Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

8 листопада 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Обґрунтовуючи позов, зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого [INFO] року народила дочку - [PERSON]. Відповідач проживає у [ADDRESS] окремо від позивача та їх спільної дочки, матеріальну допомогу на дитину не надає, увесь тягар по утриманню дочки [PERSON] лежить на позивачці, яка ніде не працює та до того ж, здійснює догляд за дитиною. З огляду на викладене, позивач просить ухвалити рішення, яким, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, стягувати з відповідача аліменти на дочку [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн щомісячно, до досягнення дочкою трьох років. У судове засідання позивач не з'явилася, проте у позовній заяві вона просить ухвалити рішення у справі за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. Від нього до суду надійшла заява про повне визнання позову з підстав, зазначених у ньому та розгляд справи за його відсутності (а.с.19). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався. Фактичні обставини, установлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких установлені відповідні обставини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с. 6). Згідно з довідкою виконкому Лозівської сільської ради Шаргородського районного суду Вінницької області від 7 листопада 2018 року № 1466 дочка [PERSON], 2016 року народження, проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні (а.с. 7). Отже, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України (далі - СК України). Так, згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 ст. 181 СК України установлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (частини 1, 2 ст. 184 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Окрім того, відповідно до частин 2 та 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з частинами 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Статтею 77 ЦПК України установлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 79 та ч. 1 ст. 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Отже, зважаючи на усе вищевикладене, суд вважає, що, оскільки право позивача та її неповнолітньої дитини на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту. На переконання суду, розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача на дочку [PERSON] повинен бути визначений у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 8 листопада 2018 року, тобто з часу пред'явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина мала б тоді, коли утримувалася обома батьками. Суд також вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягувати аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн, щомісячно і до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] трьох років, оскільки судом установлено, що позивач потребує такого утримання, а відповідач визнав цю вимогу у своїй заяві. Водночас, аліменти на утримання позивача слід стягувати не з часу пред'явлення позову до суду, про що просила позивач, а з дня набрання рішенням суду законної сили, оскільки ч. 1 ст. 191 СК України стосується лише часу присудження аліментів на дитину. Отже, зважаючи на усе вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. На підставі пункту 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення у межах сум платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання. Також з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial