Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

30 липня 2021 року вказана позовна заява надійшла до Красноокнянського районного суду Одеської області за підсудністю з Котовського міськрайонного суду Одеської області. Згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2021 року, призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Так, за штатним розписом в Красноокнянському районному суді Одеської області троє суддів, а фактично працює двоє суддів, з яких: суддя Бурдинюк О.С. була відключена, у зв`язку з перебуванням у відпустці, а також суддя Чеботаренко О.Л. була відключена, у зв`язку з виходом у відпустку з 02 по 31 серпня 2021 року. Тому після виходу судді Чеботаренко О.Л. з відпустки, а саме 01 вересня 2021 року, проведено повторний автоматизований розподіл справи, згідно з яким, справу розподілено на суддю Чеботаренко О.Л. 03 вересня 2021 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис №1492 від 17.02.2021 р. про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» заборгованості в розмірі 31989,27 грн. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис є протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, так як відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, та ст.ст. 87 та 88 3У «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Вказаний Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року , при цьому постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» ,було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Тому, на думку позивача, на сьогоднішній день редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Відповідачем подано до суду відзив, в якому зазначено, що 07.02.2013 року між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] було укладено Договір №190002986 про надання кредиту на умовах овердрафту з використанням картки НСМЕП, відповідно до якого максимальна заборгованість за кредитом на умовах овердрафту встановлюється в сумі 9000 грн. [PERSON] кредитні кошти не були повернуті, чим були порушені права ТОВ «Імексбанк». 31.03.2020 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» було укладено Договір №126 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого АТ «Імексбанк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» права вимоги до позичальників фізичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору, згідно Реєстру у додатку №1 до цього договору. Відповідно до ст.ст. 512, 514, 516 ЦК України, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-979цс15. Так як позивач не надав жодних доказів оплати заборгованості первісному кредитору АТ «Імексбанк», то ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» має право вимагати виконання [PERSON] своїх зобов`язань за Кредитним договором. 17.02.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. було вчинено виконавчий напис №1492 про стягнення з [PERSON] заборгованості в загальному розмірі 31489,27 гривень. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, а тому при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному переліку. Виконавчий напис може бути вчинений на кредитному договорі ,за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язанням і тому, за змістом п.2 вказаного Переліку, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, та відповідно до ст.ст. 87 та 88 3У «Про нотаріат», заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені наведеним вище Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та підтверджують безспірність заборгованості. При цьому, дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості. Враховуючи, що за своєю суттю виконавчий напис є розпорядженням нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника, тобто в основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника, тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Тому відповідач просив у задоволенні позову відмовити, так як , на його думку, будь -яких порушень при вчиненні виконавчого напису допущено не було. Позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи. При цьому позивач та представник відповідача надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, наполягаючи: позивач - на задоволенні позову, представник відповідача - на відмові у задоволенні позову. Тому справа розглянута у відсутність позивача та представника відповідача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуку Тарасу Володимировичу направлялася судова повістка про виклик в судове засідання за адресою розташування робочого місця нотаріуса, в порядку, передбаченому п.1 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.68/. При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ,на стороні відповідача, вважається належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Тому суд визнає причини неявки третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича неповажними і тому, відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, справа розглянута у його відсутність. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до такого. Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 07.02.2013 року між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] було укладено Договір №190002986ОК про надання кредиту на умовах овердрафту з використанням картки НСМЕП, відповідно до якого максимальна заборгованість за кредитом на умовах овердрафту встановлюється в сумі 9000 грн. / а.с.10/ 31.03.2020 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» було укладено Договір №126 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого АТ «Імексбанк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» права вимоги до позичальників фізичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору, згідно Реєстру у додатку №1 до цього договору./57-58/ 17.02.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. було вчинено виконавчий напис №1492 про стягнення з [PERSON] заборгованості в загальному розмірі 31489,27 гривень та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 500 грн./ а.с.9/ На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64868064 від 17.03.2021 року. / а.с.15/ 17 березня 2021 року приватний виконавець Притуляк В.М. виніс постанову про арешт майна боржника- позивача [PERSON] / а.с.16/ Ухвалою Красноокнянського районного суду Одеської області від 03 вересня 2021 року були здійснені заходи забезпечення позову та зупинено стягнення по виконавчому провадженню №64868064, відкритому 17.03.2021 року приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича №1492 від 17.02.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» заборгованості за кредитним договором №190002986ОК від 07 лютого 2013 року, який укладений між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» та [PERSON] , в розмірі 31489,27 грн. та суми плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису - 500 грн./ а.с. 45-46/ Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону) і правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначене Главою 14 Закону та Главою 16 розділу II Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус мав право вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін, а постанова Київського апеляційного адміністративного суду набрала законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Таким чином, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису - 17 лютого 2021 року Перелік передбачав можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, однак укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем відповідних документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Така ж позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.03.2020 року по справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19): оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна позиція закріплена в постанові ВС від 15.04.2020 року № 158/2157/17. На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса не було дотримано вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо вчинення виконавчого напису нотаріуса лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір , сплачений позивачем за подачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved