overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

29 листопада 2017 року представник позивача звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що 01.10.2005 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції м.Донецька за актовим записом №310. Від шлюбу у подружжя дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з січня 2016 року, кожен має своє особисте життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе оскільки суперечить інтересам сторін, спір про поділ майна відсутній. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, про причини неявки суд не інформував. Справу розглянуто на підставі ст.280 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 01.10.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис №310, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з січня 2016 року, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Наміру поновлювати шлюбні відносини позивач не має. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. За змістом ст.ст. 3, 4 та 5 СК України особи, які перебувають у шлюбі, створюють сім'ю і державою здійснюється визначені законом заходи з її охорони. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов представника позивача [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

29 листопада 2017 року Сватівським районним судом Луганської області ухвалене рішення, встановлено факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки с. Чанове, Панінського району, Удмуртія, яка померла [INFO]. у м. Луганськ, Луганської області. На адресу суду надійшла заява від [PERSON] про уточнення місця і причини смерті [PERSON]. Сторони по справі в судове засідання не з'явилися, були повідомлені про явку в судове засідання належним чином. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить, враховуючи наступні обставини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. При ухвалені рішення 29 листопада 2017 року судом в резолютивній частині рішення не було зазначено точне місце смерті, а саме, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Чанове, Панінського району, Удмуртія, яка померла [INFO]. вдома за адресою: [ADDRESS], Україна, внаслідок хронічної недостатності кровообігу ІІІ ст.., атеросклеротичного кардіосклерозу. Таким чином, суд вважає за можливе вказати точне місце смерті, а саме, що [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

29 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03.03.2018. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просить розірвати, в наданий судом строк до примирення з відповідачем вони не прийшли. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Заперечень проти розірвання шлюбу на адресу суду не направив. Про день та час судового розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації, а також шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, офіційного веб-порталу судової влади. Відповідно до положень ст.ст. 280,281 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2018 року (а.с. 3). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, в наданий судом строк сторони до примирення не прийшли і позивачка наполягала на розірванні шлюбу - позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

29 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заочним рішенням Миргородського міськрайонного суду від 11 квітня 2019 року позов [PERSON] задоволено. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 18 червня 2019 року скасовано заочне рішення Миргородського міськрайонного суду від 11 квітня 2019 року та справа призначена до судового розгляду. В першому судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03.03.2018. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просить розірвати. В судове засідання призначене після наданого судом за клопотанням відповідача строку для примирення, позивачка [PERSON] не з`явилася, але направила на адресу суду заяву з якої вбачається, що позов нею підтримується. Наполягає на розірванні шлюбу, оскільки в наданий судом строк, вони з чоловіком не примирилися. Справу просить розглянути у її відсутності. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] після наданого сторонам строку для примирення, в судове засідання не з`явився, але направив на адресу суду заяву з якої вбачається, що він не має заперечень проти розірвання шлюбу з [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2018 року (а.с. 3). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, в наданий судом строк сторони до примирення не прийшли і позивачка наполягала на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

29 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача донькою та у теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхньої неповнолітньої доньки. Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не зявилися. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. [PERSON], [INFO], є донькою позивачки і відповідача, у теперішній час проживає разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження (а. с. 3) та довідкою про склад сімї позивачки (а. с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

29 листопада 2018 року до суду звернувся представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» із заявою про виправлення описки в рішенні Оболонського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року № 756/5887/16-ц (провадження № 2/756/3498/16) за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Також представник банку просить виправити описку у виконавчому листі, який виданий на підставі вищевказаного рішення. Заявник зазначає, що в даному рішенні та виконавчому листі допущена описка, а саме у резолютивній частині невірно вказано дату народження боржника [PERSON], а саме «[INFO] року», замість правильно зазначеної «[INFO] року». В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Згідно ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Згідно ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в рішенні суду допущено описку, яка має бути виправлена шляхом постановлення відповідної ухвали. Також аналогічна описка була допущена при оформленні виконавчого листа по зазначеній цивільній справі, яка також підлягає виправленню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

29 листопада 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду із позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 16 995,02 грн., судові витрати у розмірі 1 921 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 26 вересня 2016 року на вул. Харківське шосе, 21, у м. Києві відбулась ДТП, за участю автомобіля «Audi», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Citroen», реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Вказана пригода відбулася з вини [PERSON] У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння ДТП не була застрахована, МТСБУ здійснило виплату [PERSON] у розмірі 16 375,02 грн. За таких обставин, позивач набув право регресної вимоги до особи, винної у скоєнні ДТП, на підставі чого позивач звернувся до суду із відповідним позовом. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позову подав заяву про розгляд справи без участі, позовну заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, з підстав, що викладені у ній. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

29 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 03 вересня 2015 року він зареєстрував шлюб із відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з відповідачем та знаходиться на їх спільному утриманні. Спільне життя із відповідачем не склалося через подружню зраду відповідача. Шлюбні відносини вони припинили 15 листопада 2018 року, з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 08 січня 2019 року було відкрито провадження у справі (а.с. 14-15). У підготовче засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 21, 22). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 вересня 2015 року, про що виконавчим комітетом Меліоративнівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 19 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 8). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 9). На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з листопада 2018 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з наведеним, [PERSON] має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у зв`язку з реєстрацією шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

29 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 23 вересня 2012 року уклала шлюб з відповідачем. [INFO] у них народилася донька [PERSON]. Разом з тим, подружні відносини між подружжям припинені більше одного року, спільного господарства подружжя не веде. Спір щодо майна відсутній. Ухвалою суду від 12 грудня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено розгляд справи в підготовчому засіданні. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області 23.09.2012р. зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що засвідчується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER], актовий запис № 1174 (а.с. 3). У подружжя [INFO] народилася донька - [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, спільна дитина проживає із позивачем,сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

29 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 22 серпня 2014 року. В обґрунтування позову зазначає, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені, сумісного господарства не ведуть, не проживають однією сімєю з грудня 2016 року. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], тому вирішення питання про розірвання шлюбу в порядку ст.106 СК України є неможливим. Посилаючись на неможливість збереження їх шлюбу, позивач просить про його розірвання. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала. У разі розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище «Плужник». Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, відзив не надіслав, хоча про час, місце та дату судових засідань повідомлений належно. Згідно даних поштового відділення, відповідач від отримання судових документів відмовився, що відповідно до п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є днем вручення повістки (а.с. 27, 34-35). За вказаного, відповідно до приписів ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~ Згідно наданих позивачем письмових доказів, зокрема свідоцтва про шлюб І-ФП №105042, сторони зареєстрували шлюб 22 серпня 2014 року, про що Галицинівською сільською радою Жовтневого (нині Вітовського) району Миколаївської області здійснено актовий запис за №15. Під час реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «Фемчина» на «Плужник» (а.с. 12). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, не проживають однією сімєю. На час розгляду справи про спір щодо розподілу спільного майна чи місця проживання їх дитини сторонами не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст.24 СК України), що позивач заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судові витрати на користь позивача в сумі 350 грн., до якого зменшено суму судового збору при зверненні останньої до суду, та 354 грн. 80 коп. на користь держави.

Outcome: approved