Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

29.09.2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до Балтського районного суду з позовом до Балтської міської ради Одеської області про тлумачення заповіту. Свої вимоги мотивують тим, що [PERSON] склала на користь них заповіт, в якому заповіла їм державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 057738. Відповідно до вказаного державного акту [PERSON] мала право власності на земельну ділянку площею 5,04 га., кадастровий номер 5120685700:01:002:0134, що знаходиться на території Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області. 18.07.2016 року [PERSON] померла, не внісши змін до вказаного заповіту. Після її смерті вони як спадкоємці за заповітом у відведений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкодавець [PERSON] заповіла їм державний акт на право власності на земельну ділянку, а не саму земельну ділянку. Тому вони просили суд здійснити тлумачення заповіту, а саме встановити, що посилання в заповіті на державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 057738 стосується волі спадкодавця щодо успадкування ними в рівних частках земельної ділянки площею 5,04 га., кадастровий номер 5120685700:01:002:0134, що знаходиться на території Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області, на яку спадкодавець мала право власності згідно державного акту на земельну ділянку серії ОД № 057738. В попередньому судовому засіданні позивачі позов підтримали. Представник Балтської міської ради Одеської області в попереднє судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши доводи позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. ст. 130, 174 ЦПК України суд приймає рішення в попередньому судовому засіданні про задоволення позову в разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, якщо це не суперечить правам та інтересам інших осіб. Як видно з заповіту спадкодавця, [PERSON] заповіла позивачам в рівних частках державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 057738. 18.07.2016 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно довідки приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу від 13.09.2016 року № 483/02-14 позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як спадкодавець [PERSON] заповіла їм державний акт на право власності на земельну ділянку, а не саму земельну ділянку. Відповідно до ст. 1256 ЦК України у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до \~статті 213 цього Кодексу. Виходячи з аналізу ст. 213 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється з метою визначення справжньої волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 057738 спадкодавець [PERSON] мала право власності на земельну ділянку площею 5,04 га., кадастровий номер 5120685700:01:002:0134, що знаходиться на території Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області. Отже, судом встановлено, що [PERSON], складаючи заповіт, самостійно та вільно виявила волю щодо настання реальних наслідків вчиненого нею правочину, що в разі\~\~її смерті позивачі успадкують не державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 057738, а саме земельну ділянку, на яку вона мала право власності згідно вказаного державного акту. На підставі викладеного,

Outcome: approved