Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

30 липня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову посилається на те, що 13 грудня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. видано виконавчий напис №12330, на підставі якого приватний виконавець Терлеєв І.М. 09 червня 2020 року відкрив виконавче провадження про стягнення з неї на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» 14900 грн. заборгованості за кредитним договором від 16 квітня 2013 року, за вчинення виконавчого напису 420 грн., 1533,00 грн. основної винагороди приватного виконавця та 09 червня 2020 року винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, що становить 400 грн. На її звернення від 23 червня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Терлеєв І.М. надіслав на її адресу ксерокопію виконавчого напису та ксерокопію пропозиції укласти договори (оферта). Кредитний договір відсутній, так як виконавчий напис вчинений на окремому листі і до нього долучена лише пропозиція укласти договір. Цим виконавчим написом було стягнено заборгованість за кредитним договором, який був укладений нею та АТ «Банк Ренесанс Капітал», та відповідно до якого нею виконано всі зобов`язання ще в 2015 році. Просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 13 грудня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. №12330 про стягнення з неї на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 15\~330 грн. Ухвалою суду від 31 липня 2020 року по справі відкрито провадження в спрощеному порядку та призначено судове засідання на 01 вересня 2020 року. Ухвалою суду від 01 вересня 2020 року позивачу [PERSON] та її представнику [PERSON] запропоновано надати докази\~того,\~що сума\~заборгованості за\~кредитним договором\~на дату\~вчинення нотаріусом\~оспорюваного виконавчого\~напису була\~іншою,\~ніж та,\~яка запропонована\~в ньому\~до стягнення;\~або \~докази часткового\~чи повного\~погашення заборгованості.\~У приватного\~виконавця виконавчого\~округу Хмельницької\~області Терлеєва І.М.\~витребувано належним\~чином посвідчені\~копії документів,\~що стали\~підставою для\~відкриття виконавчого\~провадження по\~виконанню виконавчого\~напису про\~звернення стягнення\~за кредитним\~договором №GP-4429798,\~укладеним 16\~квітня 2013\~року між\~АТ «Банк\~Ренесанс Капітал»\~та [PERSON] .\~У приватного\~міського нотаріального\~округу Хари\~Н.С.\~витребувано належним чином завірені копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис за №12330 від 13 грудня 2018 року. Розгляд справи відкладено до 30 вересня 2020 року. Ухвалою суду\~від 30\~вересня 2020\~року задоволено\~клопотання представника\~позивача [PERSON] \~про витребування\~доказів: у\~ПАТ «Перший\~український міжнародний\~банк»,\~витребувано виписку\~з особового\~рахунку [PERSON] \~ за\~кредитним договором\~№GP-4429798\~від 16\~квітня 2013\~року,\~укладеним із\~АТ «БАНК\~РЕНЕСАНС КАПІТАЛ»\~за період\~з 01\~квітня 2013\~року по\~06\~грудня 2018\~року,\~розрахунок нарахування\~комісії,\~процентів та\~неустойки. Розгляд справи відкладено до 29 жовтня 2020 року. 26 жовтня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача АТ «ПУМБ» про долучення доказів до матеріалів справи та надано розрахунок заборгованості по кредитному договору №GP-4429798 від 16 квітня 2013 року станом на 06 грудня 2018 року. 28 жовтня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача АТ «ПУМБ» про продовження строку для виконання ухвали про витребування доказів. 29 жовтня 2020 року ухвалою суду без видалення до нарадчої кімнати відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача АТ «ПУМБ» про продовження строку для виконання ухвали про витребування доказів, з огляду на строки розгляду справи та достатність часу, що надавався судом для надання доказів. В судовому засіданні 29 жовтня 2020 року позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, з підстав викладених у позові. Позивачка суду пояснила, що дійсно у 2013 році отримала кредит у АТ «Банк Ренесанс Капітал», який повернула достроково у повному розмірі у 2015 році. Суму кредиту не пам`ятає, оскільки з часу повного погашення минуло більше п`яти років. Зазначила, що сплачувала кредитні кошти згідно погодженого графіка через різні установи банку. Не зберегла платіжних документів за їх давністю. Вказуючи на те, що не має будь-якої заборгованості, просила задовольнити її позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзиву на позов суду не надав. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі його повторної неявки незалежно від причин неявки. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. надіслала до суду клопотання, в якому просила справу розглядати у її відсутність. Приватний виконавець Терлеєв І.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому порядку. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до виконавчого напису [PERSON] є боржником за кредитним договором №GP-4429798 від 16 квітня 2013 року, укладеним між нею та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», загальна сума заборгованості складає 15\~330 грн. Згідно п.1.1. Статуту АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (нова редакція), затвердженого Загальними зборами акціонерів Протокол №80 від 27 листопада 2018 року, товариство є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал». На підставі вказаного виконавчого напису 09 червня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим І.М. відкрито виконавче провадження про стягнення із [PERSON] коштів за кредитним договором №GP-4429798 від 16 квітня 2013 року, укладеним нею та АТ «Банк Ренесанс Капітал», право вимоги за яким перейшло до АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 15\~330 грн. Відповідно до постанови про розмірі мінімальних витрат виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М. від 09 червня 2020 року для боржника [PERSON] визначено розмір мінімальних витрат у розмірі 400 грн. Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим І.М. постановою від 09 червня 2020 року постановлено стягнути з боржника [PERSON] основну винагороду у розмірі 1533 грн. 26 вересня 2018 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк», як правонаступник ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» направив\~ [PERSON] \~письмове повідомлення про наявну заборгованість відповідно до кредитного договору №GP-4429798 від 16 квітня 2013 року, яка на 26 вересня 2018 року становила 14 900 грн. Запропоновано\~ [PERSON] сплатити заборгованість за кредитним договором в строк до 03 жовтня 2018 року. Даних про вручення вказаного повідомлення адресату, матеріали, долучені до заяви про вчинення виконавчого напису, не містять. 06 грудня 2018 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до\~приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Хари Н.С.\~із заявою\~про вчинення\~виконавчого напису,\~до якої\~долучено \~оригінал кредитного\~договору,\~засвідчена стягувачем\~виписка з\~рахунку боржника\~із зазначенням\~суми заборгованості\~та строків\~її погашення\~з відміткою\~стягувача про\~непогашення заборгованості,\~з яких\~вбачається,\~що станом\~на 06\~грудня 2018\~року існує\~заборгованість \~ [PERSON] \~в розмірі 14 900 грн. 13 грудня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. винесено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №12330, відповідно до якого із [PERSON] запропоновано звернути стягнення, а саме: заборгованість за кредитним договором №GP-4429798 від 16 квітня 2013 року, укладеного з АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Строк платежу за кредитним договором № GP-4429798 від 16 квітня 2013 року настав; стягнення заборгованості проводиться за період з 06 грудня 2017 року по 06 грудня 2018 року, сума заборгованості складає 14 900 грн. За загальним правилом (ст.ст.15, 16 ЦК) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч.1 ст.39 цього закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції від 22 лютого 2012 року №296/5. Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п.19 ст.34 закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 Закону України «Про нотаріат» та гл.16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів. У ст.88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Порядок учинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.1, 3 гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з пп.2.1 п.2 гл.16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм суд дійшов таких висновків. Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений у пп.2.3 п.2 гл.16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК, ст. ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29 березня 2019 року у цивільній справі №137/1666/16-ц. Звертаючись до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису банк у заяві зазначив, що заборгованість боржника [PERSON] станом на 06 грудня 2018 року складає 14 900 грн., при цьому долучив до заяви копію письмової вимоги, яка надсилалася банком боржнику [PERSON] 26 вересня 2018 року, а також долучив пропозицію укласти договір, з графіком погашення платежів, що є частиною такої Пропозиції, з яких слідує, що кредитний договір укладено на строк до 17 квітня 2016 року. Отже стягувачем не надано нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Безспірною є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована. Крім того, очевидним є те, що при вчиненні виконавчого напису не було дотримано вимог\~ст.88\~Закону України\~«Про нотаріат» щодо наявності такої умови для його вчинення, як пропуск стягувачем строку для пред`явлення вимоги з дня виникнення такого права. Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. З оспорюваного виконавчого напису нотаріуса слідує, що заборгованість з боржника, яка складається з заборгованості за сумою кредиту, за комісією, за процентами, за неустойкою стягнута за період з 06 грудня 2017 року по 06 грудня 2018 року, договір укладався на строк до 17 квітня 2016 року, тобто на час винесення виконавчого напису нотаріуса сплив спеціальний строк позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки. За наведених обставин у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком є безспірним, та виконавчий напис вчинено з порушенням вищевказаних нормативних актів, в зв`язку з чим наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до п. 1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. В зв`язку із задоволенням вимог позивача, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,\~до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 840 грн. 80 к. \~\~

Outcome: approved