Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

31.03.2020 [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля DAEWOO LANOS, реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску. В обґрунтування позовних вимог, посилалася на те, що з 09.08.2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу, у жовтні 2010 року, подружжям за сумісні кошти придбано автомобіль DAEWOO LANOS, реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску, який зареєстровано за відповідачем. В зв`язку з тим, що у відповідача виникла часткова заборгованість по сплаті аліментів, на підставі виконавчого провадження вказаний автомобіль був затриманий працівниками поліції і поставлений на штрафний майданчик. На даний час автомобіль перебуває під арештом і виставлений на аукціон. Зазначила, що наміру розлучатися з відповідачем не має, але бажає захистити своє право власності на спірний автомобіль. 09.06.2020 відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, я якому зазначив, що проти позову не заперечує та зазначив, що дійсно за час спільного проживання і ведення сумісного господарства з позивачем, у жовтні 2010 року за їх сумісні кошти, ним було придбано автомобіль DAEWOO LANOS, реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску, право власності на який було зареєстровано за ним, тому що мав права на керування транспортними засобами. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. У відповідності до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 09 серпня 2010 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис № 124. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 13). 21.10.2010 року за відповідачем зареєстровано право власності на автомобіль DAEWOO LANOS, реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску, номер шасі (кузова) [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] (а.с. 12). Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Поділ майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України, статтею 372 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 69, частини 1 статті 71 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, яке ділиться між ними в натурі. Поділ здійснюється за взаємною згодою подружжя, а в разі недосягнення згоди - судом. Згідно пункту 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільні речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Уданій справі вимоги про поділ в натурі неподільної речі та стягнення грошової компенсації позивачем не заявлені. Таким чином, враховуючи, що спірний автомобіль набутий сторонами за час шлюбу, то такий є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, виділивши у власність позивачу 1/2 частину спірного автомобіля, залишивши за відповідачем право власності на 1/2 його частину.

Outcome: approved