Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

29 липня 2014 року ТОВ «Кредит Колекшн Груп» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 400144441 від 17.08.2006 року в розмірі 8785,29 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 29.12.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (надалі цедент) та ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали договір відступлення права вимоги боргу. Відповідно до п. 1 договору цедент відступає цесіонарієві, а цесіонарій набуває право вимоги боргу до осіб, які є позичальниками банку за укладеними кредитними договорами та компенсує вартість такого боргу цеденту. За п. 2 договору вимоги та ст. 514 ЦК України, цесіонарій набуває всі права вимоги як до боржників, так і до кожного боржника, а також всі права щодо забезпечення виконання кожним боржником своїх обов'язків, які належать цементу за договорами про надання кредиту на момент набуття договором вимоги чинності, в тому числі, в порядку та на умовах, що передбачені договором про надання кредиту, вимагати сплати неустойки, інших виплат. Цесіонарій має всі права розпоряджатися уступленими правами на власний розсуд, у тому числі, переуступити їх, змінити на підставі окремо укладеного правочину, передати в забезпечення чи розпорядитись такими правами будь - яким чином. 14.07.2010 року ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Кредит Колекшн Груп» уклали договір факторингу. Пунктом 2.1. договору факторингу передбачено, що фактор зобов»язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Кредитні ініціативи» за плату, а ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов»язується відступити факторові своє право вимоги до боржників за кредитним договором. Згідно договору факторингу та витягу із акта приймання - передачі реєстру боржників від 14 липня 2010 року, ТОВ «Кредитні ініціативи» передав ТОВ «Кредит Колекшн Груп» право вимоги до [PERSON] 17.08.2006 року ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 400144441, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 1855,56 грн. Договір є кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за яким, зокрема, банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 2 зазначеної норми до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідач, не повертаючи кредит (чергову частину) та не сплачуючи проценти за договором, порушив вимоги статті 1054 ЦК України щодо обов'язку повернути кредит та сплатити проценти. Станом на 05.03.2014 року загальна сума заборгованості відповідача перед банком становила 8785,29 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, 21.08.2014 року до канцелярії суду надійшла заява, в якій просив справу розглядати за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулося на адресу суду. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача [PERSON], який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи. При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч. 1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З належним чином посвідченої копії кредитного договору № 400144441 від 17.08.2006 року, вбачається, що між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 1855,56 грн. (а.с. 6-8) Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 1855,56 грн., а позичальник зобов'язується своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом у розмірі 12 % річних, виконати інші умови договору та повернути кредит банку відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутних послуг не пізніше 17.08.2007 року. Відповідно до договору факторингу від 29.12.2008 року, в порядку та на умовах, визначених цим договором, ТОВ «Кредит Колекшн Груп» зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження ЗАТ «Альфа-Банк» за плату, а ЗАТ «Альфа-Банк» зобов'язується відступити ТОВ «Кредит Колекшн Груп» своє право вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 11), одним із яких є [PERSON] (а.с. 13) Станом на 05.03.2014 року за відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору у сумі 8785,29 грн., яка складається з: залишку заборгованості по тілу кредиту станом на 16.07.2010 року у розмірі 1855,56 грн., суми несплачених відсотків за користування кредитом станом на 16.07.2010 року у розмірі 241,13 грн., комісія за прострочену заборгованість станом на 16.07.2010 року у розмірі 480,09 грн., пеня за користування кредитом станом на 16.07.2010 року 5143,69 грн., штраф станом на 05.03.2014 року у розмірі 532,41 грн. (а.с. 5). Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками. У такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про грубе порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець мас право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що до відносин за кредитним договором застосовуються норми параграфу 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми ст. ст. 1046-1053, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1082 ЦК України виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов»язку перед клієнтом. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачем [PERSON] не виконувалися належним чином, відповідно до умов укладеного кредитного договору, зобов'язання щодо сплати суми кредиту та процентів за користування ним, а позивач на підставі договору фактору має право вимоги належного виконання зобов»язань по вказаному договору. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачені ним при пред'явленні позову судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved