overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання особи недієздатною та встановлення опіки. В судовому засіданні заявник свою заяву підтримала частково і вказала, що [PERSON] являється її сином та членом її сім»ї і відповідно до рішення Краснолиманського міського суду Донецької області визнаний недієздатним і йому встановлено опіку, а опікуном було призначено [PERSON], який помер 12.07.2015 року. У звязку з захворюванням [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не взмозі набувати цивільні права та нести цивільні обовязки.Тому заявник просив призначити її опікуном сина у зв»язку зі смертю його опікуна [PERSON] В іншій частині заяву не підрпимала. В судове засідання представник органу опіки та піклування не з»явився, про час та міце розгляду справи був попереджений належним чином. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], являється сином заявника і проживає разом з нею (а.с.6,8-11). Від народження [PERSON] страждає на тяжкі психічні розлади, у зв»язку з чим відповідно до довідки МСЕК серія 10 ААА № 409989 від 26.08.2011 року його визнано інвалідом ершої групи А безстроково, він потребує постійного стороннього догляду(а.с.7) та на підставі рішення Краснолиманського міського суду Донецйької області від 23.05.2008 року його визнано недієздатним та встановлено опіку, а опікуном призначено [PERSON] а.с.7,12). Однак 12.07.2015 року [PERSON] помер(а.с.13). Тобто [PERSON], як особа в судовому порядку визнана недієздатною та такою, що потребує опіки, у зв»язку зі смертю опікуна знову не взмозі набувати цивільні права та нести цивільні обовязки. Відповідно до ст. 60 ЦК України лише суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. А тому відповідно до приписів ст. 63 ЦК України лише суд також вправі призначити опікуна в разі неможливості виконання своїх обов»язків раніше призначеним опікуном. Згідно висновків, що характеризують [PERSON] та її матеріально-побутові умови, умови проживання та характер відносин, які склалися з [PERSON], подання органу опіки та піклування Краснолиманської міської ради від 07.09.2015 року № 30, заявник [PERSON] може бути призначена опікуном сина [PERSON], бо матеріально та побутово гарно забезпечена, довгий час належним чином здійснює догляд за сином, який не взмозі самостійно здійснювати свої права, створила йому належні умови проживання(а.с.8,25). А тому вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі від якого мають дітей - сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Протягом останнього року сімейне життя між ними погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач залишив сім'ю та проживає з іншою жінкою, матеріально сім'ю не забезпечує. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї є не можливим. В позові позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. На попереднє судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов про розірвання шлюбу підтримала. Відповідач на попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та згоден на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане Виконкомом Сербівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області 13.12.2003 року; ксерокопію паспорта позивача; ксерокопію ідентифікаційного номера позивача; ксерокопію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 21.02.2004 року; ксерокопію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 09.03.2005 року; ксерокопію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 29.09.2008 року; ксерокопію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 20.12.2012 року, а тому суд відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України має можливість ухвалити рішення на попередньому судовому засіданні про задоволення позову, оскільки відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 СК України. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір. На підставі наведеного, ч. 3 ст.105, ч. 1 ст. 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 18 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 370. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила в заяві, що з 2014 року вона та відповідач не підтримують сімейні відносини, не проживають спільно, в зв'язку з різними поглядами на життя та ведення спільного господарства, в зв'язку з чим, виникали непорозуміння, конфлікти та сварки, що призвело до припинення відносин, вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 18 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 370, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 2014 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття довіри та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між ними був укладений в 2005 році, мають сина [PERSON], [INFO], який живе з позивачкою. Подружнє життя не склалось внаслідок того, що не змогли знайти спільного порозуміння. Просить шлюб розірвати, стягнути судові витрати з відповідача. Адвокат позивачка в суді вимоги позову підтримує і пояснив, що сторони на даний час проживають у фактичних шлюбних стосунках з іншими чоловіком та жінкою. . Відповідач, повідомлений за його місцем реєстрації проживання про час та місце слухання справи, в судове засідання не прибув, заяви про відкладення розгляду справи не подав, причини неявки суд не повідомив. Суд за згоди представника позивачки ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ст..112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони припинили спільне проживання, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, позивачка не бажає примиритися. Ці обставини встановлені з пояснень представника позивачки та письмових доказів свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження сина. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, відповідають чинному законодавству - подальше сумісне проживання сторін у шлюбі є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між ними був укладений в 2009 році, мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось внаслідок того, що не змогли знайти спільного порозуміння. Це призвело до того, що вони припинили шлюбні стосунки. Просить шлюб розірвати, стягнути судові витрати. В суді позов підтримує і пояснила, що не проживають протягом дев»яти місяців, відповідач живе з іншою жінкою. Відповідач, повідомлений в суді про час та місце слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням, в судове засідання не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Суд за згоди позивачки ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ст..112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони, які мають неповнолітню дитину, припинили спільне проживання з січня 2015 року, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, позивачка не бажає примиритися. Ці обставини встановлені з пояснень позивачки та письмових доказів свідоцтва про шлюб та про народження сина. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими. Подальше сумісне проживання сторін у шлюбі є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб можливо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними був укладений в 2011 році, мають двох малолітніх дітей,2011 та [INFO], які живуть з позивачкою. Подружнє життя не склалось внаслідок того, що не змогли знайти спільного порозуміння. Це призвело до того, що вони в червні 2015 року припинили шлюбні стосунки. Просить шлюб розірвати, повернути їй дошлюбне прізвище. Позивачка в суді свої вимоги підтримує, просить строк для примирення не надавати. Відповідач, повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не прибув, заяви про відкладення розгляду справи не подав, причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ст..112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони припинили спільне проживання з червня 2015 року, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Ці обставини встановлені з пояснень позивачки та письмових доказів свідоцтва про шлюб, свідоцтв про народження дітей. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, відповідають чинному законодавству - подальше сумісне проживання сторін у шлюбі буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в 2007 році, спільних дітей не мають. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя, тому в квітні 2013 року припинили шлюбні стосунки. В суд позивачка не прибула, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, доводи позову підтримує. Відповідач до суду не прибув, подав письмову заяву, в якій зазначив, що не проживає з позивачкою пять років, з позовом згідний, просить проводити розгляд справи без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки, ведення спільного господарства. Вказані обставини встановлені з доводів письмових заяв сторін та доказів, доданих до позовної заяви свідоцтва про шлюб та витягом з державного реєстру актів цивільного стану. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON], 23 листопада 2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №370. Від спільного шлюбу в подружжя є син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають зовсім різні погляди на життя та різні характери. Вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливим. Фактично їх сім'я розпалась та існує формально. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задоволити. Змінювати прізвище після розірвання шлюбу не бажає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, щодо розірвання шлюбу не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.4), копію свідоцтва про шлюб (а.с.5), копію свідоцтва про народження дитини (а.с.6), копію паспорта позивача (а.с.7-9), суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу - державного акту про право приватної власності серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 3,89 га, розташовану в межах Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Вказувала, що їй належить ця ділянка на підставі зазначеного державного акту, проте в ньому її по-батькові було зазначено з помилкою: замість «[PERSON]» записано - «[PERSON]». Посилаючись на положення ст. 256 ЦПК України та на те, що зазначена обставина позбавляє її права на належне володіння своєю ділянкою, просила встановити факт належності їй державного акту. В судове засідання заявник та представники заінтересованих осіб не з'явилися, про час та місце були повідомлені належним чином. Представник заявниці надала заяву з прохання розглядати справу без її участі та участі заявниці. Суд, вважаючи за можливе розглянути справу без участі заявниці та представників заінтересованих сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області № 269-р від 19 квітня 2002 року [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка, площею 3,89 га, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. На підтвердження права власності їй був оформлений та виданий 23 травня 2002 року державний акт серії [NUMBER]. Проте її по-батьковому в ньому зазначено з помилкою: замість «[PERSON]» записано - «[PERSON]». Заявниця, згідно отриманого нею 10 жовтня 1996 року паспорту, має прізвище ім'я та по батькові [PERSON], [INFO]. Однак, як вже зазначено, у виданому їй державному акті на право приватної власності на землю вона зазначена [PERSON]. Така невідповідність позбавляє її можливості належним чином володіти та користуватися приватною земельною ділянкою, оскільки виникають труднощі у підтвердженні належності їй ділянки. В той же час, співпадання інформації в державному акті та інших документах, в тому числі в посвідченні ветерана війни, свідоцтві про народження, свідоцтві про одруження заявниці дає суду підстави зробити висновок, що державний акт був оформлений саме на неї, але із помилкою в написанні по-батькові. З врахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 21 жовтня 2004 року в міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від даного шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спочатку подружні відносини між ними складались нормально, однак з 2009 року між ними почали часто виникати непорозуміння, конфлікти, які призвели до того, що вони понад три роки тому припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. Шлюб з відповідачем носить формальний характер, а тому вона вирішила звернутись в суд. В судове засідання, яке було призначено на 05 жовтня 2015 року о 17.00 год., сторони не зявились та від них надійшли заяви з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 жовтня 2004 року в міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції та від подружнього життя мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя не склалося через різні погляди на життя і різні характери та між ними наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони понад три роки тому не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

31 серпня 2015 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось Публічне Акціонерне Товариство «ВіЕйБі Банк» з позовом до [PERSON] в якому мотивуючи тим, що відповідач не виконав зобов'язання за кредитним договором, грошові кошти своєчасно не повернув, просить суд стягнути з нього заборгованість за кредитним договором у розмірі 27752,54 грн.(а.с.2-3). В судове засідання представник позивача не з'явився, про слухання справи сповіщен належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує(а.с. 25). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причини неявки не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи(а.с. 29). Суд, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 01 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № BLaЖГА00039801 на підставі якого банком наданий позичальникові кредит на споживчі цілі у розмірі 10000 гривень, зі сплатою 15% річних та комісія за управління кредитом від суми кредиту -1.75%, та з встановленням дати остаточного повернення до 01.06.2013 року (а.с.4-7). Відповідач належним чином не виконує умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 27752,54 грн., що складається з простроченої суми кредиту - 3919,18 грн., прострочених процентів за користування кредитом - 912,68 грн., комісія за РО - 62,35 грн., плата за пропуск платежів - 22858,33 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Нормою ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved