overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

29 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. З позову вбачається, що донька позивача [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 23.08.1996. У них народилося двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] ,який уже повнолітній. 06.06.2002 шлюб з [PERSON], донька позивача розірвала, зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON] та взяла його прізвище. Мати дітей, [PERSON] померла [INFO]. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26.11.2015 відповідач був позбавлений батьківських прав відносно дітей. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.06.2016 позивач була призначена піклувальником над [PERSON], [INFO]. Відповідач раніше засуджений, повернувся з місць позбавлення волі, матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, через що позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, і до досягнення нею повноліття, на свою користь. Позивач, представник позивача, кожен окремо, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення наявне в матеріалах справи. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 7-8). Мати малолітньої [PERSON], [INFO] помрела [INFO], про що зроблено актовий запис № 2130 (а.с. 6). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26.11.2015 відповідач був позбавлений батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7-8). Рішенням Саксаганської районної у місті ради від 15.06.2016 позивач призначена піклувальником над [PERSON], [INFO]. Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює та має стабільний заробіток, тому зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обов'язки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

29 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], яким просить розірвати шлюб укладений між ними 15.11.1987р. у Палаці урочистих подій м. Львова, актовий запис №4615. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є повнолітні донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], 27.08.1991р.н. Вказує, що подружнє життя з відповідачем у них не склалося, вони виявилися людьми із різними поглядами на життя, у звязку з чим між ними постійно виникають суперечки та сварки, що негативно вплинуло на їх стосунки. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, їхня сімя розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судове засідання позивач не прибула, подала суду заяву про розгляд справи без її участі та вказала, що підтримує вимоги, викладені у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.11.1987р. у Палаці урочистих подій м. Львова, актовий запис №4615 (а.с.3). Від спільного шлюбу з відповідачем у них є повнолітні донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], 27.08.1991р.н. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

29 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своєї заяви позивач вказала, що 27 червня 2012 року вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Так як примирення між ними та збереження сім'ї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб. У відкрите судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог, слухання справи у її відсутність та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та в установлений законом строк, про що свідчить оголошення в газеті «Слобідський край». Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 27 червня 2012 року сторони вступили в зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER], виданим 27.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №31. За час спільного проживання між позивачем та відповідачем часто виникали сварки, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, сторони подружніх стосунків не підтримують, на протязі останніх місяців разом не проживають. Згідно зі ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. В силу ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився та не надав письмових заперечень проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечили б інтересам обох з подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

29 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 01 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 66. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з липня 2016 року не проживають спільно, не підтримують сімейні відносини та не ведуть сумісного господарства, оскільки чоловік не приділяв увагу сім'ї, кошти витрачає не свої потреби, вихованням дитини не займається, проводить вільний час з друзями, в зв'язку з чим, виникали конфлікти, сварки, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, вимоги підтримує, в разі розірвання шлюбу, залишити прізвище без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 01 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 66, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з липня 2016 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв'язку з наведеним, вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона змінила у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

29 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 04 вересня 2014 року у відділі РАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №133. Від даного шлюбу народилась одна дитина: син [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивачка просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 04 вересня 2014 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом ДРАЦС Виноградівського РУЮ у Закарпатській області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №133 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, малолітня дитина після розірвання шлюбу залишаються з матірю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

29 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 04 серпня 2005 року у відділі РАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №122. Від даного шлюбу народилась одна дитина: донька [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивачка просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 04 серпня 2005 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом РАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №122 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, малолітня дитина після розірвання шлюбу залишаються з матірю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

29 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований 13 листопада 2004 року виконавчим комітетом Салтиково-Дівицької сільської ради Куликівського району Чернігівської області за актовим записом № 7, посилаючись на те, що протягом останніх двох років подружнього життя відповідач вчиняє сварки та псує майно, що привело до припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, примирення з відповідачем вважає неможливим. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позов визнає, наслідки визнання позову відомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 13 листопада 2004 року виконавчим комітетом Салтиково-Дівицької сільської ради Куликівського району Чернігівської області за актовим записом № 7, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖД № 142952 від 13 листопада 2004 року. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільного господарства вони не ведуть. Як вказує позивач, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Відповідач в заяві визнав позов та не заперечував проти його задоволення. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскiльки причини розпаду сiм'ї, на якi посилається позивач, являються поважними, між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

29 серпня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі по 700 грн. щомісячно на утримання їх неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], 2003 року народження, дочку [PERSON], 2013 року народження. Вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем у шлюбі, живуть окремо, діти на її утриманні, відповідач, який має доходи, що мають мінливий характер від тимчасових заробітків, коштів на утримання дітей добровільно не надає. В суді позивачка позовні вимоги підтримує повністю, не запречує, що відповідач має хронічне захворювання та батька - інваліда першої групи. . Відповідач позов визнає частково і пояснив, що має реальну можливість платити аліменти в сумі по 500 грн. на кожну дитину, тому що він має хронічне захворювання і потребує кошти на лікування, має обов'язок піклуватися батьком - інвалідом першої групи. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, але частково. Встановлено, що сторони у шлюбі, але проживають окремо. Позивачка має другу групу інвалідності. Між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення їх дітей, яких утримує позивачка. Дані обставини встановлені з письмових доказів - свідоцтвами про шлюб та про народження дітей, паспортом позивачки, довідкою та посвідченням про інвалідність позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183, 184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню, але частково, з таких міркувань.. З 01 травня 2016 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років встановлений ст..7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» в сумі 1531 грн., а 30 відсотків від цієї суми становить 459 грн.30 коп. Суд визначає розмір аліментів в сумі по 500 грн. на кожну дитину, оскільки така сума перевищує встановлений мінімальний розмір аліментів, встановлений законом. Позивачка не спростувала шляхом надання суду відповідних належних, достовірних та допустимих доказів, що відповідач має можливість платити аліменти в сумі по 700 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

29 серпня 2016 року заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі №202/2069/16-ц, позовні вимоги [PERSON] до Шостої Дніпропетровської нотаріальної контори, третя особа: [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування - задоволено в повному обсязі. В жовтні 2016 року позивачка звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №202/2069/16-ц. Судом встановлено, що при ухвалені зазначеного рішення не вирішено питання щодо позовної вимоги про зняття арешту з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Суд, вважає, що у відповідності зі ст. 220 ЦПК України в справі необхідно ухвалити додаткове рішення. На підставі викладеного і

Outcome: approved