Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

30.01.2017 року [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] та який зареєстрований 09 листопада 2010 року виконавчим комітетом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, за актовим записом № 41. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначає, що з 09 листопада 2010 року вона перебуває з [PERSON] у шлюбі. Від спільного подружнього життя сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з тим, що між сторонами постійно виникають конфлікти, сварки у звязку з тим, що відповідач не бажає приймати компромісних рішень з питань сімейного життя, що призвело до відчуження одне від одного. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно, наміру продовження подружнього життя з відповідачем вона не має, примирення вважає неможливим та збереження шлюбу недоцільним та просить шлюб, укладений 09 листопада 2010 року з відповідачем [PERSON] розірвати та її прізвище після розірвання шлюбу просить не змінювати. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, проте надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, раніше заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві. Після розірвання шлюбу її прізвище просить залишити незмінним «Дорошенко». В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути цивільну справу за його відсутністю, заявлені [PERSON] позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти задоволення позову та розірванню шлюбу не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09 листопада 2010 року виконавчим комітетом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.3). Від подружнього життя сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, копії яких є в матеріалах справи (а.с. 4,5,6). Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування позовних вимог [PERSON] та визнання позову відповідачем у повному обсязі, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітніх дітей. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved