Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

30 листопада 2020 року представник позивача [PERSON] адвокат Жуковський В.В. звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому народили спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Наразі прізвище дитини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » на підставі рішення виконавчого комітету Княгининівської сільської ради від 27 травня 2020 року у зв`язку з укладенням позивачем шлюбу з [PERSON] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2013 року шлюб між сторонами розірвано, а також ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 23 січня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 06 листопада 2020 року №17186, виданого Рівненським міським відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 16 листопада 2020 року становить 66\~511,30 гривень. Пеня за\~заборгованість по\~сплаті аліментів\~нараховується на\~всю суму\~несплачених аліментів\~за кожний\~день прострочення\~її сплати,\~а її\~нарахування не\~обмежується тільки\~тим місяцем,\~в якому\~не проводилось\~стягнення.\~Зобов`язання зі\~сплати аліментів\~носить періодичний\~характер і повинно виконуватися щомісяця, тому суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Враховуючи вищевикладену позицію, представник позивача вважає, що пеня, яка підлягає стягненню з відповідача на користь за прострочення заборгованості по аліментах становить 63\~964, 87 гривень. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 06 червня 2013 року по 06 листопада 2020 року в розмірі 63\~964,87 гривень, а також судові витрати у справі. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 січня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача адвокат Жуковський\~В.В. подав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Наведене підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Луцьким районним відділом державної реєстрації цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 04 червня 2020 року (а.с.16). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, позивачу відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] . Крім того, вищевказаним рішенням суду ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 23 січня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.17). 28 грудня 2018 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , в зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] ». Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданим 28 грудня 2018 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області (а.с. 15). Рішенням Виконавчого комітету Княгининівської сільської ради Луцького району Волинської області №58 від 27 травня 2020 року прізвище дитини [PERSON] , [INFO] , змінено на прізвище матері - « [PERSON] » (а.с. 18). Суд встановив, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує рішення суду про стягнення з нього аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, наданим Рівненським міським ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 06 листопада 2020 року (а.с. 24). Заборгованість по сплаті аліментів станом на 31 жовтня 2020 року становить 66\~511,30 гривень(а.с. 24-28). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Такий висновок узгоджується з Правовою позицією Великої палати Верховного Суду, висловленій у Постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15ц , у якій Велика Палата Верховного суду вважала за необхідне відійти від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року справі № 6-94цс15 та наступних постановах. Таким чином,\~перевіривши правильність\~здійсненого стороною\~позивача розрахунку,\~суд з\~ним погоджується,\~що дає\~підстави для\~висновку,\~що сума\~заборгованості по\~сплаті аліментів\~за період\~з \~23\~січня 2013\~року по\~31\~жовтня \~2020\~року становить\~66\~511,30\~гривень,\~а розмір\~неустойки (пені)\~за прострочення\~сплати аліментів за період з 06 червня 2013 року по 06 листопада 2020 року становить 63 964,87 гривень. Також суд враховує, що представлений стороною позивача розрахунок неустойки відповідачем не заперечений та документально не спростований. З наведених мотивів суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надані такі документи: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію ордеру на надання правничої допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг та копію квитанції до прибуткового касового ордера від 27 листопада 2020 року про сплату позивачем адвокату Жуковському В.В. гонорару в розмірі 3000 гривень. Наведене дає підстави для висновку, що витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. є доведеними, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог. А тому, з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved