Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

30 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] про розірвання договору надання послуг, та стягнення суми сплачених коштів в зв'язку з невиконанням умов договору, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14 червня 2017 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений договір №260311 про встановлення вікон. За умовами договору ціна замовлення на встановлення вікон разом з матеріалами становила 12170,00 грн. 14 червня 2017 року, уклавши договір, позивач сплатив відповідачу 2434,00 грн. в якості попередньої оплати, про що зроблено напис у договорі та видано товарний чек. 12 липня 2017 року позивач, в якості оплати по договору, передав відповідачу ще 6085,00 грн. За усною домовленістю сторін, залишок суми 3651,00 грн. позивач повинен був сплатити після встановлення вікон. Однак роботи по встановленню вікон проведені не були. 25 липня 2017 року позивач звернувся до ГУ НП в Сумській області щодо вчинення по відношенню до нього шахрайства. Однак отримав відповідь з якої вбачалося, що це цивільно-правові відносини та спір необхідно вирішувати в судовому порядку. Позивач зазначає, що в подальшому він уклав договір про встановлення вікон з іншим ФОП, та встановив вікна. Посилаючись на вимоги ст. ст. 526, 906 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач просить розірвати договір №260311 укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] 14 червня 2017 року; та стягнути з відповідача суму 8519 грн., сплачену позивачем згідно договору, оскільки відповідач так і не виконав умови договору. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти заочного рішення. У судове засідання відповідач не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що у справі є підтвердження, заперечень на позов відповідач не подав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14 червня 2017 року між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений договір №260311 (а.с.6). Відповідно до п. 1 вказаного Договору, предметом є вироби виконанні по індивідуальним розмірам покупця у відповідності до креслень. У розділі додаткові матеріали зазначено: вікна (енергозберігаючі) 2 шт.; вікна балконний блок; підв. 20*1400 шт.; отл. 200*1400 2 шт.; москітна сітка 2 шт. (а.с.6). Загальна вартість замовлення становить 12170,00 грн. (п.2 Договору). Відповідно до умов п. 3 Договору, продавець виконує виготовлення, доставку та монтаж виробу на протязі 15 банківських днів з моменту надходження передоплати у розмірі встановленому продавцем. Як вбачається з умов договору сума передоплати становить 2434,00 грн (п. 4 Договору). Із копії товарного чеку виданого ФОП [PERSON] 14 червня 2017 року, [PERSON] вніс передоплату за встановлення вікон у розмірі 2434,00 грн., а 12 липня 2017 року [PERSON] ще сплачена сума 6085,00 грн. (а.с.7). Як вбачається з копії висновку про результати розгляду звернень громадян, складеного ДОП Сумського ВП ГУНП в Сумській області [PERSON], станом на 25 липня 2017 року умови договору, укладеного 14 червня 2017 року між [PERSON] та ФОП [PERSON], виконано не було (а.с.8). 27 липня 2017 року [PERSON] уклав з іншою особою: ФОП [PERSON], [PERSON] договір купівлі-продажу виробів та виконання робіт (а.с.10), відповідно до яких позивачу було виготовлено та встановлено вікна. Судом встановлено, що ФОП [PERSON] станом на день розгляду справи у суді не виконав свої зобов'язання в частині встановлення вікон замовнику [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] неодноразово звертався до відповідача із вимогою виконати умови договору (а.с.8). Вказані обставини відповідачем не спростовані, будь-яких заперечень проти позову та доказів відповідачем не надано. Згідно загальних умов виконання зобов'язань, відповідно до ст.ст. 526, 530, 611 ЦК України, відповідач повинен був виконати зобов'язання належним чином та у встановлений строк, а в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є розірвання договору. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Дослідивши зміст договору, враховуючи доводи позивача з того приводу, що відповідач не виконав своє зобов'язання за договором протягом майже двох місяців з моменту його укладення, отримавши передоплату, визначену умовами договору, та часткову оплату, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про розірвання договору у зв'язку з невиконанням умов договору в строки, визначені умовами договору (п.3 Договору). Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до правил ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення правовідношення. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача [PERSON] є порушеним, і підлягає захисту шляхом розірвання договору, укладеного 14 червня 2017 року, а позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1280,00 грн. (за дві позовні вимоги), оскільки позивач, при зверненні до суду з даним позовом, був звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved