Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

29.09.2021 до Золочівського районного суду Харківської області надійшла заява [PERSON] , в якій просить встановити факт належності свідоцтва від 11.02.1992 про право на право власності на жилий будинок в с. Жовтневе Золочівського району Харківської області, видане на підставі рішення виконкому Жовтневої сільської ради народних депутатів № 10 від 11.02.1992 [PERSON] .. Свої вимоги заявник мотивує тим, що він за заповітом успадкував після смерті своєї сестри [PERSON] належне останній майно, а саме земельні ділянки, земельні частки (паї) та житловий будинок в с. Калинове (колишнє Жовтневе) Золочівського району Харківської області. 12.02.2018 він отримав свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки та паї, проте нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок через те, що у свідоцтві на будинок ім`я сестри зазначено з помилкою як [PERSON] , а не [PERSON] , як у свідоцтві про смерть останньої, у зв`язку з чим він був вимушений звернутися до суду, сплативши судовий збір. Ухвалою суду від 01.10.2021 було відкрито провадження у справі, призначено судове засідання в порядку окремого провадження та залучено до участі у справі як заінтересовану особу Золочівську селищну раду. Ухвалою суду від 25.10.2021 було витребувано з КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівської селищної ради» матеріали інвентаризаційної справи на житловий будинок (без номеру), що знаходиться в с. Жовтневе Золочівського району Харківської області, який за життя належав [PERSON] відповідно до Свідоцтва від 11.02.1992 про право власності на жилий будинок. В судове засідання заявник не з`явився, його представник за угодою про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 02.09.2021 адвокат Смаль В.В. засобами електронного зв`язку надіслав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити з мотивів, наведених у заяві, розгляд справи просив проводити без його участі. Представники заінтересованих осіб у судове засідання також не з`явилися. Представник Золочівської селищної ради Канівець Л.В. завчасно подав до канцелярії суду письмове клопотання, в якому просив провести розгляд справи за відсутності їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11 лютого 1992 року [PERSON] виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради народних депутатів було видане свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок в с. Жовтневе на підставі рішення виконкому Жовтневої сільської ради народних депутатів № 10 від 11.02.1992. Вказаний будинок зареєстрований Дергачівським бюро технічної інвентаризації та записаний в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 24 05.05.1992. [INFO] у віці 73 років в селищі Жовтневе Золочівського району Харківської області померла [PERSON] , про що виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Золочівського району Харківської області 18 серпня 2015 року зроблено актовий запис № 10 та цього ж дня видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . 12 лютого 2018 року [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідчені державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області в порядку виконання обов`язків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В., зареєстровані в реєстрі за № 286, 289, 277, 274 відповідно після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на право на земельну частку (пай) ВАТ «Жовтневе» та земельні ділянки площею 2,3892 га та 3,1121 га. Постановою державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. від 31.08.2021 № 1548/02-31 було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Жовтневе Золочівського району Харківської області у зв`язку з тим, що не встановлено факт належності правовстановлюючого документу спадкодавцю. З оригіналу інвентаризаційної справи № 41 на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] , без назви вулиці та номера будинку, наданої директором КП «Архітектурно-інвентаризаціне бюро Золочівської селищної ради» Бєловою С.М. на виконання ухвали суду від 25.10.2021вбачається, що станом на 31.12.2012 вказаний будинок зареєстрований на права приватної власності в цілій частці за [PERSON] згідно зі свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої сільської ради народних депутатів від 11.02.1992 за № 10. Крім цього, у вказаній інвентаризаційній справі на с. 15 міститься довідка радгоспу ім.\~15 років Жовтня Золочівського району Харківської області, за якою мовою оригіналу [PERSON] виплатила за переселенський будинок 2300 руб. А у зводному акті вартості будівель та споруд на с. 10 власником будинку мовою оригіналу також значиться « [PERSON] ». При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст.\~124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За таких обставин на підставі досліджених доказів, суд доходить висновку, що заявник мав підстави для звернення до суду, бо у поза судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу він не має можливості. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що написання імені сестри позивача [PERSON] у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 11.02.1992 як [PERSON] зроблено помилково. Факт належності [PERSON] вказаного свідоцтва підтверджується дослідженими доказами, у тому числі матеріалами інвентаризаційної справи, де ім`я [PERSON] мовою оригіналу викладене як [PERSON] , що відповідає українському варіанту вказаного імені - [PERSON] , а тому заяву необхідно задовольнити. Відтак, порушені права підлягають захисту у обраний заявником спосіб, шляхом встановлення факту належності спадкодавиці правовстановлюючого документу.

Outcome: approved