Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

30.04.2014 року [PERSON] звернулась до суду з дійсним позовом, в якому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції внести зміни в актовий запис № 1515 від 31.03.2009 року, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, змінивши прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», крім того просить зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції видати нове свідоцтво про народження [PERSON], [INFO] відповідно до внесених змін до актового запису у Книзі реєстрації народжень № 1515 від 31.03.2009 року, в якому у графі «прізвище» вказати - «[PERSON]»; місце народження дитини та дату народження, а також інші відомості не змінювати. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем у справі вона перебувала у шлюбі, з 23.08.2008 року. Від сумісного проживання мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, внаслідок чого у лютому 2011 року між нами були припинені шлюбно-сімейні відносини. З вказаного часу вони спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Дочка після розпаду сім'ї проживає разом з нею. Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.08.2012 року шлюб між ними розірвано. З моменту припинення шлюбно-сімейних стосунків відповідач взагалі не цікавиться дочкою, її станом здоров'я, укладом життя та її інтересами, не приймає участь в її вихованні. За три роки жодного разу не зустрічався з дитиною, не надавав матеріальної допомоги на її утримання. [PERSON] взагалі не цікавлять досягнення дитини, відвідування додаткових секцій, які сприяють її розвитку. На теперішній час дочка навіть не пам'ятає свого батька в обличчя, не впізнає його на вулиці. Всі вищевикладені факти, як кожен окремо, так і в їх сукупності, свідчать про ухилення [PERSON] від виховання неповнолітньої дочки, свідомого нехтування ним своїх батьківських обов'язків, що підтверджує байдужість ставлення відповідача до своїх обов'язків по вихованню дитини. Крім того позивачка зазначає, що 14.03.2014 року між нею та гр. [PERSON] було укладено шлюб. [PERSON] дуже гарно ставиться до [PERSON], повністю її забезпечує, виховує, приділяє увесь вільний від роботи час дитині, постійно робить їй подарунки, разом вони ходять на прогулянки, відвідують парки відпочинку. [PERSON] називає [PERSON] своїм батьком. Крім того, позивачка [PERSON] вважає за доцільне змінити прізвище дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]», оскільки бажає мати з дитиною одне прізвище. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, та просила його задовольнити з мотивів зазначених у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особа управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради Анонченко Л.Б. у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, надала суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та просила розглядати справу за її відсутністю. Прокурора Герасименко О. у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. (а.с. 6) Як вбачається з висновку управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав служба вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] Факт ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків підтверджується довідкою, наданою комунальним позашкільним навчальним закладом «Харківським міським комплексним центром клубів за місцем проживання», де [PERSON] [INFO] є вихованцем закладу, з якої вбачається, що відповідач за період з 20.12.2012 року по теперішній час жодного разу не приводив дитину на заняття. Крім того, як вбачається з відповіді на запит комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська дитяча поліклініка № 7» № 328 від 15.04.2014 року батько дитини на протязі останніх чотирьох років не відвідував поліклініку разом з дитиною, супроводжує завжди дитину її мати. Як вбачається з відповіді комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад № 28 Харківської міської ради» № 325 від 11.10.2014 року за період з 01.09.2012 року по теперішній час батько дитини жодного разу дошкільний заклад не відвідував, не був присутній на жодному святковому ранку та не здійснював оплату за харчування. Крім всього слід зазначити, що 14.03.2014 року між позивачкою та гр. [PERSON] було укладено шлюб. [PERSON] дуже гарно ставиться до дитини, займається її вихованням та матеріально забезпечує. У відповідності ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування , ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини , жорстоко поводяться з дитиною, вдаються до будь яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. З урахуванням викладеного, відповідач [PERSON] не проживає та не приймає ніякої участі у її вихованні дитини, не переймається її станом здоров'я та розвитком, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що [PERSON]., ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, тому повинен бути позбавлений батьківських прав. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, які б перешкоджали позбавлення відповідача батьківських прав відсутні. Статтею 166 СК України передбачені правові наслідки позбавлення батьківських прав, відповідно до яких особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає право на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном, піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Таким чином, у разі позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки і, відповідно, втрати останнім прав, заснованих на спорідненості дитини, суд вважає за доцільним змінити дитині прізвище. Згідно ч.4 ст. 148 СК України за заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєно прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини (ч.5 ст. 148 СК України). Частинами 1,2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складання актових записів цивільного стану. Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року за № 96/5 є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей пра батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.4 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п. 2.21 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису цивільного стану, до якого вносяться зміни. Оскільки перший примірник актового запису цивільного стану про народження дочки зберігається у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, то вносити зміни до даного актового запису може тільки відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Аналізуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, повністю знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved