Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

5 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 12 лютого 2013 року між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого позивач надав позичальнику кошти в сумі 150 000 грн. строком до 12 лютого 2015 року. Відповідач з моменту отримання коштів взятих на себе зобов'язання не виконував, внаслідок чого станом на 12 квітня 2014 року його заборгованість по сплаті відсотків становить 105 000 грн., крім цього позивачем була нарахована пеня в сумі 297 750 грн., оскільки в добровільному порядку відповідач сплатити наявну заборгованість відмовляється, позивач просить його позов задовольнити. Позивачем до суду було подано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, у випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 лютого 2013 року [PERSON] позичив [PERSON] кошти в сумі 150 000 грн. строком до 12 лютого 2015 року під 5 відсотків щомісячно до повного повернення суми позики. 7 квітня 2014 року [PERSON] надав [PERSON] розписку, в якій взяв на себе зобов'язання повернути борг за договором позики до 30 квітня 2014 року. Умовами договору було визначено, що відсотки сплачуються позивальником щомісячно до 12 числа до дня повернення позики. Про те, відповідач взяті на себе зобов'язання за договором позики від 12 лютого 2013 року не виконав, внаслідок чого станом на 12 квітня 2014 року його заборгованість становить 402 750 грн., з яких відсотки за користування позикою 105 000 грн., пеня в сумі 197 750 грн., з яких позивач просить стягнути суму 350 000 грн. Відповідно до ст.1046 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору може бути представлена розписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. ч.1 ст1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Суд, погоджується із розрахунком відсотків за користування коштами, зокрема розмір відсотків за повних 14 місяців з 12 лютого 2013 року по 12 квітня 2014 року становить 105 000 грн. та розміром пені, виходячи із ставки 0,5 відсотка від суми позики за кожен день прострочки, який становить 297 750 грн. = 150 000 грн. х 0,5%/100% х 397 днів. Оскільки позивач просить в загальному стягнути 350 000 грн., то стягненню підлягає саме ця сума. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] не виконав зобов'язання з повернення позики, тому з нього на користь [PERSON] слід стягнути відсотки та пеню в сумі 350 000 грн. Судові витрати по справі складаються із судового збору в сумі 3 500 грн., та відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved