Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

31 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з відповідачем він перебував у зареєстрованому шлюбі з 2006 року. У 2008 році шлюб між подружжям був розірваний за рішенням суду, але фактично вони продовжували мешкати разом і припинили відносини тільки наприкінці 2015 року. Під час спільного проживання з відповідачем у них народилася дитина, [PERSON], [INFO]. Рішенням суду з 2007 року з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина, [PERSON] В березні 2016 року між позивачем та відповідачем виник спір щодо дитини, відповідач не давала батькові бачитися з дитиною, зловживала спиртними напоями, тому рішенням суду від 17.05.2016 року місце проживання дитини було визначено разом з позивачем, а рішенням суду від 29.09.2016 року його було звільнено від сплати аліментів на утримання сина, оскільки фактично дитина з травня 2016 року мешкає разом з ним та знаходиться на його утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу дитині не надає. Просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину, встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач, [PERSON], не зявився, про час дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, у якій підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилася по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, в зв'язку з чим, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з паспортом громадянина України [PERSON], серії ВВ №566739, виданого Словянським МВ УМВС України в Донецькій області від 17.09.1998 року, 29.04.2006 року Відділом РАГС м. Словянська було зареєстровано одруження зі [PERSON], [INFO]. Згідно з Свідоцтвом про народження серії І-НО № 706860, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 19.02.2016 року, [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю [PERSON], [INFO]. Рішенням Словянського міськрайонного суду від 12.12.2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення сином повноліття. Згідно з заочним рішенням Словянського міськрайонного суду від 17.05.2016 року місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], було визначено разом з батьком, [PERSON], [INFO], за місцем його постійного проживання: [INFO]. Заочним рішенням Словянського міськрайонного суду від 29.09.2016 року [PERSON] було звільнено від сплати аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь [PERSON] на дитину [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення сином повноліття, згідно з рішенням Словянського міськрайонного суду від 12.12.2007 року. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у звязку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено у ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, у звязку з тим, що дитина, [PERSON], [INFO], мешкає разом з батьком та знаходиться на його утриманні, а відповідач є матір'ю дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: з відповідача можливо стягнення аліментів на користь позивача у розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача. Відповідно до ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп., оскільки позивач, при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного, та

Outcome: approved