Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

29 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду по справі від 01 лютого 2011 року на її користь з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 300 грн щомісячно. Розмір отримуваних аліментів не забезпечує потреби дитини, оскільки є невеликим. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» збільшено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2018 року на рівні 1860 грн., з 01 липня на рівні 1944 грн., з 01 грудня на рівні 2027 грн., проте розмір аліментів, визначений рішенням суду є значно меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів та визначити їх у частці від доходу, платника, а саме ? частини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні вимоги викладені у позовній заяві підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що згідний сплачувати аліменти в тому розмірі про який просить позивач. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявній у ній докази, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO] Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 1 лютого 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина сумі 300 грн. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто, отримувач аліментів має право за звернення до суду із таким позовом про зміну способу стягнення аліментів не залежно від зміни сімейного, або фінансового стану, поліпшення чи погрішення стану здоров'я та в інших випадках передбачених цим Кодексом, як це передбачено ст.192 СК України, якою врегульовано питання зміни розміру аліментів. Оскільки ч.3 ст.182 СК України визначено два способи стягнення аліментів у частці від доходу та у твердій грошовій сумі, право вибору одного із них надано позивачу нормами зазначеної статті, у суду відсутні законні підстави для відмови у задоволенні вимог [PERSON] Як слідує з роз'яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 1762 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми 300 грн на частку від доходу відповідача, яку слід визначити в розмірі ?, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved