Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

\~\~\~\~ 31.07.2018 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом, в якому просить суд: - стягнути з [PERSON] (іпн. [NUMBER] ,паспорт серія КТ 048754, виданий Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області 13.05.2011 року) зареєстрований [INFO] на користь - [PERSON] (іпн. [NUMBER], адреса: [ADDRESS]) кошти на утримання (аліменти) доньки [PERSON], [INFO] в сумі 4 677 грн. щомісяця та стягувати їх починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. -стягнути з [PERSON] (іпн. [NUMBER], паспорт серія КТ 048754, виданий Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області 13.05.2011 року) зареєстрований [INFO] на користь - [PERSON] (іпн. [NUMBER], адреса [ADDRESS]) кошти на утримання подружжя-Невестюк О.М. в сумі 1777 грн. щомісяця до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років. Судові витрати по справі покласти на Відповідача. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11.05.2016 року між Позивачем - [PERSON] (дів.призв. Казакова) О.М. та Відповідачем - [PERSON] було зареєстровано шлюб про що 11.05.2016 року в книзі реєстрації цивільних актів Чернівецького міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Чернівецькій області було складено відповідний актовий запис № 507 та видано св.-во про шлюб серії І -МИ №116242. Під час шлюбу народилася дитина: [PERSON] ,23.11.2016 року. Станом на момент подання даного позову Відповідач не проживає з Позивачем та дитиною однією сімєю. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати свою дитину. Це, зокрема, виявилося у тому, що Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Іноді Відповідач приносить продукти харчування для дитини. Але цієї рідкої допомоги замало для повноцінного утримання дитини. Дитина проживає з Позивачем. Позивач не працює, оскільки виховує та перебуває з дитиною. Відповідач працює на постійній основі ,проте офіційно не влаштований на роботі та отримує заробітну плату в «конверті». При спільному житті відповідач отримував заробітну плату 12 000 грн. Крім того, відповідач має інші непостійні доходи. Також, останній має достатні заробітки, щоб сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі щомісячно до повноліття дитини, які вкрай необхідні для її існування. Крім того матеріальний стан Відповідача є задовільненим. Також Відповідач ухиляється від утримання Позивача, оскільки дитині не має трьох років Позивач не може працювати, змушена знаходитись постійно з дитиною. Відповідно Позивач вважає, що Відповідач порушує її права, передбачені ч.2,4 ет.84 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років аліменти. Вважає, що Відповідач повинен сплачувати на утримання Позивача до досягнення дитиною трьох років суму одного прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» в розмірі 1777 грн. На підставі наведеного позивач та її представник в судовому засіданні, просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 11.05.2016 року між Позивачем - [PERSON] (дів.призв. Казакова) О.М. та Відповідачем - [PERSON] було зареєстровано шлюб про що 11.05.2016 року в книзі реєстрації цивільних актів Чернівецького міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Чернівецькій області було складено відповідний актовий запис № 507 та видано св.-во про шлюб серії І -МИ №116242. Під час шлюбу народилася дитина: [PERSON] ,23.11.2016 року. Станом на момент подання даного позову Відповідач не проживає з Позивачем та дитиною однією сімєю. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати свою дитину. Це, зокрема, виявилося у тому, що Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Іноді Відповідач приносить продукти харчування для дитини. Але цієї рідкої допомоги замало для повноцінного утримання дитини. Дитина проживає з Позивачем. Позивач не працює, оскільки виховує та перебуває з дитиною. Відповідач працює на постійній основі ,проте офіційно не влаштований на роботі та отримує заробітну плату в «конверті». При спільному житті відповідач отримував заробітну плату 12 000 грн. Крім того, відповідач має інші непостійні доходи. Також, останній має достатні заробітки, щоб сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі щомісячно до повноліття дитини, які вкрай необхідні для її існування. Крім того матеріальний стан Відповідача є задовільненим. Також Відповідач ухиляється від утримання Позивача, оскільки дитині не має трьох років Позивач не може працювати, змушена знаходитись постійно з дитиною. Відповідно Позивач вважає, що Відповідач порушує її права, передбачені ч.2,4 ет.84 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років аліменти. Відповідно дост.180\~Сімейного кодексу\~України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п. 2, 3 ч.1, ч.2ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.\~184\~СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.\~191\~того ж\~Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Ч. 1ст.\~182\~СК України та п.17постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачають перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, до яких зокрема відносяться: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Аналізуючи зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач частково визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який має бути стягнуто з відповідача та який є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку [PERSON], [INFO] складає 1200,00 грн. також 800 грн. буде достатньо для утримання [PERSON] починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною 3 річного віку та стягнути судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial