Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

29 червня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 174 750 грн. 00 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона проживала з відповідачем [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У них народилась спільна донька - [PERSON] , [INFO] . В подальшому фактичні шлюбні стосунки між ними було припинено, після чого питання догляду та виховання дитини повністю лягло на позивачку. Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки, проте з відповідачем [PERSON] вони дійшли згоди про передачу позивачці у власність двох земельних ділянок та, у зв`язку із цим, припинення права на аліменти. [PERSON] , [INFO] , - особа з інвалідністю з дитинства, хворіє на численні захворювання у тому числі лівобічний грудопоперековий ідіопатичний Б подібний сколіоз 3-4 ст. з порушенням функції. Позивачка витрачала та продовжує витрачати значні кошти на лікування доньки: придбання ліків, діагностування та аналізи, проходження обов`язкових лікувальних процедур, тощо. Нещодавно [PERSON] перенесла складну дороговартісну операцію з метою корекції хребта. Вартість медичної послуги становила 233 000 грн. На даний час позивачка не працює, оскільки увесь її час витрачається на догляд та післяопераційне лікування доньки. Державних допомог ледь вистачає на лікування та реабілітацію. Коштів на її та доньки елементарні потреби не має. Виходячи з вказаних обставин, позивач вважає, що з відповідача мають бути стягнуті кошти на лікування їх доньки [PERSON] у розмірі 75 % від сум, витрачених нею на проведення операції - 233 000 х 75% = 174 750 грн. Ухвалою суду від 02 липня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала, проти проведення заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] , повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився, у відповідності до вимог ст. 280 ч.1, 2 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, доказів поважності причин неявки в судове засідання не подав, як і не подав відзиву на позов. Тому суд відповідно до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, за згодою позивача, вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 10 грудня 2013 року між сторонами було складено Договори про припинення прав на аліменти дитини у зв`язку з передачею у власність земельної ділянки, згідно яких у власність позивачки перейшли дві земельні ділянки площею 0,1992 га для ведення особистого селянського господарства, та 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка) у с. Лугове Ярмолинецького району. Відповідно до умов вказаних договорів, припиняється право [PERSON] на отримання від [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Проте, згідно п. 10 вказаних договорів, укладання цього договору не звільняє «Платника» аліментів від обов`язку брати участь у додаткових витратах на дитину. Буділовська [PERSON] - особа з інвалідністю з дитинства, хворіє на численні захворювання у тому числі лівобічний грудопоперековий ідіопатичний Б подібний сколіоз 3-4 ст. з порушенням функції, що підтверджується медичним висновком та випискою із медичної карти стаціонарного хворого. У зв`язку з цим, на лікування [PERSON] необхідні кошти. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З цього приводу, у постанові Верховного Суду України № 6-1489цс17 від 13 вересня 2017 року, зазначено, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. При цьому, суд враховує, що наведене вище положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається ст. 185 СК України. До таких особливих обставин закон відносить, насамперед, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. В окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину - вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат визначається, у даному конкретному випадку, залежно від фактично понесених витрат на дитину. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в таких витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягненні аліментів, відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь - якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі. Додаткові витрати на дитину можуть покриватися після їх фактичного понесення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Відповідно до копії Договору № 540 про надання медичних послуг від 19.05.2021 року, укладеного між [PERSON] в інтересах [PERSON] та ТОВ «Клініка сучасної хірургії та ортопедії» та копії акту наданих послуг від 19.05.2021 року до вказаного Договору, вартість медичних послуг, наданих [PERSON] становить 233 000 грн. 00 коп. Вказана сума - 233 000 грн. 00 коп. є додатковими витратами на утримання дитини - [PERSON] . З урахуванням досліджених доказів та обставин справи, суд приходить до висновку, що з відповідача - батька дитини, слід стягнути 75 % суми додаткових витрат у розмірі 174 750 грн. 00 коп. Окрім того, при визначенні розміру додаткових витрат судом враховується матеріальне становище сторін, стан їхнього здоров`я та наявність утриманців. Судові витрати по справі становлять - 1 747 грн. 50 коп. судовий збір, та, згідно вимог ст. 141 ЦПК України, і з урахуванням звільнення позивачки від сплати судового збору за пред`явлення даного позову до суду, стягуються з відповідача [PERSON] в дохід держави

Outcome: approved