Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

30.11.2020 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] , в якій вона просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , 2017 р.н., та стягнути з відповідача на її користь аліменти, визначені у твердій грошовій сумі 3000 грн. на утримання сина до досягнення ним повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що відповідач [PERSON] з 2017 залишив родину, мешкає окремо, сином не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Рішення суду про стягнення з нього аліментів в частці від його доходу не виконує та має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 28230,75 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 24.12.2020 р. у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання з викликом сторін. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 04.03.2021 р. у даній справі закрито підготовче провадження та призначено її судовий розгляд. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала у повному обсязі та надала суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, погодилась на розгляд справи за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином, про що свідчать його особисті підписи у зворотньому поштовому повідомленні про вручення судової повістки. Заяв про відкладення слухання справи від [PERSON] не надійшло. Представник третьої особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надавши письмові пояснення, згідно яких просить розглядати справу без участі представника Департаменту. Крім того, Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради до суду надано письмовий висновок № 167 від 03.03.2021 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За згодою позивача суд виносить рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280-282 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що з жовтня 2013 по червень 2017 сторони проживали разом буз державної реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] . Згідно заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 02.04.2019 р. з батька дитини [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј частки від заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.01.2019, до досягнення дитиною повноліття. Згідно з довідкою від 01.07.2020, наданою КЗ «Дошкільний навчальний заклад (Ясла - Садок) № 136 Харківської міської ради» хлопчика - [PERSON] , [INFO] , до закладу дошкільної освіти приводить та забирає мати [PERSON] (а.с. 14). З довідки від 21.07.2020 року № 965, наданої КНП «Міська дитяча поліклініка №23» ХМР вбачається, що [PERSON] , [INFO] перебуває під наглядом фахівців поліклініки №23 з моменту народження по теперішній час, догляд за дитиною та рекомендації лікарів здійснює мати [PERSON] (а.с. 13). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] підтвердили, що відповідач [PERSON] влітку 2017 року залишив родину, виїхав до своїх родичів в Дніпропетровську область та більше своїм сином [PERSON] не цікавився. Виховує та матеріально забезпечує дитину його мати - [PERSON] . Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради надано висновок № 167 від 03.03.2021 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно даного висновку питання доцільності позбавлення малолітнього сина [PERSON] , було розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, за результатами якого прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. В Постанові Верховного Суді від 26.12.2018 року по справі № 404/6391/16-ц зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Суду надано достатньо доказів, що свідчать виключно про одне - відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Враховуючи викладене, зібрані у справі докази, виходячи з інтересів дитини, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні їх від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно до ст. 166 ч. 3 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримання дитини. Таким чином, оскільки відсутні офіційні дані про працевлаштування відповідача, позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів з частки від доходу на аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., мають бути задоволені, оскільки це сприятиме належному матеріальному забезпеченню дитини. Даних про непрацездатність або наявність на утриманні відповідача інших осіб чи про інші обставини, які могли вплинути на рішення щодо розміру аліментів, відповідачем суду надано не було. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved