Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

30 липня 2018 року позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, яким просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 02 червня 2008 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частки на 1/6 частку його доходів, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 02 червня 2008 року з нього стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, починаючи з 22 травня 2008 року і до повнолітті дитини. Проте з того часу його сімейний стан змінився, він повторно уклав шлюб, від якого народилась донька [PERSON], [INFO]. На утримання дочки з нього також стягнуті аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/6 частки його заробітку, починаючи з 12 березня 2012 року до повноліття дитини. Вважає наведені обставини підставою для зміни розміру стягуваних з нього на користь відповідача аліментів. Сторони до залі судових засідань не прибули. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає. Відповідач надала заяву про визнання позовних вимог, в якій зазначила, що не заперечує проти зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 до 1/6 частки заробітку позивача і до повноліття дитини. Справу просить розглядати за її відсутності. Третя особа також надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд, з урахуванням доводів сторін, наведених ними у заявах, дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 червня 2008 року, яке набрало законної сили 12 червня 2008 року, були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини; з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 22 травня 2008 року і до повноліття дитини. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181 , 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача, з нього також стягнуті аліменти на користь третьої особи, на утримання їх доньки, у розмірі 1/6 частки його доходів. Наведена обставина підтверджується доданою до позову копією рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 березня 2018 року, яким були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини; з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи утримання з 12 березня 2012 року. Рішення набрало законної сили 10 квітня 2012 року. Виконавче провадження з примусового виконання вказаного судового рішення відкрито постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 23 квітня 2012 року. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на дитину щомісячно, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітнього сина, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у звязку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Оскільки позивач не наполягав на стягненні з відповідача судового збору, сплаченого ним за подання даного позову, суд вважає можливим залишити судовий збір за його рахунок. На підставі наведеного,

Outcome: approved