Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

29 червня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що за час спільного проживання батьки позивача [PERSON] та [PERSON] побудували житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по вул. Лінія, 57 в с. Черче Камінь-Каширського району Волинської області. 17 листопада 2007 року батько позивача [PERSON] помер. Спадщину після його смерті своєчасно прийняла мати [PERSON] шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 16 грудня 2012 року померла мати позивача [PERSON] Крім позивача спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] являються також її діти [PERSON] та [PERSON], які на спадщину не претендують. До складу спадкового майна входить вказаний вище житловий будинок, на який позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність на будинковолодіння правовстановлюючих документів і позасудовим порядком вирішити це питання неможливо. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Лінія. 57 в с. Черче Камінь-Каширського району та належав покійній [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали заяви, в яких також просять справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтями 60, 70 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, побудували житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по вул. Лінія, 57 в с. Черче Камінь-Каширського району Волинської області, загальною площею 63,6 м.кв. 17 листопада 2007 року [PERSON] помер. Спадщину після його смерті своєчасно прийняла дружина [PERSON] шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 16 грудня 2012 року [PERSON] У М. померла. Заповіту не залишила. Спадщину після її смерті своєчасно прийняла позивач шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Крім позивача, спадкоємцями першої черги за законом являються діти покійної відповідачі [PERSON] та [PERSON], однак вони на спадкове майно не претендують та не заперечують щодо визнання права власності на нього за позивачем. Зазначене підтверджується дослідженими судом свідоцтвами про одруження серії ІІ-АГ № 453800 від 03.07.1977 року, серії І-ЕГ № 330213 від 24.10.1981 року, серії І-ЕГ № 413182, серії І-ЕГ № 330213 від 24.10.1981 року, свідоцтвами про народження серії ІІІ-ЯЕ № 370673 від 10.10.1958 року, серії ІV-УР № 165349 від 08.07.1961 року, серії ІV-УР № 164186 від 16.06.1961 року, свідоцтвами про смерть серії І-ЕГ № 048716 від 19.11.2007 року, серії І-ЕГ № 133378 від 17.12.2012 року, повідомленням Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області № 48/02-14 від 31.01.2017 року, довідкою Черченської сільської ради Камінь-Каширського району №40 від 10.01.2017 року, витягом з погосподарської книги № 1 за 2012 рік Черченської сільської ради Камінь-Каширського району, технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок №57 вул. Лінія, с. Черче виготовлений за станом на 06.03.2017 року, повідомленням КП «Волинське обласне БТІ» № 1471 від 12.07.2017 року, копією спадкової справи №162/2013 до майна померлого [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON], являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по вул. Лінія, 57 в с. Черче Камінь-Каширського району Волинської області, фактично набула на нього право власності. На даний час право власності на це майно ніким не оспорюється, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на вказане будинковолодіння за позивачем.

Outcome: approved