Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

30 жовтня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення порядку користування житлом, посилаючись на те, що їй та відповідачу [PERSON] належить в рівних частках трикімнатна квартира [ADDRESS] в м. Слов'янську. Останній час відповідач принципово не сплачує за теплопостачання, хоча отримує пенсію та має таку можливість. 07 липня 2011 року між співвласниками вже було розділено особовий рахунок за комунальні послуги ЖЕК. При зверненні до обласного КП «Донецьктеплокомуненерго» їй було запропоновано звернутися до судудля визначення порядку користування квартирою. Виходячи з цього, вважає за можливе встановити порядок користування спірною квартирою, виділивши в її користування другу кімнату та балкон, відповідачу виділити третю кімнату та вбудовану шафу, усі інші кімнати залишити в спільному користуванні. Такий порядок не порушить житлових умов сторін та відповідатиме фактичному користуванню спірною квартирою. Посилаючись на наведене, просить визначити порядок користування спірною квартирою. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, суду надано заяву з проханням справу слухати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, дату та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, телеграмою, причини своєї неявки суду не повідомила, з заявою про розгляд справи у її відсутності не зверталася. У зв'язку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як з достовірністю було встановлено у судовому засіданні позивач і відповідач є співвласниками квартири [ADDRESS], загальною площею 52,2 кв. м., житловою площею 34,2 кв. м., згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно(а.с. 5). Таким чином, позивачу у спільній частковій власності на час розгляду справи належить ? частини спірної квартири. Жила площа квартири становить - 34,2 кв. м., 1-а кімната - 13,3 кв. м., 2-а кімната 10,4 кв. м., 3-а кімната 10,5 кв. м., кухня площею 5,4 кв. м., ванна кімната 1,9 кв. м., вбиральня 0,9 кв. м. коридор 8,7 кв. м., вбудована шафа 0,2 кв. м., квартира обладнана балконом 0,9 кв. м.(а.с. 6). Частка кожного співвласника у спірній квартирі складає 17,1 кв. м. жилої площі. При встановлені спільного користування спірною квартирою позивачем і відповідачем, право власності на жиле приміщення не порушується. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності(спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової власності або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ст. 356 ЦК України). Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не досягли згоди про порядок користування квартирою, яка належить їм на праві спільної часткової власності. Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідач не скористався своїм правом на подання суду доказів, якими спростовуються усе вищевикладене та своїх заперечень щодо встановлення порядку користування квартирою. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved