overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

31 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.05.2011 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 180. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них дітей немає. Подружнє життя з відповідачем у них не склалося, після реєстрації шлюбу у них почались непорозуміння та сварки, відносини між ними зіпсувались. Відповідач відноситься до неї зневажливо, постійно принижує її та неодноразово наносив тілесні ушкодження, на даний час ведення між ними спільного господарства припинено, їхня сім'я розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 20.05.2011 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 180 (а.с.3). Від спільного шлюбу у них дітей немає. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і не ведуть спільного господарства. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

31 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В позовній заяві позивач вказує, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 06 листопада 2009 року. В шлюбі в них з відповідачем народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти знаходяться повністю на її утриманні. Оскільки відповідач не має стабільного заробітку, просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей по 800 гривень на кожну дитину щомісяця. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснила, що діти знаходяться повністю на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дітей не надає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що він згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі, що просить позивачка. Судом встановлено, що сторони з 06 листопада 2009 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Молодавської сільської ради Дубенського району Рівненської області, актовий запис №5, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.3) Від спільного життя вони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження, в яких сторони вказані батьками (а.с. 4, 5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі, в саме по 800 гривень щомісячно починаючи з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

31 липня 2014 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини. В заяві вказав, що рішенням Снігурівського районного суду від 17 січня 2012 року його зобов'язано до сплати аліментів на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] -[INFO], у розмірі - 1/4 частини заробітку. На теперішній час він має іншу сім'ю, а також малолітнього сина [PERSON], [INFO], дружина не працює, крім того він сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини. Просить зменшити розмір аліментів до 15 частки на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] -[INFO]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги позивача визнала, проти задоволення не заперечує. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, та від спільного проживання мають сина [PERSON] -[INFO] Згідно рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17 січня 2012 року [PERSON], зобов'язаний до сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] -[INFO], у розмірі - 1/4 частини заробітку. (а.с.6) Як свідчить довідка про склад сім'ї [PERSON] видана Снігурівською міською радою (а.с.7) він має сина [PERSON], [INFO]. (а.с.7). Що також підтверджується Свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] видане 13 березня 2014 року. (а.с.9). Крім цього згідно довідки Херсонської дистанції сигналізації та зв'язку за червень місяць 2014 року заробітна плата [PERSON], значно зменшилася. Позивач має інших утриманців, дружина не працює. Суд вважає, що його заява є обґрунтована і підлягає задоволенню на підставі ст. 180,182,183,192 Сімейного Кодексу України у зв'язку з тим, що батько фактично виконує обов'язки по утриманню свого сина, передбачені ст.180 Сімейного Кодексу України. Суд зменшує розмір аліментів на утримання сина [PERSON] до 1/5 частки всіх видів заробітку, починаючи з моменту вступу рішення в законну силу і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

31 липня 2014 року [PERSON] звернулася до Шкуратівської сільської ради з позовом, в якому вказує, що [INFO] року помер її двоюрідний брат по лінії батька - [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина, яку ніхто не прийняв. Зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем померлого. Посилаючись на те, що строк для прийняття спадщини пропустила через поважні причини, просить постановити рішення, яким визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, її представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 17, 23, 24). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує (а. с.21). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-СМ №049120 [PERSON] на підставі рішення VI сесії 23 скликання Шкуратівської сільської Ради народних депутатів від 27 квітня 1999 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,58 га, розташовану на території Шкуратівської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 16). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 12 грудня 2013 року встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] року, і [PERSON], [INFO], є двоюрідними братом і сестрою по лінії батька (а. с. 13-14). Відповідно до листа Білопільської районної державної нотаріальної контори від 01 серпня 2014 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а. с. 21). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

31 липня 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в Іллічівський міський суд Одеської області з зазначеним позовом (а.с.5-6). Позивачі просять суд: - Визнати [PERSON], [INFO], громадянку України, такою що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. - Зняти (Іллічівському МВ ГУДМС України в Одеській області) [PERSON], [INFO] з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивачі обґрунтовує тим, що за рішенням виконкому Іллічівської міської ради народних депутатів від 21 січня 1988 року №21 на сім'ю з 5 ти чоловік надана 4-х кімнатна квартира [ADDRESS]. Чоловік позивачки - [PERSON] та син [PERSON] померли та виписані на підставі свідоцтва про смерть. За цією адресою також зареєстрований син [PERSON], онука [PERSON] та донька позивачки [PERSON] З січня 2000 року відповідачка [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, комунальні платежі не сплачує. У теперішній час невідоме місце мешкання відповідачки. Наявність зареєстрованого відповідача на спірній квартирі утворило для власника незручності щодо її користування. В судове засідання позивачі не з'явились, про слухання справи сповіщенні належним чином, надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, просять позов задовольнити, у разі неявки відповідачки у судове засідання не заперечують проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не зявилась, про слухання справи сповіщенні належним чином (а.с.26). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно ордеру №4 серії ИГ квартира [ADDRESS], надана [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 24 січня 2014 року - [PERSON] помер [INFO] (а.с.21). Згідно довідки ЖЕД в квартирі прописані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.12). За приписами ст. 42 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. У відповідності зі ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст.ст.71,72 Житлового кодексу України, зазначено, якщо тимчасова відсутність особи перевищує 6 місяців, члени сім'ї в тому числі і колишні, а також наймодавець вправі пред'явити позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. За таких обставин вимоги позову [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

31 липня 2014 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області надійшла позовна заява в якій представник позивача вказав, що 04.05.2012 року між [PERSON] та Іллічівським управлінням експлуатації газового господарства « Одесагаз» був укладений договір на надання населенню послуг з газопостачання. Згідно розрахунку заборгованості за використаний природний газ по особовому рахунку абонента [PERSON] за [NUMBER] заборгованість відповідачки складає 22 941 грн. 82 коп., що підтверджується копією зазначеного розрахунку, в зв'язку з чим просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість у сумі 22491 грн. 82 коп. за використаний природний газ та судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву позивача та просив задовольнити її в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так судом встановлено, що 04.05.2012 року між [PERSON] та Публічним Акціонерним Товариством « Одесагаз» в особі Іллічівського управління експлуатації газового господарства був укладений договір на надання населенню послуг з газопостачання. Згідно розрахунку заборгованості за використаний природний газ по особовому рахунку абонента [PERSON] за [NUMBER] заборгованість відповідачки складає 22 941 грн. 82 коп., що підтверджується копією зазначеного розрахунку. На підставі заяв про надання розстрочки від 04.05.2012 року з відповідачкою [PERSON] були укладені договори розстрочки боргу на суму 22596 грн. 04 коп., а саме договір: - Договір за № 101 від 04.05.2012 року на суму 6011,63 грн. на строк шість місяців; - Договір № 102 від 04.05.2012 року на суму 16584 грн. 41 коп. на строк півтора роки. Умови договору розстрочки зі сторони відповідачки [PERSON] не виконано. Розрахунок заборгованості зроблений позивачем судом перевірено та складено вірно (а.с. 4-5). Відповідачка заперечує проти позову і посилається, що вона є власником нерухомого майна з 09.04.2007 року, та не може сплатити заборгованість в зв'язку з матеріальним становищем при цьому свого розрахунку заборгованості суду не надала, суд вважає, що заперечення відповідачки є безпідставними, а її матеріальне становище не може бути для звільнення або зменшення сплати за використаний природний газ. Суд приходить до висновку, що дійсно виникла заборгованість за використаний природний газ, яка підлягає стягненню з відповідачки в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

31 липня 2014 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява, в якої представник позивача вказав, що 04.07.2007 року між Банком та [PERSON], [INFO], (код [NUMBER]) був укладений кредитний договір за № 500015828 відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 3 000 доларів США, відповідачка своїх зобов'язань перед банком не виконує, в зв'язку з чим Банк просить суд стягнути з [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором, яка складає 20 058 грн. 43 коп., пеня - 6 139 грн. 10 коп. та судовий збір у сумі 261 грн. 98 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що на позовній заяві наполягає та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений повторно, належним чином, причини не явки суду не відомі. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 04.07.2007 року між Банком та [PERSON], [INFO], (код [NUMBER]) був укладений кредитний договір за № 500015828 відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 3 000 доларів США, що підтверджується анкетою-заявою. Станом на 23 квітня 2014 року заборгованість [PERSON] становить 26 197, 53 грн., яка складається з: - прострочена заборгованість за кредитом - 20 058 грн. 43 коп.; - пеня - 6 139 грн. 10 коп.,а всього сума заборгованості становить 26 197 гривні 53 коп. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. На час судового розгляду відповідач своїх зобов'язань по кредитному договору не виконав, а тому суд вважає, що позов представника позивача є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Під час виконання зобов'язань кредитного договору Закрите Акціонерне Товариство «Аваль Банк» відповідно до норм чинного законодавства передав свої права за грошовими зобов'язаннями Товариству з Обмеженою Відповідальністю «КУПЕР ПРАЙС». При поданні позову позивач сплатив судовий збір у сумі 261 грн., а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

31 липня 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом (а.с.3) до [PERSON] в якому мотивуючи тим, що в нього з дружиною подружні відносини не склалися, збереження сім'ї суперечить його інтересам, спільне господарство не ведеться, сім'я існує лише формально. Від шлюбу дітей не мають. Просить суд, шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області 14 вересня 2013 року під актовим записом №480 між ним і відповідачка розірвати. Позивач у судове засідання не прибув, позовні вимоги підтримав повністю, надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача (а.с.14). Відповідач у судове засідання не прибула, позовні вимоги визнала повністю, надала заяву про розгляд справи за відсутності відповідача (а.с.10). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб (а.с.4) виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області 14 вересня 2013 року під актовим записом №480 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позивач з відповідачкою тривалий час не проживає однією сім'єю, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому позовна вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

31 липня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1/3 частини усіх його доходів щомісячно, посилаючись на те, що відповідач не надає коштів на утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки працює на Гнідинцівському ГПЗ, має постійний заробіток та задовільний стан здоров'я. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Частина 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі та являються батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу та свідоцтвом про народження (а.с. 4, 5). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи ті обставини, що відповідач [PERSON] працездатний, суд приходить до переконання, що він повинен утримувати свого сина [PERSON]. У відповідності з ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача та дитини, їх стан здоров'я та згоду сторін, а тому вважає, що розмір аліментів повинен становити 1/3 частину усіх видів заробітної плати (доходів) відповідача щомісячно. Крім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243,6 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved