overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

31 липня 2011 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін народилась дитина: донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою [PERSON]. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що далі їхнє спільне проживання не можливе. Спільне життя з відповідачкою не склалось, основна причина - вони різні за характерами і поглядами люди, в результаті чого в них постійно виникали сварки, непорозуміння. Позивач [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. Відповідачка [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву, визнає не заперечує проти її задоволення. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони не проживають разом, помиритися не бажають, фактично сім`я розпалась і подальше спільне проживання подружжя і збереження сім `ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

31 липня 2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 7200,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 липня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 80465,92 грн., заборгованість за кредитом 6942,40 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 65715,62 грн, заборгованість за пенею та комісією 3500,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 3807,90 грн., всього загальна сума заборгованості склала 80465,92 гривень. Тому представник позивача просить розглянути справу заочно та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 31 липня 2012 року в розмірі 80465,92 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 31 липня 2012 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 7200,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 липня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 80465,92 грн., заборгованість за кредитом 6942,40 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 65715,62 грн, заборгованність за пенею та комісією 3500,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 3807,90 грн., всього загальна сума заборгованості склала 80465,92 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

31 липня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 1160, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31.07.2013 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що майнового спору між сторонами не існує на час подачі даного позову. Сторони проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин з березня 2020 року. Причиною розпаду сім`ї, на думку позивача, стало те, що подружжя мають різного складу характери, різні погляди на сімейне життя, в зв`язку з чим між сторонами виникали часті непорозуміння, застосування фізичного насилля до дружини. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають нарізно, на примирення позивач не згідна, а тому вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надіслала на адресу суду клопотання про розгляда справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище - [PERSON] , зазначивши у своїй позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи думку сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, мір до примирення не приймають, відповідач згідний на розірвання шлюбу, вільної згоди обох на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

31 липня 2013 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором №011-14986-111207 від 11 грудня 2007 року в сумі 19 391 грн. 80 коп. Справа знаходилась в провадженні судді Прохорова П.А.28.02.2014 року справу передано на розгляд судді Гуденко О.А., у зв'язку з неможливістю розгляду справи попереднім складом суду. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У минулому судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 11 грудня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем був укладений договір №011-14986-111207 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відповідачу відновлювальної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 500 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується позивачем самостійно, та не може перевищувати загальної суми кредитної лінії. Відповідно до п. 2.3 Договору, відповідач зобов'язався сплатити позивачу проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах. Відповідно до п.5.2 умов договору, останній набуває чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Дотепер відповідач свої зобов'язання за вищевказаним договором не виконав, тіло кредиту - 12500 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками - 3303 грн. 05 коп., заборгованість за комісіями - 3588 грн. 75 коп.-станом на 25.12.2012 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 19391 грн. 80 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 526, 527, 530,1049,1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню. Тому, враховуючі заявлені позивачем вимоги, з відповідача слід стягнути заборгованість за договором №011-14986-111207 від 11 грудня 2007 року в сумі 19 391 грн. 80 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

31 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 вересня 1999 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Теплицького району Вінницької області. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], яка на даний час проживає з відповідачем. Шлюбні відносини між ними припинені, через відсутність порозуміння та поваги між ними. Більше двох років вони разом не проживають. Позивач має намір укласти шлюб з іншою жінкою. Позивач [PERSON] в письмовій заяві до суду просить заявлені позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між ними. Відповідач [PERSON] направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без її участі. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 1999 року. Шлюб зареєстровано відділом ДРАЦС реєстраційної служби Теплицького району Вінницької області (а.с.7). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з відповідачем. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відносини між сторонами на мали негативний характер, на протязі більше двох років сторони проживають окремо, на даний час сімейні відносини між сторонами припинені, відносин вони не підтримують, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, згода про проживання дитини між ними досягнута, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

31 липня 2014 року [PERSON] звернулась в Іллічівський міський суд Одеської області з зазначеною заявою (а.с.4-6). Заявник просить суд постановити рішення, яким визнати, що державний акт серії ЯЖ №300313 на право власності на земельну ділянку, що розташована в СОГ «Волна», [ADDRESS], загальною площею 0,0603 га, виданого 27 серпня 2008 року на ім'я [PERSON], належить [PERSON], [INFO], уродженки м. Іллічівськ Одеської області; визнати, що диплом серії [NUMBER] виданого 04 липня 2005 року Одеським національним університетом на ім'я [PERSON] - належить [PERSON], [INFO], уродженки м. Іллічівськ Одеської області. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 14 червня 1997 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], та змінила дівоче прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». В 2001 році вона загубила свій паспорт, та звернулась за видачею нового паспорту. При видачі паспорту громадянина України було допущено помилку, а саме вказане прізвище «[PERSON]». На цей факт заявниця звернула увагу, але через свою необізнаність, не зверталась до паспортного столу для видачі нового паспорту з правильним написання прізвища. На прізвище «[PERSON]» заявниця отримала диплом с вищою освітою, а також державний акт на право власності. Через те, що у чоловіка заявниці а також їх спільної дитини прізвище «[PERSON]», вона вирішила змінити прізвище в паспорті, та з 23 липня 2013 року має паспорт громадянина України з прізвище «[PERSON]». Відповідно через зміну паспорту та його даних всі отримані документи на прізвище «[PERSON]» перестали їй належати. В судове засідання заявниця не з'явилась, про слухання справи сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує (а.с.17). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню у повному обсязі, за слідуючими підставами. Відповідно до Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану м. Іллічівська Одеської області, 14 червня 1997 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON], та змінила дівоче прізвище «[PERSON]» на спільне з чоловіком прізвище «[PERSON]» (а.с.9). Згідно диплому серії [NUMBER] виданого Одеським національним морським університетом 04 липня 2005 року [PERSON] здобула вищу освіту (а.с.15). Державного акту серії ЯЖ №300313 на право власності на земельну ділянку, що розташована в СОГ «Волна», [ADDRESS], загальною площею 0,0603 га, виданий 27 серпня 2008 року на ім'я [PERSON] (а.с.11). Відповідно довідки начальника відділу Іллічівського МВ ГУДМС України в Одеській області Шмельової Н.В. №28/542 року [PERSON], [INFO], 23 липня 2013 року документована паспортом громадянина України серії [NUMBER], в зв'язку із уточненням розбіжностей в написані прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]» на підставі паспорту серії [NUMBER] виданого Іллічівським МВ УМВС України в Одеській області 28.05.2001 року (а.с.12). За таких обставин заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

31 липня 2014 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. Заявлений позов мотивує тим, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2003 року. Шлюб зареєстрований Виконкомом Новодонецької селищної ради м. Добропілля, актовий запис № 34. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось із-за різних поглядів на сімейне життя та ведення господарства. Тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Питання про розподіл спільного майна, буде вирішуватись у добровільному порядку. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання до суду не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі , з позовними вимогами згоден. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що між сторонами шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися, і вони не бажають їх продовжувати. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

31 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 07 листопада 2003 року вона перебуває з відповідачем по справі у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції за актовим записом № 395. Спільне життя між подружжям не склалося, оскільки кожен із сторін має різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння при вирішенні питань сім'ї та побуту, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені в червні 2014 року. Позивачка вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. Дітей від шлюбу не мають. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, надала заяву, в якій позов підтримала, прохала розглянути справу без її участі. /а.с.21/ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, прохав розглянути справу без його участі. /а.с.22/ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають iз сімейних правовідносин, та на пiдставi ст.ст. 110, 112 СК України підлягають задоволенню. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб (а.с.3), вбачається, що 07 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції за актовим записом № 395, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки вона не бажає підтримувати сімейні стосунки, та суперечитиме принципу добровільності шлюбу та визначеному ч. 3 ст. 56 СК України праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

31 липня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], вказавши на те, що відповідач є його батьком. Сторони перебувають у шлюбі з 14 листопада 2003 року. Подружнє життя не склалось. Відповідач проживає окремо від позивача та дитини. Син перебуває на повному утриманні матері. Сам матеріально добровільно допомагати утримувати дитину належним чином відповідач відмовляється, хоча зобов'язаний це виконувати. Відповідач є працездатною людиною, має можливість забезпечити належне виховання та утримання дитини, а тому позивач просить стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на неповнолітнього сина щомісячно в примусовому порядку в розмірі 643,00 грн. до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Проаналізувавши документи справи, врахувавши ту обставину, що відповідач має не достатній хоча і стабільний дохід, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Сторони перебувають у шлюбі з 14 листопада 2003 року, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб (а.с. 2). Судом встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про народження дитини (а.с. 3). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання сина, а тому даний позов підлягає до задоволення. Сторони проживають окремо, свого обов'язку утримувати дитину відповідач не виконує, неповнолітній син проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітнього сина. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки та відповідача, який є працездатним, інших утриманців у нього немає. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітньому сину в розмірі - 600 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

31 липня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 20 липня 2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Через зловживання відповідачем спиртними напоями, втрату почуттів взаємної поваги та любові сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала зазначивши, що не має наміру примиритися з відповідачем, подружні стосунки не підтримує з лютого 2014 року На підставі викладеного просила про задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу з підстав, зазначених позивачкою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 65. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою. Зазначені факти підтверджуються дослідженими у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] та копією свідоцтва та свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER]. Причинами розпаду сім'ї є втрата почуттів любові та взаємної поваги, відсутність взаєморозуміння. Сторони не підтримують подружніх стосунків з лютого 2014 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивачкою сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 243 грн. 60 коп., що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved