Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

29 лютого 2016 року позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні підстави. 19 жовтня 1985 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Верхнерогачинським районним відділом реєстрації актів громадського стану Херсонської області було зроблено актовий запис за №58. Від шлюбу позивач з відповідачем мають двох повнолітніх дітей, які вже мають свої сім'ї та живуть окремо. Однак сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося оскільки за своїми характерами позивач з відповідачем є абсолютно протилежними людьми та мають різні погляди на подружнє життя. Позивач вважає, що подальше сумісне життя з відповідачем стало неможливим. Тому звернувся до суду з даним позовом та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та у разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 19 жовтня 1985 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Верхнерогачинським районним відділом реєстрації актів громадського стану Херсонської області було зроблено актовий запис за №58. Від шлюбу позивач з відповідачем мають двох повнолітніх дітей, які вже мають свої сім'ї та живуть окремо. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, оскільки за своїми характерами позивач з відповідачем є абсолютно протилежними людьми та мають різні погляди на подружнє життя. З 2005 року шлюбні відносини позивача з відповідачем остаточно припиненні та з того часу спільне господарство ними не ведеться. Так як позивач з відповідачем більше десяти років не підтримують сімейних стосунків, то примирення між ними неможливе. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved