Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

30.11.2016 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Роменської виправної колонії № 56 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав особи на таємницю кореспонденції. Свої вимоги мотивував тим, що він є засудженим до довічного позбавлення волі і відбуває покарання у Роменській виправній колонії № 56 з 04.05.2005. В листопаді-грудні 2013 р. він подавав начальнику відділення СДПВ 1 [PERSON] для відправлення як рекомендовані такі конверти з наступним вмістом: 1) 27.11.2013 - до Роменського міськрайонного суду Сумської області - із запитом від 27.11.2013 р. по справі № 1815/3151/2012; 2) 10.12.2013 - до Роменського міськрайонного суду Сумської області із листом від 10.12.2013р. по справі 585/2880/13-ц; 3) 10.12.2013 до Роменського міськрайонного суду Сумської області із листом від 10.12.2013 р. по цивільній справі № 1815/4079/2012; 4) 24.12.2013 до Апеляційного суду Сумської області із заявою від 24.12.2013 про відвід судді у справі 585/3038/13-ц (провадження № 22-ц/788/2816/13) . Всі конверти були запечатані особисто ним та оплачені власними поштовими марками відповідно до встановлених тарифів. Проте в дублікатах супровідних листів Роменської ВК №56 (відповідно за вихідним № 15/4429 від 28.11.2013, 15/4647 від 10.12.2013, 15/4648 від 10.12.2013, 15/4877 від 24.12.2013), які підписані начальником установи, зазначено: назву та адресу судів, до яких подавались звернення, його персональні дані, вид та предмет його звернення, кількість примірників та аркушів. Вказана інформація в супровідних листах вказує на те, що відповідач здійснив перегляд його кореспонденції до вказаних вище судових установ та не реєстрував їх в Журналі з приміткою «Закритий конверт», що є порушенням вимог встановлених Інструкцією № 1304/5 та ч.4 ст. 113 КВК України. Дії відповідача завдали йому моральної шкоди, між ним та адміністрацією виник конфлікт, спричинили нервові потрясіння, нервову напругу, вказані обставини порушили нормальний хід життя та посилили його душевні страждання. Тому просив стягнути з Роменської ВК УДПтС України в Сумській області на його користь моральну шкоду у сумі 2000 грн., завданої йому внаслідок порушення його права та таємницю кореспонденції. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на викладені в позові обставини. Представник відповідача Роменської ВК № 56 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала заперечення мотивувала тим, що при відправленні зазначеної позивачем кореспонденції були дотримані вимоги законодавства, чинного на день відправлення кореспонденції, а саме ч. 4 ст. 113 КВК України, п. 4 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації перегляду кореспонденції (листування) осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах» від 02.07.2013, та п. 43 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань № 275 від 25.12.2003. Просила в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] засуджений до довічного позбавлення волі і відбуває покарання в Роменській виправній колонії № 56 Державного департаменту України з виконання покарань в Сумській області. Відповідно до копії супровідного листа № 4429 від 28.11.2013 до Роменського міськрайонного суду відповідачем направлено інформаційний запит [PERSON] про надання довідкової інформації по справі № 1815/3151/2012. З вказаним супровідним листом [PERSON] ознайомлений 02.12.2013 (а.с. 28). Відповідно до копії супровідного листа № 15/1617 від 10.12.2013 до Роменського міськрайонного суду відповідачем направлено лист [PERSON] З вказаним вихідним номером [PERSON] ознайомлений 13.03.2014 (а.с. 29). Відповідно до копії супровідного листа №15/4648 від 10.12.2013 до Роменського міськрайонного суду відповідачем направлено заяву [PERSON] від 10.12.2013 на начальника Зарічного відділу міліції Сумського міського відділу УМВС України в Сумській області про порушення кримінальної справи. В вказаним вихідним номером [PERSON] ознайомлений 13.03.2013 (а.с. 30). Відповідно до копії супровідного листа № 15/4877 від 24.12.2013 до Апеляційного суду Сумської області відповідачем направлено зяву [PERSON] про відвід та про звільнення від судового збору. В вказаним листом [PERSON] ознайомлений 31.12.2013 (а.с. 31). Наведені факти свідчать, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу права особи на таємницю кореспонденції, передбаченої ст. 31 Конституції України та ст. 306 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 113 КВК (в редакції Закону № 1828-ІУ від 21.01.2010) скарги, заяви, клопотання і листи (кореспонденція) осіб, узятих під варту, та засуджених, які відбувають покарання, підлягають перегляду, за винятком випадків, передбачених ч. 4 ст. 113 КВК (в редакціях Законів № 3166-1V від 01.12.2005, № 1829-VI від 21.01.2010, без врахування змін внесених Законом № 1186-УІ від 08.04.2014) - кореспонденція, яку засуджені адресують Уповноваженому Верховної Ради з прав людини, Європейському суду з прав людини, а також іншим відповідним органам міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, уповноваженим особам таких міжнародних організацій та прокурору, перегляду не підлягає і надсилається за адресою протягом доби з часу її подачі. Кореспонденція, яку засуджені одержують від зазначених органів та осіб, перегляду не підлягає. Аналогічні норми містяться і в п. 4 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації перегляду кореспонденції (листування) осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах» в редакції від 02.07.2013 року (без врахування змін, внесених наказом Міністерства юстиції України № 1969/5). Відповідно до абзацу 6 п. 43 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань від 25.12.2003 року № 275 (в редакції Наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань N 90 від 06.05.2006 року, що діяли на момент виникнення спірних відносин і втратили чинність 23.01.2015 року згідно наказу Міністерства юстиції України від 29.12.2014 року № 2186/5) листування засуджених з Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини, Європейським судом з прав людини, а також іншими відповідними органами міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, уповноваженими особами таких міжнародних організацій та прокурором переглядові не підлягає і не пізніше як у добовий строк (в неробочі чи святкові дні не пізніше доби з їх завершення) надсилається за належністю або вручається засудженим у запечатаному вигляді (конверті). Таким чином надіслання в закритому вигляді кореспонденції до судів загальної юрисдикції цими нормами в 2013 р. не передбачалося. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Лише після прийняття Закону України № 1186-VI від 08.04.2014 «Про внесення змін до Кримінально-виконавчого кодексу України щодо адаптації правового статусу засудженого до європейських стандартів» законодавством було встановлено відправлення кореспонденції до судів загальної юрисдикції у закритому вигляді. За таких обставин, суд приходить до висновку, що направляючи в 2013 р. кореспонденцію позивача на адресу судів загальної юрисдикції у відкритому вигляді, відповідач діяв виключно у відповідності вищевказаним вимогам закону, чинного на момент відправлення, і жодним чином не порушив немайнові права позивача на таємницю кореспонденції. Тому суд прийшов до висновку, що відповідачем не було порушено право [PERSON] на таємницю кореспонденції, і підстав для задоволення його позовних вимог немає.

Outcome: dismissed