Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

30 березня 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 12 листопада 2007 року у розмірі 6714 грн. 17 коп., а також судові витрати по справі. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.33). Відповідачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення (а.с.100), надала суду відзив на позов в якому просила застосувати строки позовної давності (а.с.67-70). Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з відзивом на позов та відповіддю на нього, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 12 листопада 2007 року (а.с.7), згідно якої отримав кредит у розмірі 6500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом про смерть №73 від 18 березня 2015 року Виконавчого комітету Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.16). Отримавши 12 листопада 2015 року лист-претензію від АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я чоловіка [PERSON] з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором (а.с.74), [PERSON] 24 листопада 2015 року направила на адресу АТ КБ «ПриватБанк» (лист отримано 26.11.2015 року) та ТОВ «ПрімоКолект. Центр грошових вимог» (лист отримано 03.12.2015 року), листи-запити про надання інформації стосовно кредитного договору чоловіка та надіслала їм копію свідоцтва про смерть чоловіка [PERSON] , що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.76). 04 грудня 2015 року Банк посилаючись на ст. 60, 62 Закону України «Про банки і банківську таємницю» відмовив [PERSON] в наданні інформації посилаючись на відсутність права розкривати банківську таємницю (а.с.73). 15 березня 2017 року на підставі претензії банку (а.с.19), державним нотаріусом Дніпровської районної державної нотаріальної контри Кобрусєвою Л.В. була відкрита спадкова справа №98/2017 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.84-99), що підтверджується листом Дніпровської районної державної нотаріальної контри №659/02-14 від 15 березня 2017 року (а.с.20). Станом на дату відповіді ніхто із спадкоємців з заявами про прийняття, відмову, видачу свідоцтва про право на спадщину не звертався. 06 вересня 2019 року [PERSON] позивачем було направлено лист-претензію, в якому зазначено, що заборгованість [PERSON] станом на дату смерті складає 6714,17 грн. (а.с.21). При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв?язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до\~ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця\~належить протягом\~шести місяців\~від дня,\~коли він\~дізнався або\~міг дізнатися\~про відкриття\~спадщини,\~пред`явити свої\~вимоги до\~спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину незалежно\~від настання\~строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з\~ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Позивач в своєму позові зазначає, що спадкоємцем [PERSON] померлого [INFO] у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачка [PERSON] . На підтвердження даної обставини Банк посилається на копію паспорта позичальника та відповідача, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання. Суд зазначає, що сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме відповідачка [PERSON] є спадкоємцем та прийняла після померлого чоловіка спадщину. Крім того, ч. 2 ст. 1281 ЦК України\~встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, що передбачено ч. 3 ст. 1281 ЦК України. Частиною 4 ст. 1281 ЦК України\~встановлено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені ч. 2 і 3 цієї статті, позбавляється права вимоги. Встановлено,\~що 26\~листопада 2015\~року АТ КБ «ПриватБанк» отримав від [PERSON] лист-повідомлення про смерть 10 березня 2015 року [PERSON] (а.с.76) разом з копією свідоцтва про смерть спадкодавця, тому враховуючи вимоги ч. 2 ст. 1281 ЦК України, строк, протягом якого позивачу було надано право пред`явити свої вимоги до відповідача, як спадкоємця після смерті чоловіка [PERSON] , закінчувався 26 травня 2016 року. З претензією кредитора до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори, АТ КБ «ПриватБанк» звернувся тільки 28 лютого 2017 року, а з листом-претензією до [PERSON] позивач звернувся лише 06 вересня 2019 року, з позовом до суду аж 30 березня 2020 року. Оскільки жодна із вказаний дій АТ КБ «ПриватБанк» не була вчинена у строки, встановлені ч. 2 ст. 1281 ЦК України, АТ КБ «ПриватБанк», як кредитор спадкодавця [PERSON] , враховуючи вимоги ч. 4 ст. 1281 ЦК України, позбавлений права вимоги до [PERSON] . Суд враховує, що положення\~ст. 1282 ЦК України\~застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Таким чином, встановлені\~ст. 1281 ЦК України\~строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності. Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, ч. 4 ст. 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відтак, визначені ст. 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін. Сплив визначених ст. 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Аналогічна позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18) від 17.04.2018 року. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з вимогами ст.\~12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємця, який сплинув, позбавляє кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права, оскільки кредитор пред`явив свої вимоги до спадкоємця з порушенням строків, встановлених ст. 1281 ЦК України, які є присічними (преклюзивними), суд приходить до переконливого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1921 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed