Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

29.11.2019 позивач звернулася до Першотравневого районного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати його таким, що втратив право користування житлом - будинком [ADDRESS] , мотивуючи тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2013 року зареєстрованого в реєстрі за №3192 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №9756301 від 21.09.2013 року позивачу належить будинок [ADDRESS] . У зазначеному будинку зареєстровано позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] . Відповідач з 2014 року за даною адресою фактично не проживає. Фактичне місце проживання відповідача невідомо, позивачем зазначено лише, що відповідач виїхав до Західної України на заробітки з того часу він у її будинку не проживає. Факт того, що [PERSON] не проживає у неї з липня 2014 року тобто більше ніж один рік без поважної причини підтверджується актом депутата Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою від 16.07.2021 по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06.09.2021 закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, надала заяву до суду про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] ,в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. (а.с.35). Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Так, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2013 року, зареєстрованого у реєстрі за №3192, приватним нотаріусом Першотравневого районного нотаріального округу Донецької області Чичековим С.Ф., засвідчено, що спадкоємцем на житловий будинок з належними до нього будівлями подвір`я, розташованого у [ADDRESS] на земельній ділянці Мангушської селищної ради Першотравневого району Донецької області є [PERSON] . На вказаній земельній ділянці, згідно технічної документації на житловий будинок виданої ДКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» розташовано: житловий будинок саманий, обкладений цеглою, загальною цеглою 101,0 кв.м., у тому числі житловою площею 67,3 кв.м літ.А-1, сені літ.а-1, тамбур літ.а1-1, площинку літ.а2, нежитлова прибудова літ.А1-1, літня кухня літ.В, погреб літ.В/п, вхід в погреб літ.в, вбиральня літ.Г, гараж літ.И, колодязь літ.Д, басейн літ.3, мостіння І, огорожа №1. (а.с. 6). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.09.2013 року №9756301 виданого приватним нотаріусом Першотравневого районного нотаріального округу Донецької області Чичековим С.Ф., житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить: [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) (а.с. 7). Згідно Витягу про зареєстрованих у житлому приміщенні осіб №72 , вбачається, що за адресою : будинок [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] [INFO] , з 26.03.2004р.; [PERSON] (позивач) з 08.07.1986 р.; [PERSON] з 02.11.2017р.(а.с.10). Факт не проживання відповідача підтверджується актами обстеження домоволодіння [ADDRESS] від 05.07.2021 року, від 10.02.2021 року та від 11.07.2021 року, складеного депутатом Мангушської селищної ради Олефір С.В. та мешканцями смт. Мангуш: [PERSON] та [PERSON] , після обстеження факту проживання, встановили, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично з 09 липня 2014 року за даною адресою не проживає (а.с. 12,13,14). Приписами ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР передбачено право власника житлового будинку, квартири використовувати житло для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 156 Житлового кодексу Української РСР та частини першої статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, що проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом. Згідно із частиною другою статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.10, ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, зважаючи на конкретні обставини справи, а саме те, що відповідач в спірному житловому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановлений законодавством строк, що в свою чергу перешкоджає позивачу здійсненню його права користування та розпорядження належним будинком, надав заяву про визнання позову, а тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню

Outcome: approved