Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

6 лютого 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняли дружина [PERSON] та син [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв син [PERSON] , як спадкоємець за заповітом. Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину на частини зазначеного житлового будинку, які належали [PERSON] та [PERSON] . Державний реєстратор відмовив [PERSON] у реєстрації права власності на належну йому, як члену колишнього колгоспного двору, частину зазначеного житлового будинку. [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на: - 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями і спорудами у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; - 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями і спорудами у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями і спорудами, як членом колишнього колгоспного двору. [INFO] [PERSON] помер, у зв`язку із чим ухвалою суду від 14 вересня 2020 року до участі у справі в якості правонаступника [PERSON] було залучено [PERSON] , [INFO] . [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями і спорудами у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У судове засідання позивачі не з`явилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили їх задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі. У судове засідання представник Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі їх представника за наявними у матеріалах справи документами. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою виконкому Макіївської сільської ради № 488/03-04 від 30 травня 2018 року (а.с. 12). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належало по 1/3 частині житлового будинку [ADDRESS] , як членам колишнього колгоспного двору. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 19). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складав, спадщину після його смерті прийняли дружина [PERSON] та син [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом, що підтверджується копією спадкової справи № 362/2005 до майна померлого [PERSON] (а.с. 63-67). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах (по 1/6 частині кожен) успадкували після смерті [PERSON] належну йому 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 18). У судовому засіданні встановлено, що 31 липня 2019 року [PERSON] склала заповіт, яким належний їй житловий будинок [ADDRESS] заповіла [PERSON] , що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 20). З копії спадкової справи № 106/2017 до майна померлої [PERSON] (а.с. 70-104) вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину, на його ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на інше спадкове майно. Таким чином, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] належну їй 1/2 (1/3+1/6) частину житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину частини вищезазначеного житлового будинку, які належали [PERSON] та [PERSON] , в зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 26; 27). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 112). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складав, спадщину після його смерті прийняла дочка [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, що підтверджується копією спадкової справи № 2/2020 до майна померлого [PERSON] (а.с. 123-138). Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] належні йому 2/3 (1/6+1/2) частину житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звертався до державного реєстратора з метою реєстрації за собою права власності на належну йому, як члену колишнього колгоспного двору, 1/3 частину вищезазначеного житлового будинку, але йому було відмовлено у зв`язку із тим, що державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується повідомленням № 58/01-16 від 4 лютого 2019 року (а.с. 25). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а.с. 22-24). За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивачів, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивачів. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст. 392, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», суд, -

Outcome: approved