Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

30 березня 2015 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач [PERSON] з вищевказаним позовом до ТОВ «Ньюз Тревел», треті особи: Фізична особа підприємець [PERSON], [PERSON] Позовні вимоги позивачем [PERSON] вмотивовано тим, що 13 грудня 2014 року між ним та ТОВ «Ньюз Тревел» було укладено договір на туристичне обслуговування №13/12, від імені та за дорученням якого на підставі агентського договору №0304/916 від 04 березня 2011 року діяла ФОП [PERSON] як тур-агент на надання туристичної послуги до Єгипту з датою вильоту 25 лютого 2015 року 07 березня 2015 року. Згідно п. 2.2 договору, туроператор за встановлену плату, відповідно до замовлення туриста зобовязується забезпечити бронювання та надання туристу комплексу послуг, а турист зобовязується на умовах цього договору прийняти та оплатити тур-агенту вартість замовленого тур продукту. Всі кошти, що надходять на рахунок тур-агента від туриста, перераховуються на рахунок туроператора та належать виключно останньому і довірені тур-агенту лише до повного розрахунку за надані послуги. Згідно до п.4.1 цього договору загальна вартість туристичних послуг становить 29 765,00 грн., які були ним сплачені в день підписання договору, що підтверджується квитанціями. Також, цього ж дня ним були підписані умови бронювання туристичних послуг, згідно якого йому була надана повна інформація про всі умови бронювання та тур-агентом була оформлена така заявка. 14 грудня 2014 року, вищевказана заявка на бронювання туристичних послуг була підтверджена, згідно якої туроператором була надана згода на надання вищевказаного тур-продукту, що підтверджується заявкою №284009 від 14 грудня 2014 року. Однак, незадовго до дати вильоту, а саме 17 січня 2015 року, йому було повідомлено, що з цього ж дня туроператор «Ньюз Тревел» призупинив відправку туристів на відпочинок у звязку з різким ростом курсу валют та негативною політичною ситуацією, про що йому було повідомлено тур-агентом. 17 січня 2015 року, з допомогою тур-агента, він звернувся до ТОВ «Ньюз Тревел» із заявою про повернення невикористаних коштів, оплачених за рахунком №SF-284009 від 14 грудня 2014 року в сумі 28 191,64 грн., яка була відправлена рекомендованим листом. Вказану заяву було отримано відповідачем 19 січня 2015 року, однак на даний час, ні відповіді, ні грошових коштів він так і не отримав. 28 січня 2015 року на сайті туроператора було викладено повідомлення про те, що починаючи з цього ж дня компанія починає повернення коштів по прийнятим заявам від туристів частинами, а саме 20% від оплачених сум. Після цього він неодноразово телефонував на гарячі телефонні лінії відповідача, однак на сьогоднішній час це була остання інформація, яку він отримав і на телефонні дзвінки уже ніхто не відповідає, тому за захистом своїх порушених прав він змушений звернутися до суду. Крім того посилався на ті обставини, що своїми неправомірними діями відповідач спричинив йому моральних страждань внаслідок душевних хвилювань, повязаних з неправомірних дій відповідача, негативних емоцій та психічних переживаннях, повязаних з невиконанням умов договору відповідачем, не повернення коштів. У звязку з цим, він був позбавлений можливості запланованого заздалегідь відпочинку, оскільки він залишився без коштів та не зміг організувати ще раз повноцінний відпочинок. Спричинену моральну шкоду незаконними діями відповідача він оцінюю в 20 000,00 грн. Присутній у судовому засіданні позивач [PERSON] надав пояснення по суті справи, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача ТОВ «Ньюз Тревел», до зали суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності представника до суду не надходило. Третя особа ФОП [PERSON] до суду не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду письмові пояснення, в яких посилалася на ті обставини, що дійсно, 13 грудня 2014 року між позивачем і відповідачем від імені якого на підставі агентського договору №0212/14 від 12 лютого 2014 року виступала вона, був укладений договір на туристичне обслуговування №13/12, згідно якого позивач придбав для себе і третьої особи [PERSON] туристичні послуги, а саме туристичну поїздку до міста Хургада, Єгипет в період з 25 лютого 2015 року по 07 березня 2015 року. В той же день, 13 грудня 2014 року позивачем в повному обсязі було оплачено вартість даного туру, яка згідно умов п.4.1. вищезазначеного договору становила 29 765 грн. 16 січня 2015 року відповідач на своєму офіційному сайті http://www.newstravel.com.ua повідомив про те, що він в звязку з різким падінням попиту та зростанням курсу валют і негативного політичного становища в країні, починаючи з 17 січня 2015 року, призупиняє відправку туристів, тобто фактично відмовляється від виконання своїх зобовязань, які були взяті ним відповідно до договорів, укладених тур-агентами від його імені з туристами, в тому числі і за вищезазначеним договором з позивачем. 17 січня 2015 року позивачем через неї відповідачу було відправлено заяву про відмову від вищезазначеного туру та повернення йому вартості оплачених ним послуг в сумі 28 191,64 грн. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, дана заява була отримана відповідачем 19 січня 2015 року, але жодної відповіді, як на цю заяву позивача, так і на інші заяви клієнтів відповідача, які відповідно до умов агентського договору №0212/14 від 12 лютого 2014 року, перенаправлялися нею відповідачу, жодної відповіді надано не було, жодних виплат, при наймі, через ФОП - [PERSON], відповідач не здійснював. Таким чином, вважає, що вимоги позивача щодо повернення йому вартості недоотриманих ним туристичних послуг в сумі 28 191,64 грн. є обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо позовних вимог про стягнення на його користь моральної шкоди в сумі 20 000 грн., то в цій частині зазначила, що позивач повинен довести не тільки факт спричинення йому моральної шкоди, що на її думку могло мати місце, але і розмір даної шкоди. Просила розглядати справу за її відсутності. Присутня у судовому засідання третя особа [PERSON] надала пояснення по суті справи, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі представника відповідача та третьої особи ФОП [PERSON], на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON], повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, суд при ходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного. Згідно з ст.60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено судом, 13 грудня 2014 року між позивачем [PERSON] (а.с.5, 6) та ТОВ «Ньюз Тревел» було укладено договір на туристичне обслуговування №13/12 (а.с.7-10), від імені та за дорученням якого на підставі агентського договору №0304/916 від 04 березня 2011 року діяла ФОП [PERSON] як тур-агент на надання туристичної послуги до Єгипту з датою вильоту 25 лютого 2015 року 07 березня 2015 року (а.с17-23, 24). Згідно п.4.1 договору на туристичне обслуговування загальна вартість туристичних послуг становить 29 765,00 грн. Позивач на оплату туристичних послуг сплатив 29 765,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією №171462 від 13 грудня 2014 року, та 265,00 грн. страховка від не вильоту, квитанція №171463 від 13 грудня 2014 року (а.с.11). Згідно п.6.2 договору на туристичне обслуговування розмір майнової відповідальності туроператора перед туристом не може перевищувати обсягу фактично завданих туристу збитків з вини туроператора. У випадку ненадання туристу належно оплачених туристичних послуг, туроператор обмежує свою відповідальність розміром подвійної плати вартості туристичного продукту, за винятком випадків, передбачених даним договором, та в разі надання туристом належно оформлених підтверджуючих документів на право вимоги по відшкодуванню. Також, 13 грудня 2014 року, позивачем були підписані умови бронювання туристичних послуг, згідно якого йому була надана повна інформація про всі умови бронювання та тур-агентом була оформлена така заявка (а.с.12). 14 грудня 2014 року, вищевказана заявка на бронювання туристичних послуг була підтверджена, згідно якої туроператором була надана згода на надання вищевказаного тур-продукту, що підтверджується заявкою №284009 від 14 грудня 2014 року (а.с.13). 17 січня 2015 року, позивачу було повідомлено, що з цього ж дня туроператор «Ньюз Тревел» призупинив відправку туристів на відпочинок у звязку з різким ростом курсу валют та негативною політичною ситуацією, про що йому було повідомлено тур-агентом (а.с.14). 17 січня 2015 року, з допомогою тур-агента, позивач звернувся до ТОВ «Ньюз Тревел» із заявою про повернення невикористаних коштів, оплачених за рахунком №SF-284009 від 14 грудня 2014 року в сумі 28 191,64 грн., яка була відправлена рекомендованим листом (а.с.15). Вказану заяву було отримано відповідачем 19 січня 2015 року (а.с.16). 28 січня 2015 року на сайті туроператора було викладено повідомлення про те, що починаючи з цього ж дня компанія починає повернення коштів по прийнятим заявам від туристів частинами, а саме 20% від оплачених сум (а.с.14, зворот). Зі слів позивача встановлено, що він неодноразово телефонував на гарячі телефонні лінії відповідача, однак на сьогоднішній час це була остання інформація, яку він отримав і на телефонні дзвінки уже ніхто не відповідає. Відповідно до ст.20 Закону України «Про туризм», за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). Згідно ст.11 ч.1, 2 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.10 ч.2 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а у разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Відповідно до ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. За положеннями ст.906 ч.1 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що майнова вимога позивача [PERSON] про стягнення з відповідача на його користь суму невикористаних коштів у розмірі 28 191,64 грн., підлягає задоволенню. Що стосується вимоги позивача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного. Так, відповідно до ст.22 ч.2 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст.23 ч.1, 2 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою, щодо неї. Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. При розгляді справи судом встановлено, що відповідачем порушено права позивача як споживача туристичних послуг, чим завдано [PERSON] моральної шкоди. При визначені розміру завданої шкоди суд враховує глибину та тривалість моральних страждань позивача, порушення звичайного режиму його життя, втратою можливості повноцінного відпочинку. Виходячи з засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку, про необхідність задовольнити вимоги позивача в частині стягнення на його користь моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн., які і підлягають стягненню з відповідача. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір за вимогу майнового характеру в розмірі 281,92 грн. та 243,60 грн. по вимозі немайнового характеру, а всього 525,52 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial