Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

30 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Заява мотивована тим, що у 2020 році заявник з метою оформлення пенсії за віком почав збирати документи на підтвердження трудового стажу, та виявив розбіжності в трудовій книжці серії [NUMBER] , заповненій 27.07.1983, де на російській мові його ім`я вказано як [PERSON] , а у вкладці до трудової книжки ім`я на українській мові написано як [PERSON] , тобто не відповідає зазначеному у паспорті. Крім того, у дипломі серії [NUMBER] , заповненому 23.06.1980, реєстраційний номер № 994, ім`я заявника також вказано невірно - [PERSON] . Заявник просить суд задовольнити заяву, оскільки без встановлення факту належності трудової книжки та диплома, він не може реалізувати своє право на пенсійне забезпечення. Заявник у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Іванус О. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вирішення питання щодо встановлення факту належності правовстановлюючих документів залишає на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Довгинцівським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 25.11.1999, та у картці платника податків виданої 17.07.2012, ім`я заявника - [PERSON] (а.с.5, 6). В трудовій книжці серії [NUMBER] , заповненій 27.07.1983 ім`я заявника написано на російській мові як [PERSON] , а у вкладці до трудової книжки ім`я на українській мові зазначено як [PERSON] (а.с.7-13). Диплом серії [NUMBER] виданий 23.06.1980 на ім`я [PERSON] (а.с.14). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 12 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу потрібно заявнику для реалізації права на пенсійне забезпечення, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, тому суд приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved