Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

5.11.2006 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконкомі Сумівської сільської ради Бершадського району Вінницької області за актовим записом №11. [INFO] року у них народилась дочка [PERSON]. 20.10.2010 року рішенням суду шлюб між сторонами було розірвано. [INFO] року у них народилась дочка [PERSON], батьками якої в порядку ст. 126 СК України, вказано сторін. На даний час діти проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні, а батько у добровільному порядку не бажає надавати матеріальну підтримку дітям. З урахуванням викладеного [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення доньками повноліття. Позивач [PERSON], до початку розгляду справи по суті, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій вона змінила позовні вимоги просивши суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також надав до суду письмову заяву в якій змінені позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність. На підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Згідно з довідкою Сумівської сільської ради №230 від 13.06.2017 року, діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Зі змісту позову вбачається та не заперечується відповідачем, що сторони у добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо утримання їх спільних дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1, 2 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Ч. 1 ст. 183 цього ж кодексу визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.4, 6 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, оскільки відповідач працездатний та має можливість надавити дітям матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved