Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

30.08.2019 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого вони мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] 2014 року народження. Відповідач надавав допомогу на утримання дитини, але не систематично, що стало підставою для звернення з позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] 2014 року народження в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином повноліття. Відповідач [PERSON] позов визнав. Дав свою згоду на сплату аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини від свого заробітку (доходу). Згідно з ч.ч. 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу. Ч. 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO] (а.с. 9-10). Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. \~ \~ \~ \~Частинами 2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. \~ \~ \~ \~Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. \~ \~ \~ \~Главою 15 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. \~ \~ \~ \~Зазначений обов`язок, згідно з засадами ч.6 ст.7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. \~ \~ \~ \~Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що відповідач може сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі ј частини від свого заробітку і це буде відповідати як інтересам дитини так і не призведе до порушення прав відповідача на особисте матеріальне забезпечення. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь держави у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України .

Outcome: approved