Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

30 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Дюк Нет» про відшкодування заборгованості по заробітній платі, відшкодування за час затримки, упущеної вигоди та моральної шкоди. Мотивує вимоги тим, що з 01.03.2012 року вона працювала у відповідача на посаді бухгалтера. З листопада 2013 року по квітень 2014 року ій не виплачувалась заробітна плата, в зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 17 384,15 гривень. 01 квітня 2014 року вона звільнена з посади за згодою сторін, в порядку п.1 ст. 36 КЗпП України. Під час звільнення всупереч вимогам ст.115 КЗпП України ій не була сплачена заборгованість по заробітній платі. Вона неодноразово зверталась до відповідача з вимогою про сплату судового збору, але виплата заробітної плати була здійснена частково, а саме: 26 травня 2014 року 4 570,15 гривень, 02 червня 2014 року - 5000 гривень, 03 червня 2014 року 304,80 гривень. Відповідач посилається на те, що у листопаді 2013 року ій було змінено заробітну плату, про що 18.08.2014 року була видана довідка про середню заробітну плату. Про такі зміни ій було не відомо, довідка була видана ій лише 18.08.2014 року, а відповідач відмовився виплатити ій розмір заробітної плати в розмірі 7 509,20 гривень. Враховуючи, що заробітна плата повинна бути виплачена при звільненні, тому в зв'язку з несвоєчасною сплатою заробітної плати 181 день до дня подачі позову, сума відшкодування складає 21 199,08 гривень. Після звільнення вона звернулась до центра зайнятості та була взята на облік як безробітна. У зв'язку з незаконною зміною заробітної плати центр по безробіттю виплачував ій заробітну плату в розмірі, меншому ніж вона могла отримувати. В зв'язку з чим упущена вигода складає 3 637,22 гривень. Моральну шкоду, завдану ій внаслідок порушення відповідачем ії прав вона оцінює 7000 гривень. 15 січня 2015 року позивачка доповнила позовні вимоги та просила стягнути витрати, пов'язані з отриманням доказів у розмірі 196,20 гривень. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи за ії відсутністю, надає згоду на заочний розгляд справи. ТОВ «Дюк Нет» повідомлялось за юридичною адресою, вказаною у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців наданим станом на 06.01.2015 року (а.с.43-45). Відповідно до ст.224 ЦПК України справа розглянута в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01.03.2012 року [PERSON] працювала на посаді бухгалтера у товаристві з обмеженою відповідальністю «Дюк Нет». (а.с.6). 01 квітня 2014 року [PERSON] звільнена з посади, в порядку п.1 ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін. Під час звільнення всупереч вимогам ст.115 КЗпП України ій не була сплачена заборгованість по заробітній платі. Виплата заробітної плати позивачці була здійснена частково, а саме: 26 травня 2014 року - 4 570,15 гривень, 02 червня 2014 року - 5000 гривень, 03 червня 2014 року - 304,80 гривень. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення. Розмір заробітної плати вказаний у довідці товариства з обмеженою відповідальністю «Дюк Нет», яка складена на час перебування позивачки у трудових відносинах з товариством, з жовтня 2013 року по березень 2014 року розмір нарахованої заробітної плати складає 20 884,15 гривень. (а.с. 7) Отже, розмір заборгованості по заробітній платі складає 7 509 (сім тисяч п'ятсот дев'ять) гривень 16 копійок, яка підлягає стягненню в судовому порядку. Суд не приймає до уваги довідку товариства з обмеженою відповідальністю «Дюк Нет» від 18.08.2014 року про нарахування відповідачці заробітної плати з жовтня 2013 року по березень 2014 року в розмір 13 789,22 гривень, яка складена після звільнення позивачки з роботи . Крім того, відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинні виплатити працівникові його середньомісячний заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розмір належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року у всіх випадках збереження заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п. 5 вказаного Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати проводиться виходячи з розмірі середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно до п.8 вказаного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Відповідно до Довідки про середню заробітну плату від 02.04.2014 року заробітна плата за останні два місяця складає 6 884,15 гривень (3216,55 гривень + 3667,60 гривень), кількість днів - 59, тому середньоденна заробітна плата складає 116,68 гривень. Враховуючи те, що заробітна плата повинна бути виплачена позивачці у день звільнення, а саме 01 квітня 2014 року, тому час за який відповідач має виплатити відшкодування за несвоєчасну виплату заробітної плати складає на день подачі позовної заяви - 181 день, а сума відшкодування складає 21 199,08 гривень. Після звільнення позивачка звернулась до центра зайнятості та була взята на облік як безробітна. У зв'язку з незаконною зміною заробітної плати центр по безробіттю здійснював виплати ій заробітної плати в розмірі, меншому ніж [PERSON] могла отримати. Відповідно до довідки Одеського міського центру зайнятості № 3457/14/03 від 29.09.2014 року та розрахунку, різниця у виплаті допомоги за період з квітня по серпень 2014 року, тобто упущена вигода складає 3 637,22 гривень. Таким чином, з товариства з обмеженою відповідальністю «Дюк Нет» підлягає стягненню на користь [PERSON] заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 7 509 (сім тисяч п'ятсот дев'ять) гривень 16 копійок, відшкодування за несвоєчасну виплату заробітної плати у розмірі 21 199 (двадцять одна тисяча сто дев'яносто дев'ять) гривень 08 копійок, упущена вигода складає 3 637 (три тисячі шістсот тридцять сім) гривень 22 копійок. При цьому, невиплата позивачці в повному обсязі заробітної плати є суттєвим порушенням з боку відповідача ії законних прав. Зазначеними обставинами ій заподіяна моральна шкода, оскільки необхідність неодноразово звертатись до відповідача з вимогами, отримання негативних відповідей призвели до моральних страждань, через неотримання належних ій коштів вона могла реалізувати усі свої потреби, що призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків. Зокрема, у зв'язку зі втратою очікуваного доходу у вигляді заробітної плати вона не мала можливості сплачувати належні ій платежі за кредитним договором, який було укладено для придбання квартири. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Отже, [PERSON] завдана моральна шкода, внаслідок порушення відповідачем ії трудових прав, тому підлягає відшкодуванню в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень. При цьому, з відповідача підлягає стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок та судові витрати в розмірі 196 (сто дев'яносто шість) гривень (а.с. 1, 41) Відповідно до передбаченого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.60 ЦПК України)

Outcome: partial