Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

30 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, в якому зазначила, 22 квітня 2007 року померла мати її чоловіка [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку, розташованого на території приватизованої земельної ділянки площею 0,1 га по вул.Комуни, 11 м.Костянтинівки Донецької області. Зазначеній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 1412600000:00:018:0438, проте після смерті [PERSON] знайти державний акт на вказану земельну ділянку позивачу не вдалось. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2015 року було задоволено заяву [PERSON] та встановлено факт проживання однією сімєю [PERSON], [INFO], та [PERSON] до дня смерті останньої, тобто до 22 квітня 2007 року. Позивач в звязку із тим, що є спадкоємцем четвертої черги за законом, позбавлена можливості звернутись до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав через втрату державного акту на земельну ділянку, просить суд визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку після смерті [PERSON] в порядку спадкування. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити (а.с.25). Представник відповідача [PERSON] міської ради до суду на розгляд справи не зявився, надав заяву про розгляд справу у його відсутності, не заперечуючи проти задоволення позову, залишаючи прийняття рішення по справі на розсуд суду (а.с.19). Зясувавши позицію сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 22 квітня 2007 року померла мати чоловіка позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 204058, виданим відділом РАЦС по м.Костянтинівці [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку, розташованого на території приватизованої земельної ділянки площею 0,1 га по вул.Комуни, 11 м.Костянтинівки Донецької області. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 1412600000:00:018:0438 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю за № 1716, та було видано на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради від 09 квітня 1997 року за № 263 (а.с.9). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2015 року було задоволено заяву [PERSON] та встановлено факт проживання однією сімєю [PERSON], [INFO], та [PERSON] до дня смерті останньої, тобто до 22 квітня 2007 року (а.с.11). Позивач в звязку із тим, що є спадкоємцем четвертої черги за законом, позбавлена можливості звернутись до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав через втрату державного акту на земельну ділянку. Управління Держгеокадастру у [PERSON] районі Донецької області листом № 29-28-0.6-313/2-15 від 25 грудня 2015 року повідомило про порядок отримання державного акту замість втраченого (а.с.10). На звернення до державного реєстратора прав на нерухоме майно позивачу було видано рішення № 27650632 від 29 грудня 2015 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень в звязку із зверненням неналежної особи (а.с.12а). Відповідно до листа № 189/01-16 від 23 лютого 2016 року та Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 43047239 від 23 лютого 2016 року в провадженні [PERSON] державної нотаріальної контори спадкової справи щодо майна померлої 22 квітня 2007 року [PERSON] немає. (а.с.23-24). Відповідно до статті 316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з нормами статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 2 ст. 41 Конституції України передбачено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом. Але закон, крім судового, інших шляхів набуття права власності в даному випадку не передбачає. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті власника. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 2 ст.158 Земельного кодексу України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування та розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню визнанню за позивачем права власності на земельну ділянку за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Комуни, 11, кадастровий номер земельної ділянки 1412600000:00:018:0438, площею 0,1 га, після смерті матері [PERSON], яка померла 22 квітня 2007 року.

Outcome: approved