Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

30.04.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 40002,35 грн. на користь та моральної шкоди в розмірі 7000 грн., завданої їм внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 19.09.2014 року з вини відповідача, а також судові витрати на сплату судового збору в розмірі 500 грн. та витрат на проведення дослідження розміру завданої шкоди автомобілю в розмірі 600 грн. Свої вимоги позивачка обґрунтовували тим, що в результаті ДТП, яка сталася з вини відповідача, було пошкоджено автомобіль, що на час ДТП належав їй на праві власності, яким в момент ДТП управляв відповідач [PERSON] Вина останнього підтверджується постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 06.10.2014 року. Добровільно відповідач не відшкодував завдану шкоду, а тому позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Крім того, стороною позивачки в порядку ст. 31 ЦПК України було збільшено розмір позовних вимоги, позивачка просила суд стягнути на її користь з майнову шкоду в розмірі 40002,35 грн., пеню в розмірі 1065,27 грн., інфляційні витрати в розмірі 19886,82 грн., моральної шкоди в розмірі 7000 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 600 грн., та судові витрати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника чи письмових заперечень до суду не направив, про день та час слухання справи повідомлявся. Враховуючи, що позивачка не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, а тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази зібрані в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON] 19.09.2014 року на проспекті Перемоги, в м.Києві, керуючи автомобілем «Черрі», д.н.з. [NUMBER] не врахував безпечної швидкості руху дорожньої обстановки, не витримав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Жіді», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.13.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Вказані факти встановлені постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 06.10.2014 року в адміністративній справі №761/28514/14-п, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв'язку з порушенням ним ПДР, що призвело до пошкодження автомобіля, яким він керував та який належав позивачці. Згідно п.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже факт вини [PERSON] в ДТП, в якому було пошкоджено автомобіль позивачки, доказуванню не підлягає, оскільки він встановлений в справі про адміністративне правопорушення. Транспортний засіб «Черрі», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] належить позивачці [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п.1 ч.2 цієї статті збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Оскільки, на час дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] керував автомобілем позивачки, який було пошкоджено, таким чином відповідач повинен відшкодувати позивачці завдану в результаті пошкодження її автомобіля матеріальну шкоду. Відповідно до Звіту №24/15 з оцінки матеріального збитку транспортного засобу від 16.02.2015 року, яка була проведена суб'єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] на замовлення позивачки [PERSON], розмір матеріального збитку завданого позивачці, у зв'язку з пошкодження її автомобіля «Черрі», д.н.з. [NUMBER], становить 40002,35 грн. Також позивачка сплатила 600 грн. за складання даного Звіту. З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди заявлену нею суму в розмірі 40002,35 грн., яка визначена відповідно до Звіту №24/15 з оцінки матеріального збитку транспортного засобу, та вартість цього звіту з оцінки матеріального збитку транспортпортного засобу в розмірі 600 грн. Крім того,

Outcome: partial