Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

29 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб із [PERSON], зареєстрований 17 травня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Луганської області, про що зроблено відповідний актовий запис №65. Посилаючись на те, що сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство починаючи з червня 2016 року. У судове засідання сторони не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява з проханням проводити розгляд справи у його відсутність. Зі змісту заяви убачається, що позивач позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач направила заяву про розгляд справи у її відсутність, зі змісту якої убачається, що причиною розірвання шлюбу були фактичні стосунки позивача із іншою жінкою, з якою він проживає та веде спільне господарство, а тому вона позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, просить після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 17 травня 2008 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Луганської області, про що зроблено відповідний актовий запис №65, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого вказаним відділом (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 27 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції в м. Києві (а.с. 4). Сторонами досягнуто згоди щодо поділу спільного майна подружжя та сплати аліментів на утримання дитини, що підтверджується відповідними договорами, посвідченими 22 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. (а.с. 15-22). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач і відповідач впевнені, що сім′я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За положеннями ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім′ї є неможливим, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню. Заява відповідача про відновлення свого дошлюбного прізвища «[PERSON]» - також підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved