Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

29 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 46275,88 грн., а також судовий збір у сумі 2102,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 11 вересня 2018 року близько 15-55 години по вул. Гречишникова в районі будинку №45 в м. Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Toyota Avensis», державний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу мірки «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] , під керування водія [PERSON] , власник транспортного засобу - ТОВ «Аграрна Індустріальна компанія» В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно з довідкою №3018255446853321 про ДТП та постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 січня 2019 року ДТП сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] пунктів 2.3 б, 10.1, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. Відповідача зазначеною постановою визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та накладено адміністративне стягнення. Оскільки автомобіль [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не був застрахований, то завдана шкода була відшкодована потерпілому Моторним (транспортним) страховим бюро України. Відповідно до наказу від 18 березня 2019 року №2664 та вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір регламентної виплати склав 45425,88 грн., яке МТБУ було сплачено потерпілій особі згідно з платіжним дорученням. Відповідачем на сьогодні у добровільному порядку не відшкодовані збитки, в зв`язку з чим позивач змушений звернувся до суду з цим позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Крім цього, виклик відповідача здійснений в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України. З огляду на зворотне повідомлення, поштове повідомлення вручене [PERSON] 27 травня 2021 року особисто. Відзив відповідачем не подано. Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. На підставі ухвали суду від 07 червня 2021 року справа розглядається в порядку заочного провадженняза правилами спрощеного позовного провадження. З огляду на те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та частину рішення суду. Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено, наступне. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 11 вересня 2018 року близько 15-55 по вул. Гричишникова в районі будинку №45, керуючи транспортним засобом «Toyota Avensis», державний номер [NUMBER] , був неуважним, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв виїзд на зустрічну смугу руху. В результаті чого відбулося зіткнення з транспортним засобом «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] , під керування водія [PERSON] . В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 січня 2019 року [PERSON] визнано винуватим у порушенні правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, як особу винну у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді (а.с. 8). Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, зазначена постанова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою є обов`язковою. Тобто, в має преюдиційне значення щодо події та вчинення дій певною особою. Згідно з Законом Україну «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV (далі - Закон №1961-ІV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники (юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, страховики (страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Закону України «Про страхування», особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, а також Моторне (транспортне) страхове бюро України та потерпілі (треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації наземного транспортного засобу, зазначеного у чинному Договорі, або, залежно від умов Договору, будь-якого наземного транспортного засобу, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах. Статтею 6 Закону України №1961-ІVвизначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 21.1 статті 21 Закон України №1961-ІV, з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено корегуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування Відповідальність власника транспортного засобу - ТОВ «Аграрна Індустріальна компанія» «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] застрахована, згідно з полісом страхування № АК №7459705, за договором із ПрАТ СК «ПЗУ Україна», термін дії з 20 вересня 2017 року по 19 вересня 2018 року. Водночас, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП не була застрахована про що свідчить відсутність інформації щодо страхування транспортного засобу «Toyota Avensis», державний номер [NUMBER] в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ (а.с. 9). Статтею 28 Закону України №1961-ІVвстановлено, що заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (статті 29 Закону України №1961-ІV). Відповідно до пункту 39.1 статті 39 Закону України №1961-ІV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Підпунктом а пункту 41.1 статті 41 Закону України №1961-ІV встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. З огляду на пункт 36.2 статті 36 Закону України №1961-ІV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Потерпілий дотримуючись вимог зазначеної норми у встановлений законом строк звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, а також надав всі необхідні документи (а.с. 10,11,12, 13). Відповідно до звіту №1208/12-18 про оцінку автомобіля «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає 56249,48 грн. (а.с. 15-21). Розмір регламентної виплати, на підставі Звіту №2-8/12-18 про оцінку автомобіля «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] розраховано розмір регламентної виплати в розмірі 45425,88 грн. Розмір регламентної виплати МТСБУ перераховано на рахунок потерпілого, що підтверджується платіжним дорученням від 19 березня 2019 року № 936168 (а.с. 25). Крім цього, позивачем за збір документів та замовлення звіту сплачено загалом 850,00 грн. на рахунок Експерт-Сервіс» (а.с. 25) Всього загальна сума понесених МТСБУ витрат становить 46275,88 грн. 18 листопада 2019 року позивачем на адресу [PERSON] направлена претензія про регресні вимоги (а.с. 26) Відповідачем добровільне не сплачено збитки. Правовідносини, що виникають між МТСБУ та винними особами у цих випадках, регулюються нормами статті 1191 ЦК України та статті 38 вищевказаного Закону. Так, статтею 38 (пункт 38.2.1) Закону України №1961-ІV передбачено право МТСБУ після сплати страхового відшкодування подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, але не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім випадків, коли ця особа звільнена від обов`язку обов`язкового страхування. Аналогічно регулює право зворотної вимоги (регресу) особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, до винної особи також стаття 1191 ЦК України. Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У пункті 4 Постанови Пленуму ВССУ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до пункту 6 вказаної Постанови особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (частин 2 статті 16 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Оскільки порушення ПДД заходиться у причинно-наслідковому зв`язку з пошкодженням автомобіля «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] , то саме відповідач несе обов`язок по відшкодуванню в порядку регресу завданих в наслідок ДТП збитків. Таким чином, аналізуючи викладене, положення статей 22, 1166, 1187 ЦК України, відшкодуванню потерпілому підлягають ті витрати (реальні збитки), які він фактично поніс для відновлення свого порушеного права. Так як відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Також, відповідно до статі 141 ЦПК України, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved