить суд шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, направила суду заяву про розгляд справи без її участі. На розірванні шлюбу наполягає. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в справі 15 квітня 2014 року зареєстрували шлюб у виконкомі Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області, актовий запис № 02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 7). У позовній заяві [PERSON] зазначила, що причинами розпаду сім'ї є те, що між нею та чоловіком відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого постійно виникали сварки та суперечки. Відповідач своєї думки про причини розпаду сім'ї суду не повідомив. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

31 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів та коштів на утримання, посилаючись на те, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 2001 року. Відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання та утримання дітей. Тому, позивач просить: суд стягнути з відповідача на її користь, на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання заяви та до досягнення найстаршою дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову, судом ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивача. Матеріальну допомогу на утримання дітей та дружини, яка здійснює догляд за малолітніми дітьми та не працює [PERSON] не надає. Доходів позивача в теперішній час для утримання дітей та для свого самостійного утримання не достатньо. Відповідач є працездатним. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності вважає, можливим позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved