Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

30.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, в якому посилаючись на право на спадщину як спадкоємця за законом та заповітом після смерті матері - [PERSON], що мала місце [INFO], та на відмову нотаріуса видати їй свідоцтва про право на спадщину, просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 8,9100 га, розташованої в межах території Дмитрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, набуту у власність спадкодавцем [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії МК №019101, виданого 17.01.2005 року та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 8,7200 га, розташованої в межах території Дмитрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, набуту у власність спадкодавцем [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №746592, виданого 15.11.2005 року. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала заявлені вимоги і пояснила, що після смерті [PERSON] позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] Казанківського районного нотаріального округу з проханням видати їй свідоцтво про право власності на спадщину за законом та заповітом на земельні ділянки. Однак приватним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій з посиланням на те, що спадкоємцем [PERSON] не було надано оригіналів Державних актів на право власності на відповідні земельні ділянки. Посилаючись на те, що Державні акти було втрачено, просила задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Дмитрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судового повідомлення, про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу приписів ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до вимог ч.2, ч.3 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Приписами ч.1, ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до вимог ч.1, ч.2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №019101 від 17 січня 2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №010501606018 в Казанківському районному відділі земельних ресурсів, громадянка [PERSON] набула права власності на земельну ділянку, площею 8,91 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Дмитрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №746592 від 15 листопада 2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №010501600060 в Казанківському районному відділі земельних ресурсів Держкомзему України, громадянка [PERSON] набула права власності на земельну ділянку, площею 8,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Дмитрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.12.2013 року [PERSON] померла [INFO] у віці 84 років в селі Дмитрівка Канківського району Миколаївської області. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30 липня 2014 року, власником земельної ділянки розміром 8,9100 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Дмитрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області - зазначена [PERSON]. Дата державної реєстрації земельної ділянки вказана 17.01.2005 року. До витягу додано кадастровий план відповідної земельної ділянки. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30 липня 2014 року, власником земельної ділянки розміром 8,7200 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Дмитрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області - зазначена [PERSON]. Дата державної реєстрації земельної ділянки вказана 15.11.2005 року. До витягу додано кадастровий план відповідної земельної ділянки. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, в тому числі і земельні ділянки, які їй належали згідно вищевказаних Державних актів, виданих на підставі розпоряджень Казанківської районної державної адміністрації від 17.12.2004 року за №872-р та від 19.05.2005 року за №260-р. В судовому засіданні встановлено, що оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки серії МК №019101 виданого Казанівською районною державною адміністрацією Миколаївської області 17 січня 2005 року та серії ЯА №746592 виданого Казанівською районною державною адміністрацією Миколаївської області 15 листопада 2005 року на ім'я [PERSON], втрачені. Як видно з матеріалів спадкової справи за №4/2014 до приватного нотаріуса Казанківського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] звернулася 15.01.2014 року [PERSON] (дочка спадкодавця). Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площами 8,9100 га та 8,7200 га, розташовані в межах території Дмитрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області позивачу було відмовлено, про що нотаріусом винесено відповідні постанови від 23.09.2014 року. Із постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що підставою для відмови у видачі свідоцтва є ненадання позивачем правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Аналіз наведених доказів свідчить про те, що спадкодавець [PERSON] мала у власності спірні земельні ділянки, але під час пожежі [INFO] втратила державні акти на ці земельні ділянки, які було видано на її ім'я 17.01.2005 року та 15.11.2005 року. Оскільки нотаріусом винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі спадкоємцю [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом та законом на земельні ділянки, тому існують об'єктивні перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Таким чином, визнання за спадкоємцем [PERSON] права власності на спадкове майно у виді земельних ділянок в судовому порядку є винятковим способом захисту її прав, тому вбачаються підстави для задоволення даного позову. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] належить стягнути судові витрати, пов'язані зі сплатою ним судового збору, в розмірі 3155 грн. 34 коп.

Outcome: approved