overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 05 вересня 2012 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що на даний час сімя розпалася, у сторін відсутні спільні інтереси, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися, позивач надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявися, про час та місце розгляду справи повідомлений, заперечень проти позову не подавав. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 05 вересня 2012 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 127, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. На час розгляду справи спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, заінтересована особа: Амур-Нижньодніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування заяви зазначила, що 22 лютого 2016 року вона народила дитину, [PERSON] в м. Ялти, АР Крим, про що 01 березня 2016 року Ялтинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим був зроблений актовий запис про народження дитини №233 та видано свідоцтво про народження дитини І-АЯ №633993. Також заявнику було видано Ялтинським пологовим будинком виписний епікриз від 26.02.2016 року. Так, заявник проживає в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпропетровська, вона звернулася до Амур-Нижньодніпровського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиціїпро реєстрацію народження дитини, про те в реєстрації народження дитини їй було відмовлено, оскільки місце народження дитини зареєстровано на тимчасово окупованій території України, а саме: м. Ялта, АР Крим. Зважаючи на викладене вище, заявник просить встановити факт народження [PERSON], [INFO], яка народився в місті Ялта, Автономній Респебліці Крим, Україна, мати - [PERSON], громадянство - Україна; батько [PERSON], громадянство Російської Федерації. Перевіривши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 22 лютого 2016 року [PERSON] народила дитину, [PERSON] в м. Ялти, АР Крим, про що 01 березня 2016 року Ялтинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим був зроблений актовий запис про народження дитини №233 та видано свідоцтво про народження дитини І-АЯ №633993. Також заявнику було видано Ялтинським пологовим будинком виписний епікриз від 26.02.2016 року. Так, заявник проживає в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпропетровська, вона звернулася до Амур-Нижньодніпровського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиціїпро реєстрацію народження дитини, проте в реєстрації народження дитини їй було відмовлено, оскільки місце народження дитини зареєстровано на тимчасово окупованій території України, а саме: м. Ялти, АР Крим. Відповідно до ст.. п.7 ч.1 ст.256 ЦК України, суди розглядають справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача донькою та у теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхньої неповнолітньої доньки. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON], [INFO], є донькою позивачки і відповідача, у теперішній час проживає разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження (а. с. 3) та довідкою про склад сім'ї позивачки (а. с. 3). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 18 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем дітей немає. З відповідачем не спілкується, сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі та, просила віднести судові витрати на рахунок відповідача. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 34. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], при реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на «[PERSON]». 07 листопада 2015 року позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони дітей не мають. Причинами розпаду сім'ї стали відсутність взаєморозуміння та втрата поваги одне до одного. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. При подачі позову позивачка сплатила судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний час мешкає та надалі буде мешкати з позивачем. Сім'я фактично розпалася в червні 2014 року, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 06 травня 2006 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Подружжя має доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили фактичні шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не мають, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. На даний час сім'я фактично розпалася, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, спільного господарства не ведуть, стосунки не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 12 червня 1981 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Макеєва) [PERSON] (а.с. 6). Спору про розподіл майна на даний час немає. Судом, встановлені підстави для розірвання шлюбу: сторони припинили фактичні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не мають, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] Юрієвича про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, з якого вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дітей відповідач не надає, через що позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення ними повноліття, на свою користь. Позивач в судовому засіданні, позов підтримала, вказавши, що відповідач не сплачує аліменти добровільно на утримання дітей. Вважає, що лише рішенням суду можливо зобов'язати відповідача утримувати їхніх спільних дітей, тому просила задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що його довіритель вважає необхідним сплачувати аліменти на утримання дітей. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 3) та [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює офіційно у ТОВ «Про Медіа Груп» з 01.04.2016 на посаді директора (а.с. 20) та має стабільний заробіток, тому зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей, однак свої обов'язки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позовних вимог, думку з приводу цього та пояснення позивача, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.01.2011 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком вказаної дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 30.03.2016 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. Оскільки при подані позову позивач була звільнена від обовязку сплати судового збору, то у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її батька [PERSON], посилаючись на те, що відділ державної реєстрації актів цивільного стану Вовчанського РУЮ у Харківській області відмовив їй у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки він помер у м. Луганську. Заявник у судове засідання не зявився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вовчанського РУЮ у Харківській області у судове засідання не зявився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, проти заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2\~ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень, даних в п.13\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 307 від 18 березня 2016 року [PERSON] помер 17 березня 2016 року у реанімаційному відділенні «Луганської місцевої лікарні № 8» ЛНР (а.с.8). Заявник [PERSON] (дошлюбне [PERSON]) [PERSON] є його донькою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЕД № 397572 виданого 29 вересня1983 року де батьком записаний [PERSON],та свідоцтвом про укладення шлюбу з [PERSON] (а.с.3,5). Листом від 29 березня 2016 року відділ державної реєстрації актів цивільного стану Вовчанського РУЮ у Харківській області відмовив [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті батька [PERSON], оскільки документ (лікарське свідоцтво про смерть) не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України (а.с. 4). Враховуючи, що іншим чином підтвердити факт смерті [PERSON] неможливо, а його встановлення має юридичне значення для заявника, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, встановити факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України. Відповідно до\~ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в 2004 році, їх син [PERSON], [INFO], живе з відповідачкою. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя, тому припинили шлюбні стосунки у вересні 2012 року. Просить залишити їй шлюбне прізвище «Арсенюк». В суд сторони не прибули, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позивачка доводи позову підтримує, відповідач погоджується на розірвання шлюбу, сторони строк для примирення просять не надавати. Вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки у вересні 2012 року і ведення спільного господарства. Вказані обставини встановлені з доводів позовної заяви та доказів, доданих до позовної заяви свідоцтва про шлюб та про народження сина. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved