Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

30 червня 2021 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якому вказує, що їх син [PERSON] , [INFO] , навчається в Харківському національному університеті повітряних сил ім. І. Кожедуба та не має самостійного заробітку. [PERSON] матеріальної допомоги сину не надає, а вона не в змозі самостійно утримувати сина. Посилаючись на викладені обставини, просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі ј частини його заробітку. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 28). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 22, 24). Подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає (а. с. 27). Третя особа [PERSON] в судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 23). Подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує (а. с. 26). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого в свідоцтві про народження записані [PERSON] і [PERSON] (а. с. 7). [PERSON] проживає разом з матір`ю (а. с. 11). З довідки Харківського національного університету повітряних сил ім. І. Кожедуба від 30 червня 2021 року вбачається, що [PERSON] з 18 серпня 2020 року навчається у вказаному начальному закладі, форма навчання денна, повне державне забезпечення, закінчення строку навчання - 2025 рік (а. с. 9). За період з жовтня 2020 року по травень 2021 року [PERSON] нараховувалася стипендія без урахування індексації в розмірі 620 грн. на місяць (а. с. 10). Згідно з довідкою Білопільської районної філії Сумського обласного центру зайнятості від 15 червня 2021 року [PERSON] з 17 травня 2021 року перебуває на обліку у вказаному центрі зайнятості як безробітна (а. с. 12). Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 2 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду на положення ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Саме такий правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року справа №346/103/17-ц. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що повнолітній син сторін навчається на денній формі у навчальному закладі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, тому є всі підстави для стягнення з батька аліментів на утримання сина на період навчання. З огляду на обставини справи, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, суд дійшов висновку, що аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача відповідатимуть потребам [PERSON] в допомозі батька та можливостям останнього надавати таку допомогу. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки щомісячно аліменти в розмірі ј частки заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення останнім двадцятитрьохрічного віку, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Згідно зі\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~держави слід\~стягнути 908 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved