Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

31 березня 2017 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 14 жовтня 2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 47, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони не можуть проживати разом як сім'я, між ними постійно виникають сварки та скандали, часто в присутності дитини, що негативно може вплинути на її психіку в подальшому. Відповідач ігнорує її зауваження, проживає окремо, не відвідує її та дочку, матеріально не забезпечує, не приймає участі у вихованні дитини. Сторони намагалися налагодити сімейні відносини, однак це позитивних результатів не дало. Відповідач погоджується на розірвання шлюбу, тому просить шлюб між сторонами розірвати, стягнути на її користь із відповідача сплачений судовий збір в розмірі 640 грн. В судове засідання сторони повторно не з'явилися, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку, позивача направила письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю, відповідач про причини неявки суду не повідомив. Судові повістки про виклик в судове засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернуті без вручення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідач є таким, якому судовий виклик вручено належним чином. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14 жовтня 2014 року, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 47 (а.с.4 - свідоцтво про укладення шлюбу), від якого мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.12 - копія свідоцтва про народження). Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства та спільного бюджету кілька місяців тому, примирення не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази у справі, з'ясувавши фактичні стосунки подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що сторони припинили шлюбні відносини та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved