Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

29.09.2021 року на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в прохальній частині якої позивач просить суд винести рішення, на підставі якого: 1. Розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що був укладений 16.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис за № 129; 2. Після розірвання шлюбу залишити [PERSON] , [INFO] , прізвитще [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач [PERSON] в прохальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними фактичними обставинами, та нормами права. 16.08.2014 року між [PERSON] (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено шлюб, у зв`язку з чим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області було внесено актовий запис № 129 про укладення шлюбу. Від спільного шлюбу Позивач та Відповідач мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з Відповідачем у Позивача не склалося, оскільки після укладання шлюбу на даний час з`ясувалось, що їхні характери є різними, погляди Позивача та Відповідача на різні сторони життя та сімейні питання кардинально відрізняються, що унеможливлює подальше подружнє життя. Між Позивачем та Відповідачем немає взаєморозуміння, вони не можуть дійти спільної точки зору у спірних питаннях, мають різні сімейні цінності. Шлюбні відносини між Позивачем та Відповідачем не носять характеру подружніх, оскільки вони не підтримують відносин як чоловік та дружина приблизно з липня 2021 року. Враховуючи наведене, збереження шлюбу між Позивачем та Відповідачем на даний час є недоцільним. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Необхідно зазначити, що на сьогоднішній день збереження шлюбу між Позивачем та Відповідачем є неможливим, оскільки Позивач ні за яких умов не будуть проживати однією сім`єю з Відповідачем. Отже, на даний час є неможливим збереження шлюбу між Позивачем та Відповідачем, який у разі надання Позивачу та Відповідачу судом строку на примирення, не буде збережено. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. З питань щодо виховання та проживання спільної дочки між Сторонами спору немає, оскільки у разі розірвання шлюбу вона проживатиме з матір`ю, тобто Позивачем, що краще відповідатиме інтересам дитини. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Виходячи з вищезазначених обставин та норм Сімейного кодексу України, Позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, а у суду є всі підстави для прийняття рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved