Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

29.08.2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на дитину, яка продовжує навчання, в розмірі 25% щомісяця з урахуванням додаткових витрат, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцяти трьох річного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебувала у шлюбних відносинах. В 2009 році шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. На даний час донька є повнолітньою, однак продовжує навчання в Приватному вищому навчальному закладі «Хмельницький економічний університет». Самостійно донька не має змоги влаштуватися на роботу, так як навчається на денній формі навчання. Згідно договору про умови навчання та підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «Магістр», плата за весь період навчання становить 15\~000 грн. Позивач також зазначає, що їх донька витрачає також кошти на проїзд до місця навчання. Відповідач на даний час перебуває на пільговій пенсії, крім того має періодичний неофіційний підробіток за кордоном, у звязку з чим вважає, що останній має змогу надавати матеріальну допомогу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що отримує пенсію за вислугу років у розмірі 4801,46 грн. про що надав довідку з Пенсійного фонду. Крім того зазначив, що в нього є ще одна донька - [PERSON], 01.08.2018 року, яку теж необхідно утримувати. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2\~ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). На даний час їх донька є повнолітньою та продовжує навчання в Приватному вищому навчальному закладі «Хмельницький економічний університет». Самостійно донька не має змоги влаштуватися на роботу, так як навчається на денній формі навчання. Згідно договору від 16.08.2018 року про умови навчання та підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «Магістр» (а.с. 10-11), плата за весь період навчання становить 15\~000 грн. Також їхня донька має витрати на проїзд до місця навчання, так як навчається у місті Хмельницький. Домовленості про утримання спільної дорослої доньки, яка продовжує навчання сторони не досягли. Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з таким позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана стаття покладає обовязок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на обох батьків. Згідно\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 СК України. У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід особи не забезпечує їй підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму. Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, донька відповідача вже повнолітня та навчається в Приватному Вищому навчальному закладі, який знаходиться в місті Хмельницький, їй не виповнилось 23 роки та вона додатково потребує матеріальної підтримки з боку обох батьків. Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, неможливість його працевлаштування, незадовільний стан здоровя або будь-яких доказів на спростування доводів позивача в частині стягнення з нього аліментів суду надано не було. Відповідач є працездатною особою, не надає добровільно своїй доньці матеріальну допомогу на її утримання, будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїй доньці [PERSON] не існує, відтак він спроможний сплачувати аліменти на її утримання. Суд задовольняє позовні вимоги частково та вважає, що необхідно стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? доходів відповідача з вересня по червень місяць включно, щороку, до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23-х років. Оскільки загальний період навчання становить з вересня по червень, тому стягнення аліментів на [PERSON] слід обмежитись терміном, який настане при завершенні навчання у Приватному вищому навчальному закладі «Хмельницький економічний університет», але не довше ніж до досягнення [PERSON] 23-х років. Щодо стягнення додаткових витрат на оплату дитиною проїзду до навчального закладу, то ці витрати охоплюються загальним розміром стягнутих аліментів. Ці витрати не є додатковими. Закон рівною мірою покладає обовязок щодо утримання повнолітніх доньки, сина, які навчаються, на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне утримання позивача. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок підлягає стягн енню з відповідача в дохід держави. Повний текст рішення виготовлено 19.10.2018 року.

Outcome: partial