overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі за вказаною адресою зареєстровані вона, її донька та її внук - [PERSON], який фактично не проживає за вказаною адресою з 20.11.2005 року. Вважає, що відповідач, який не проживає в квартирі тривалий час, втратив право користування нею, внаслідок його відсутності без поважних причин понад один рік. Позивач в судове засідання не з'явилась. Про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Через канцелярію суду надала заяву, в якій судове засідання просить проводити без її участі. Додатково зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити; проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 13.09.1979 року належить на праві власності 2/5 частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 18-19). [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією довідки вуличного комітету № 35 Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 21.08.2015 року (а.с. 4). [PERSON] від 21.08.2015 року, завіреного вуличним комітетом № 35, [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає з 20.11.2005 року (а.с. 3). [PERSON] ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації без поважних причин з листопада 2005 року, обставини, на які посилається позивач суд визнає достовірними, оскільки відповідач їх належними доказами не спростував, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню; відповідач має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого позивач звільнена (а.с. 14-15), у сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 15 жовтня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання дитини. Спільне господарство разом не ведуть, шлюбні відносини припинили, проживають окремо. Спору щодо поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивач і відповідач зареєстрували шлюб 15 жовтня 2005 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Металістською сільською радою Слов'яносербського району Луганської області зроблено відповідний запис за № 17 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). 01 жовтня 2006 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 5). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання дитини. З 20 серпня 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство з того часу вони не ведуть та проживають окремо. У своїх письмових заявах, наданих суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 19 грудня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у зв'язку з періодичним зловживанням відповідачем спиртними напоями, неналежне забезпеченням ним своєї сім'ї, відсутністю взаєморозуміння, втрату почуття поваги і любові один до одного. Спільне господарство разом не ведуть, шлюбні відносини припинили в листопаді 2014 року. Спору щодо поділу майна та утримання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивач і відповідач зареєстрували шлюб 19 грудня 2012 року, про що в книзі реєстрації шлюбів виконавчим комітетом Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний запис за № 18 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 5). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 6). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття поваги та любові один до одного. З липня 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство з того часу вони не ведуть та проживають окремо. У своїх письмових заявах, наданих суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 вересня 2012 року виконкомом Бджільнянської сільської ради Теплицького району Вінницької області, вказавши, що на протязі останніх років відносини між ним погіршувались, через непорозуміння між ними та різні погляди на вирішення сімейних питань, виникнення постійних сімейних сварок, що привело до припинення шлюбних відносин. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги. Надання строку на примирення не хоче. Бажає залишити прізвище «Школьна». Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Надання строку на примирення не бажає. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2012 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Бджільнянської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 09. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між ними та неналежну поведінку відповідача сімя розпалась. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Школьна». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 березня 2001 року виконавчим комітетом Метанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, вказавши, на протязі останніх років відносини між ним погіршувались, через непорозуміння між ними та різні погляди на вирішення сімейних питань. Чоловік проявляє до неї неповагу, що привело до припинення шлюбних відносин. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги. Надання строку на примирення не бажає. У разі відсутності відповідача проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не зявився повторно, хоча своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки. Від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 14 березня 2001 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Метанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між ними та неналежну поведінку відповідача сімя розпалась. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Горич». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 травня 2011 року відділом ДРАЦС Теплицького РУЮ Вінницької області, вказавши, на протязі останніх років відносини між ним погіршувались, через непорозуміння між ними та різні погляди на вирішення сімейних питань. Останніх два місяці разом не проживають. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги. Надання строку на примирення не бажає. Хоче залишити прізвище «Сокур». Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Надання строку на примирення не бажає. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 травня 2011 року. Шлюб зареєстрований відділом ДРАЦС Теплицького РУЮ Вінницької області, актовий запис № 16. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між ними та неналежну поведінку відповідача сімя розпалась. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Сокур». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 вересня 1992 року виконкомом Шиманівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, вказавши, на протязі останніх років відносини між ним погіршувались, через непорозуміння між ними та різні погляди на вирішення сімейних питань, виникнення постійних сімейних сварок, що привело до припинення шлюбних відносин. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги. Надання строку на примирення не хоче. Бажає залишити прізвище «Вдовиченко». Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Надання строку на примирення не бажає. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 1992 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Шиманівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 04. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між ними та неналежну поведінку відповідача сімя розпалась. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Вдовиченко». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Вказавши, що 07 квітня 2006 року виконкомом Степанівської сільської ради Теплицького району зареєстровано шлюб між ними. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], яка на даний час проживає з нею. Шлюбні відносини між ними існують формально, через відсутність порозуміння та поваги між ними. Вказує, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має тимчасовий дохід, просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до її повноліття. Позивач [PERSON] просить заявлені позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між ними, та стягнути з відповідача аліменти на її користь згідно позовної заяви. Миритись вона не бажає, так як непорозуміння між ними має тривалий характер.. Відповідач [PERSON] до суду вдруге не зявився, своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення, про причини неявки суду не повідомив. Тому враховуючи думку позивача, суд вважає можливим розглянути справу по суті та винести заочне рішення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07 квітня 2006 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Степанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області. Від шлюбу мають одну дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з батьками. В сімї склались відносини які суперечать інтересам позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, так як працює в ТОВ «Теплик Агро». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення; ст.180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, ст. 182 СК України, яка передбачає обставини, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів, та мінімальний розмір аліментів, та ст. 183 СК України, яка визначає розмір аліментів у частці від заробітку відповідача. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач миритись не бажає, з часу подання позовної заяви минуло більше двох місяців, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, розмір визначених позивачем аліментів не суперечить СК України, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину доньку [PERSON]. Вказує, що відповідач, проживаючи окремо від сімї, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на дитину в розмірі 500 грн. щомісячно. Позивач [PERSON] підтримує позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, вказує на те, що він майже рік не працює, погоджується сплачувати аліменти у мінімальному розмірі 350 грн., вважаючи дану суму достатньою для утримання дитини Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 травня 2011 року (а.с. 5). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6) На даний час дитина проживають з позивачкою, що підтверджується довідкою Теплицької селищної ради № 2468 (а.с.7). Дані правовідносини регулюються ст.180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, ст. 182 ч.2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує. що дитина являється матеріально незабезпечению, відповідач являючись батьком дитини, проживаючи окремо від сімї матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає, є працездатним, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню і аліменти необхідно стягнути з відповідача у твердій грошовій сумі визначеній відповідачем, яка менша половини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який з 01.09.2015 року становить 1167 грн., і призначення аліментів у розмірі визначеному відповідачем - 350 грн., незаконно перекладає обовязок утримання дитини на позивача. Судові витрати стягнути з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК УКраїни.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], які на даний час проживають із позивачем вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість, а тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на дитину в розмірі по 500 грн., щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття та судові витрати по справі. Позивач [PERSON] пояснила суду, що вона сама утримує дитину, відповідач за останній місяці, які вони спільно не проживають, нічого не купив дитині. На даний час відповідач, працює на тимчасових заробітках, має у власності земельну ділянку, яку здає в оренду. Так як батьки зобовязані спільно утримувати дітей, підтримує свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, пояснив що згоден сплачувати аліменти на свого сина. Визнає, що він є батьком дитини. Стягнень за виконавчими документами не має, стан здоровя у нього задовільний. На утриманні інших дітей, а також своїх батьків не має. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1992 року по теперішній час(а.с. 5). В сімї народився син [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Шиманівської сільської ради № 336 від 26.08.2015 року син проживає разом з матірю(а.с. 7). Батьками якого є сторони, що підтверджується свідоцтвом про їх народження(а.с. 6). Діти проживають з позивачкою, знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У відповідача інші діти та непрацездатні дружина чи батьки, відсутні. Відповідач стягнень за виконавчими документами не має, стан здоровя у нього задовільний, а також отримує орендну плату за здачу в оренду земельної ділянки. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дітей на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що дитина має нормальний стан здоровя, являється матеріально малозабезпеченою, відповідач являючись батьком дитини, має задовільний стан здоровя, є працездатний, має тимчасові заробітки, тому враховуючи його матеріальне становище, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком, а від 6 до 18 років - 1286 грн., а також враховуючи сімейне становище відповідача, який посилається на те, що у нього не має постійного доходу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття. Судові витрати з відповідача стягнути згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved