overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 30 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 2004 року він проживає з відповідачем у цивільному шлюбі та в них є дві спільні доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В свідоцтвах про народження доньок батьком записаний [PERSON], матірю - [PERSON]. В останній час між ним та відповідачем часто виникали сварки, через різні погляди на сімейне життя. В звязку з цим з 10 жовтня 2015 року вони припинили між собою стосунки, спільно не проживають. Відповідачне цікавиться вихованням доньок, не надає матеріальну допомогу на їх утримання та виховання. Доньки повністю знаходиться на його утриманні та вихованні. В звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньок у розмірі 1/3 частини \~щомісячно з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення доньками повноліття. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Надала заяву в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Судом встановлено, що у позивача на утриманні знаходяться малолітні доньки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від обов'язків по утриманню дітей, матеріальної допомоги на утримання доньок не надає. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі норм СК України аліменти можуть бути присудженні в долі від доходу одного з батьків. В зв'язку з цим, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі \~1/3 частини \~щомісячно з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК з відповідача необхідно стягнути судовий збір\~ в розмірі 551 грн. 20 коп. оскільки позивач за законом звільняється від їх сплати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

30 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом. Вказував, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 09 липня 2014 року. Від шлюбу мають малолітню дитину, [INFO]. Зазначав, що спільне життя у них не склалося через різність характерів, життєвих інтересів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними почали виникати сварки та непорозуміння, півтора роки проживають окремо, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сімєю, просив шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач позов підтримав, відповідач позов визнала, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 09 липня 2014 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №821. Від шлюбу мають дочку Мар`яну, [INFO]. [PERSON] зареєстрована [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст.3, ч.ч.5, 6 ст.7, ст.51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч.2 ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

30 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом. Вказував, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2007 року. Від шлюбу мають малолітню дитину, [INFO]. Зазначав, що спільне життя у них не склалося через різність характерів, життєвих інтересів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними почали виникати сварки та непорозуміння, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сімєю, просив шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Тому, зважаючи на надану позивачем заяву про підтримання позовних вимог та можливості розгляду справи у заочному порядку, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності учасників провадження, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 17 листопада 2007 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконкомом Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, актовий запис №05. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст.3, ч.ч.5, 6 ст.7, ст.51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч.2 ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно зі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

30 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 17 грудня 2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Жемчужненської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області, актовий запис № 8. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з квітня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 17 грудня 2010 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Жемчужненської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області, актовий запис № 8. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з квітня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного ст.ст.10,60,212-215,218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

30 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що [INFO] в с.Лучка Липоводолинського району Сумської області померла його баба по батьковій лінії [PERSON], який помер [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина, яку за життя прийняв її син (батько заяника) [PERSON] внаслідок володіння сертифікатом на право на земельну частку, а після його смерті, спадщину прийняв його син (заявник по справі) [PERSON] У зв'язку з тим, що заявник не може надати нотаріусу документ, який би підтверджував родинний зв'язок його баби [PERSON] з її сином (батьком заявника) [PERSON], позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після баби. Просив суд встановити юридичний факт того, що [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON]. У судове засідання заявник та заінтересована особа не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, сільська рада у заяві просила розглядати справу без їхньої присутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], народився у с.Лучка Липоводолинського району Сумської області, його батьками значаться [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с.5). 02 вересня 2002 року [PERSON] документований паспортом громадянина України (а.с.4). 22 жовтня 1996 року на ім'я [PERSON] виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], належний їй як члену КСП «Нове життя» (а.с.6). [INFO] у с.Лучка Липоводолинського району у віці 73 років померла [PERSON], про що мається повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.8). [INFO] помер (батько заявника) [PERSON] (а.с.9). Із відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 15 лютого 2016 року вбачається, що актові записи про народження [PERSON] в архіві відділу відсутні. Із копій погосподарських книг с.Лучка Липоводолинського району за 1986-1990 рр., вбачається, що в одному господарстві за вказані періоди проживали [PERSON] - голова домогосподарства, її син (батько заявника) [PERSON], його дружина [PERSON] та їхні діти (онуки померлої) [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із матеріалів справи вбачається, що встановлення зазначеного факту заявнику необхідне для оформлення спадкових прав. Звернутися до суду із заявою про встановлення факту за правилами окремого провадження особа вправі лише у випадку, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведеності певних фактів. За таких обставин, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку, що даний факт, має юридичне значення, а тому, враховуючи надані сільрадою відомості з погосподарських книг, вважає можливим встановити факт того, що [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

30 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований 02 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського МУЮ за актовим записом № 1797, посилаючись на те, що відповідач зрадила йому, що призвело до припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, примирення та збереження сімї вважає неможливим. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, в заяві просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, погодився на розірвання шлюбу, вважає, що примирення між ними неможливе. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського МУЮ за актовим записом № 1797, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ № 073580 від 02 листопада 2012 року. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільного господарства вони не ведуть з червня 2015 року. Як вказує позивач, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскiльки причини розпаду сiм'ї, на якi посилається позивач, являються поважними, між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям позивач та відповідач вважають не можливим, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

30 травня 2016 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 21 липня 2012 року; шлюб зареєстрований Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 114. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з жовтня 2014 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. В наданій до суду письмовій заяві позивачка [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 21 липня 2012 року Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 114 (л.с. 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (л.с. 10). Як зазначила позивачка і проти чого не заперечував відповідач, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з жовтня 2014 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. З письмової заяви відповідача вбачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачкою в позовній заяві. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивачки так і відповідача, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

30 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON], 04 березня 2008 року, відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка загальною площею 4,116 га. Заявник є спадкоємцем за заповітом, але під час \~прийняття спадщини не було підтверджено факт спільного проживання за спадкодавцем на момент смерті, у звязку з чим вона просить встановити факт її постійного проживання з [PERSON] на день її смерті. Заявник та його представник в судове засідання не зявилися, представник подала заяву про підтримання вимог та розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до заповіту від 26 лютого 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №28, посвідченого Ревякинським сільським головою Путивльського району [PERSON], [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.7). [PERSON] померла 04 березня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-БП №073871 від 05 березня 2008 року (а.с.6). Згідно з витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація відносно спадкодавця [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.15). Відповідно до довідок Ревякинської сільської ради Путивльського району №43/02-26 від 28 березня 2016 року, №66/02-22 від 10 травня 2016 року та №79/02-26 від 06 червня 2016 року, [PERSON] була зареєстрована та проживала [INFO] разом із [PERSON], та вели спільне господарство. Крім того, заповіт від імені [PERSON] посвідчено Ревякінською сільською радою не змінювався і не скасовувався (а.с.10,11,22). Листом приватного нотаріуса [PERSON] №311/01-16 від 16 травня 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON]\~у звязку з необхідністю встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті (а.с.14). Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 22 грудня 2008 року відмовлено у визначенні додаткового строку на прийняття спадщини, оскільки судом було встановлено, що [PERSON] згідно з реєстраційним записом у її паспорті зареєстровано у [INFO], де проживала разом із [PERSON] по день смерті останньої та вела з нею спільне господарство, тобто є такою, що прийняла спадщину як така, що постійно проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини (а.с.9). Зважаючи на те, що відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь особа, щодо якої встановлені ці обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

30 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що після смерті її баби [PERSON], 15 лютого 2009 року, відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка загальною площею 3,691 га. Заявник є спадкоємцем за заповітом, але під час \~прийняття спадщини було встановлено, що у правовстановлюючому документі на земельну ділянку помилково записано по батькові власника Панасівна, замість Афанасіївна, у звязку з чим вона просить встановити факт належності Державного акта на право приватної власності на землю [PERSON] Заявник та його представник в судове засідання не зявились, представник подала заяву про підтримання вимог та розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] є бабою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-УР №0884822 від 13 квітня 1968 року, свідоцтвом про народження серії ІІІ-БП №281310 від 24 серпня 1990 року та свідоцтвом про шлюб серії 1-БП №062184 від 17 червня 2011 року (а.с.6-8). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №018505, виданого на імя [PERSON], яка мешкає у с. Руднєве Путивльського району, останній належить земельна ділянка загальною площею 3,691 га, що розташована на території Руднєвської сільської ради Путивльського району (а.с.12). [PERSON] померла 15 лютого 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-БП №092241 від 16 лютого 2009 року (а.с.9). Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі 19 травня 2016 року відбулась реєстрація спадкової справи № 83/2016 спадкодавця [PERSON], яка померла 15 лютого 2009 року (а.с.11). Листом приватного нотаріуса [PERSON] №276/01-16 від 19 квітня 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON]\~у звязку з неможливістю встановити факт належності правовстановлюючого документа на земельну ділянку спадкодавцю (а.с.13). На заяву представника [PERSON] [PERSON], від 27 квітня 2016 року Відділ Держгеокадастру у Путивльському районі Сумської області повідомив про необхідність звернення до органу державної реєстрації речових прав для отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку, належну [PERSON] (а.с.14,15). Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що померла 15 лютого 2009 року [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, а отже у Державному акті на право приватної власності на землю ІІІ-СМ №018505 неправильно вказано по батькові власника.

Outcome: approved