Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

31 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за навчання посилаючись на те, що з 1 вересня 2007 року відповідача зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. 04.12.2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України у Вінницькій області та [PERSON] укладено договір №Вн-252 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким він навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. Наказом УМВС України у Вінницькій області від 31.05.2012 року № 108 о/с [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за п. «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС -за власним бажанням (до спливу встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання), вартість навчання в добровільному порядку не відшкодував. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вартість навчання в розмірі 30 453 грн. 59 коп. та судовий збір. В судове засідання представник позивача Дідич О.А. не з'явилась, однак відповідно поданої письмової заяви просила провести розгляд справи у її відсутність за наявними у справі доказами. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак відповідно поданої письмової заяви просив справу розглядати у його відсутність за наявними у справі доказами, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 21.07.2007 року №655 [PERSON] з 1 вересня 2007 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. 04.12.2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України у Вінницькій області та [PERSON] укладено договір №Вн-252 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким він навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. З 01.09.2007 року по 17.06.2011 -у відповідності з підписаним договором відповідач [PERSON] у період навчання на здобуття вищої освіти за державним замовленням за напрямком «Правознавство» перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Відповідно до наказу КНУВС від 17.06.2011 №464 [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти відповідно до умов договору відповідач був направлений для подальшого проходження служби до УМВС України у Вінницькій області. Таким чином навчальним закладом повністю виконано умови договору про підготовку фахівця. Наказом УМВС України у Вінницькій області від 31.05.2012 року № 108 о/с [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за п. «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС -за власним бажанням (до спливу встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання). Відповідно до розпорядження КМУ від 27.08.2010 № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ. Національна академія внутрішніх справ є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ. У відповідності із затвердженим статутом, НАВС є державним вищим навчальним закладом 4-го рівня акредитації. Основним завданням діяльності НАВС є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог Закону України «Про вищу освіту». Відповідно до ст. 56 Закону України «Про вищу освіту» (Закон від 17.01.2002, який діяв на момент виникнення правовідносин) випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Відповідно до ч. 2 Указу Президента України від 23.01.1996 №77/96 «Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією навчального закладу договір, та в разі відмови відпрацювати в державному секторі народного господарства три роки відшкодовують витрати за весь період навчання. Відповідно п.2.1.2. Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України № 150 виконавець зобов'язаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном, та грошовим утриманням відповідно до норм, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України. Відповідно до п. 3.2. Типового договору підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Outcome: approved