Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

29 жовтня 2021 року [PERSON] , звернулась до суду з вказаним вище позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, яке складається з Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими по [ADDRESS] , що залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно - Ѕ частина житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими по [ADDRESS] , яка ніким не успадкована. Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом на вказане майно, спір за спадщину відсутній. У зв`язку з необхідністю отримання Свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулася до нотаріуса та подала документи на оформлення спадщини. Однак нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємцем не представлено правовстановлюючого документу на спадкове майно, та в разі відсутності вказаних документів позивачу було рекомендовано звернутись до суду. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, однак нею подано до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача про день, час та місце розгляду справи, будучи належним чином повідомленим своєчасно, у підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог. Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 4 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Згідно з вимогами ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] 27 листопада 1987 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 8). Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 1 липня 2005 року року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.9). Отже, дошлюбне прізвище позивачки « [PERSON] ». У відповідності до копії свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] батьком позивачки являється [PERSON] (а.с. 7). Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05 лютого 2021 року (а.с. 10). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими по [ADDRESS] , на які відсутні правовстановлюючі документи. 21.04.2008 року [PERSON] вчинив на корись дочки [PERSON] заповіт, у якому заповів останній все належне йому майно. За прийняттям спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Гайсинського нотаріального округу Марчука В.М. Однак постановою останнього за №18/02-31 від 10.08.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими по [ADDRESS] , що залишилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки документи, що підтверджують право власності на вказане спадкове майно, відсутні та рекомендовано звернутись до суду (а.с. 17). Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Саме з вказаних підстав позивач змушений звернутися до суду з цією позовною заявою. Основним юридичним документом про право власності на спірне майно є запис у погосподарській книзі № 3 на 1991 рік по Степанівській сільській раді, згідно якого станом на 15.04.1991 року по [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Суспільна група - колгоспники (а.с. 13). Державна реєстрація об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, була введена Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, і стосувалась реєстрації будинків та домоволодінь виключно у містах і селищах міського типу. Такою реєстрацією займались відповідні БТІ при виконавчих комітетах міських або селищних рад. Таким чином, на час життя померлого [PERSON] і виникнення права власності на житловий будинок з господарськими будівлями діяли норми, які не пов`язували набуття права власності на нерухоме майно в сільській місцевості з державною реєстрацією цих прав у відповідних БТІ. Їх право власності на житловий будинок підтверджується записом в погосподарській книзі Степанівської сільської ради. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. При цьому ч. 2 цієї ж статті передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в підготовчому засіданні докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла своєчасно, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому необхідно визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved