Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

6.02.2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання недієздатною її сина [PERSON], який народився 20.01.2001 року та проживає разом з заявницею за адресою: вул.28 Червня,43 в с.Спаське Татарбунарського району Одеської області, і є інвалідом з дитинства, так як не може себе контролювати та не може керувати своїми діями. Визнання останнього недієздатним потрібно для встановлення над ним опіки. Зважаючи на вищевикладене заявниця вимушена звернутися до суду з заявою про призначення її опікуном відносно іі сина [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала в повному обсязі (а.с.32). Представник органу опіки та піклування Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не зявився, однак направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви вважає такими, що підлягають задоволенню (а.с.31). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЖД № 339451 від 20.03.2001 року (а.с.5) вбачається, що заявниця є матірю [PERSON], [INFO]. Із рішення №5 виконавчого комітету Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 31.01.2017 року (а.с.6) вбачається, що вказаний орган прийняв рішення вважати за доцільне призначити [PERSON] опікуном над її сином [PERSON] З висновку судово-психіатричної експертизи за №191 від 03.05.2017 року (а.с.37-39) вбачається, що [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад у вигляді «Глибокої розумової відсталості, обумовленої уроджено інфекційно-органічним ураженням ЦНС» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F73, за МКХ 10-го перегляду), внаслідок чого, ступінь визначеності його когнітивних та емоційно-вольових розладів настільки виражена, що абсолютно позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, а тому потребує встановлення над ним опіки. Відповідно до ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Стаття 41 ч.1 ЦК України передбачає, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], а тому вона має право відповідно до ч.3 ст.237 ЦПК України подати заяву про визнання [PERSON] недієздатним, як близький родич. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає можливим визнати [PERSON] недієздатним у звязку з хронічним стійким психічним розладом здоровя, що підтверджено медичними довідками (а.с.9-12) та висновком судово-психіатричної експертизи (а.с.37-40). У судовому засіданні також встановлено, що визнання [PERSON] недієздатним заявниці необхідно для оформлення над ним опіки та отримання державної соціальної допомоги в звязку з цим. Відповідно до ч.1 ст.241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Таким чином, є всі підстави для встановлення над [PERSON] опіки. Заявниця відповідно до ст.63 ЦК України в повному обсязі відповідає вимогам, які предявляються до опікуна. Вона має повну цивільну дієздатність, бажає бути опікуном, перебуває в близьких родинних стосунках з підопічним, і з урахуванням стосунків з останнім, може виконувати обовязки опікуна. На підставі викладеного,

Outcome: approved