Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

31.08.2017 року [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилалась на те, що 29.11.2016 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Партизанська, буд. 119 м. Приморськ Запорізької області, який належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.07.1996 року, посвідченого завідуючою Приморської державної нотаріальної контори [PERSON] Нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через те, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.07.1996 року містить виправлення, які не застережені Приморською державною нотаріальною конторою Запорізької області. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для оформлення своїх спадкових прав. Заявник просив суд встановити факт належності її батьку [PERSON] правовстановлюючого документу свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.07.1996 року, посвідченого завідуючою Приморської державної нотаріальної контори [PERSON], в якому зазначено, що спадкоємцем заповіті майна у вигляді будинку, розташованого за адресою: вул. Партизанська, буд. 119 м. Приморськ Запорізької області та належить [PERSON], померлому 22.02.1994 року, є [PERSON] Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.09.2017 року у відкритті провадження в цивільній справі за заявою [PERSON], заінтересована особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], про встановлення факту належності правовстановлюючого документу відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.11.2017 року ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.09.2017 року скасовано. Матеріали справи повернуто до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження. У заяві від 22.02.2018 року заявник [PERSON] просила справу розглядати без її участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Письмових заяв від неї не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 29.11.2016 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: м. Приморськ, вул. Партизанська, буд. 119, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлого 22.02.1994 року. Вказане свідоцтво посвідчене 29.07.1996 року завідуючою Приморської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 1-358, зареєстрованого в Приморському БТІ 30.07.1996 року (а.с. 26). [PERSON] 19.07.2017 року звернулась до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 19.07.2017 року заявнику відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений житловий будинок через те, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 29.07.1996 року містить виправлення, які не застережені Приморською державною нотаріальною конторою, а відповідно до п. 1 глави 8 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення (а.с. 27). Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для оформлення своїх спадкових прав після смерті батька [PERSON], померлого 29.11.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази з позиції їх належності та допустимості, а також звязку у сукупності, суд приходить до висновку щодо підтвердження обставин належності батьку заявника [PERSON], померлому 29.11.2016 року, вищезазначеного свідоцтва. На підставі викладеного та

Outcome: approved