Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

29 травня 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), в інтересах якого діє Якимова А.С., звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування у порядку регресу витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування. Позовна заява обґрунтована тим, що 19 листопада 2018 року на вул. Залізничне шосе в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки КІА, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки Мitsubishi, номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] . Постановою Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. В порушення норм чинного законодавства України цивільно-правова відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів відповідачем застрахована не була, про що свідчить відсутність інформації про страхування транспортного засобу, що належить відповідачу. Потерпіла особа звернулась до позивача із заявою про відшкодування заподіяної шкоди, внаслідок ДТП. Позивач виплатив потерпілій особі регламентну виплату в розмірі 62420,02 грн. Вартість послуг по збиранню документів щодо зазначеного страхового випадку складає 920 грн. Посилаючись на зазначені обставини позивач просив стягнути із [PERSON] в порядку регресу 63340,02 грн витрат, пов`язаних з регламентною виплатою та 2102 грн судового збору. Ухвалою судді від 13 липня 2020 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання, у якому просив розглянути справу без участі представника позивача, зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився. Заяви по суті або з процесуальних питань до суду від нього не надходили. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подали. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. 19 листопада 2018 року на вул. Залізничне шосе в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки під керуванням [PERSON] та автомобіля 19 листопада 2018 року, о 16:50 год., на вул. Залізничне шосе у м. Києві відповідач [PERSON] , який був за кермом автомобіля КІА, номерний знак [NUMBER] , скоїв зіткнення з автомобілем марки Мitsubishi, номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] . У результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження та власникам автомобілів спричинено матеріальні збитки. Згідно з постановою Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначеною постановою встановлено, що [PERSON] порушив п. 12.1, 11. 4, 34.1.3 Правил дорожнього руху України, під час руху не вибрав безпечну швидкість, перетнув подвійну осьову лінію дорожньої розмітки, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Тoyota, номерний знак [NUMBER] , та продовживши рух скоїв зіткнення з автомобілем марки Мitsubishi, номерний знак [NUMBER] та автомобілем марки Peugeot, номерний знак [NUMBER] . У зв`язку з відсутністю у [PERSON] полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів потерпілий у ДТП 22 листопада 2018 року водій пошкодженого автомобіля повідомив про ДТП та власник автомобіля [PERSON] звернулася до позивача із заявою про отримання відшкодування шкоди. Відповідно до наказу МТСБ України від 26 квітня 2019 року № 4160 та Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому в ДТП позивач виплатив 62420,02 грн шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Відповідно до пункту 7.1 статті 7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку розміру базового страхового платежу та значень відповідних коригуючих коефіцієнтів, що затверджуються відповідно до пункту 7.2 цієї статті, а також з урахуванням положень пункту 13.2 статті 13 цього Закону. Страховику забороняється встановлювати або пропонувати встановити розмір страхового платежу, розрахований в інший спосіб. Таким чином, позивач відшкодував [PERSON] збитки, які були завдані в результаті ДТП та набув право звернення у порядку регресу до відповідача, як до особи відповідальної за завдані збитки. Згідно з положеннями частини першої ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором, майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За приписами статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була завдана в результаті ДТП. Відповідно до частини першої, другої ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом, підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням., зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням, диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом, підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним, засобом, механізмом, іншим, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з частиною першою ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на викладене, позов в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 62420,02 грн. підлягає задоволенню Що стосується витрат на збір документів для визначення розміру шкоди щодо страхового випадку в сумі 920 грн, то зазначені вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке. Пунктом 41.4 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Згідно із рахунком №684 від 04 грудня 2018 року позивач поніс витрати на збір документів та визначення вартості шкоди щодо страхового випадку в розмірі 920 грн. Оскільки витрати, пов`язані зі збором документів та визначення вартості шкоди щодо страхового випадку не належать до страхового відшкодування відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Згідно з статтею 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору 2102 грн.

Outcome: partial