Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

31.05.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що сторони мають повнолітнього сина [PERSON] . Згідно з рішенням Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2003 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: [PERSON] , 1999 року народження, та [PERSON] , 2000 року народження, в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача до досягнення дітьми повноліття. [INFO] [PERSON] досяг повноліття і на даний час він продовжує навчання в ДНЗ «Дніпровський технолого-економічний коледж». Так, навчання на стаціонарі не дає [PERSON] можливості самостійно забезпечувати себе коштами на придбання необхідного, у зв`язку з чим позивачка звернулася з даним позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення сином двадцяти трьох років, або до закінчення ним навчання, або до зміни матеріального положення сторін. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.06.2019 року позовну заяву залишено без руху. 18.06.2019 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області відкрито провадження по цивільній справі. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.09.2019 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] 31.07.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, одночасно позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. 18.10.2019 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, одночасно зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Третя особа [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, одночасно позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до рішення Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2003 року відповідачем сплачувалися аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON] , 1999 року народження, та [PERSON] , 2000 року народження, в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача [PERSON] до досягнення дітьми повноліття. З 16.12.2018 року сплату аліментів припинено у зв`язку із досягненням дитиною - [PERSON] повноліття. Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи Виконавчого комітету Керносівської сільської ради від 11.09.2018 року № 297, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Також судом встановлено, що на час досягнення повноліття [PERSON] навчався на 3 курсі денного відділення ДНЗ «Дніпровський технолого-економічний коледж», термін закінчення навчання січень 2020 року, що підтверджується довідкою ДНЗ «Дніпровський технолого-економічний коледж» від 27.03.2019 року № 97. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання. Як встановлено судом [PERSON] навчається на денному відділенні ДНЗ «Дніпровський технолого-економічний коледж». А відтак, навчання на денній формі позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, тому він потребує матеріальної допомоги. Відповідач доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність інших утриманців) не подав. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов`язаний надавати допомогу на утримання повнолітнього сина на час його навчання, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved