Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

30 березня 2016 року представник позивача [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Свій позов мотивує тим, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина на 2/3 частини житлового будинку (домоволодіння) та вбиральні, розташованих в [ADDRESS]. Представник позивач зазначає, що [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом, після смерті батька - [PERSON] [PERSON] спадщину прийняв, оскільки подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. Проте оформити свої спадкові права належним чином не має можливості, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме на 2/3 частини житлового будинку (домоволодіння) та вбиральні, розташованих в [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, однак в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності. Представник позивача [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовільнити. Представник Любомльської міської ради Волинської області в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З копій реєстраційних посвідчень від 29 січня 1970 року, посвідчених Луцьким міжміським бюро технічної інвентаризації, вбачається, що 1/3 житлового будинку (домоволодіння), розташованого в [ADDRESS], зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності, 1/3 вказаного будинку - за [PERSON] та 1/3 - за [PERSON] (а.с.12-13). Зведеним оціночним актом від 30 січня 1970 року на домоволодіння [ADDRESS], доводиться та обставина, що за вказаною адресою знаходиться також вбиральня (а.с.14). [PERSON] помер [INFO], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). З інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №43698876 слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON], який помер [INFO], не заводилась. [PERSON] померла [INFO], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Отже, після смерті останньої відкрилася спадщина на 1/3 житлового будинку (домоволодіння) та вбиральні, розташованих в [ADDRESS]. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2007 року п.1 у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні норми ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, після смерті [PERSON], спадщину фактично прийняв її син - [PERSON], який постійно проживав в будинку разом з спадкодавцем. Отже, після смерті [PERSON], [PERSON] належало вже 2/3 частини житлового будинку (домоволодіння) та вбиральні, розташованих в [ADDRESS]. Проте, [PERSON] своїх спадкових прав оформити не встиг, так як помер [INFO] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 2/3 частини житлового будинку (домоволодіння) та вбиральні, розташованих в [ADDRESS]. Спадкодавець [PERSON] заповіту на випадок своєї смерті не залишив. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], відповідно як син спадкодавця. Даний факт стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). З матеріалів спадкової справи №255 вбачається, що інших спадкоємців немає. [PERSON] фактично прийняв спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], оскільки подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини (а.с.10). Проте постановою державного нотаріуса Пендюрою Ю.М. від 16.01.2015 року №8/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частини житлового будинку (домоволодіння) та вбиральні, розташованих в [ADDRESS] останньому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Статтею 16 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Представник відповідача в своїй заяві від 13 квітня 2016 року позов визнав, що в силу ст.ст. 60, 61 ЦПК України, дає підстави суду вважати доведеними обставини, на які посилається позивач, як такі, що не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини житлового будинку (домоволодіння) та вбиральні, які знаходяться по [ADDRESS]

Outcome: approved