Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

29 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що 11.09.1978 року їй було надано ордер на право зайняття двох кімнат житловою площею 27,40 кв.м. у квартирі № 7 будинку № 22 корпус 4 на ж/м Тополя-2 у м. Дніпропетровську. З цього моменту вона зареєстрована та мешкає у цій квартирі. Крім позивачки, у квартирі зареєстровані: син позивачки [PERSON], його колишня дружини [PERSON], її син [PERSON], та їх спільний син (онук позивачки) [PERSON]. Після розірвання шлюбу 10.05.2005 року відповідачка не мешкає у вказаній квартирі без поважних причин більше 10 років. Її місцезнаходження позивачці невідоме. Позивачка неодноразово зверталася до відповідачки з проханням знятися з реєстраційного обліку, тому що їй доводиться сплачувати по комунальним рахункам за неї, але [PERSON] цього не зробила. На підставі чого просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 7 у корпусі 4 будинку № 22 на ж/м Тополя-2 у м. Дніпропетровську. Зобовязати Бабушкінське відділення Дніпропетровського відділу Національної поліції України в Дніпропетровській області в особі сектору у справах громадянства і реєстрації фізичних осіб зняти [PERSON], [INFO], з реєстраційного обліку з цієї квартири. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу в його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Начальник Шевченківського РВ в м. Дніпропетровськ Головного управління Державної міграційної служби направив до суду листа, в якому просив розглядати справу у відсутність представника зазначеної служби. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що на підставі ордеру № 2022, виданого виконавчим комітетом Бабушкінської райради народних депутатів м. Дніпропетровська 11.09.1978 року, [PERSON] займає дві кімнати житловою площею 27,40 кв.м. у квартирі № 7 будинку № 22 корпус 4 на ж/м Тополя-2 у м. Дніпропетровську (а.с. 4). У квартирі № 7 будинку № 22 корпус 4 на ж/м Тополя-2 зареєстровані позивачка, її син [PERSON], невістка [PERSON], син невістки [PERSON], онук позивачки [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї від 22.12.2015 року (а.с. 5). З акту від 28.12.2015 року, складеного головним інженером КП «Жилсервіс-2» [PERSON], вбачається, що [PERSON] за даною адресою більше десяти років не проживає. Речей і предметів особистого користування в квартирі немає (а.с. 6). [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 10 травня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частина третя вказаної статті встановлює винятки з цього правила, коли жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців. Однак встановлені обставини справи дають змогу прийти до висновку, що жоден з вказаних винятків в даному спорі не може бути застосований. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стосовно заявлених вимог до Бабушкінського відділення Дніпропетровського відділу Національної поліції України в Дніпропетровській області в особі сектору у справах громадянства і реєстрації фізичних осіб суд вважає за необхідне зазначити наступне. В позовному провадженні при розгляді цивільної справи відповідачем є особа, яка за цивільною позовною заявою позивача притягається до відповідальності за порушення чи оспорювання її прав та охоронюваних законом інтересів, а також у передбачених законом випадках, й інші особи, на адресу яких спрямована вимога позивача, яка знайшла своє аргументування та вираження у відповідній позовній заяві. Позивач не просив суд притягнути до участі у справі Бабушкінське відділення Дніпропетровського відділу Національної поліції України в Дніпропетровській області в особі сектору у справах громадянства і реєстрації фізичних осіб в якості відповідача, а зазначив його як третю особу, в звязку з чим вимоги, заявлені до цієї особи, задоволенню не підлягають. Разом з тим, згідно з ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. \~\~\~\~ За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач не проживає на спірній житловій площі понад один рік без поважних причин, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України. \~\~\~\~ Враховуючи наведене, та

Outcome: partial