Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

3 серпня 2018 року [PERSON], місце проживання якої: 61033, [ADDRESS], РНОКПП [NUMBER], звернулась з позовною заявою до [PERSON], місце проживання якого: 84522, [ADDRESS], РНОКПП [NUMBER], про стягнення аліментів на її користь в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи стягнення з моменту пред'явлення позовної заяви до суду і до закінчення її навчання - до [INFO], але не більше, ніж до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що відповідач є її батьком. На даний час [PERSON] проживає з матір'ю, яка повністю її матеріально забезпечує, навчається на другому курсі денної форми навчання у житлово-комунальному коледжі ХНУМІ імені Бекетова, стипендію не отримує та свого заробітку не має. Термін навчання з 1 вересня 2017 року по [INFO]. Навчання у зазначеному навчальному закладі вимагає чималих фінансових витрат, у зв'язку з чим позивач потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює не офіційно у приватних підприємців, внаслідок чого отримує щомісячний дохід у приблизному розмірі 5000 гривень. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку кошти на утримання дочки не надає, а матері позивача складно утримувати останню, [PERSON] звернулась до суду з зазначеною позовною заявою. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 серпня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 14 годину 30 хвилин 18 вересня 2018 року, у зв'язку з чим визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання позивач не з'явилась за невідомою суду причиною, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином: у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило. Оскільки позивач була належним чином повідомлена про судове засідання, але причин неявки суду не повідомила, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без її участі. Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України - засобом телефонного зв'язку, що оформлено відповідною телефонограмою, а також у відповідності до пункту 19 ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статті 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції»: шляхом розміщення оголошення про її виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua) відповідач до судового засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить справу розглядати без його участі. При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було роз'яснено їх права та обов'язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи. Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народилась [INFO] у місті Сіверськ Бахмутського району Донецької області, що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], у графі «Батьки» якого також зазначено, що батьками зазначеної особи є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Згідно копії довідки № 703 від 15 грудня 2017 року, виданої директором Житлово-комунального коледжу Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова Лукяновим В.І. та старшим інспектором з кадрів Житлово-комунального коледжу Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова Солодовою М.Д., вбачається, що позивач є студентом 2 курсу денної форми навчання Житлово-комунального коледжу ХНУМГ імені О.М. Бекетова (наказ про зарахування № 1044-03 від 12 серпня 2017 року), закінчує навчання 31 січня 2020 року (а.с. 15). Відповідно до частини 3 статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з положеннями статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, утому числі придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до вимог статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Виходячи з вищевикладеного та із загальних засад справедливості цивільного судочинства, суд враховуючи матеріальне становище сторін, те що [PERSON] навчається на денній формі навчання у місті Харків, у зв'язку з чим потребує коштів на проїзд, годування та вдягання, на придбання книжок для навчання, з урахуванням того, що відповідач на рівні з матір'ю зобов'язаний надавати допомогу дочці, оскільки вона навчається, і у зв'язку з цим утримувати його, вважає, що відповідач може виплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка навчається у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів відповідача щомісяця, починаючи з 3 серпня 2018 року і до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, або до зміни матеріального стану сторін. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved