Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

4 червня 2019 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 17 липня 2010 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу у них народилося двоє дітей син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилося невдалим, вони з чоловіком перестали розуміти один одного, погляди на сімейне життя розійшлися. Більше чотирьох місяців вони з чоловіком проживають окремо, оскільки спільне проживання стало неможливим. Після того, як чоловік пішов з дому, він перестав брати участь в утриманні та вихованні дітей, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Сім`я розпалась остаточно і збережена бути не може. [PERSON] - здоровий та працездатний, не має інших утриманців, а тому повинен та може брати участь в утриманні власних дітей. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 3\~000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, стягнути з [PERSON] понесені нею судові витрати. 5 вересня 2019 року надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву (а.с. 26-28), в якому він визнав позовну вимогу про розірвання шлюбу, а також частково визнав позовні вимоги щодо стягнення аліментів - згодний сплачувати аліменти у розмірі 1 200 грн на кожну дитину. Зазначив, що він на теперішній час не має власного житла, автомобіля та цінного майна, отримує заробітну плату в межах 5\~000 гривень, з якої необхідно сплатити за оренду житла, витрачати кошти на харчування та мінімальне забезпечення. За таких обставин він ніяк не може сплачувати аліменти на двох дітей у сумі 6\~000 гривень. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила, що шлюб розпався остаточно і збережений бути не може. Відповідач зловживає спиртними напоями, застосовує до неї фізичну силу, постійно вчиняє сварки. З лютого 2019 року чоловік пішов з дому, проживає в іншому населеному пункті, ніяких стосунків не підтримують, участі у вихованні дітей не бере. Діти повністю перебувають на її утриманні. Проте вона не здатна самостійно забезпечити дітей усім необхідним для повноцінного існування та розвитку. Відповідач постійного місця роботи не має, але він працює у приватних осіб і має регулярний заробіток від десяти до двадцяти тисяч гривень на місяць. Просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 17 липня 2010 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу - [PERSON] ), [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому Виконкомом Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 09 (а.с. 6). Від шлюбу у подружжя народилося двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8). Як убачається\~з позовної\~заяви та\~з пояснень\~ позивачки, спільне життя у подружжя не склалось, вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Більше семи місяців позивачка та відповідач проживають окремо. Сім`я розпалась остаточно і збережена бути не може. Відповідно до\~ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладені\~позивачкою та\~визнані відповідачем\~обставини, суд дійшов висновку про те, що сім`я розпалась остаточно та збережена бути не може. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому його слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище [PERSON] , оскільки бажання щодо зміни прізвища вона не виявила. Діти позивачки та відповідача - син [PERSON] та донька [PERSON] проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Журавської сільської ради № 712 від 29 травня 2019 року (а.с. 11). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789XІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Доказів того, що відповідач є непрацездатним, має інших утриманців або незадовільний стан здоров`я, суду не надано. Відсутня також інформація про матеріальне становище відповідача та його доходи, про наявність на праві власності, володіння та/або користування у відповідача майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. За таких обставин суд приходить до переконання, що позов в цій частині слід задовольнити частково, аліменти слід стягувати з батька дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень на кожну дитину у зв`язку з тим, що позивачка скористалася передбаченим ч. 3 ст. 181 СК України правом обрати такий спосіб отримання аліментів - у твердій грошовій сумі, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду (4 червня 2019 року) і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан і стан здоров`я відповідача та дітей, відсутність у відповідача інших утриманців. Зазначена сума є наближеною до мінімально гарантованого розміру аліментів на утримання дитини. Посилання позивачки на те, що відповідач отримує щомісячно заробітну плату від 10 до 20 тисяч гривень не знайшло свого підтвердження доказами. Крім того, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України необхідно\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивачки\~сплачений нею\~судовий збір\~за позовну\~вимогу про\~розірвання шлюбу\~у розмірі\~768\~гривні 40\~копійок (а.с.\~1,\~2). Оскільки згідно\~з п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивачка\~звільнена від\~сплати судового\~збору за\~позовну вимогу\~про стягнення\~аліментів,\~то відповідно\~до ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України цей судовий збір у розмірі 768 гривні 40 копійок необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial