Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

31 жовтня 2017 року, позивач [PERSON]\~ звернулась\~ до суду з позовною заявою до [PERSON]\~ про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вони з відповідачем з 07 червня 1994 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Цибулівською сільською радою Великомихайлівського району,\~ актовий запис № 5. Від вказаного шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO].\~ Причиною розпаду сімї послужило несумісність характерів та різність поглядів на подальше спільне проживання. Шлюбні відносини фактично припинились з червня 2015\~ року,\~ на теперішній час вони спільного господарства не ведуть, вона вважає, що примирення з відповідачем неможливе. Шлюб вони розривають вперше.Тому позивач просить, суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 07 червня 1994 року\~ Цибулівською сільською Радою\~ Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 5. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність,\~ позов про розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі,\~на розірванні шлюбу наполягає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Тряско». Крім того, зазначила, що майнового спору немає. Відповідач в судове\~ засідання не зявився, через канцелярію суду від нього надійшла заява, в якій він просить суд слухати справу у його відсутність, позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Крім того, зазначив, що майнового спору не має.\~\~ Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07 червня 1994 року Цибулівською сільською Радою Великомихайлівського району, актовий запис № 5. Від спільного життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з червня 2015 року, сторони відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірвання шлюбу, на примирення не згодні,\~ а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ч. 3 ст.160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідач бажає надалі іменуватися прізвищем «Тряско», що підтверджується її письмовою заявою. Спору\~ стосовно поділу майна подружжя не має. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь позивача [PERSON]. На підставі ст.ст. 10, 11, 197 ч. 2, 209, 212,\~ 214, 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved