Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

29 квітня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - П'ята дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що батькові позивача належала квартира [ADDRESS]. У [INFO] останній помер, після чого позивач звернулася до нотаріуса, проте їй було відмовлено через ненадання правовстановлювального документа на спадкове майно. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно за законом (а.с.а.с. 2 - 4). У судовому засіданні позивач підтримала позов у повному обсязі, а відповідач - не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач доводиться позивачеві рідним братом (а.с.а.с. 6, 7). Батькові сторін, [PERSON], у Житлово-будівельному кооперативі № 47 м. Дніпропетровська була виділена квартира [ADDRESS]. Пайовий внесок був внесений [PERSON] у повному обсязі (а.с. 38). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 5). 09 жовтня 2013 року відповідач відмовився від спадщини після смерті батька. Того ж дня позивач звернулася до третьої особи із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. 01 квітня 2014 року третя особа відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що вона не надала правовстановлювальні документи на спадкове майно (а.с. 40). Право власності на вказану квартиру на час розгляду справи не зареєстровано. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною 1 статті 1222 ЦК спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності зі статтею 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ураховуючи зміст приведених норм, суд доходить висновку про те, що після смерті [PERSON] залишився один спадкоємець його майна - позивач (з урахуванням відмови відповідача). За правилами частини 1 статті 1269, частини 1 статті 1270 ЦК визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав нотаріусу відповідну заяву. Позивач протягом шести місяців після смерті батька звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отже, у розумінні закону, прийняла спадщину. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Аналізуючи факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі змістом приведених норм, суд вважає, що позовна вимога про визнання за позивачем права власності на спадкову квартиру підлягає задоволенню, оскільки позивач прийняла це майно після смерті батька та є спадкоємцем першої черги. При цьому суд вважає, що вказана вище квартира входить до спадкової маси, оскільки спадкодавець повністю сплатив пайовий внесок за неї, про що свідчить довідка ЖБК № 47 м. Дніпропетровська № 45 від 17.09.2013 р.

Outcome: approved