Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

31.03.2021 року до Франківського районного суду м.Львова надійшла позовна заява [PERSON] (далі позивач) до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі відповідач) про відшкодування матеріального збитку у розмірі 7586,60 грн., 3000 грн. витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи, 4000 витрат на професійну правничу допомогу та 908 грн. судових витрат. Короткий зміст заяв по суті справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 17.10.2020 року у м.Львові на вул.Бойківській, 3 з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом марки «Peugeot», номерний знак [NUMBER] , трапилася ДТП, у результаті чого було пошкоджено автомобіль марки «Skoda», номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності позивачу [PERSON] . Постановою Франківського районного суду м.Львова від 18.11.2020 року [PERSON] визнано винним. Оскільки цивільно-правову відповідальність водія автомобіля «Peugeot» було застраховано в ПрАТ «УПСК», позивач, як потерпілий внаслідок ДТП, звернувся до відповідача із заявою про виплату йому страхового відшкодування. ПрАТ «УПСК» виплатило йому 51615,23 грн. страхового відшкодування, однак згідно висновку №181 експертного автотоварознавчого дослідження від 23.10.2020 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Peugeot», внаслідок його пошкодження в ДТП з врахуванням зносу становить 59201,83 грн. На підставі зазначеного просить стягнути різницю між фактичною вартістю відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу та розміром виплаченого страхового відшкодування, яка складає 7586,60 грн. Також він поніс витрати на проведення автотоварознавчої експертизи, що становить 3000 грн., і сплатив 4000 грн. за надання правової допомоги, які просить стягнути з відповідача. 01.06.2021 року на адресу суду надійшов відзив згідно якого ПрАТ «УПСК» позовні вимоги не визнає у повному обсязі та вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. 17.10.2020 року сталася ДТП за участю транспортного засобу «Peugeot Partner», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Skoda Fabia Classic», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Peugeot Partner», номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «УПСК» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/2189628 від 14.11.2019 року. 22.10.2020 року для отримання страхового відшкодування позивачка подала відповідачу заяву, згідно якої просила відшкодувати шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу «Skoda Fabia Classic». ПрАТ «УПСК» на підставі висновку експертного авто товарознавчого лдослідження №17-D/81/3 від 23.12.2020 року здійснило розрахунок розміру страхового відшкодування за шкоду пов`язану з пошкодженням транспортного засобу (з урахуванням зносу, за мінусом ПДВ) та перерахувало на користь позивачки 51615,23 грн. страхового відшкодування. При цьому відповідач зазначив, що ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування вартості відновлювального з урахуванням зносу за вирахуванням суми ПДВ на вартість матеріалів та складових, оскільки позивач у заяві про страхове відшкодування за вх.№617 від 22.10.2020 року просила здійснити виплату страхового відшкодування безпосередньо на свій рахунок і на час подання заяви не надала страховику доказів про фактичне здійснення ремонту транспортного засобу. Отже, ПрАТ «УПСК» як страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до норм матеріального права, а саме: п.22.1 ст.22 ст.29, ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило розрахунок розміру страхового відшкодування (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, за мінусом ПДВ) та виплатило його на користь позивача. До того ж, у відзиві відповідач зазначив, що даний на замовлення позивачки висновок №181 судової авто товарознавчої експертизи від 07.11.2020 року складено з порушенням вимог чинного законодавства, а отже за твердженням відповідача, витрати на його проведення не можуть вважатися судовими витратами. Просили в задоволенні позову відмовити. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 05.04.2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 11.00 год. 19.05.2021 року. Розгляд справи відкладався на 11.06.2021 року, 12.07.2021 року, 02.08.2021 року та в подальшому на 28.09.2021 року. У судові засідання 11.06.2021 року, 12.07.2021 року, 02.08.2021 року та 28.09.2021 року сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи. 02.08.2021 року представник позивача [PERSON] подав клопотання, в якому просив проводити розгляд справи за його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Клопотань від відповідача про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 17.10.2020 року, о 05.23 год. на вул.Бойківська, 3 у м.Львові, [PERSON] , керуючи автомобілем «Peugeot Partner», номерний знак [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Skoda Fabia», номерний знак [NUMBER] , чим спричинив пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальних збитків, тобто порушив п.1.9, 2.3б, д, 12.1, 13.1 ПДР України. Як вбачається із постанови Франківського районного суду м. Львова від 18.11.2020 року винуватцем вищезгаданої ДТП було визнано [PERSON] - водія автомобіля марки «Peugeot Partner», номерний знак [NUMBER] . На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] перед іншими учасниками дорожнього руху була застрахована у відповідача відповідно до полісу страхування цивільної відповідальності №АО2189628. Із матеріалів справи вбачається, що 17.10.2020 року [PERSON] звернулася із заявою до ПрАТ «УПСК» про страхове відшкодування. Відповідач виплатив [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 51617,23 грн., що стверджується платіжним дорученням. Відповідно до Висновку №:181 судової автотоварознавчої експертизи від 07.11.2020 року, складеного судовим експертом Галамай Я.І., який має свідоцтво судового експерта-автотоварознавця, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля марки «Skoda Fabia», номерний знак [NUMBER] , становить 59201,83 гривень, без ПДВ. За проведення судової експертизи, [PERSON] оплатила 3000,00 гривень, що підтверджується квитанцією доданою до матеріалів справи. Судом встановлено, що відповідач виплатив позивачу 51617,23 грн. в рахунок відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобілю. Норми права,які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.ст. 979, 981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Відповідно до п.3.ч.1.ст.988 Цивільного Кодексу України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Стаття 20 Закону України «Про страхування» визначає обов`язок страховика при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до п.22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством та з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частина 1 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст.102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Крім цього, згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Із змісту ст.103 ЦПК України випливає, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань призначається експертиза. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд виходить з того, що сторони не досягли згоди про розмір страхового відшкодування. Виходячи з аналізу зазначених норм матеріального і процесуального права, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395. Відповідно до ст.6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону. Суд бере до уваги наданий позивачем висновок №181 експертного автотоварознавчого дослідження від 07.11.2020 року складено судовим експертом Галамай Б.І., який має кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу (посвідчення №357, видане Міністерством юстиції України 25.01.2013 року, дійсне до 25.01.2016 року. Судом враховується та обставина, що даний висновок було складено в результаті безпосереднього дослідження пошкодженого транспортного засобу, на відміну від висновку експертного авто товарознавчого дослідження №17-D/81/3, який складений за наявними матеріалами. З урахуванням викладеного, суд вважає, що Висновок №181 судової автотоварознавчої експертизи від 07 листопада 2020 року, містить докладний опис проведених дій, відповідає Методиці автотоварознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, є обґрунтованим, та з точки зору достовірності доказів має перевагу над висновку експертного авто товарознавчого дослідження №17-D/81/3, який складений за наявними матеріалами. Таким чином, враховуючи наведений висновок експерта, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; З огляду на наведене, з відповідача підлягає стягнення 3000 грн. витрат на проведення експертизи. Відповідно до частин 1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 23.02.2021 року між позивачем з одного боку та ТзОВ «ВМ» в особі адвоката Приступи Л.Л., був укладений договір №01-02-21 про надання правової допомоги. Згідно Додаткової угоди №1 до договору №01-02-21 про надання правової допомоги від 23.02.2021 року вартість наданих послуг становить 4000,00 грн., та такі були сплачені позивачем, що підтверджується копією квитанції від 23.02.2021 року. В порядку ст.141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн., які сплачено позивачем за подання даного позову до суду.

Outcome: approved