Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

30.08.2018 р. [PERSON] (далі за текстом - позивач) звернувся до суду із позовною заявою до Арцизької міської ради Одеської області(далі за текстом - відповідач) про визнання права на завершення приватизації та одержання свідоцтва про право власності на земельні ділянки на її ім'я. Свій позов позивач мотивував тим, що [INFO] померла її матір [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 1.5635 га кадастровий номер [NUMBER]; земельної ділянки площею 1.5399 га кадастровий номер [NUMBER], розташованих на території Арцизької міської ради Одеської області. Позивач зазначає, що її матір [PERSON] за життя не набула права власності на вказані земельні ділянки, а лише розпочала процедуру приватизації на підставі розпорядження Арцизької районної державної адміністрації Одеської області №499 від 03.11.2005 р., у зв'язку з чим позивач звернулась до суду для відстоювання свого права. У судове засідання позивач не з'явився, від 25.09.2018 р. надав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, справу просив розглянути за його відсутності /а. с. 26/. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, від 25.09.2018 р. надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову /а. с. 27/. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального Кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приймає визнання відповідачем позову, і вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, що випливають з питань, пов'язаних з правом особи на спадкування, тому при вирішенні спору слід керуватися положеннями Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] /а. с. 10/. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] ([INFO]) її матір'ю записана [PERSON] /а. с. 8/. Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09.03.1986 р. вбачається, що позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] (01.01.1965 р. н.) та після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище, у якої до шлюбу було прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» /а. с. 9/. Відповідно до змісту довідки №227 від 07.08.2017 р. виданої ТДВ «Комсомолець» вбачається, що [PERSON] перебувала в списках пайщиків по розпаюванню земель ТДВ «Комсомолець», відповідно до протоколу №3 трудового колективу ВАТ «Комсомолець» від 29.10.2004 р. Ділянка №376 в розмірі 3.10 га (1.54 га - оранка та 1.56 га - багаторічні насадження) /а. с. 13/. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5106296002018 від 16.05.2018 р., [PERSON] належала земельна ділянка площею 1.5399 га кадастровий номер [NUMBER], розташована на території Арцизької міської ради Одеської області, на підставі розпорядження Арцизької районної державної адміністрації Одеської області №499 від 03.11.2005 р. /а. с. 15-17/. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5106295982018 від 16.05.2018 р., [PERSON] належала земельна ділянка площею 1.5399 га кадастровий номер [NUMBER], розташована на території Арцизької міської ради Одеської області, на підставі розпорядження Арцизької районної державної адміністрації Одеської області №499 від 03.11.2005 р. /а. с. 18-20/. З листа Арцизького районного відділу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №0-15-0.260-506/162-17 від 04.10.2017 р. вбачається, що станом на 31.12.2012 р. державний акт на ім'я [PERSON] на території Арцизького району Одеської області на обліковується /а. с. 14/. Протягом встановленого законом строку, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину /а. с. 11, 12, 21/. В силу ст. 1216 Цивільного Кодексу України (далі за текстом - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. ст. 1218, 1223 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України (далі за текстом - ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. В силу ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини, з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз'яснив, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, згідно змісту ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01.01.2013 р. державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно ст. 18 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Судом встановлено, що за життя спадкодавця [PERSON], останній розпочав процедуру приватизації, стосовно вказаних земельних ділянок, однак у зв'язку зі своєї смертю не встиг її завершити, отримавши при цьому на своє ім'я всі необхідні документи, зокрема, погодження та висновки стосовно земельної ділянки, проте не зареєстрував право власності на неї належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується дослідженими доказами. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, суд вважає, що у позивача, виникло законне право в порядку спадкування за законом на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документу на зазначені земельні ділянки на своє ім'я, як спадкоємця за законом після смерті своєї матері [PERSON], померлої [INFO] Враховуючи вище викладені обставини, суд вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 55 Конституції України, ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved