Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

29 вересня 2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про звільнення її від сплати відповідачу аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , які стягуються за судовим наказом Шишацького районного суду Полтавської області від 05 вересня 2019 року. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з квітня 2021 року син фактично проживає разом з нею в смт. Машівка Полтавського району Полтавської області та знаходиться на її повному утриманні.\~ Жодної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, а отриманні на утримання сина аліменти витрачає на власний розсуд. Ухвалою суду від 13 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги, наполягали на їх задоволенні. Позивач пояснила суду, що син щонайменше з липня 2021 року проживає разом з нею в будинку, який належить її співмешканцю. Син перебуває на її повному утриманні, відповідач грошей на утримання сина не надає та витрачає аліменти, які стягуються з неї, на свої потреби. Будучи належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду справи, відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на\~ позовну заяву, від нього до суду не надходило. В зв`язку з цим, суд відповідно до норм ст. 280 ЦПК України розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Заслухавши пояснення присутніх учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог Сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] від 25 липня 2008 року (а.с.7).\~\~ 05 вересня 2019 року Шишацьким районним судом Полтавської області винесено судовий наказ № 551/858/19 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 28 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). 12 вересня 2021 року з старшим державним виконавцем Шишацького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Говорун А.С. відкрито виконавче провадження № 60037715 з виконання даного судового наказу (а.с.4). Згідно пояснень позивача з квітня 2021 року син [PERSON] за власним вибором почав проживати разом з нею та з цього часу перебуває на її повному утриманні. Грошей на утримання сина відповідач не надає, натомість на власні потреби витрачає аліменти, що стягується з неї на його користь. Аналогічні пояснення надали допитані судом свідки [PERSON] , який є співмешканцем позивача та власником будинку в якому вони проживають, [PERSON] , яка є близькою подругою родини позивача, а також сам неповнолітній [PERSON] . Останній пояснив суд, що з квітня 2021 року він проживає разом з матір`ю та не має наміру змінювати місце проживання в подальшому, з батьком не спілкується, жодного утримання від нього не отримує. Натомість вважає, що батько витрачає отримані від позивача аліменти на утримання сина для гри в азартні ігри. Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного комісією виконавчого комітету Машівської селищної ради від 06 вересня 2021 року [PERSON] , 2005 року народження з травня 2021 року проживає разом з матір`ю [PERSON] в будинку її співмешканця [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Згідно довідки ДНЗ «Решетилівський професійний аграрний ліцей» [PERSON] навчається на 1-му курсі денного відділення даного навчального закладу, з 01.09.2021 (а.с.11). Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Нормами СК України не передбачено звільнення платника аліментів від їх виплати, якщо відпали або змінились обставини, що стали підставою для їх присудження. Згідно ч.4 ст. 173 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. В той же час,\~ дана норма стосується рішення суду та не розповсюджується на\~ судовий наказ про стягнення аліментів. Згідно ч.2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Враховуючи те, що законом не визначеного обраного позивачем способу захисту її прав, натомість у даних обставинах він є ефективним та не суперечить закону, суд вважає можливим застосувати його до спірних правовідносин. Зважаючи на те, що з квітня 2021 року син позивача проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач не використовує отримані від позивача аліменти на користь сина, що явно суперечить інтересам дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. З метою належної реалізації прийнятого судом рішення та узгодження його з положеннями\~ Закону України «Про виконавче провадження» суд вважає, що\~ судовий наказ № 551/858/19 про стягнення аліментів з позивача на корить відповідача слід визнати таким, що не підлягає виконанню на підставі ч.2 ст. 171, ч.2 ст. 432 ЦПК України. Документально підтверджені судові витрати у справі становлять 908 грн. сплаченого позивачем судового збору. В зв`язку з\~ повним задоволенням позовних вимог, суд на підставі ст. 141 ЦПК України покладає всі судові витрати на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved