Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

29 квітня 2015 року позивач, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі представника за довіреністю Духота І.В., звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрутнування позову зазначає, що 17 червня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 004-04547-170610. За умовами даного договору відповідачу [PERSON] позивачем було відкрито картковий рахунок в національній валюті України - гривні, з відновлювальною відкличною кредитною лінією на загальну суму 30 000 гривень. На день укладення кредитного договору Банк встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3300 гривень. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в її межах при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не укладається. [PERSON] у свою чергу зобов'язалась щомісяця у строки, передбачені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та (або) овердрафтом за попередній звітний місяць та всю суму пені у разі порушення строків сплати заборгованості та процентів. Однак позичальник умови договору належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 07 квітня 2015 року склала 16636,54 гривень, зокрема: 8499,97 гривень - заборгоаність за тілом кредиту, 2777,63 гривень - прострочене тіло, 5358,94 гривень - заборгованість за процентами. На підставі викладеного, посилаючись на норми законодавства, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, справу розглядати за відсутності представника позивача. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» до суду не прибув, у позові представник позивача за довіреністю Духота І.В. просив розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судові засідання жодного разу не прибула. Судові повістки про виклик до суду неодноразово надсилались за зареєстрованою адресою її проживання, що відповідає ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 17 червня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», в особі економіста Лавриненко М.О., та [PERSON] (позичальник) був укладений договір № 004-04547-170610 про відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної картки, за умовами якого Банк відкрив останньому поточний рахунок з використанням платіжної картки [NUMBER] в національній валюті України - гривні та надав кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30 000 гривень, та на день укладання договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3300 гривень. За умовами договору ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно та не може перевищувати загальної суми кредитної лінії. Банк не більше одного разу на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода до договору про зміну ліміту кредитної лінії сторонами не складається. (п.п. 1.2, 1.3 Договору). За умовами договору відповідач зобов'язалась щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, який складається з частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит (тариф 1.4.1), плати за обслуговування (тариф 1.5), овердрафту, процентів за овердрафт (тариф 1.4.3), штрафу за прострочену заборгованість (тариф 3.1) та суми заборгованостей минулих періодів. При цьому частка обов'язкового погашення тіла кредиту становить 5% від суми використаних коштів станом на день розрахунку (а.с. 7, зв). За п.п. 1.4.1, 1.4.2, 1.4.3, 1.5 Тарифів (а.с. 7, зв) процент за користування кредитною лінією становить 14,99 % річних; процент на позитивний залишок становить 3% річних, плата за недозволений овердрафт становить 48,00 % річних; плата за обслуговування кредитного залишку (включає в себе надання послуг інформування держателя картки про стан кредитного залишку у вигляді телефонних дзвінків та надсилання щомісячних виписок по рахунку) становить 2,99% щомісячно, у день поповнення карткового рахунку, від суми використаних кредитних коштів. Відповідно до п. 2.4. Договору проценти за користування кредитною лінією та (або) овердрафтом нараховуються Банком в валюті рахунку щоденно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в періоді нарахування. При нарахуванні процентів не враховується день виникнення та не враховується день повернення заборгованості за кредитною лінією та (або) овердрафтом по рахунку. Відповідно до п. 5.2. Договору він набуває чинності з дати його укладення сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. При цьому позичальник [PERSON] була ознайомлена з умовами зазначеного кредитного договору, а також із порядком та строками повернення отриманого кредиту і сплати відсотків за його користування, Тарифами на обслуговування платіжних карток, що підтверджується її особистим підписом на договорі. Згідно із ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з доданого до позову розрахунку заборгованості за кредитним договором, [PERSON] у порушення умов договору несвоєчасно та не у повному обсязі здійснювала щомісячні платежі, в результаті чого за весь час користування кредитними коштами має заборгованість, яка станом на 07 квітня 2015 року становить: 8499,97 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 2777,63 гривень - прострочене тіло кредиту, 5358,94 гривень -заборгованість за процентами, а всього - 16636,54 гривень. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним обов'язків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з нього відшукуваних позивачем грошових сум. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позову. Приймаючи до уваги положення ч. 2 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved