Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

6 серпня 2018 р. позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на квартиру [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що 1 листопада 1996 р. позивач уклала договір купівлі-продажу вказаної квартири, зареєстрований Запорізькою Товарною біржею «Титан-Инвест» у відповідності з діючим на той час законодавством. 3 жовтня 1996 р. право власності позивача на квартиру зареєстровано Запорізьким бюро технічної інвентаризації. Зазначений правочин нотаріально не посвідчено, що унеможливлює відчуження квартири. З наведених підстав позивач просить суд визнати за нею право власності на квартиру. Ухвалою суду від 8 серпня 2018 р. відкрито провадження у справі, призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено строк для подачі сторонами заяв по суті позову. Представник відповідача у встановлений судом строк подав заяву, в якому проти позову не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За договором купівлі-продажу, укладеним 1 листопада 1996 р. між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованим 1 листопада 1996 р. Запорізькою Товарною біржею «Титан-Инвест», продавець продав, а покупець придбав квартиру [ADDRESS]. (а.с. 8) У відповідності зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно п. 10 вказаного договору він відповідно до ст. 227 ЦК Української РСР підлягає реєстрації в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ст. 227 ЦК Української РСР, якій діяв на час укладення договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. В судовому засіданні встановлено, що вказаний договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений, 3 жовтня 1996 р. зареєстрований в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації. (а.с. 5) У відповідності зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. В судовому засіданні встановлено, що сторони договору купівлі-продажу зазначеної квартири домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується укладеним між ними договором, зареєстрованим товарною біржею, відбулося повне виконання цього договору, але продавець ухиляється від його нотаріального посвідчення, що є підставою для визнання договору дійсним. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Враховуючи, що позивач придбала квартиру на підставі укладеного правочину, суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на вказану квартиру.

Outcome: approved