Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

30.01.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з останнього аліменти на користь їх неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також просила стягнути з відповідача аліменти на дружину в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення доньки - [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що з 27.08.2016 року вони з відповідачем перебувають в офіційному шлюбі. Від шлюбу [INFO] народилася донька [PERSON]. На даний час шлюб між ними не розірвано, але вони проживають окремо. Шлюбних відносин не підтримують. Донька знаходиться на її утриманні, відповідач, який є батьком малолітньої дитини не надає належну матеріальну допомогу на її утримання, а тому просить стягнути на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його заробітків ( доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття. Стверджує, що на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та знаходиться у скрутному матеріальному становищі, отримує соціальну допомогу на дитину щомісячно в той час відповідач працездатний, фізично здоровий, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу, інших утриманців не має, просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з`явилася, проте надала суду заяву від 04.04.2019 року, в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з`явився, до суду надійшла заяву від 04.04.2019 року, в якій просив слухати справу без його участі, вимоги позовної заяви визнав у повному обсязі. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, надавши згоду на розгляд справи у їх відсутність відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, при цьому відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі і його заява про визнання позовних вимог не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі сторін та без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. 27 серпня 2016 року Золочівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Прізвише після реєстрації шлюбу [PERSON]. (а.с.5) [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області., актовий запис № 46. (а.с. 4) Дитина [PERSON], [INFO], зареєстрована разом з позивачем по справі, що підтверджується довідкою № 73 від 24.01.2019 року, виданої Виконавчим комітетом Золочівської селищної ради Харківської області (а.с.3). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Згідно ст.121 СК України, права та обов'язки батька ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитини повної загальної середньої освіти; готувати її до самостійного життя. Згідно Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвій рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність людини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст.84 СК України). Право на утримання дружина, з якою проживає дитина має і в разі розірвання шлюбу (ч.6 ст.84 СК України.) Відповідно до ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Статтею 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивача суд враховує, що відповідач працює, має сталий заробіток, інших утриманців не має, а позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, якій виповнилось 2 роки 8 місяців. Крім того, відповідно до вимог ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною. Пунктом 3 ст.182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. За правилами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи факт визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю , оскільки відповідач є батьком дитини, офіційно працює, має сталі доходи, проживає окремо від дитини, не виконує належним чином свій обов'язок по утриманню дитини, з нього на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною 18 років. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини, а тому з нього на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду тобто з 30.01.2019 року до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до [INFO]. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, визначеному КМУ. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами щодо стягнення аліментів, то судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved