Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

31.05.2018 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15.06.2012 року, від спільного проживання у них народилась дочка - [PERSON], [INFO], яка проживають разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач не виконує належним чином батьківські обов'язки, не турбується про матеріальне забезпечення дочки, її розвиток та стан здоров'я, не зустрічається з нею та не приймає участі у їх вихованні. Тому, позивач просила в судовому порядку позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно дочки - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від представника позивача, адвоката [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримує в повному обсязі, просила позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно дочки - [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подав. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, за довіреністю у справі, [PERSON] подав клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи, позов підтримує в повному обсязі. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Так, з матеріалів справи ( а.с. 6-8,10,11,13,17 ) вбачається, що [PERSON], [INFO], РНОКПП: [NUMBER], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] проживає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON], [INFO],ідентифікаційний номер: [NUMBER], який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], з 15.06.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.04.2014 року, що набрало законної сили 28.04.2014 року. Від спільного проживання сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Також, з матеріалів справи ( а.с. 12 -15) вбачається, що малолітня [PERSON], [INFO], з 16.06.2015 року зарахована в ДНЗ ( ясла - садок) комбінованого типу № 3 «Веснянка», її вихованням займаються мама - [PERSON], дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] За адресою: [ADDRESS], створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, позивач сумлінно та добросовісно виконує батьківські обов'язки, стежить за успішністю дочки, за її побутовими умовами, харчуванням, одягом, активно цікавиться життям дочки, допомагає їй із заняттями, забезпечує її матеріально, дотримується належних матеріально - побутових умов проживання та санітарно - гігієнічних норм за місцем проживання дочки, батько дитини участі у вихованні та розвитку дочки не приймає. З довідки - розрахунку по аліментам від 01.03.2018 року за № 15156 ( а.с. 14) вбачається, що на підставі виконавчого листа № 2/357/1518/14, виданого 23.04.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON],[INFO], стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи з 04.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, і станом на 01.03.2018 року заборгованість по сплаті аліментів становить 19161,00 грн. Згідно із висновком від 11.05.2018 року № 1742/01-07 ( а.с.9), орган опіки та піклування Білоцерківської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно дочки - [PERSON], [INFO], та таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини ( ст..151 СК України). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач не надав до суду відзив на позов та жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача. Суд, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, приходить до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно дочки - [PERSON], [INFO], оскільки ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, а в бездіяльності відповідача вбачається свідоме ухилення від виконання батьківських обов'язків в обсязі необхідному для повноцінного розвитку дитини, розвитку її особистості та уявлення про навколишній світ, засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі та нормального самоусвідомлення. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 704,80 грн. ( а.с.5), тому з відповідача на користь позивача стягуються вказані судові витрати.

Outcome: approved