Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

30 листопада 2016 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачами зобовязань відповідно до умов договору. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності юридичної особи б/н від 29.08.2016 р., належним чином повідомлена про дату, місце та час розгляду справи, у судове засідання не зявилася, на адресу суду надіслав письмову заяву, в якій вона підтримує позовні вимоги до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У позовній заяві зазначено, що 25 вересня 2009 року між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 300300011072015, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 97015,00 грн. на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 8,99 % річних, строком до 25 вересня 2016 року. На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 25 вересня 2009 року було укладено договори поруки. 02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, внаслідок чого позивач набув статусу кредитора за кредитним договором № 300300011072015 від 25.09.2009 р. У звязку з тим, що відповідачем [PERSON] порушуються умови укладеного кредитного договору, відповідач станом на 22 вересня 2016 року має заборгованість у сумі 131927,13 грн., з якої: 18271,39 грн. заборгованість за кредитом, 787,90 грн. заборгованість за відсотками, 25740,06 грн. заборгованість за комісією, 87127,78 грн. заборгованість по пені. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідачів, якими суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 131927,13 грн., понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1978,91 грн. та витрати, повязані із публікацією оголошення про виклик відповідачів у пресі у сумі 630 грн. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачів про місце, день та час розгляду справи. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка Донецької області, де зареєстровано місце проживання відповідачів, що позбавлює суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідачів (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України виклик у судове засідання відповідачів було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий курєр». Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідачі у судове засідання не з?явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило. Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачами недобросовісно здійснюються їх процесуальні права, у звязку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідачів, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду представника позивача суд, вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідачів у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Представник третьої особи [PERSON] банку України був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте не використав свого права на безпосередню участ ьу судовому засіданні, про причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 25 вересня 2009 року юридична особа Публічне акціонерне товариство «Астра Банк» і [PERSON], [INFO], уклали договір № 300300011072015, за яким кредитор зобовязався надати позичальнику кредит у сумі 97015,00 грн. на придбання автомобіля Mitsubishi Lancer, а позичальник зобовязався погашати кредит щомісячними платежами, сплачувати відсотки за користування кредитом та нараховані банком комісії /а.с.7-18/. На забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, 25 вересня 2009 року ПАТ «Астра Банк», [PERSON] та [PERSON] уклали договор поруки № 300300011072015/П, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязується відповідати перед ПАТ «Астра Банк» солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання [PERSON] усіх її зобовязань за кредитним договором № 300300011072015 від 25.09.2009 р. /а.с.19-20/. Окрім того 25 вересня 2009 року ПАТ «Астра Банк», [PERSON] та [PERSON] уклали договор поруки № 300300011072015/1, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязується відповідати перед ПАТ «Астра Банк» солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання [PERSON] усіх її зобовязань за кредитним договором № 300300011072015 від 25.09.2009 р. /а.с.21-22/. Також 25 вересня 2009 року ПАТ «Астра Банк», [PERSON] та [PERSON] уклали договор поруки № 300300011072015/2, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязується відповідати перед ПАТ «Астра Банк» солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання [PERSON] усіх її зобовязань за кредитним договором № 300300011072015 від 25.09.2009 р. /а.с.23-24/. Судом встановлено, що кредитний договір та договори поруки укладені у письмовій формі, підписані уповноваженими на це посадовими особами ПАТ «Астра Банк», та особисто [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі\~статті 629 ЦК України\~ці договори є обов'язковими для виконання. Статтею 204 ЦК України\~проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно договору купівлі-продажу прав вимоги б/н від 02.12.2013 року, між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях /а.с.35-37/. Згідно додатку до акту приймання-передачі прав вимоги (договір купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013 р.) за договором купівлі-продажу прав вимоги ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги щодо стягнення заборгованності з боржника [PERSON] за кредитним договором № 300300011072015 від 25.09.2009 року, забезпеченого порукою [PERSON] (договір поруки № 300300011072015/П від 25.09.2011 року), [PERSON] (договір поруки № 300300011072015/1 від 25.09.2011 року) та [PERSON] (договір поруки № 300300011072015/2 від 25.09.2011 року) /а.с.38/. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ознаками судових доказів є їх достовірність і достатність. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять у предмет доказування. А достатність - це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу. Статтею 517 ЦК України встановлені докази набуття новим кредитором прав у зобов'язанні. За своєю природою, зобовязання має визначеного боржника та кредитора, а право вимоги до боржника має виключно кредитор у даному зобов'язанні, підтвердженням чого є правовстановлюючий документ, а саме: правочин, на підставі якого у даного кредитора виникло і існує таке право на момент звернення з вимогою. Отже, закон пов'язує перехід права вимоги від одного кредитора до іншого із передачею йому документів, що засвідчують таке право, тобто в даному випадку - оригіналу кредитного договору № 300300011072015 від 25.09.2011 року та договорів поруки № 300300011072015/П від 25.09.2011 р, № 300300011072015/1 від 25.09.2011 р, № 300300011072015/2 від 25.09.2011 р. Таким чином, аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позивач ПАТ «Дельта Банк» правомірно набув право вимоги за кредитним договором № 300300011072015 від 25.09.2011 р., укладеним з відповідачем [PERSON] Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, видавши [PERSON] кредитні ресурси. Відповідач же не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором /а.с.33-34/. Розмір заборгованості за станом на 22 вересня 2016 року за кредитом (тілом кредиту) складає 18271,39 грн. Крім того, банком нараховано відсотки у сумі 787,90 грн. у відповідності до п.1.4.1 договору та комісія у сумі 25740,06 грн. за користування кредитом відповідно до п.1.4.2 кредитного договору № 300300011072015 від 25.09.2011 р. Відповідно до пункту 5.2 кредитного договору у разі прострочення позичальником строків сплати чергового платежу, визначеного п.2.5 цього договору ,а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1, 6.4 цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачу [PERSON] нараховано пеню за порушення зобовязання в сумі 87127,78 грн. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 554 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з частиною першою\~статті 543 ЦК України\~у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно з частиною першою\~статті 543 ЦК України\~у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та відсотків за користування кредитом, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовилася від належного виконання взятих на себе зобовязань за договором. Суд визнає правильним представлений ПАТ «Дельта Банк» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у [PERSON] за кредитним договором № 300300011072015 від 25.09.2011 року. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані того, що відповідачі вживали заходи для належного виконання зобов'язання по даним правочинам, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з їх вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобовязання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором, а [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не виконують своїх обовязків поручителя та не сплачують позивачу заборгованість [PERSON] Такі дії відповідачів є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 1978,91 грн., який на підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів. Відповідно до розяснень, викладених у п.49 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. №10, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, підлягають розподілу судом відповідно до\~статті 88\~ЦПК України, тобто підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у повному обсязі у сумі 630,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved