Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

30 липня 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Як підставу позову позивач зазначає, що відповідач є його рідним сином та зареєстрований у житловому будинку за адресою м. Луцьк, вул. Митрополита Андрея Шептицького, 16, а позивач є власником 51/100 часток цього будинку. Зазначає, що відповідач більше ніж протягом одного року не проживає у спірному будинку. З наведених підстав та з посиланням на приписи ч.2 ст.405 ЦК України, позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 05 грудня 2018 року, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням, а саме 51/100 частиною житлового будинку №16 по вул. Митрополита Андрея Шептицького в м. Луцьку. Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за останньою відомою адресою його місця проживання, а також через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Згідно\~ст. 223 ч. 1 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до\~ст. 223 ч. 4 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За погодженням з представником позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення\~представника позивача,\~дослідивши письмові\~докази у\~справі,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~підлягає до\~задоволення з\~наступних підстав. Згідно договору дарування від 29 грудня 2006 року, позивач є власником 51/100 частин цього житлового будинку. При цьому, як слідує з пояснень позивача, а також відміток на будинковій книзі, спірний будинок спочатку мав адресу м. Луцьк, вул. Орджінікідзе, 14, однак у зв'язку з перейменування вулиць у м. Луцьку, а також у зв'язку зі зміною нумерації будинку, наразі він має адресу м. Луцьк, вул. Митрополита Андрея Шептицького, 16. Судом встановлено, з пояснень представника позивача у судовому засіданні, що [PERSON] вселився у вищевказану квартиру, як члени сімї співвласника майна, за згодою всіх членів, та проживав однією сім'єю з співвласником квартири. Судом за даними Реєстру територіальної громади міста Луцька, а також будинкової книги, встановлено, що відповідач зареєстрований у житловому будинку за адресою м. Луцьк, вул. Митрополита Андрея Шептицького, 16. При цьому, як слідує з даних з Реєстру територіальної громади міста Луцька, зареєстрована адреса відповідача значиться як [ADDRESS], однак докази реального поділу будинку на окремі квартири в матеріалах справи відсутні, і позивач фактично наразі володіє саме 51/100 частинами цього будинку, а не квартирою, як окремими обєктом цивільних прав. Під час судового розгляду були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що є сусідами сторін. Показали, що в спірному будинку вже давно, більше ніж один рік, не проживає відповідач у справі, який виїхав на заробітки у Російську Федерацію. Будь-яких заперечень щодо вказаного відповідач суду не надав. Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки факт реєстрації відповідача у належному позивачу будинку перешкоджає останньому у належному користуванні та володінні майном, враховуючи, що відповідач наразі не проживає у будинку більше ніж один рік, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved