Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

8 грудня 2016 року ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення про стягнення з відповідача 10994,39грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати в розмірі 1378,00гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 14 лютого 2014року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Р32.106.77105, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 9042,00гривень зі сплатою 9,99% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти. 30 вересня 2015року між ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №30/09-1, згідно якого ПАТ «Ідея Банк» відступив ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» з 30 вересня 2015року право вимоги. Станом на 30 вересня 2015року відповідач не повернув банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію на загальну суму 11784,39гривень, тому позивач змушений звернутись в суд. Представник позивача в судове засідання не з'явився та подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги, просить суд розглядати справу у його відсутності та проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, представник позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2014року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Р32.106.77105, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 9042,00гривень зі сплатою 9,99% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. 30 вересня 2015року між ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №30/09-1, згідно якого ПАТ «Ідея Банк» відступив ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» з 30 вересня 2015року. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що банк взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, а тому заборгував ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» 10994,39гривень. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Дані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved