Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

31 січня 2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник ТОВ «Харків Екоресурс» з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів, який в подальшому був уточнений. Відповідно до уточненої позовної заяви представник позивачапросив суд стягнути з відповідачів на користь ТОВ «Харків Екоресурс» заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів у розмірі 750, 75 грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 06.08.2015 року Жовтневим районним судом м. Харкова було видано судовий наказ по справі № 639/6480/15-ц про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.09.2015 року було скасовано судовий наказ Жовтневого районного суду м. Харкова №639/6480/15-ц про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів. Послуги з вивезення побутових відходів за адресою: м. Харків, пров. Сількорівський, б. 13 надаються ТОВ «Харків Екоресурс» на підставі Договору на вивезення побутових відходів, опублікованому 25.06.2013 року у офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради газеті «Харьковские известия», який набрав чинності з 01.08.2013 року. До набрання чинності договором від відповідачів не надходило заяв про свою незгоду з умовами опублікованого договору. Станом на 01.01.2017 року відповідачі не здійснили оплату наданих послуг з 01 серпня 2013 року по 31 травня 2015 року, у зв'язку з чим мають заборгованість у розмірі 414, 34 грн., на яку позивачем також нараховано індекс інфляції у розмір 313, 63 грн., та три відсотки річних у розмірі 22, 78 грн. відповідно до ст. 625 ЦК України. Враховуючи викладене представник позивача і був змушений звернутися до суду з даним позовом. 20 березня 2017 року від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на позовну заяву, відповідно до яких, вона просить суд: відмовити у задоволені позовних вимог ТОВ «Харків Екоресурс» з огляду на наступне. На думку відповідача, оприлюднена в газеті «Харьковские известия» пропозиція ТОВ «Харків Екоресурс» про надання невизначеному колу осіб послуг з вивезення побутових відходів не є типовим договором, форму якого встановлено Кабінетом Міністрів України, а відповідно зазначена публічна пропозиція жодним чином не свідчить про факт надання послуги конкретним фізичним особам [PERSON] та [PERSON]. Окрім того, встановлення виконкомом Харківської міської ради для ТОВ «Харків Екоресурс» загальних тарифів на надання послуг з вивезення побутових відходів також жодним чином не свідчить про факт надання конкретним особам [PERSON] та [PERSON] послуг з вивезення побутових відходів. Відповідачами також кожного місяця складався та передавався позивачу акт-претензія, яким встановлювався факт ненадання позивачем послуги з вивезення твердих побутових відходів у відповідному місяці. Представник позивача, [PERSON],яка діє на підставі довіреності від 17.01.2017 року, в судовому засіданні уточнений позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач по справі [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.09.2015 року було скасовано судовий наказ Жовтневого районного суду м. Харкова №639/6480/15-ц про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів.(а.с. 7) Відповідно до положень п.2 ч.8 ст. 105-1 ЦПК України, у разі скасування судового наказу заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Отже, позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідачів заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів в порядку позовного провадження. Так, у судовому засіданні було встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [INFO], б. 13. Зазначені обставини підтверджуються відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Харківській обл. від 10.02.2017 року. (а.с. 28-29) Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством (абз. 11 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 та 10 ст. 35-1 Закону України «Про відходи» власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. Орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах визначає виконавця послуг з перевезення побутових відходів з певної території населеного пункту. Так, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.12.2011р. № 940 «Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові» виконавцями послуг з вивезення побутових відходів у м. Харкові було визначено КП «Комплекс з вивозу побутових відходів», КП КГ «Харківкомуночиствод», та ТОВ «Харків Екоресурс». (а.с. 8) У відповідності до ст. 35-1 Закону України «Про відходи» та ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ТОВ «Харків Екоресурс» було опубліковано Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 25.06.2013 року в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради - газеті «Харьковские известия» №75/1(2669/1), умови якого відповідають умовам типового договору затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 р. № 1070. (а.с. 9-10) Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). 21 червня 2013 року між Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» та ТОВ «Харків Екоресурс» було укладено Договір про надання послуги з доставки рекламної та/або інформаційної продукції №28/373 за яким, УДППЗ «Укрпошта» було здійснено доставку примірника газети «Харьковские известия», в якому було опубліковано Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 25.06.2013 року, на території Жовтневого району м. Харкова. (а.с. 11-13) Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Згідно п. 3.2.5 Рішення Харківської міської ради від 16.11.2011 р. № 504/11 «Про встановлення Правил благоустрою території міста Харкова» власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендатори житлових будинків (земельних ділянок) приватної власності, зобов'язані укладати договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснювати оплату таких послуг та забезпечувати збирання побутових відходів. Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Тобто, укласти договір з виконавцем послуг на вивезення побутових відходів є також обовязком користувачів житлових будинків (земельних ділянок) приватної власності, яким є відповідачі по справі. В судовому засіданні було встановлено, що з моменту опублікування договору та протягом одного місяця після цього відповідачі не зверталися до ТОВ «Харків Екоресурс» із заявами про незгоду з умовами публічного Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів від 25.06.2013 року. Таким чином, згідно п. 30 Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, зазначений Договір набрав чинності для сторін з 01.08.2013 року та згідно ч. 3 ст. 205, ст.ст. 639-643 ЦК України вважається укладеним строком на 3 роки, якщо інше не буде заявлено споживачем у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Надання позивачем послуг з вивезення побутових відходів за адресою відповідачів підтверджується Графіком планово-подворового вивезення твердих побутових відходів з приватних домоволодінь Жовтневого району м. Харкова. (а.с. 15) Рішенням Харківської міської ради від 20.12.2011 року №896 та від 18.02.2015 року №92 «Про встановлення тарифів на послуги з вивезення ( перевезення, захоронення) побутових відходів, які надає ТОВ «Харків Екоресурс» встановлені тарифи на вказані послуги. (а.с. 16, 17) Отже, судом встановлено, що ТОВ «Харків Екоресурс» надає відповідачам послуги з вивезення побутових відходів, а відповідачі в свою чергу. Їх використовують. В свою чергу, щодо посилання відповідачів, що послугами ТОВ «Харків Екоресурс» вони не користуються, то суд критично ставиться до цих тверджень, адже відповідачами не було надано жодних належних та допустимих доказів невикористання послуг ТОВ «Харків Екоресурс» або укладання договору з іншою організацією, яка здійснює вказані послуги. А тому і посилання відповідачів на те, що вони не повинні оплачувати кошти за послуги з вивезення побутових відходів, оскільки з ними не був укладений договір на надання цієї послуги є безпідставним. При цьому, суд приймає до уваги, що відповідачі після отримання судового наказу про стягнення з них заборгованості на надані послуги та подачі заяви про його скасування, з будь-якими заявами щодо відмови від отримання послуг ТОВ «Харків Екоресурс», так і щодо неналежного виконання даних послуг до Товариства не звертались. Натомість, з матеріалів справи вбачається, що відповідачами кожного місяця направлялися на адресу ТОВ «Харків Екоресурс» акти претензії та заяви про виклик представника ТОВ «Харків Екоресурс» для складання актів претензій, але вказані акти - претензії та заяви не є відмовою від отримання послуг ТОВ «Харків Екоресурс». (а.с. 39-72) Як зазначив в позові представник позивача, починаючи з 01.08.2013 року відповідачі не здійснюють оплату наданих послуг з вивезення побутових відходів. Згідно Довідки ТОВ «Харків Екоресурс» про рух коштів по особовому рахунку №71806 у відповідачів наявна заборгованість, яка станом на 01.06.2015 року становить 414, 34 грн., яка і підлягає стягненню з відповідачів. (а.с. 97) Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 313, 63 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 22,78 грн., що підтверджується Розрахунком суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. (а.с. 98) Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Главою 63 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Суд зазначає, що правовідношення, в якому замовник зобовязаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобовязанням. Таким чином, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобовязань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1\~600 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved