Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

29.11.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохала суд стягнути з відповідача на її користь на утримання спільної дитини - малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з відповідачем вони не перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.07.2016 року. Від вказаного шлюбу мають спільну доньку [PERSON] . На даний час вони з відповідачем проживають окремо, сімейне життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, у зв`язку із чим позивач подала позов про розірвання шлюбу. Згоди щодо утримання дитини з відповідачем не досягнуто, оскільки вони фактично не спілкуються, місце його перебування їй не відоме. ЇЇ дохід складається із пенсії по інвалідності, а тому вона не зможе самостійно забезпечити належний рівень утримання дитини. Позивач вказує, що відповідач є працездатним, має дохід, а тому може сплачувати аліменти у розмірі 1/4 з доходу. Сторони у справі у судове засідання 20.01.2020 року не з`явились. Позивач [PERSON] 20.12.2019 року надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання 20.01.2020 року не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв, відзив на позов та жодних клопотань чи заяв до суду від останнього не надходило. За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про заочний розгляд справи, про що постановлено ухвалу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, згідно зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що 05.07.2016 року між позивачем та відповідачем Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 794. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , яка народилась [INFO] , згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області; актовий запис про народження № 411. Позивачем зазначено, що шлюбні відносини з батьком дитини фактично припинені між ними, дитина перебуває на її повному утриманні. Судом встановлено згідно з довідкою про доходи № 2314 5318 7033 5312, що позивач [PERSON] перебуває на обліку в Полтавському об`єднаному управлінні ПФУ в Полтавській області і отримує пенсію по інвалідності, розмір якої із травня 2019 р. по жовтень 2019 р. становить суму - 10 994,00 грн. Згідно з довідкою МСЕ, позивач [PERSON] має другу групу інвалідності по зору, встановлену безстроково. Обов`язок з утримання дитини є спільним обов`язком батьків незалежно від перебування останніх у шлюбі. Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 182 цього ж кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе призначити до стягнення аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Щодо стягнення судового збору, суд виходить з наступного. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачем судовий збір не сплачувався з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, що був встановлений вказаним Законом на період пред`явлення позову до суду, що становить - 768,40 грн. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 264, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved