Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

31 липня 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 29.09.2012 Калінінською селищною радою Великоолександрівського району Херсонської області, актовий запис № 01. В обґрунтування вимог позову вказав, на те, що з 22.02.2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають трьох дітей 2008, 2009, 2013 років народження. Сімейне життя з відповідачем не склалося, у звязку з тим, що в них різні характери, різні погляди на життя, в результаті чого в них постійно виникають суперечки та непорозуміння. Вважає, що примирення неможливе. Спору про розподіл майна та місце проживання дітей немає. Просить шлюб розірвати. Позивач, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи без відповідача. Відповідач, в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечував проти задоволення вимог позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, а також, зважаючи на визнання відповідачем вимог позивача, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про одруження, серія І-КГ № 028291, виданого Калінінською селищною радою Великоолександрівського району Херсонської області, актовий запис № 01, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2008 року. Від шлюбу мають трьох дітей 2008, 2009, 2013 років народження. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, майнового спору між ними немає, позивач до примирення не прагне, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена. Останнім часом непорозуміння між сторонами загострилось, що призвело до частих сварок, які негативно впливають на нормальний клімат в сім'ї, тому шлюб носить формальний характер і його збереження не відповідає інтересам сім'ї, тому позовні вимоги слід задовольнити. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхніх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині шлюб підлягає розірванню. Позивач в позові просить залишити прізвище відповідачки як Куцміда. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу прізвище змінювала, що вбачається з дослідженого свідоцтва про укладення шлюбу, та враховуючи ту обставину, що остання не ставить питання зміни прізвища, то після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище [PERSON]. В свою чергу вимога позивача про заміну прізвища відповідача задоволенню не підлягає оскільки питання зміни прізвище може заявляти лише саме особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, а відтак позивач не уповноважений вимагати заміни прізвища відносно іншої особи. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає інтересам дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі викладеного,

Outcome: approved