Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

30 жовтня 2017 року позивач звернулась в суд з позовом до Озютичівської сільської ради Локачинського району про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30 грудня 2016 року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Молодіжній, 9 у с. Озютичі Локачинського району Волинської області. 30 липня 2007 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Озютичівською сільською радою Локачинського району. Як спадкоємець за заповітом позивач у встановлений законом строк прийняла спадщину. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок їй було відмовлено приватним нотаріусом у зв'язку із неподачею відповідних правовстановлюючих документів на будинок. Інших спадкоємців, які б претендували на дане майно, немає. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Молодіжній, 9 у с. Озютичі Локачинського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] 21 листопада 2017 року позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити позов. Судові витрати у справі просить залишити за нею. Представник відповідача 21 листопада 2017 року також подав заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, оглянувши матеріали спадкової справи № 17/2017 до майна померлої [PERSON], суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 30 грудня 2016 року померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про її смерть серії І-ЕГ № 195418 від 02 січня 2017 року (а.с.5). Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Молодіжній, 9 у с. Озютичі Локачинського району Волинської області. Спірне майно належало спадкодавцю [PERSON], що підтверджується довідкою Озютичівської сільської ради Локачинського району № 109 від 12 травня 2017 року та витягом з погосподарської книги № 2 за 2016-2023 роки (а.с. 15,16). Відповідно до заповіту від 30 липня 2007 року, що посвідчений секретарем Озютичівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 3, спадкодавець [PERSON] заповіла житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та присадибну ділянку площею 1,27 га своїй дочці [PERSON] (а.с.6). Заповіт чинний на даний час, він не змінювався і не скасовувався, що стверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповітів) № 47972132 від 06 червня 2017 року ( а.с.7). Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 17/2017 до майна померлої [PERSON], справа заведена 06 червня 2017 року за заявою позивача, остання отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,25 га, яка передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. ( а.с.18). Крім позивача, іншими спадкоємцями є син спадкодавця - [PERSON] та дочка - [PERSON], які також своєчасно прийняли спадщину, однак на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами останні не претендують. Вказане стверджується заявою про тлумачення заповіту, з якої вбачається, що 05 липня 2017 року спадкоємцями було здійснено тлумачення заповіту, відповідно до якого до [PERSON] перейшло право на оформлення в спадщину житлового будинку, що належав спадкодавцю (а.с. 8). Родинні стосунки позивача і спадкодавця [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача серії І-ЕГ № 375954 від 31 серпня 1976 (а.с.17). Із постанови нотаріуса від 24 жовтня 2017 року вбачається, що [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що заходиться по вул. Молодіжній, 9 у с. Озютичі Локачинського району Волинської області, однак їй відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки останньою не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а.с. 9). Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно [PERSON], судом не не встановлено. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Молодіжній, 9 у с. Озютичі Локачинського району, суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивача [PERSON] як спадкоємця за заповітом і за нею необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. За клопотанням позивача судові витрати у справі слід залишити за [PERSON]

Outcome: approved