overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

30.01.2017р. позивач звернулася до суду із позовом, покликаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 18.11.2008р., про що зроблений актовий запис № 3556. Від шлюбу у них є донька - [PERSON], [INFO] Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною цьому стала несумісність їхніх характерів, внаслідок чого між ними виникали постійні сварки та непорозуміння. Неодноразово вони намагалися помиритися та змінити ставлення один до одного, але це позитивних результатів не дало. Подружні відносини між ними припинилися у вересні 2016 року, примирення неможливе, сім'я фактично розпалася. Спору про спільне майно немає. Зазначала, що вони з відповідачем дійшли до згоди, що їхня донька після розірвання шлюбу буде проживати з нею, а відповідач братиме участь у вихованні доньки та до досягнення нею повноліття щомісячно буде надавати матеріальну допомогу. Всі судові витрати просить покласти на відповідача. Просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від 18.11.2008р., актовий запис № 3556. Позивач в судове засідання не з'явилася, 07.03.2017р. від нею надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує та просить його задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 18.11.2008р. зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 3556 (а.с.4). У шлюбі в сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO]. (а.с.10). Сімейне життя у сторін не склалося, з вересня 2016р. вони не підтримують подружніх відносин, позивач втратила до відповідача почуття любові і поваги, надання терміну для примирення сторони не бажають Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаємопідтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони обоюдно не бажають надання їм терміну для примирення, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. У зв'язку із задоволенням позовних вимог на підставі вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені останньою та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

30.01.2018 [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просив розірвати шлюб, який був зареєстрований 10.04.2008 у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції з відповідачем - [PERSON], актовий запис №391. Від цього шлюбу у подружжя народилися діти - сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що сумісне життя з відповідачем не склалося, було відсутнє взаєморозуміння. Фактичні сімейні відносини припинені. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе. Спір про майно відсутній. В судове засідання позивач та його представник за довіреністю [PERSON] не з'явилися, остання подала до суду заяву, в якій вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Оскільки наслідки ст. 280 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про час, дату і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив та клопотань про відкладення не надавала, у зв'язку з чим з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 10.04.2008 у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції з відповідачем - [PERSON], актовий запис №391. / а.с. 8 / Від шлюбу у подружжя народилися діти - сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. / а.с. 9, 10 / Спільне життя у подружжя не склалося, шлюб існує формально, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, бажання зберегти сім'ю у позивача немає. Спір про майно відсутній. Таким чином, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, вважає за необхідне позов задовольнити. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 704,80 грн., також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

30.01.2018 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 03.11.2012 зареєструвала шлюб з відповідачем, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, на даний час проживають окремо, вважає, що сім'я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Приймаючи до уваги згоду позивачки, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію позивачки, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.11.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 245. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач не оспорює ту обставину, що на даний час сторони проживають окремо. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

30.01.2018 позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що з 28.01.2011 вона та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований Солом'янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 84. Від даного шлюбу дітей не мають. З жовтня 2016 шлюб носить формальний характер, вони проживають в окремих квартирах, не ведуть спільного господарства, подальше спільне проживання і збереження сім'ї не можливі, через відсутність взаєморозуміння, протилежні погляди на шлюб та сім'ю, а також те, що на ґрунті сімейно-побутових проблем між ними склались неприязні відносини, втрачено почуття любові та поваги. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] повністю підтримав позов та просив його задовольнити. Відповідач викладені в позові обставини визнав, позов підтримав та просив розірвати шлюб між ним та позивачем. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 28.01.2011, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER], виданим повторно Солом'янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві 23.01.2018 Як зазначила позивач [PERSON] та в судовому засіданні підтвердив відповідач [PERSON], шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільних дітей не мають, подальше збереження сім'ї не можливе, т.я. вони втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного. В силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні нею судові витрати на оплату судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

30.01.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримав і наполягав на задоволенні, при цьому він не погодився на надання судом строку на примирення з відповідачем; відповідач не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 23.01.2010 року та мають двох спільних малолітніх синів: Микиту, [INFO] та Данилу, [INFO]. Як убачається з позову і пояснень позивача, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. З 03.02.2018 року сторони проживають окремо, вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

30.01.2018 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в обгрунтування кого вказав, що з 1987 року він є членом Садівничого товариства «Зорька», в якому йому належить земельна ділянка [ADDRESS] . На вказаній земельній ділянці у 1988 році позивач збудував садовий (дачний) будинок. Посилаючись на те, що визнати садовий будинок жилим можливо виключно в судовому порядку, просив позов задовольнити. Заочним рішенням суду від 10.04.2018 року позов задоволено. Ухвалою суду від 13.02.2019 року заочне рішення суду від 10.04.2018 року скасовано та справу призначено до розгляду в судовому засіданні. Ухвалою суду від 16.07.2019 року проведено заміну позивача у справі з [PERSON] на [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі. Представник відповідача не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 1987 року є членом Садівничого товариства «Зорька», в якому йому належить земельна ділянка [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно. На зазначеній земельній ділянці у 1988 році він побудував садовий (дачний) будинок, що підтверджується письмовими матеріалами справи. З листа ВК Миколаївської міської ради за № 10134/02.02.01-20/14/17 вбачається, що можливість переведення вказаного садового будинку в житловий будинок - відсутня. Власником спірного садового будинку на час розгляду справи судом є [PERSON] , що підтверджено копією договору дарування від 08.09.2018 року. Як вбачається з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Віповідно до копії висновку про відповідність об`єкта державним будівельним нормам, садовий (дачний) будинок [ADDRESS] відповідає вимогам державних будівельних норм. Відповідно до частини 1, 3 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Частиною 1 статті 321 ЦК України, передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути противоправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

30.01.2018 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, з посиланням на те, що з 1987 року він є членом Садівничого товариства «Зорька», в якому йому належить земельна ділянка № 641. На вказаній земельній ділянці у 1988 році позивач збудував садовий (дачний) будинок. Позивач посилаючись на те, що визнати садовий будинок жилим можливо виключно в судовому порядку, просив позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, просив розглядати справу у його відсутність. \~\~\~\~ В судове засідання представник відповідача не зявився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач з 1987 року є членом Садівничого товариства «Зорька», в якому йому належить земельна ділянка № 641, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно. На зазначеній земельній ділянці у 1988 році позивач побудував садовий (дачний) будинок, що підтверджується письмовими матеріалами справи (а.с. 5-7). З листа ВК Миколаївської міської ради за № 10134/02.02.01-20/14/17 вбачається, що можливість переведення вказаного садового будинку в житловий будинок - відсутня. Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Віповідно до копії висновку про відповідність обєкта державним будівельним нормам, садовий (дачний) будинок № 641 у СВТ «Зорька» відповідає вимогам державних будівельних норм. На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача\~\~обґрунтованими і такими, що\~\~підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

30.01.2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нім та [PERSON], зареєстрований 03.08.2002 року Шляхівською сільською радою Коломацького району Харківської області, актовий запис № 02. В обґрунтування позову, позивач вказує, що 03.08.2002 року він з відповідачкою зареєстрував шлюб, від вказаного шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], протягом сімейного життя відносини між нею та відповідачем поступово погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між ним та відповідачкою, спільне побут вони не мають, а тому даний шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, а тому просить суд позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, додатково вказавши, що позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, додатково вказавши, що позивні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, врахувавши думку позивача, відповідача, викладені у їхніх відповідних заявах, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 20 грудня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коломацького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 02, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2002 року (а.с. 07). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25 грудня 2002 року, Шляхівською сільською радою Коломацького району Харківської області, актовий запис №06, сторони мають дитину - дочку [PERSON], [INFO](а.с. 08). Крім того, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19 січня 2012 року, Шляхівською сільською радою Коломацького району Харківської області, актовий запис № 01, у сторін по справі також є малолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с. 09). З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вказаний шлюб не може бути збережений, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть, спору про місце проживання дитини та її утримання між сторонами немає, подальше сумісне життя подружжя неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

30.01.2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 26.03.2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народилась дочка - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що проживає разом з дочкою окремо від відповідача, який добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач офіційно не працює. Просить суд стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 3000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнила позовні вимоги та просила суд стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 гривень щомісячно. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами справи, зазначив, уточнені позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 гривень щомісячно. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], - з 26.03.2013 року сторони перебувають у шлюбі (а.с. 3). Від спільного подружнього життя у сторін народилась дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 4). В судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає окремо, офіційно не працює, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині [PERSON], яка проживає окремо від нього та знаходиться на утриманні та вихованні матері. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, а також той факт, що відповідач уточнений позов визнає повністю і не заперечує щодо стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 гривень щомісячно. На підставі наведеного, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Суд приходить до висновку також, що згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 704 грн 80 коп. судового збору. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved