Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-10 00:00:00

31 жовтня 2019 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 09 грудня 2016 року, який був зареєстрований у Миргородському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис 352. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина: дочка [PERSON] , [INFO] . [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося по причині відсутності почуття кохання. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться, сторони проживають за різними адресами. Шлюбні відносини між сторонами припинено з січня 2019 року. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 листопада 2019 року відкрито провадження у даній справі. Позивач, [PERSON] , в підготовче засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвищ « [PERSON] » (а.с.2,22). Відповідач, [PERSON] , в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.23). Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 грудня 2016 року, який був зареєстрований у Миргородському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис 352 (а.с.3). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина: дочка [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с.8). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв`язку з тим, що позивач наполягає на не стягненні з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved