Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що 22.07.1989 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. В період перебування у шлюбі за спільні кошти подружжя ними було придбано наступне майно: квартиру [ADDRESS], право власності на яку зареєстровано за відповідачем; автомобіль «Део Ланос», 2009 року випуску, державний номер [NUMBER]. Просить суд розділити майно подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та стягнути з відповідача компенсацію половини вартості автомобіля в сумі 42496 грн. 00 коп. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задоволити. Відповідач та його представник позов визнали частково, не заперечують, щодо визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спірної квартири, однак заперечують щодо стягнення компенсації половини вартості автомобіля в сумі 42496 грн. 00 коп., так як автомобіль був відчужений за меншу вартість. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.07.1989 року, про що сільською радою с. Бобли Турійського району Волинської області зроблено актовий запис № 9. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 липня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. В період шлюбу сторонами було придбане наступне майно - квартиру [ADDRESS], право власності на яку зареєстровано за відповідачем; автомобіль «Део Ланос», 2009 року випуску, державний номер [NUMBER]. За висновком експерта № 009/03/2016 судової автотоварознавчої експертизи від 19.03.2016 року ринкова вартість автомобіля DAEWOO-LANOS, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] з врахуванням наявних на дату огляду 16.03.2016 року його пошкоджень та інших недоліків, на дату дослідження 16 березня 2016 року складає 84992 грн. 00 коп. Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Ч. 1 ст. 69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до ст. 71 ч. 1 цього кодексу майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Пункт 24 постанови вказує, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що [PERSON] не заявляла вимоги про визнання за нею права власності на 1/2 автомобіля, а просила суд розподілити його в натурі шляхом стягнення компенсації половини його вартості з відповідача,

Outcome: approved