Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

30 червня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. Мотивувала вимоги тим, що [INFO] у м. Горлівка Донецької області помер [PERSON] , [INFO] , який доводився чоловіком [PERSON] . Також зазначила, що 26.02.2021 року складено лікарняну довідку про причину смерті № 575, також 26.02.2021 року так званим Калінінським відділом ЗАГС Горлівського міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Встановлення факту смерті в судовому порядку заявниці необхідно для реєстрації факту смерті на території України та отримання соціальної допомоги на поховання. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд, встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця д. Янівка, Хотимського району, Могильовської області, громадянина України, померлого [INFO] у м. Горлівка, Донецької області. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, у заяві просила про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи: Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не з`явився, натомість суду надане клопотання з проханням розглянути справу без участі представника ВДРАЦС, позовні вимоги заявника підтримують. Також повідомили, що в результаті перевірки у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого Палацем одруження м. Горлівки Донецької області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 02 березня 1979 року, про що складено відповідний актовий запис № 552, після укладення шлюбу дружина змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] доводився чоловіком [PERSON] , а тому остання в розумінні ч. 1 ст. 317 ЦПК України є належним заявником у даній справі. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26 лютого 2021 року так званим Калінінським відділом ЗАГС Горлівського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 26 лютого 2021 року складено відповідний актовий запис № 254. З довідки про причину смерті № 575 від 26 лютого 2021 року, вбачається, що [PERSON] у віці 71 рік помер [INFO] внаслідок гострої крововтрати, аневризма черевного відділу аорти з розривом. Крім того, на підтвердження факту смерті [PERSON] , заявницею надано Догоровір-замовлення, Акт приймання-передачі наданих послуг від 27.02.2021 р. та фото з місця поховання на кладовищі з зображенням таблички з надписом прізвища, ім`я та по батькові [PERSON] , з датами народження та смерті останнього. Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження та смерті особи в певний час на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 76, 77 ЦК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справі судом береться до уваги практика (ЄСПЛ), а саме правові висновки, що зазначені у справі «Кіпр проти Туреччини». Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Також пред`явлені документи заявником видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Надати такі документи заявниця не має можливості, оскільки чоловік [PERSON] помер на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, і наявні в неї документи не відповідають вимогам законодавства України. Заявниця зазначила, що метою звернення до суду з даною заявою є реєстрація факту смерті на території України та отримання соціальної допомоги на поховання. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Заявниця не має іншої можливості одержати в державному органі реєстрації актів цивільного стану документ (свідоцтво про смерть), який посвідчує факт смерті чоловіка [PERSON] . [PERSON] . За наведених обставин, суд приходить до висновку, що задоволення заяви має для заявника юридичне значення, метою якого є отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України. На підставі викладеного,

Outcome: approved