Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

3.10.2018 року [PERSON] звернулась із позовом, в якому просила стягнути на її користь на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 50 % вартості навчання дитини у вищому навчальному закладі відповідно до умов договору про підготовку фахівця. Позивач стверджувала, що донька досягла повноліття, поряд із тим, продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Позивач в останнє судове засідання не зявилась, надала заяву про заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи в порядку Глави 7 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, серія І-ЖД 144684, актовий запис 101. На час вирішення спору [PERSON] досягла повноліття. За відомостями індивідуального договору № 2015 о- 000286 про підготовку фахівця, квитанцій про оплату навчання [PERSON] є студентом денного відділення, контрактної форми навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Так, обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: Досягнення дитиною 18 років, але не більше 23 років. Продовження навчання Потреба у матеріальній допомозі у звязку з навчанням Наявність можливості у батьків надавати допомогу На час розгляду справи [PERSON] проживає із матірю, що за ч. 3 вищезазначеної норми закону надає позивачу право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів. Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до ст. 189 СК України не існує. Договору про припинення права на аліменти дитини у звязку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до ст. 190 СК України сторони не укладали. Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби [PERSON] не має. Обставин, які б перешкоджали відповідачеві виконанню обовязку по утриманню доньки судом не встановлено. Визначаючи розмір аліментів суд виходить із положень ст. 200 СК України, за розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина може бути визначений у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Стягнення аліментів на навчання шляхом присудження з одного з батьків одноразово частини вартості навчання законом не передбачено. Вирішуючи спір суд враховує положення ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», за яким таким мінімумом є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Враховуючи, що [PERSON] досягла повноліття до виниклих правовідносин має бути застосований прожитковий мінімум для працездатних осіб. За аналогією закону аліменти можуть бути обраховані за положенням Законом України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» як 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно, що становить 960 грн. 50 грн. починаючи з набрання рішенням законної сили року до закінчення [PERSON] навчання, але не більше як до досягнення останньою 23 років. Зазначене узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, за якою він неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі і роль суду полягає у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумніві з урахуванням змін у повсякденній практиці («Кантоні проти Франції» 11.11.1996 року, «Вєрєнцов проти України» 11.04.2013 року). Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial