Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

29 жовтня 2018 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач [PERSON] 20 квітня 2011 року отримала кредит у розмірі 5100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Встановлення та зміну кредитного ліміту банк здійснював в порядку, визначеному пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг», відповідно до якого клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Вказав, що відповідач погодився на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку» складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Посилаючись на те, що у зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 30 вересня 2018 року загальна сума заборгованості по кредиту становить 111 732 грн. 86 коп., яку просив стягнути з відповідача та судові витрати в розмірі 1762 грн. 00 к. Ухвалою суду від 31 жовтня 2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено її до судового розгляду на 28 листопада 2018 року. Розгляд справи відкладався на 10 грудня 2018 року через відсутність даних про повідомлення відповідача про час, дату та місце розгляду справи Представник позивача у судове засідання не з'явився. До позовної заяви представник за довіреністю №3207-К-Н-О від 25 липня 2018 року [PERSON] долучив клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 10 грудня 2018 року прийнято ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на наступне. Згідно ч.1 ст.626, ст.627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом встановлено, що 20 квітня 2011 року відповідач [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, чим уклав кредитний договір б/н та отримав кредит в розмірі 5100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. «Умовами та правилами надання банківських послуг» передбачено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, що визначено п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Сторони визначили, що заява позичальника [PERSON] разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складають укладений між ними договір про надання банківських послуг, оскільки подавши Банку анкету-заяву позичальника від 20 квітня 2011 року, відповідач [PERSON] приєдналася до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені у стандартних формах та були надані їй для ознайомлення. Отже, сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору. При цьому, відповідач [PERSON] своїм підписом підтвердила, що вона ознайомилася та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Банк нараховує проценти за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6. «Правил користування платіжною карткою». Свої зобов'язання відповідно до умов підписаного кредитного договору позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених вищезгаданим договором. Відповідач в порушення вищевказаних пунктів «Умов та правил надання банківських послуг» належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання, а саме не вносила платежі на погашення кредиту, не сплачувала нараховані проценти за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 30 вересня 2018 року. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч. 2 ст.1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, слідує, що станом на 30 вересня 2018 року відповідач має заборгованість в сумі 230 947 грн. 62 коп., що складається з: 5716 грн. 23 коп. - заборгованості за кредитом, 221 131 грн. 39 коп. - заборгованості по процентах за користування кредитом, 4100 грн. 00 к. - заборгованість за пенею та комісією. Враховуючи, що кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 111 732 грн. 86 к., яка складається з наступного: 5716 грн. 23 к. - заборгованість за кредитом; 106 016 грн. 63 к. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 20 квітня 2011 року по 31 жовтня 2017 року. Розрахунок боргу відповідачем не оспорений та не наданий суду інший розрахунок. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За наведених обставин вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачем [PERSON] допущено прострочення виконання зобов'язання, в зв'язку з чим підлягають до задоволення в сумі 111 732 грн. 86 коп., яка складається з наступного: 5716 грн. 23 коп. - заборгованості за кредитом, 106 016 грн. 63 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом з 20 квітня 2011 року по 31 жовтня 2017 року. Крім того, з відповідача [PERSON] на користь позивача згідно вимог ч.2 ст.141 ЦПК України слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 526, 530, 599, 611, 625, 626, 627, 634, 638, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 76- 81, 141, 280-284, 289 ЦПК України, суд -

Outcome: approved