Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

30 травня 2018 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що 01.06.2013 року в Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між ним та [PERSON], актовий запис №115. В шлюбі 05.07.2013 року народився син [PERSON]. До народження дитини між ними були добрі сімейні стосунки, нажаль в подальшому між сторонами почали виникати сварки та скандали. 15.05.2015 року дружина пішла від нього і разом з дитиною проживає за своїм місцем реєстрації. Йому вона пояснила, що втратила до нього почуття любові, довіри, поваги і не бажає жити однією сімєю. Він неодноразово просив дружину повернутися, пропонував поступитися один одному, наполягав на тому, що в них є дитина, які необхідні батьки, але його доводи не мали відгуку. З його боку до відповідачки втрачені почуття любові, бажання жити однією сімєю. Син залишився жити з дружиною, але відповідачка поки не чинить перешкод в побаченнях з дитиною. Матеріальну допомогу на сина він надає добровільно. Оскільки його рішення остаточне, просить шлюб розірвати. 14.06.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження (а.с.13). Позивач в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Від відповідача відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Приймаючи до уваги позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01.06.2013 року, шлюб зареєстрований Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №115 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Також судом\~встановлено,\~що між\~сторонами по\~даній справі сімейні стосунки припинились. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню. На підставі викладеного,

Outcome: approved