Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

31.03.2017 року позивач звернулася до Кілійського районного суду Одеської області з позовом про визнання недійсним заповіту посвідченого 13 жовтня 2016 року секретарем виконкому Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області Лупу В.К. , зареєстрованого в реєстрі за № 88 , номер у спадковому реєстрі 60143258, яким [PERSON] , [INFO], заповідав все своє майно сину [PERSON]. Підтримуючи позов , позивач та представник зазначають , що 17 листопада 1974 року позивач [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON]. Після смерті чоловіка позивач звернулась до приватного нотаріусу Кілійського районного нотаріального кругу Богочової Н.М. із заявою про прийняття спадщини і їй стало відомо, що [PERSON] залишив заповіт, посвідчений секретарем Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області. Позивачу стало відомо, що посвідчення заповіту секретарем виконкому Дмитрівської сільської ради було вчинено за місцем проживання заповідача [PERSON] в с. Шевченкове , Кілійського району Одеської області , тобто за межами села Дмитрівна , Кілійського р-ну , за межами адміністративно - територіальної одиниці Дмитрівської сільської ради. В зв'язку з зазначеним, сторона позивача вважає , що заповіт посвідчено особою, яка не мала на це права , а тому відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України є нікчемним. Також зазначають , що волевиявлення заповідача, викладене в заповіті не відповідало його волі, оскільки він страждав на сліпоту в зв'язку з чим не міг усвідомлювати значення своїх дій. Відповідач з позовом не згоден , та пояснює, що його батько [PERSON] вирішив зробити заповіт на його користь. В зв'язку з тим, що в батька були хворими ноги, він попросив привести до додому секретаря сільської ради для оформлення заповіту. Відповідач звернувся до Шевченківської сільської ради , але виявилось, що секретар сільської ради перебував у відпустці. Тоді він звернувся до Дмитрівської сільської ради з проханням оформити батьку заповіт. Він привіз секретаря Дмитрівської сільської ради в с. Шевченкове, додому до батька - по [ADDRESS], де у присутності двох свідків батько пояснив секретарю Дмитрівської сільської ради про те , що він хоче заповісти все своє майно йому, [PERSON]. Потім він відвіз секретаря сільської ради до Дмитрівської сільської ради, де вона підготувала проект заповіту , та знову повернулися додому до [PERSON] , де заповіт було прочитано та підписано заповідачем , свідками та секретарем Дмитрівської сільської ради. Заповідати йому своє майно батько вирішив тому, що саме відповідач доглядав його. Представник третьої особи - Дмитрівської сільської ради в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Треті особи [PERSON] та [PERSON] підтримали позов. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши надані у справі докази та розглянувши справу в межах позовних вимог , судом встановлено наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , чоловік позивача [PERSON]. (а.с. 13, 14, 15) Згідно заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , підпис на якій засвідчено секретарем Шевченківської сільської ради , позивач звернулася до приватного нотаріусу Кілійського районного округу Богачової Н.М. із зазначеною заявою 21 лютого 2017 року. (а.с. 16) Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкова справа № 60364646 після смерті [PERSON], який помер [INFO] , заведена 13.03.2017 року приватним нотаріусом Богачовою Н.М. (а.с. 18) В заповіті , копія якого надана Дмитрівською сільською радою Кілійського району Одеської області , зазначено , що заповіт складено в с. Дмитрівна, Кілійського району Одеської області 13.10.2016 року о 11 год. 00 хв. Зазначено, що [PERSON], [INFO], який проживає та зареєстрований за адресою [ADDRESS] , діючи добровільно, без будь-якого примусу як фізичного та і морального, розуміючи своїх дій, на випадок свої смерті робить таке розпорядження : все його майно , де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті , заповідає сину [PERSON]. В зв'язку з тим, що він, заповідач за станом здоров'я не може особисто прочитати заповіт, тому на його прохання та в його присутності заповіт і до його підписання уголос прочитано запрошеними ним свідками : [PERSON] та [PERSON]. В заповіті зазначено , що на прохання заповідача з його слів за допомогою загальноприйнятих засобів, записаний секретарем сільської ради вірно: до його підписання прочитаний заповідачу секретарем сільради й свідками уголос і підписаний особисто заповідачем та свідками о 11 годині 00 хв., за адресою : [ADDRESS], в двох примірниках, один з яких залишається на зберіганні в справах виконкому Дмитрівської сільської ради, за адресою [ADDRESS] , а другий - видається заповідачу. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 88. (а.с. 36) Відомості про заповіт внесено до Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) за № 60143258. (а.с. 17) Згідно інформації виконкому Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, станом на 13 жовтня 2016 року секретар Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області Кучеренко Валентина Вікторівна, на яку було покладено вчинення нотаріальних дій , перебувала у відпустці. На період її відпустки ці обов'язки на іншу особу не покладались. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що в жовтні 2016 року вони були запрошені до [PERSON], а саме до його будинку по [ADDRESS], в якості свідків під час складення заповіту. В їх присутності, а також у присутності секретаря Дмитрівської сільської ради Кілійського району , [PERSON] заявив, що він бажає заповісти все своє майно своєму сину - [PERSON]. Після цього , секретаря сільради відвезли в с. Дмитрівну, де вона підготувала заповіт, та повернулися в с. Шевченкове, додому до заповідача. Секретар та вони, свідки , прочитали заповіт , після чого підписали його. Свідки пояснили, що на той час секретар Шевченківської сільської ради перебував у відпустці , і тому запросили секретаря Дмитрівської сільської ради. Заповідач [PERSON] , посилаючись на хворобу ніг , просив, щоб секретар сам приїхав до нього додому, що і було зроблено. Таким чином судом встановлено, що посвідчення заповіту [PERSON] було здійснено 13 жовтня 2016 року секретарем Дмитрівської сільської ради Кілійського р-ну Одеської області Лупу В.К., в приміщенні житлового будинку [ADDRESS], за місцем проживання заповідача. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти , що мають юридичне значення , та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом , з метою надання їм юридичної відповідності. В населених пунктах , де немає нотаріусів, нотаріальні дії, передбачені статтею 37 цього Закону, вчиняються уповноваженими на це посадовими особами органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про нотаріат» у сільських населений пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії : посвідчують заповіти (крім секретних) Статтею 41 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальні дії можуть вчинятися будь - яким нотаріусом чи посадовою особою органів місцевого самоврядування, за винятком випадків , передбачених статтями 9, 55, 60, 65, 66, 70-73, 85, 93 і 103 цього Закону, та інших випадків , передбачених законодавством України. Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори , в держаному нотаріальному архіві , приміщенні , яке є робочим місцем приватного нотаріуса, чи приміщенні органів місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями. Як зазначено в п. 6 узагальнення , прийнятому на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року ,посвідчення заповіту , що здійснюється із порушенням норма ст. 1251 ЦК України, є підставою нікчемності заповіту відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України. Відсутність у тексті заповіту , що він складався та посвідчувався поза приміщенням нотаріальної контори, виконкому місцевої ради , але в межах нотаріального округу, не є істотною умовою для визнання заповіту недійсним , якщо судом буде встановлено , що форма заповіту відповідає вимогам ст. 1247 ЦК України і волевиявлення заповідача було вільним. Згідно ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт , складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення , є нікчемним. Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляді цивільних та , викладеної у справі за № 6-2цс13 у силу статті 13-1 Закону України «Про нотаріат» , згідно пункту 11 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882, нотаріальний округ - територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора , в якій працює державний нотаріус, або робоче місце приватного нотаріуса. Нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно - територіального устрою України. У містах з районним поділом округом діяльності нотаріуса є вся територія міста. У разі зміни адміністративно - територіального поділу України, в результаті якого розташування робочого місця приватного нотаріуса увійшло до іншого нотаріального округу, нотаріальна діяльність відповідних нотаріусів повинна бути зареєстрована в цьому нотаріальному окрузі. Нотаріальні дій вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори , у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з'явитися в зазначене приміщення , а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину , такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями , але в межах нотаріального округу. Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених Законом. Нотаріальна діяльність здійснюється нотаріусом в межах свого нотаріального округу незалежно від того, де знаходиться приміщення, яке робочим місцем нотаріуса: в межах нотаріального округу або поза його межами. Таким чином, діюче законодавство , яке регулює вчинення нотаріальних дій , пов'язує місце їх вчинення з робочим місцем як нотаріуса, так і посадової особи органу місцевого самоврядування, а також з певною територією - з нотаріальним округом для нотаріусів , а також з територією , на яку поширюється юрисдикція відповідного органу місцевого самоврядування , в даному випадку село Дмитрівка. В зв'язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що оскаржена нотаріальна дія- складення заповіту, вчинена особою, яка не мала на це право, що є підставою для визнання заповіту нікчемним та задоволення позову.

Outcome: approved