Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

31.07.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], « Про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку », в якому посилалася на те, що спірним житловим приміщенням є квартира № 33, розташована в будинку № 33 по вулиці Отакара Яроша у Дзержинському районі м. Харкова, 3\\4 частині якої належить її на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.02.2007 року, виданого державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори по спадковій справі № 840\\2006 за реєстровим № 1-348 та зареєстрованого в КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації » 23.10.2007 року за реєстраційним № П-1-31839 в книзі № 1. Інша 1\\4 частина спірного жилого приміщення належить на праві приватної власності третій особі - [PERSON], на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 18.02.1999 року. В спірному житловому приміщенні зареєстровані відповідач, який є її рідним братом та третя особа [PERSON], який є її племінником, при цьому останній в спірному житловому приміщенні не мешкає на протязі останніх 15 років та його місце знаходження її невідоме. Відповідач [PERSON] також в спірному житловому приміщенні не мешкає з березня 2008 року по теперішній час, так як разом з належним йому майном добровільно переїхав на постійне місце мешкання за іншою адресою в Харківську області, де ї мешкає в приватному будинку. Відповідач вказаним спірним житлом не цікавиться, витрати по його утриманню не несе. За весь вказаний час відповідач не намагався вселитися у жиле приміщення, перешкод в користуванні квартирою йому ніхто не чинив. Після вибуття, відповідач не знявся з реєстрації в добровільному порядку за вказаною адресою. Таким чином, у зв»язку з тим, що відповідач більш ніж один рік не мешкає за місцем реєстрації в належної її квартирі, без будь яких поважних причин, позивач просить суд усунути перешкоди в здійсненні нею права користування та розпорядження належною її спірною квартирою, шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON]»янова Л.І., яка діє на підставі відповідного договору про надання правової допомоги ( а.с.а.с. 34-35 ), підтримали заявлені позовні вимоги, з підстав, на які позивач посилається в своєї позовної заяві, пояснив, що відповідач в спірному приміщенні не мешкає без поважних причин на протязі більш ніж 1 року, адреса місця мешкання відповідача її відома. Про те, що в провадженні суду перебуває вказана справа відповідачу відомо, проти позову він не заперечує, однак від явки в суд відмовився. З квартири відповідач виселився в добровільному порядку, забравши все належне йому майно. За весь вказаний час відповідач вселитися в квартиру не намагався. Перешкод в користуванні квартирою відповідачу ніхто не чинив. Участі в витратах на утримання квартири відповідач не приймає. Подальша реєстрація в спірної квартирі відповідача становить перешкоду позивачу в використанні в повному обсязі свого права власності у відношенні спірного житла. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, за фактичним місцем мешкання, про причини неявки суду не повідомив, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звернувся. ( а.с.а.с. 40, 41, 46-47, 48-49, 52-53 ). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не прибув так як за місце реєстрації не мешкає та його місце знаходження на теперішній час невідоме. ( а.с.а.с. 50-51, 54-55 ). При таких обставинах, суд враховуючи позицію позивача [PERSON] та її представника [PERSON]»янової Л.І., наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим розглянути справу у відсутності вказаних осіб, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухваливши рішення при заочному розгляді справи. Свідки [PERSON] та [PERSON], які на протязі тривалого часу перебувають у дружніх стосунках з родиною позивача, в судовому засіданні пояснили, що відповідач не мешкає у спірному жилому приміщенні з 2008 року по теперішній час, так як, переїхав мешкати за іншою адресою, де і мешкає в приватному будинку, який розташований в Харківській області. З квартири він виїхав добровільно, забравши все належне йому майно. Перешкод в користування житлом позивач та інші особи відповідачу не чинили. В квартиру відповідач вселитися не намагався. Позивач за весь вказаний час сплачує відповідні кошти на утримання квартири, в 2015 році за власні кошти зробила в квартирі ремонт. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, але таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В силу ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. В судовому засіданні встановлено те, що спірним житловим приміщенням є квартира № 33, розташована в будинку № 33 по вулиці Отакара Яроша у Дзержинському районі м. Харкова, 3\\4 частині якої належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.02.2007 року, виданого державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори по спадковій справі № 840\\2006 за реєстровим № 1-348 та зареєстрованого в КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації » 23.10.2007 року за реєстраційним № П-1-31839 в книзі № 1. Інша 1\\4 частина спірного жилого приміщення належить на праві приватної власності третій особі - [PERSON], на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 18.02.1999 року. ( а.с.а.с. 7-8, 9, 12,13, 18-20 ). Як вбачається з довідки, наданої КП « Жилкомсервіс », копій загальногромадянських паспортів позивача та відповідача, копій свідоцтв про народження дитини та укладення шлюбу, в спірному житловому приміщенні квартирі № 33, розташованої в будинку № 33 по вулиці Отакара Яроша у м. Харкові, зареєстровані : з 01.10.1997 року брат позивача відповідач [PERSON] разом зі своїм сином третьою особою [PERSON] Позивач у вказаному жилому приміщенні реєстрації не має. ( а.с.а.с. 14, 22, 23-25 ). З актів обстеження житлово побутових умов від 21.07.2015 року та 24.07.2015 року, складених посадовою особою дільниці № 8 КП « Жилкомсервіс » в присутності мешканців сусідніх з спірною квартир, в належному позивачу житловому приміщенні квартирі [ADDRESS], відповідач [PERSON] не мешкає на протязі останніх 8 років. ( а.с.а.с. 10, 11 ). З копій наданих позивачем [PERSON] квитанцій вбачається те, що оплату по утриманню спірного житлового приміщення та комунальних послуг, на протязі тривалого часу, проводить позивач. ( а.с.а.с. 15-17 ). Вищенаведеними доказами, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] в спірному житловому приміщенні не мешкає на протязі тривалого часу. Таким чином, сукупність наведених доказів дозволяє суду дійти висновку про те, що відповідач [PERSON] не мешкає в спірному житловому приміщенні понад одного року без поважних причин, у зв'язку з чим він має бути визнаний таким, що втратив право користування спірною квартирою, яка належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності, тому що в даному випадку порушаються житлові права позивача, як власника спірного житла. Щодо позовних вимог, в частині зняття з відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою : м. Харків, вул.. Отакара Яроша 33\\33, вони є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільного вибору місця проживання в Україні » від 11.12.2003 року № 1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, відповідно до приписів вищенаведеного Закону України, безумовною підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Тому, у вказаному випадку, покладення судовим рішенням на відповідні органи реєстрації місця проживання та місця перебування осіб, обов»язку зняття з реєстрації місця проживання особи, діючим законодавством не передбачено. Відповідно до ст.ст. 26, 30 ЦПК України, у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб. Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем в своєї позовної заяві, не зазначено співвідповідачем по даній справі Дзержинський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області, до компетенцію якого віднесені питання реєстраційного обліку осіб. Таким чином, процесуальним законодавством, покладення судовим рішення відповідних обов»язків, передбачено лише на відповідача по цивільній справі, а не на інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного, ст.ст. 316, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: partial