Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

9 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] [PERSON] Будівництва та Архітектури про стягнення коштів у вигляді одноразової грошової допомоги. Свої вимоги мотивує тим, що вона є дитиною сиротою, що підтверджується витягом з обліково статистичної картки дитини сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування № 003-02-16 від 12 червня 2013 року та рішенням виконавчого комітету Макіївської міської ради № 1701/3 від 17 листопада 2006 року. ЇЇ мати- Шафігуліна Г.М. померла 19 липня 2005 року, а батько [PERSON] помер 20 вересня 2006 року. Вона в період з 1 вересня 2013 року до червня 2014 року навчалася в [PERSON] [PERSON] Будівництва за професією « Промислове і цивільне будівництво». Під час навчання вона перебувала на повному державному забезпеченні. У 2014 році вона закінчила навчання у [PERSON] [PERSON] Будівництва та отримала диплом магістра за професією « Промислове і цивільне будівництво». З 15 серпня 2014 року вона працевлаштована до Макіївського виробничого управління водопровідно каналізаційного господарства, де працює до теперішнього часу. В суперечить статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» , згідно якої випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку встановленому Кабінетом міністрів України, одягом, взуттям , а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, їй [PERSON] [PERSON] Академією Будівництва не була виплачена така допомога. Згідно ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік» , прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1378,00 гривень. У звязку з чим одноразова грошова допомоги відповідно до ст..8 ЗУ Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» становить 8268,00 грн. Також навчальний заклад повинен був виплатити суму на придбання одягу та взуття у розмірі 680 грн. В звязку з чим просить стягнути з [PERSON] [PERSON] Будівництва та Архітектури на її користь грошові кошти у сумі 8948,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання н зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] Будівництва та Архітектури [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON] [PERSON] Будівництва та Архітектури [PERSON] Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд знаходить заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до свідоцтва про народження, серії VIII-НО, виданого 16 квітня 1991 року відділом РАГС Гірницького райвиконкому м. Макіївки Донецької області, [PERSON] народилася 8 квітня 1991 року, та її батьками є -[PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про смерть серія 1-НО № 482517 , виданого 9 вересня 2010 року Гірницьким відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, 19 липня 2005 року у м. Макіївка Гірницького району Донецької області померла [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про смерть серія 1-НО № 149099, виданого 25 вересня 2006 року Гірницьким відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, 20 вересня 2006 року у м. Макіївка Гірницького району Донецької області помер [PERSON]. Згідно витягу з обліково статистичної картки дитини сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування № 003-02-16 від 12 червня 2013 року, [PERSON] наданий статус дитини сироти. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» № 2342-ІV від 13 січня 2005 року (далі за текстом Закон № 2342-ІV), до дітей-сиріт відносяться діти, в яких померли чи загинули батьки та до дітей, позбавлених батьківського піклування відносяться діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з визнанням їх безвісно відсутніми. Частинами 1-3 ст. 8 Закону № 2342-ІV передбачено, що держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Допомога та утримання таких дітей не можуть бути нижчими за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб. Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів. Згідно ч. 7 ст. 8 Закону № 2342-ІV, випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття. Зміст вищенаведеної норми свідчить про те, що Кабінету Міністрів України доручено визначити порядок забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування одягом і взуттям, в тому числі встановити нормативи такого забезпечення. Мінімальний розмір одноразової грошової допомоги, яка виплачується випускникам, чітко визначена Законом, виплата цих сум в більшому розмірі здійснюється за рахунок навчального закладу або відповідної установи. Згідно з п.п.5 п.13 Постанову КМУ від 5 квітня 1994 року № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» діти сироти і діти, позбавленої батьківського піклування, що перебувають під опікою (піклуванням), на період навчання у загальноосвітньої школі забезпечуються безплатно шкільною і спортивною формами, обідами, у вищих навчальних закладах і професійних навчально виховних закладах обідами і гуртожитками. При працевлаштуванні після закінчення навчального закладу їм виплачується одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів, а також видується одяг і взуття на суму не менш як 16 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. За бажанням випускникам навчальних заходів може бути виплачена грошова компенсація у розмірі , необхідному для придбання одягу і взуття. Відповідно до положень ст. 25 Закону № 2342-ІV порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] в період з 1 вересня 2013 року до червня 2014 року навчалася в [PERSON] [PERSON] Будівництва за професією « Промислове і цивільне будівництво». Під час навчання вона перебувала на повному державному забезпеченні. У 2014 році вона закінчила навчання у [PERSON] [PERSON] Будівництва та отримала диплом магістра за професією « Промислове і цивільне будівництво», що вбачається з диплома магістра НК № 47214405 від 30 червня 2014 року. З 15 серпня 2014 року позивач [PERSON] працевлаштована до Макіївського виробничого управління водопровідно каналізаційного господарства, де працює до теперішнього часу, що вбачається з копії трудової книжки АХ № 791672 . Позивач просить стягнути з [PERSON] [PERSON] Будівництва та Архітектури на її користь грошові кошти у сумі 8948,00 грн., посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1378,00 грн. Однак суд при ухваленні судового рішення керується ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», відповідно до якої, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1218,00 грн., оскільки позивач у 2014 року закінчила навчальний заклад та у 2014 році була працевлаштована до підприємства. Отже, виходячи з вищенаведеної норми, відповідач мав нарахувати та виплатити позивачу як випускнику навчального закладу з категорії дітей - сиріт, одноразову грошову допомогу у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто в сумі 7308,00 грн. та грошову компенсацію у розмірі , необхідному для придбання одягу і взуття в розмірі 16 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме в сумі 272,00 грн. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] [PERSON] Будівництва та Архітектури на користь [PERSON] не виплачену одноразову грошову допомогу у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто в сумі 7308,00 грн. та грошову компенсацію у розмірі , необхідному для придбання одягу і взуття в розмірі 16 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме в сумі 272,00 грн., задовольнивши частково позовні вимоги. У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню відшкодування витрат на сплату судового збору.

Outcome: partial