overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

3 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 29 вересня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 937. Від шлюбу вони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім'ї стало неможливим. Спору про розподіл майна, що є їхньою спільною сумісною власністю у не має. В результаті розмов вони прийшли до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя. З підстав наведених вище, збереження сімї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 937. Від шлюбу сторони дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку з відсутністю взаєморозуміння та спільних інтересів. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

3 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 30 липня 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 293. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З серпня 2012 року вони стали жити окремо, спільне господарство не ведеться. Спільне життя між ними не склалось у зв'язку з тим, що вони не зійшлись характерами і мають різні погляди на сімейне життя та подружні стосунки, шлюбні відносини фактично припинені. За наведених обставин подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання неможливі. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутності. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 293. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2012 року у звязку тим, що вони не зійшлись характерами і мають різні погляди на сімейне життя та подружні стосунки. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

3 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Сторони з 6 червня 1987 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Позивач, посилаючись на те, що вона з відповідачем з липня 2016 року не проживає через різні погляди на сімейне життя та втрату взаємопочуттів один до одного, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами поштової кореспонденції. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони з 6 червня 1987 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії І СР № 459140 (а.с.5). З липня 2016 року позивач спільно з відповідачем не проживає, через різні погляди на сімейне життя та втрату почуттів один до одного, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки позивач є інвалідом 2 групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії ААІ № 685018 від 22 листопада 2016 року (а.с.2), а тому відповідно до п. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільненна від сплати судового збору, а тому він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

3 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. Позов обґрунтовано тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 23 грудня 2003 року. Відповідач, який є її сином, зареєстрований у цій квартирі з 30 грудня 2003\~року, але фактично не проживає в ній з 10 січня 2017 року, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила їх задоволити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, то суд відповідно до ст.225 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідноіз ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджаєтьсясвоїм майном на власний розсуд. Судом установлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 23 грудня 2003 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 4). У вказаній квартирі з 30 грудня 2003 року зареєстровано місце проживання її сина [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України право на користування житлом відповідно до закону мають члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним. Згідно із ч.\~2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, члена сімї власника житла можна визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, за умови надання належних та допустимих доказів про те, що він без поважних причин не проживає у такому жилому приміщенні більше року. Відповідно до акта опитування сусідів від 3 серпня 2017 року [PERSON] не проживає у [INFO]; сусіди його не бачили останні сім місяців тобто із січня 2017 року (а.с. 3). Інших доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач не проживає у її квартирі без поважних причин більше року до звернення з до суду з цим позовом, позивач не надала. За таких обставин, підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

3 серпня 2017року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 1 березня 2011року він уклав шлюб з [PERSON]. Від шлюбу в них народилась донька: [PERSON],[INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось. В їх стосунках неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до того, що їх сім'я фактично розпалась. Вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Вони втратили почуття одне до одного, стали чужими людьми, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

3 серпня 2018 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований 30.07.2011р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 40, через відсутність взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів їх шлюб з відповідачем остаточно розпався, подружніх відносин не підтримують. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила розірванні шлюбу. (а.с. 16) Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. (а.с. 15 З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що наданий подружжю строк для примирення результату не дав, сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. Спору щодо спільного майна та місця проживання дочки -[PERSON], біля матері - немає. Оскільки позивачем в позовній заяві не заявляється вимога щодо відшкодування [PERSON] судових витрат, тому з відповідача судовий збір стягненню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

3\~серпня 2020\~року до\~суду надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу.\~В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач вказує,\~що 20\~квітня 2017\~року було\~зареєстровано її\~з відповідачем\~ \~шлюб.В шлюбі, [INFO] народилася донька [PERSON] . Разом з тим, її сімейне життя з відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного протягом тривалого часу, тому звернувся до суду із цим позовом та просила шлюб між ними розірвати. Дитина проживає з позивачкою. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, але у своїй заяві просила справу розглянути у її відсутності, залишити при розірванні шлюбу прізвище « [PERSON] ». Позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте в адресованій суду заяві позовні вимоги своєї дружини [PERSON] визнав, просив справу розглянути за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 20.04.2017 року, про що складено актовий запис за №4. Під час укладення шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 5). \~ \~ \~ \~ В той же час, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини і мешкають окремо один від одного. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] , сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Про спір між сторонами про місце проживання дітей, чи розподіл спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

3 січня 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» уклало з [PERSON] договір (без номеру), яким надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості. В разі порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню більш ніж на 30 днів позичальник повинен сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Посилаючись на те, що на 18 березня 2015 року [PERSON] має 6923 грн. 12 коп. заборгованості за кредитом, 6202 грн. 89 коп. заборгованості за відсотками, у звязку з чим їй нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 656 грн. 30 коп. штрафу (процентна складова), ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з неї цих коштів. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов. Відповідачка позов визнала. Позов належить задоволити, оскільки визнання позову відповідачкою не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб. На підставі наведеного і ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

3 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що 05.05.2014р. померла її прабаба, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть [PERSON] І-АМ № 359444, актовий запис № 6. Після її смерті відкрилась спадщина, яку вона має намір успадкувати за заповітом. Протягом шести місяців вона до Погребищенської районної державної нотаріальної контори не звернулася, оскільки не знала про наявність заповіту, тому в теперішній час не має можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку, через пропуск вказаного строку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні (а.с. 31). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте голова Левківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області [PERSON] надіслав до суду лист про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення заявлених вимог (а.с. 30). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В даному випадку позивачкою в позовній заяві наведені достатні обґрунтування, що строк для прийняття спадщини було пропущено з поважних причин, тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

3 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла її мати, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть Серії [NUMBER], актовий запис № 106. Після її смерті відкрилась спадщина у виді житлового будинку, господарські будівлі та споруди, що розташовані по [ADDRESS]. За життя [PERSON] скористалася правом і залишила на її ім'я розпорядження на випадок своєї смерті у формі заповіту. У встановлений законом термін, з метою реалізації свого законного права на отримання спадщини, вона звернулась до Погребищенської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, нотаріус Погребищенської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовив, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавцю за життя. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її присутності (а.с. 32). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте голова Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області - Рибак Т.І. надіслала до суду лист про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог (а.с. 20). З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дані правовідносини регулюються: - ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном.; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична особа або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власност Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була власником житлового будинку, господарські будівлі та споруди, що розташовані по [ADDRESS] (а.с. 12), а [PERSON], як єдина спадкоємиця за заповітом (а.с. 7), впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини подала до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, але через відсутність правовстановлюючого документа про належність житлового будинку спадкодавцю за життя не може отримати свідоцтво про право на спадщину (а.с. 13), то з метою захисту майнових прав позивачки за нею необхідно визнати право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані по [ADDRESS].

Outcome: approved