overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

31.01.2012 року [PERSON] отримав в ПАТ КБ «Приватбанк» кредит в розмірі 9 000,00 грн. при умові сплати відсотків 20,40% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В листопаді 2014 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 16 590,12 грн. заборгованості по договору кредиту, посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за вказаним договором. В судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій наполягає на задоволенні позову та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив, тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] розрахунку по кредитному договору б/н від 31.01.2012 року не провів і заборгованість, станом на 31.10.2014 року складає: 16 590,12 грн., з них 8 803,60 грн. заборгованість за кредитом, 5 401,22 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 1 119,10 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. штраф фіксована частина, 766,20 грн. штраф процентна складова. Дані факти підтверджуються: заявою на відкриття картрахунку; правилами надання банківських послуг; копією паспорта позичальника, розрахунком розміру заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України - За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідач умови кредитного договору виконує неналежним чином, що є підставою для стягнення позики та нарахованих за користування кредитом процентів, комісії та штрафів. Судові витрати становлять 243,60 грн. і розприділяються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

31.01.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір без №, за яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Але умови договору відповідачем не виконуються і станом на 31.12.2014 року він заборгував перед позивачем 6503,40 грн., з яких: 1019,47 грн. заборгованість за кредитом; 2638,05 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 2060,00 грн.-заборгованість по комісії за користуванням кредитом , а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: 500,00- штраф(фіксована частина) та 285,88 грн.- штраф(процентна складова). У зв*язку з цим,позивач,крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати,понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 243,60 грн.(судовий збір). Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій, підтримуючи позовні вимоги,просить про розгляд спави за його відсутності. Відповідач не з*явився в судове засідання,хоча повідомлявся про нього належним чином і не надав позивачу або суду пояснень своєї поведінки. Дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме те,що у відповідності до умов вищезазначеного договору,який був укладений з відповідачем, останній на добровільних засадах зобов*язовувся погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати в повному обсязі по невиконанним зобов*язанням,чого не виконав і не представив суду доказів і заперечення, що порушення прийнятих ним зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому,вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором,як обгрунтовані на умовах вищезазначеного договору ,а також на ст.ст.526,610,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають задоволенню у повному обсязі, як і його вимоги в частині стягнення з відповідача понесених ним витрат по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн., що підтверджується документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

31.01.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір за № 001-04297-310112, за яким останній була відкрита відновлювальна відклична кредитна лінія на загальну суму 30000 грн., надана платіжна картка,а також ПІН-код до неї. Відповідач за умовами цього договору зобов*язана щомісяця в строки,визначені Правилами,здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією,яка виникла за попередній звітний місяць,а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом,яка виникла за попередній звітний місяць,сплачувати всю суму процентів,нарахованих за користування кредитною лінією. Але умови договору відповідачем не виконуються і станом на 28.10.2014 року забор-гованість її перед позивачем становить 3721,50 грн., з яких: тіло кредиту-1021,50 грн.; прострочене тіло кредиту-1260,00 грн.; заборгованість за відсотками-0,00 грн.; заборгованість за комісіями- 1440,00 грн. У зв*язку з цим,позивач,крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати,понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 243,60 грн.(судовий збір). Представник позивач в судове засідання не з*явився,надав суду письмову заяву,в якій,підтримуючи позовні вимоги,просить про розгляд справи за її відсутності відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явилася,хоча була повідмлена про нього належним чином і не надала позивачу або суду пояснень своєї поведінки.. Дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме у відповідності до умов вищезазначеного договору,який був укладений з відповідачем, останнія на добровільних засадах зобов*язовувалася погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати в повному обсязі по невиконанним зобов*язанням,чого не виконала і не представила суду доказів і заперечення ,що порушення прийнятих нею зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому,вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором,як обгрунтовані на умовах вищезазначеного договору ,а також на ст.ст.526,530,610,631,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають повному задоволенню, як і його вимоги в частині стягнення з відповідача понесених ним витрат по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн.,які підтверджені документально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

31.01.2014 р. [PERSON] звернувся з позовом до суду, та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 11.09.1999 року в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 308. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 11.09.1999 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені в січні 2012 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім'ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11.09.1999 року - а.с.10. Шлюбні відносини припинені в січні 2012 року, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна між сторонами на даний час не існує. За таких обставин, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позовна заява про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

31.01.2014 р. [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання недієздатною її бабусі - [PERSON], [INFO] Свої вимоги мотивувала тим, що [PERSON] страждає на хронічні психічні захворювання, постійно потребує сторонньої допомоги, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, потребує встановленні над нею опіки. Посилаючись на вищевикладене, [PERSON] просила суд визнати [PERSON], [INFO], недієздатною, та призначити її опікуном. [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Департаменту праці та соціального захисту населення Виконкому ММР в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом належним чином, від нього надійшла заява з проханням розглядати заяву за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є онукою [PERSON]. Згідно Довідки до акту огляду МСЕК від 14.09.2006 р., [PERSON] є інвалідом першої групи загального захворювання безстроково. Відповідно до Довідки Миколаївської обласної психіатричної лікарні від 30.12.2013 р., [PERSON],, 1937 р.н., з 17.12.2013 р. перебувала на стаціонарному лікуванні в МОПЛ. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно Акту № 84 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 19.02.2014 р., [PERSON], [INFO], страждає «хроническим, стойким психическим расстройством в форме атеросклеротической деменции (F 01.800). Вследствие этого [PERSON] не способна понимать значение своих действий и руководить ими.». Відповідно до ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклування чи опікуна. Відповідно до Подання Виконавчого комітету Миколаївської міської ради за вих. № 109/02.02.01-22/09/14/14 від 20.01.2014 р. [PERSON] рекомендовано призначити опікуном над її двоюрідною бабусею [PERSON], 1937 р.н., в разі визнання її недієздатною. Дослідивши матеріали справи, Акт судово-психіатричної експертизи та інші докази в сукупності суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 39, 41 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

31.01.2014р. [PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісяця, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу [INFO]. у них народилась донька [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча повинен надавати. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позов визнав в повному обсязі та проти його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 02.06.2012р. міським відділом ДРАЦС Миколаївського міського управління юстиції (а.с. 4). Під час шлюбу [INFO]. у них народилась донька [PERSON], батьком якої записаний [PERSON] - відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 3). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює в Миколаївській обласній стоматологічній поліклініці, отже має постійний стабільний заробіток (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи вище викладене, те, що відповідач визнав позов, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працює та має постійний заробіток, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

31.01.2014 р. КП «ЖЕО №14» звернулося до суду з позовом до [PERSON], та просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 2010 грн. 78 коп. за період з 01.02.2009 року по 01.01.2014 року, а також . В обґрунтування вказує, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS]. КП «ЖЕО № 14» надає вказані послуги, а відповідач повинен сплачувати за надані послуги. Проте відповідач свої зобов'язання не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість. Представник позивача - Бисова В.А. в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач - [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], проживає та зареєстрований в [ADDRESS] - а.с.4. Зобов'язання по сплаті відповідач не виконує, за житлово - комунальні послуги не сплачує, заборгованість за період з 01.02.2009 року по 01.01.2014 року складає 2010 грн. 78 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку а.с.5-10. Таким чином позов підлягає задоволенню, згідно ст. 610-611 ЦК України, ст.64 ЖК України з відповідача слід стягнути заборгованість, у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання в сумі 2010 грн. 78 коп., а також судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., згідно ст.ст.79, 88 ЦПК України. На підставі ст.64 ЖК України, ст.ст.526, 610-611 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

31.01.2014 року [PERSON] (далі - заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що [PERSON], [INFO], є її матір'ю, а [PERSON], який помер [INFO] року, є її батьком. В обґрунтування заяви зазначила, що написання прізвища батьків в їхніх паспортах не співпадає з написанням їхніх прізвищ у свідоцтві про її народження, що ускладнює оформлення будь-яких документів, що мають юридичне значення, зокрема про право на спадщину батьків. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Допитаний судом в якості свідка [PERSON] (рідний брат заявника) підтвердив, що [PERSON], [INFO], є матір'ю, а [PERSON], який помер [INFO] року, - батьком заявника. Представник заінтересованої особи не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Заявник народилася [INFO] року в селі Друцьке Чернігівського району Чернігівської області. Згідно свідоцтва про народження (а.с. 4) до реєстрації шлюбу заявник мала прізвище «[PERSON]». Її батьком є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Під час заміни паспортів прізвища батьків заявника було записано українською мовою як «[PERSON]», що відрізняється від написанні їхніх прізвищ у свідоцтві про народження заявника. Зазначене підтверджується матеріалами справи (а.с. 4 - 8) та показаннями свідка, які в сукупності узгоджуються між собою, а тому є доведеним. В зв'язку зі смертю батька заявника, виправити описку в написанні його прізвища є неможливим, при цьому її наявність перешкоджає отриманню заявником свідоцтва про право на спадщину батька за законом. За таких обставин, права заявника підлягають захистові судом шляхом встановлення факту родинних відносин заявника з [PERSON]. Виходячи зі змісту статті 258 ЦПК України, встановлення судом факту, що має юридичне значення, можливе лише в разі неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. Як встановлено судом, матір заявника - [PERSON] на даний час є живою, що дозволяє виправити описку в написанні її прізвища звичайним шляхом та виключає можливість встановлення факту родинних відносин між вказаними особами в судовому порядку. Виходячи з вищевикладеного, подана заява підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

31.01.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що позивач є одноособовим власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Вищевказана квартира була придбана позивачем у [PERSON] . Проте після продажу [PERSON] вищевказаної квартири вона з реєстрації не знялась, хоча в квартирі не проживає більше 10 років. У зв'язку з чим позивач змушений оплачувати комунальні послуги за особу, яка зареєстрована, однак фактично не проживає в квартирі позивача. Позивач підтримав заявлені позовні вимоги, не заперечував проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 03.12.2002 року, посвідченого нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори, [PERSON] придбав вищевказану квартиру у [PERSON] (а.с.5). З 27.08.1993 року у вказаній квартирі зареєстровано [PERSON], [INFO] (а.с.11). Відповідно до акту від 21.01.2014 року, який складено паспортистами ПП «Павлограджитлосервіс» [PERSON], [INFO], з моменту продажу квартири не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS], що підтверджено сусідами (а.с.7). Згідно показів свідків, [PERSON], [PERSON], в квартирі за адресою: [ADDRESS], постійно проживає позивач зі своєю родиною, дружиною, [PERSON], та двома дітьми, сторонні особи в квартирі позивача не проживають. Згідно показів свідка, [PERSON], матері позивача, [PERSON] вона бачила востаннє в грудні 2002 року, при продажі квартири, в квартирі сина [PERSON] не проживає з часу продажу квартири. Позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS], на підставі ст.391 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання майном шляхом визнання [PERSON] , [INFO], такою, що втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

31.01.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач зареєстрований за вище вказаною адресою з 2011 року. Позивач також зазначив, що він є власником вищезазначеного жилого приміщення. При цьому відповідач ніколи не проживав в належній йому квартирі. Посилаючись на ці обставини позивач вважав, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явився. При цьому подав заяву про підтримання позову, в якій клопотав про розгляд справи за його відсутності. Відповідач будучи належно повідомленим, в судове засідання не з'явився без поважних причин повторно. Заперечень або письмових пояснень щодо позову до суду не подав. Дослідивши письмові докази по справі, суд находить позов таким підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач є власником жилого приміщення розташованого за адресою: [ADDRESS] і постійно проживає в ньому. (а.с. 34, 35) За цією ж адресою з 22.03.2011 року зареєстрований і відповідач. (а.с. 35) Разом з тим, з акту обстеження складеного представниками Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області вбачається, що з моменту реєстрації і станом на 02.10.2013 року відповідач фактично не проживав та не проживає у вищезазначеному житловому приміщенні. Він також не є близьким родичем, або членом родини позивача. (а.с. 36) Проаналізувавши встановлені по справі обставини і визначені відповідно до них правовідносини суд виходить з такого. Ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому ст. 13 ч. 1 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. З досліджених судом доказів не встановлено, що позивач позбавляв відповідача від часу отримання права на проживання в спірному житлі реалізувати таке право. З аналізу наведених доказів також слідує, що відповідач фактично не проживає в спірному жилому приміщенні з 22.03.2011 року з власної волі. В судовому засіданні також не виявлено визначених ст. 71 ч. 3 ЖК України підстав, згідно яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Таким чином, оскільки відповідач без поважних причин не проживає в спірному жилому приміщенні більш ніж 6 місяців, то на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України його слід визнати таким, що втратив право користування належним позивачу жилим приміщенням. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача також належить стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved