Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

30.12.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання батьківства. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є біологічним батьком [PERSON], [INFO], яку народила [PERSON], під час перебування їх у фактичних сімейних відносинах. В свідоцтві про народження малолітньої [PERSON], [INFO], в графі «Батько» зазначено «[PERSON]», відомості про якого записано за вказівкою матері дитини, у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. У 2012 році сторони проживали разом за адресою: [ADDRESS]. Остаточно вони припинили фактичні сімейні відносини у вересні 2015 року. Протягом декількох років позивач та відповідач виховували та утримували дочку. З народження [INFO] року [PERSON], [PERSON] вважає себе її батьком, в підтвердження чого має спільні фотокартки, покази родичів, сусідів, хрещеної матері дитини. Відповідач у добровільному порядку категорично відмовилась подати до державного органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання [PERSON] батьком дитини, окрім того перешкоджає йому у спілкуванні з [PERSON], [INFO]. В зв'язку із викладеним, позивач просить суд визнати його, [PERSON], [INFO], батьком дитини [PERSON], [INFO]; внести зміни до актового запису про народження [PERSON], [INFO], зазначивши її батьком [PERSON] та змінити прізвище дитини з «[INFO]» на «[INFO]». Відповідно до п.9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В зв'язку із викладеним, суд зазначає, що провадження у даній справі відкрито 24.01.2017 року, за правилами ЦПК України від 18.03.2004 року, а тому її розгляд слід здійснювати за правилами загального позовного провадження, визначеним ЦПК України від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року. До початку проведення судового засідання представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її присутності та присутності позивача [PERSON] Позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про поважність причини неявки суду не повідомила. В матеріалах справи, а саме в журналі судового засідання від 10.07.2017 року (а.с. 20-21) [PERSON] пояснила, що заперечує проти задоволення вимог [PERSON] про визнання його батьком дитини [PERSON], та зміну її прізвища. Представником третьої особи - органу опіки та піклування Синельниківської міської ради Дніпропетровської області [PERSON] надано суду заяву про розгляд справи без участі представника, та відсутність заперечень проти задоволення вимог [PERSON] Представник третьої особи, в особі начальникаСинельниківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, до початку проведення судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без участі представника відділу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що позивач проживав з [PERSON] з 2010 року по 2012 рік за адресою: [ADDRESS] що підтверджується Довідкою, виданою квартальним комітетом №20 Синельниківської міської ради Дніпропетровської області від 11.12.2016 року. Довідкою-характеристикою вказаного квартального комітету від 04.04.2017 року, наданою відповідачем [PERSON], зазначено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] 22.02.2011 року, разом із матір'ю та дочкою. Тимчасово не працює. Суд критично ставиться до наданої відповідачем Довідки-характеристики квартального комітету від 04.04.2017 року, оскільки зазначена в її змісті дата 22.02.2011 року не містить вказівки початку відліку періоду чи закінчення періоду проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] тому даний документ не є належним доказом у справі, в розумінні ст. 77 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України особа, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народження провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записують за її вказівкою. З копії свідоцтва про народження (Серії [NUMBER] від 19.11.2010 року) та наданої суду Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області копії Актового запису про народження №313 від 19.11.2010 року, встановлено, що [INFO] року народилась [PERSON], матір'ю якої є [PERSON], у графі батько записано «[PERSON]», відомості про якого внесено на підставі заяви [PERSON] від 19.11.2010 року №60 (а.с.4, 30). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Матеріали справи містять фотокартки зі спільним зображенням позивача [PERSON] та малолітньої дитини - [PERSON] (а.с.17). Окрім того, у даній справі судом 18.10.2017 року була призначена судово-генетична експертиза, на вирішення якої постановлено питання про те, чи є [PERSON] біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO]. Однак, її проведення здійснено не було у зв'язку із неявкою сторін. Згідно ч. 1 ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. З огляду на викладене, суд вважає, що неодноразова неявка [PERSON], яка має заперечну позицію щодо заявленого позову [PERSON], разом із дитиною [PERSON], до КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» для проведення судово-генетичної експертизи щодо встановлення батьківства громадянина [PERSON] у відношенні дитини [PERSON], є підтвердженням факту для з'ясування якого дана експертиза була призначена. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, заперечуючи проти задоволення позову [PERSON] , не надала суду належних та допустимих доказів про неможливість походження [PERSON], [INFO], від позивача [PERSON], з яким перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2010 року. Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Частиною 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Пунктом 1.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Пунктами 2.13, 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5», встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зі змісту п. 2.8 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України № 96/5 від 12.01.2011року слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи те, що позивач наполягає на своєму біологічному батьківстві дитини відносно малолітньої [PERSON], [INFO], тобто стверджує про кровне споріднення між ним та дитиною, суд оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, а тому позовні вимоги є доведеними. Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved