Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

29 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернулась до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, щомісяця, до закінчення ним навчання. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у шлюбі з 13 жовтня 1991 року, який 25 жовтня 2013 року розірвано. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається на денній формі навчання Миколаївського Національного Університету імені Сухомлинського. Відповідач отримує військову пенсію, має підсобне господарство та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина на час його навчання. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 13 жовтня 1991 року зареєстрували шлюб, який рішенням Монастирщенського районного суду Черкаської області 25 жовтня 2013 року було розірвано, що підтверджується копією рішення Монастирщенського районного суду Черкаської області /а.с. 10/. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження /а.с. 4/. Як вбачається з копії рішення Монастирщенського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стіягнуто кошти на утримання дитини [PERSON], [INFO], починаючи з 18 листопада 2013 року і до досягнення ним повноліття в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно /а.с. 11/. Відповідно до копії довідки, виданої Миколаївським національним університетом імені В.О. Сухомлинського від 07.09.2018 року /а.с. 7/ [PERSON] навчається на 1 курсі факультету фізичної культури та спорту, за денною формою навчання. Строк навчання з 01.09. 2018 року по 30.06.2022 року. Згідно з ч. ч.1 та 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров'я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров'я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. Суд вважає, що позивач дійсно не має змоги працювати, оскільки є студентом денної форми навчання. Навчається не за місцем проживання батьків. В позовній заяві позивач вказує, що відповідач є військовим пенсіонером, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Таким чином, відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. За таких обставин, а також, враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітнього сина на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімумущомісячно та не пізніше ніж до досягнення позивачем двадцяти трьох років, однак не з дати пред'явлення позовної заяви до суду (29 листопада 2018 року), а з дати досягнення [PERSON] повноліття, тобто з [INFO]. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок державну порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України та виходячи зі ставки судового збору (704,80 гривень), яка діяла станом на день надходження позовної заяви до суду (29 листопада 2018 року), на користь держави з відповідача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 352,40 грн. (704,80:2=352,40).

Outcome: approved