Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

30 січня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним позовом до Клюшниківської сільської ради Миргородського району в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , право на земельну частку (паю) площею 4,32 в умовних кадастрових гектарах, із земель колишнього КСП ім. Куйбишева, розташованих на території Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, право на отримання якої мала відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0136784 [PERSON] , що померла [INFO] . Обґрунтовуючи позов послалася на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, з права на земельну частку (пай) розміром 4,32 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП ім. Куйбишева. За життя [PERSON] було видано сертифікат про право на земельну частку (пай) серія ПЛ 0136784 від 05 серпня 1997 року, зареєстрований за № 805. Позивака [PERSON] , як донька померлої, є спадкоємцем першої черги. Інші спадкоємці першої черги відсутні. У встановлений законом термін та порядок, вона звернулась до державного нотаріуса Другої Миргородської нотаріальної контори Полтавської області Компанець Н.І., із заявою про прийняття спадщини та прийняла спадщину після померлої, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 05 квітня 2000 року. Постановою державного нотаріуса Другої миргородської державної нотаріальної контори Литвишко В.М. від 02.12.2019 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), яка належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Куйбишева серії ПЛ№ 0136784 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) не був наданий нотаріусу у зв`язку з його втратою. В зв`язку з вищевикладеним змушена звернутися до суду. Ухвалою судді від 10.02.2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі . Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 27.04.2020 по справі підготовче провадження закрите та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с. 57). Представник відповідача Клюшниківської сільської ради Миргородського району в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позову не має (а.с.33). Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.07.1999 (а.с. 9) . [PERSON] є матір`ю [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.03.1981 відповідно до якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 7,8) Відповідно до листа Відділу у Миргородському районі ГУ Держгеокадастру в Полтавський області № 2391/112-19 від 28.10.2019 року [PERSON] було видано сертифікат про право на земельну частку (пай) серія ПЛ 0136784 від 05 серпня 1997 року, зареєстрований за № 805 (а.с. 12). Згідно заповіту складеного 05.02.1996, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с. 49 зворот). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, з права на земельну частку (пай) розміром 4,32 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП ім. Куйбишева. [PERSON] прийняла спадщину після померлої [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.04.2000 посвідченого державним нотаріусом Другої Миргородської нотаріальної контори Полтавської області Компанець Н.І. (а.с. 10 ). Постановою державного нотаріуса Другої миргородської державної нотаріальної контори Литвишко В.М. від 02.12.2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) після померлого [INFO] [PERSON] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 11). На даний час отримати правовстановлюючі документи (їх дублікат) на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). Відповідно до ч. 2 п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Оскільки державний акт не видано, то є дійсним сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я померлого. Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з положенням ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, враховуючи те, що оригінал сертифікату у позивача на право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Куйбишева відсутній, тому з метою оформлення спадщини необхідно визнати в порядку спадкування за законом за спадкоємцем [PERSON] , після смерті [INFO] [PERSON] , право на земельну частку (паю) площею 4,32 в умовних кадастрових гектарах, із земель колишнього КСП ім. Куйбишева, розташованих на території Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, право на отримання якої мала [PERSON] відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0136784 від 05.08.1997 року зареєстрований за №805, виходячи з положень ст. 16 ЦК України, якою передбачено способом захисту цивільних прав та інтересів - визнання права. За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі. В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з роз`яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved