overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

29.10.2014 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом тривалого часу з відповідачем подружні стосунки не підтримує, миритися не бажає, в шлюбі у них народилася дитина, майнового спору між ними немає. Позивачка в судове засідання не з'явилась, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с.18); Відповідач до суду двічі без поважних причин не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с.а.с. 9, 14), про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, письмового заперечення не надіслав. Судом на підставі ст.224 ЦПК України ухвалено рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів (а.с.15). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, протягом тривалого часу подружні стосунки не підтримують, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, протягом тривалого часу подружні стосунки не підтримують, миритися не бажають, від шлюбу у них є дитина, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

29.10.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 19.05.1995 року. Свою вимогу мотивує тим, що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з вересня 2014 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судовому засіданні позивач вимогу підтримав, просить позов задовольнити, а судові витрати покласти на нього. Відповідачка позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріалаи справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб протягом тривалого часу носить формальний характер та не вбачає підстав для збереження сім'ї надалі міцною та здоровою. Як вбачається зі свідоцтва, сторони перебувають у шлюбі з 19.05.1995 року.(а.с.4) На підставі викладеного, -ст.ст.104,105,110,112,113,114,115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

29.10.2014 року [PERSON] звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання втратившим права користування квартирою [ADDRESS] та зняття з реєстраційного обліку. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за доцільне в даному судовому засіданні проголосити його вступну та резолютивну частини, що у повній мірі узгоджується з вимогами, викладеними в ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 218, ч. 2 ст. 222 ЦПК України. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», на підставі ст.405 ЦК, ст.ст. 64, 156 ЖК України

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

29.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого дітей немає, посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явився, позов підтримує в повному обсязі, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 14.04.2011 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис за № 43 (а.с. 5). Сторони припинили шлюбні відносини з тієї причини, що у них різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст. ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

29.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, у своїх поясненнях підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, просив суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення вимог позивача не заперечила. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 грудня 1995 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований 16 грудня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради за актовим записом № 871. З матеріалів справи вбачається, що почуття любові та поваги у них втрачені, вони не підтримують шлюбних стосунків, спору з приводу спільного майна та сплати аліментів не мають. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як встановлено у ході розгляду справи, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між сторонами суперечить їх інтересам та може негативно відображатися на їх здоров'ї, на підставі чого суд прийшов до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

29.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] помер його брат - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки розташованої на території Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за законом. Позивач не має можливості успадкувати майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо прийняття спадщини, так як державний акт на право власності на земельну ділянкубуло втрачено, про що було подано оголошення у районну газету «Колос». В судове засідання позивач не з'явився, просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що до суду подав відповідну заяву. Представник відповідача Спичинецької сільської ради просив розгляд даної справи провести без її участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що до суду повідомив у телефонному режимі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померлий [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с. 7) був власником земельної ділянки, яка розташована на території Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Погребищенському р-ні (а. с. 9). [PERSON] являється спадкоємцем за законом, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5-6), позивач має намір успадкувати майно померлого брата. Проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо прийняття спадщини. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст. 328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. - ст. 1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO], був власником земельної ділянки, яка розташована на території Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON], як спадкоємець за законом, має намір успадкувати майно померлого брата, проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо прийняття спадщини, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку, яка належала його померлому брату.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

29.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 30 жовтня 1982 року Бориспільським міським відділом ЗАГС між ним та відповідачем - [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу за № 387. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в них не склалось, оскільки втратили почуття поваги та кохання один до одного. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Натомість подав до суду заяву, якою просив позов задовольнити, а розгляд справи здійснити у його відсутність. Відповідач в судове засідання зявилась та заперечила проти розірвання шлюбу, просила відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши подану позивачем заяву та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Також судом встановлено, що 30 жовтня 1982 року Бориспільським міським відділом ЗАГС зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено актовий запис в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу за № 387, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30.10.1982 року (а.с.3). У сторін це перший шлюб, від якого мають двох повнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у зв'язку з чим сторони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені. Наданий сторонам на підставі ухвали суду від 04.12.2014 р. строк для примирення, не дав позитивних наслідків, у зв'язку з чим позивач не змінив своїх намірів на розірвання шлюбу з [PERSON]. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір та спір щодо місця проживання дітей відсутні. З урахуванням зазначеного суд вважає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернулась з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. При ухваленні рішення судом враховано той факт, що сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

29.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] 16.06.2015 року було ухвалено заочне рішення Глобинського районного суду Полтавської області, яким позов [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживачів шляхом розірвання договору про виконання робіт та відшкодування завданої шкоди - задоволено частково. Договір про виконання робіт (без номеру), укладений 15 лютого 2013 року між ФОП [PERSON], як виконавцем, та [PERSON], як замовником, - розірвано. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. 21.07.2015 року до суду надійшла заява позивача [PERSON], в якій він прохав ухвалити додаткове рішення, в зв»язку з не вирішенням у судовому рішенні від 16.06.2015 року питання про стягнення з відповідача - ФОП [PERSON] на його користь витрат, понесених на правову допомогу у сумі 3775 грн.. Докази цього наявні в матеріалах справи. Сторони в судове засідання не з»явилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено , що в матеріалах справи наявний оригінал квитанції № 11 від 15.05.2015 року про сплату позивачем адвокату [PERSON] витрат на правову допомогу в сумі 3775 грн. Питання про відшкодування вказаних витрат у судовому рішенні від 16 червня 2015 року не вирішено, тому наявні визначені законом підстави для ухвалення додаткового рішення у справі №527/2688/14-ц. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позов [PERSON] задоволено на одну третину, тому підлягає стягненню з відповідача на його користь 1258 грн. 33 копійки ( 3775 xl/3 = 1258.33 грн.)

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

29.10.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 20.04.2013 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Крім того, після розірвання шлюбу просить відновити її дівоче прізвище - [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 20.04.2013 року. Від шлюбу мають дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Сторони з травня 2014 року припинили шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що дошлюбне прізвище позивача [PERSON] - «[PERSON]» (свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER]), суд не вбачає підстав для відновлення [PERSON] її дівоче прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

29.10.2014 року [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.12.2007 року, який був зареєстрований Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №649. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з січня 2014 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позов визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 07.12.2007 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.4. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], - а.с.5. Шлюбні відносини припинили з січня 2014 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чином позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

29.10.2014 року [PERSON] звернулась з цим позовом до суду, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] не виконує добровільно обов'язки надавати кошти на утримання дочки [PERSON], [INFO], просила постановити рішення за яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 грн., щомісячно, до її повноліття, просила задовольнити позов в повному обсязі (а.с.13). Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с.12, 16). Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України З урахуванням позицій сторін, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги з таких підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], відділом реєстрації актів цивільного стану Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області 15.02.2008 року (а.с.5). Відомості про доходи [PERSON] відсутні. Згідно з довідкою виконавчого комітету Гайсинської міської ради № 3532 від 29.10.2014 року, дочка [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю [PERSON] і перебуває на її утриманні (а.с.3). Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей присуджуються в частці від ходу за рішенням суду, розмір якої не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , якщо ж платник аліментів має нерегулярний дохід, суд за заявою платника, одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки, відповідач має нерегулярні мінливі доходи, доказів про розмір яких суду не надано, то кошти на утримання дочки потрібно стягувати з нього примусово в твердій грошові сумі. З урахуванням визначеного прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, стягненню підлягають аліменти у твердій грошовій сумі 750 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України одночасно із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивачки, необхідно присудити документально підтвердженні витрати на правову допомогу в сумі 200 грн., які є менші гранично визначених законом (а.с.7). На підставі ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 183 п.1 СК України,

Outcome: partial