Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

31.08.2018 року позивач [PERSON] звернулась доКиївського районного суд міста Харкова з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь , аліменти на утримання неповнолітньої дитини -[PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 3000, яку згодом зменшила, та остаточно просила у розмірі 1500 грн. на дитину щомісячно , починаючи з 31.08.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, проте рішенням Київського районного суду м.Харкова від 08.11.2018 року шлюб між сторонами розірваний. Від шлюбу народилась дитина [PERSON] [INFO]. Малолітній син проживає з позивачкою та на повному її утриманні. На момент звернення до суду з цим позовом, між ними не досягнуто згоди з приводу виконання відповідачем свого обов'язку утримувати малолітню дитину , а тому позивач просить в судовому порядку встановити відповідачу обовязок сплати аліментів на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначила що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений своєчасно та належним чином, про дату та час судового засідання. Судом встановлено, що[PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, проте рішенням Київського районного суду м.Харкова від 08.11.2018 року шлюб між сторонами розірваний. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], [INFO] народився [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 294. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі, що буде відповідати, як інтересам дитей, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів. З урахуванням обов'язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно на дитину , є сумую, що відповідає обов'язку батька дитини забезпечити частину витрат на їх утримання, з урахуванням мінімальних життєвих потреб дитини і матеріального стану відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved