Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

30.09.2015 р. та уточнено 11.01.2016 р. а.с.69-74 [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА», яке перейменовано в ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» /далі ПрАТ/, про поновлення на роботі на посаді вантажника залізничного цеху, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди в сумі 5000 грн. Вказує що з вказаної посади був призваний до Збройних Сил України, та під час АТО 23.12.2014 р. отримав поранення. Згідно висновку МСЕК від 20.01.2015 р. він був визнаний інвалідом 3-ї групи безстроково з можливістю роботи вантажником та підсобним працівником з забороною роботи на висоті і в умовах механізмів що рухаються з ризиком поранення очей. Наказом №161-ОС від 27.08.2015 р. його було звільнено на підставі ст.40ч.1 п.2 КЗпП у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи. Звільнення вважає незаконним оскільки: - згідно висновку МСЕК робота вантажника йому була дозволена, та його стан здоров'я ніяким чином не перешкоджав продовженню роботи, тому звільнення суперечить ст.17 ч.3 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»; - відповідач не запропонував йому всіх можливих посад з урахуванням його стану здоров'я та кваліфікації, пропонував тимчасові посади, та не здійснив всіх заходів для його працевлаштування. В судовому позивач, та представник позивача адвокат Верхуша Я.О. позов підтримали. Представники відповідача ПрАТ Павлова Н.Ф. проти позову заперечувала, надала письмові заперечення, вважає позов безпідставним, звільнення позивача законним. Вказує, що посада вантажника залізничного цеху вимагає роботи поряд механізмів що рухаються, пов'язана з роботою на висоті, що протипоказано позивачу [PERSON] за станом здоров'я згідно висновку МСЕК від 20.01.2015 р. До звільнення позивач відсторонювався від роботи як до так і після висновку МСЕК. В цей час ПрАТ з дотриманням норм ст.40 КЗпП здійснювала заходи по переведенню [PERSON] на іншу роботу за його згодою. Протягом березня-квітня 2015 р. позивачу пропонувалися посади електрослюсаря, вантажника бази МТЗ, підсобного робітника стадіону від яких [PERSON] відмовився. 27.08.2015 р. [PERSON] був ознайомлений з переліком вакансій на ПрАТ, акцентовано увагу позивача на посаді агента з забезпечення ШБУ яка підходила за кваліфікацією і станом здоров'я, але позивач відмовився, тому наказом від 27.08.2015 р. [PERSON] був звільнений з дотриманням встановленого законодавством порядку. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає що в позові слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.10, 60 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено поясненнями сторін, наказом від 27.08.2015 р.№161-ОС а.с.57-58, що [PERSON]звільнено з 27.08.2015 р. з посади вантажника залізничного цеху ПрАТ за ст.40 ч.1 п.2 КЗпП України у зв'язку з невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я. Відповідно до ст.40 ч.1 п.2, ч.2 КЗпП України - трудовий договір укладений на невизначений строк… може бути розірваний власником… у випадку…. виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок…стану здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи. Звільнення з вказаних підстав допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно висновку МСЕК від 20.01.2015 р. а.с.44, [PERSON] був визнаний інвалідом 3-ї групи в результаті поранення, з можливістю роботи вантажником, упаковником, та підсобним працівником з забороною роботи на висоті і в умовах механізмів що рухаються з ризиком поранення очей. Відповідно до розділу 2 робочої інструкції вантажника залізничного цеху а.с.55, в функціональні обов'язки вказаного робітника входить робота з навантаження, розвантаженні вантажів у вагони та з вагонів, з застосуванням простих засобів завантаження та засобів транспортування. Вантажник виконує очистку вагонів, їх перевірку, обробку вагонів, виконує допоміжні роботи при завантаженні вагона екскаватором. Свідок [PERSON] як начальник бюро, на додаток до інструкції охарактеризував характер роботи вантажника. Вказує що на промплощадці залізничного цеху постійно рухаються механізми: локомотиви, вагони, екскаватори. Вантажник підіймається на вишку на висоту близько 5 метрів, щоб зверху спостерігати завантаження вагонів які самі по собі мають висоту 3 метри. Крім того вантажник виконує очистку вагонів, перевірку запорів, обробку вагонів, що потребує роботи на висоті /більше 1 метра/, тому вказана робота протипоказана [PERSON] за станом здоров'я, відноситься до списку №2 робіт. Після звільнення [PERSON], ПрАТ звернулося до офтальмологічної МСЕК за роз'ясненням, та згідно листа комісії а.с.45, позивач не може працювати в шкідливих та важких умовах праці вантажника залізничного цеху, у зв'язку з тим, що хворому протипоказана праця біля рухомих механізмів, на висоті /вище одного метра/ та з ризиком поранення єдиного зрячого ока. Таким чином роботодавцем вірно була встановлена невідповідність [PERSON] виконуваній роботі. Що стосується можливого переведення [PERSON] за його згодою на іншу роботу, то судом встановлена неможливість переведення вказаного працівника, як передумова звільненню. Відповідно до свідоцтв [PERSON] має середьно-спеціальну освіту вантажника та муляра а.с.84-85. До звільнення позивача ПрАТ з дотриманням норм ст.40 КЗпП здійснювала заходи по переведенню [PERSON] на іншу роботу за його згодою. Згідно довідок професійного відбору 06.03.2015 р., 26.03.2015 р., 27.03.2015 р. позивачу пропонувалися посади учня електрослюсаря, вантажника бази ГоМТЗ, підсобного робітника стадіону від яких [PERSON] відмовився з за низької заробітної плати а.с.79-81. 30.03.2015 р. згідно протоколу комісійно розглядалася заява [PERSON] по працевлаштуванню а.с.86, були запропоновані ті самі посади від яких позивач відмовився з тих же підстав. Згідно акту від 27.08.2015 р. та додатку до акту а.с.82-83, [PERSON] був ознайомлений з переліком всіх вакансій на ПрАТ, та відмовився від підпису щодо ознайомлення. Свідок [PERSON] яка на час звільнення позивача займала посаду начальника відділу кадрів пояснила суду, що ПрАТ приклало максимум заходів для працевлаштування позивача, який відмовлявся від пропозицій, остання вакансія агента з забезпечення шахтобудівного управління пропонувалася [PERSON] в день звільнення, вона особисто пропонувала цю посаду позивачу, про що власноруч дописала в акті на додаток до інших 20 вакансій, які не підходили позивачу за станом здоров'я, кваліфікацією та з за його відмови. Позивач відмовився від запропонованих посад, та був звільнений. Судом витребувано, та досліджено в судовому засідання посадові та робочі інструкції вакантних посад згідно переліку а.с.83, 101-132, та встановлено, що з тих посад що малися, які підходили позивачу за станом здоров'я, та кваліфікацією, а саме: учня електрослюсаря, вантажника бази ГоМТЗ, підсобного робітника, агента з забезпечення - позивач відмовився з власної волі. Таким чином дії ПрАТ по звільненню [PERSON] за ст.40 ч.1 п.2 КЗпП України є законними, позовні вимоги та доводи позивача є незаконними та необґрунтованими, підстави для поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, та моральної шкоди згідно ст.ст.235, 237-1 КЗпП України відсутні. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, в позові відмовлено, згідно ст.81, 88 ЦПК України судовий збір слід компенсувати за рахунок держави. На підставі ст.ст.42 ч.1 п.1, ч.2, 235 КЗпП України,

Outcome: dismissed