overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

30 червня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача сином та у теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхнього неповнолітнього сина. Сторони в судове засідання не зявилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON], [INFO], є сином позивачки і відповідача, у теперішній час проживає разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження (а. с. 4) та довідкою про склад сімї позивачки (а. с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

30 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначила, що 06 вересня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новосанжарського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 75, зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. В даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сімї стало те, що вони не зійшлися характерами та не знайшли спільної мови, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохає справу розглянути у його відсутність, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 вересня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новосанжарського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 75 (а.с. 4). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сімя розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 551 грн. 20 коп. належить стягнути з відповідача по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

30 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], з яким зареєструвала шлюб 16 серпня 2012 року, мотивуючи тим, що не зійшлись характерами, внаслідок чого чоловік покинув сімю та переїхав проживати до батьків. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання двічі, 15.07.2016 р. і 27.07.2016 р. без поважних причин не зявився. Про причини неявки суду не повідомив. Позивач у своїй заяві погодилася на постановлення судом рішення у заочному порядку. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2012 року. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви видно, що сторони не проживають разом з червня місяця 2013 року, оскільки між мають різні характери. Відповідач отримавши судову повістку за місцем реєстрації не скористався своїм правом приймати участь у судовому засіданні та в разі невизнання вимог надавати докази щодо їх спростування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сімї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

30 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 08 серпня 2003 року у відділі РАГС Виноградівського РУЮ Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №102. Від даного шлюбу народилась одна дитина: дочка [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 08 серпня 2003 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження, видане відділом РАГС Виноградівського РУЮ Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №102 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], 04.10.2003 р.н (а.с. 4). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, малолітня дитина після розірвання шлюбу залишається з матірю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

30 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, вказуючи, що 24.03.2016р. померла її мати, [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яку вона має намір успадкувати. Проте через допущені помилки у свідоцтві про його народження та у заповіті, не може реалізувати своє право на спадщину. Заявниця в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила заяву задовольнит (а.с. 17). Представник заінтересована особа в судове засідання не з'явився, проте голова Черемошненської сільської ради [PERSON] повідомив суд листом про неможливість зявитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення заявлених вимог (а.с 16). Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] дійсно є рідною дочкою [PERSON], яка померла 24.03.2016р., а також згідно заповіту вчиненого [PERSON], від 11.04.2007р., який посвідчений секретарем виконавчого комітету Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 19, на імя [PERSON], спадкоємцем являється [PERSON], [INFO], зазначені факти необхідно встановити на підставі п. п. 1, 6 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

30 червня 2016 року, до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом, зазначив, що знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований 07.06.1989 року, Гомільським РАЦ, Білоруської СРСР. Позивачем та відповідачкою було втрачено оригінал свідоцтва про одруження. Отримати дублікат свідоцтва позивач не має можливості, у зв'язку з тим, що виїхати у р. Білорусь він не може, не має фінансових можливостей, а також по причині поганого стану здоров'я. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. У своїй позовній заяві позивач вказує, що між ним та відповідачкою постійно виникали непорозуміння та сварки з різних причин, шлюбні відносини фактично припинились у 2010 році, після чого сторони однією сімєю не проживають\~ та спільного господарства не ведуть. Спору, відносно належності спільного майна між позивачем та відповідачкою не виникло. В судове засідання позивач не зявився, спрямувавши до суду заяву про те, що просить суд розгляд справи проводити у його відсутність, та що він наполягає на розірванні шлюбу.\~Позивач впевнений, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може.\~ Відповідачка, в судове засідання не зявилася, але згідно надісланої до суду заяви повідомила, що зявитися в судове засідання не має можливості та з позовними вимогами [PERSON] погодилася в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву про розірвання шлюбу такою, що належить задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що свідоцтво про одруження сторонами справи було втрачено, але згідно штампу у паспорті позивача, сторони по справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7). Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~ \~ \~ Судом встановлено, що з 2010 року\~шлюбні відносини\~\~між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо.\~ На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що\~\~їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може.\~\~ Таким чином,\~\~встановлено, що\~\~подальше спільне життя\~\~подружжя та збереження шлюбу суперечить\~\~інтересам\~\~подружжя, що має\~\~вагоме значення. Також згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак позивач, у своїй позовній заяві, не ставить питання про стягнення з відповідачки на його користь сплачені судові витрати, а тому суд це питання й не розглядає. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

30 червня 2016 року до суду подано цей позов. Позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги посилаючись на те, що відповідачка, яка є матірю малолітнього дитини - [PERSON], [INFO], не приймає участі у його вихованні, ніякої матеріальної допомоги не надає. Просить позов задовольнити. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, не повідомляючи про причини неявки, хоча про час і місце судового розгляду справи була повідомлена завчасно у встановленому законом порядку (а.с. 20). Заслухавши пояснення представника служби у справах дітей Погребищенської райдержадміністрації, думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні достовірно доведено, що [PERSON] є є матірю малолітнього дитини - [PERSON], [INFO] (а.с. 4), 21.06.2013р. [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у звязку з тим, що вироком Вінницького районного суду від 02.02.2013р. [PERSON] засуджено до позбавлення волі. (а.с. 9), 17.07.2013р. дитина виховується в прийомній сімї [PERSON] і [PERSON], жителів с. Новофастів Погребищенського району Вінницької області (а.с. 10). 24.03.2016р. [PERSON] звільнено з Чорноморської ВК УДПтСУ в Одеській області (№ 74) умовно-достроково (а.с. 7), але вона не приймає участі у його вихованні, ніякої матеріальної допомоги не надає, ніякого звязку з дитиною не підтримує. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.\~ За наведених обставин у суду немає підстав ставити під сумнів доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], яка не оспорила встановлені факти та не надала докази, які спростовують заявлений позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

30 червня 2016 року надійшла заява [PERSON] про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявник посилається на те, що цивільна справа № 259/1610/14-ц позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу знаходилась у провадженні Куйбишевського районного суду м.Донецька, 20 березня 2014 року по справі було ухвалено рішення, яким шлюб між сторонами розірвано. Заявник не отримав завірену копію зазначеного рішення. На даний час у нього виникла така необхідність, однак судове провадження по справі № 259/1610/14-ц втрачено. Розглянувши додані до заяви матеріали, суд вважає, що зазначених матеріалів достатньо для відновлення втраченого судового провадження. За змістом статей 402-409 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду. Якщо місцевий суд знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, то відновлення втраченого судового провадження здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною законодавством. Рішення по справі № 259/1610/14-ц у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутнє, тому заявник не має можливості отримати його завірену копію для пред'явлення в органи реєстрації актів цивільного стану. Натомість у Єдиному державному реєстрі судових рішень наявне рішення Куйбишевського районного суду м.Донецька по справі № 259/1618/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. У тексті цього рішення зазначено, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Куйбишевського районного суду м.Донецька від 20 березня 2014 року. У доданих до заяви матеріалах міститься копія рішення Куйбишевського районного суду м.Донецька № 259/1610/14-ц (номер судового провадження 2/259/933/2014) за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Як зазначає заявник, ця копія була отримана стороною по справі [PERSON], тому текст судового рішення може бути відтворено, не зважаючи на відсутність зазначеного рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

30 червня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем 06 грудня 1997 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені три роки тому. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Майновий спір на даний час відсутній. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] не зявився, надавши заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, також вказав, що на розірвання шлюбу згоден. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 грудня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-НО № 011663, виданого Ворошиловським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Донецька Донецької області, актовий запис № 538. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружині не змінювати. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

30 червня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 05.10.2010 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя, шлюб фактично припинили. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 05.10.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 18.09.2014 року, актовий запис № 1808, серія [NUMBER]. Від шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved