Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

30.05.2019 [PERSON] звернулася з позовною заявою до суду, в якій просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття та стягувати з [PERSON] на її утримання аліменти у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування вимог зазначила, що з 29.06.2017 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому з сином проживає окремо. Відповідач працює, однак матеріальної допомоги у добровільному порядку на утримання дитини та на її утримання не надає. На прохання позивача купує речі і продукти для дитини. Ухвалою судді від 30.05.2019 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.06.2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1064. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки ТОВ «КК КомЕнерго-Житомир» № 1130 від 28.05.2019, [PERSON] [INFO] разом з матір`ю [PERSON] , проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі - 3000 грн., щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. Так, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд, вирішуючи спір в частині вимог про стягнення коштів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку, з урахуванням принципу співмірності, забезпечення достатності потреб матері дитини, вимог ст.191 СК України, вважає, що вимога позивача про стягнення коштів на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, до досягнення сином трирічного віку, підлягає задоволенню, з відповідача підлягають стягненню кошти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 5000 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір по справі в розмірі 768, 40 грн.

Outcome: approved