Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

29 січня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, в якому просить винести рішення про припинення сплати аліментів та стягнення аліментів з [PERSON] на його користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано наступним. 25 листопада 2006 року між позивачем та відповідачкою був зареєстрований шлюб, в якому спільно з відповідачкою вони проживали до 12 січня 2009 року. Від спільного проживання у сторін [INFO] народився син [PERSON] , в свідоцтві про народження якого сторони записані батьками. Рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 04 лютого 2010 року, було стягнуто з позивача на користь [PERSON] ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. На даний час син [PERSON] , проживає разом з позивачем в [ADDRESS] та знаходиться на його повному утриманні. Відповідачка проживає в м . Київ та не бере участі у вихованні дитини, тому з цим позовом він змушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 02 березня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати без його участі, позов підтримує. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи остання повідомлялася шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Томашпільського районного суду, в зв`язку з чим суд ухвалив провести по даній справі заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Станом на 16 червня 2020 року відзив на позов від відповідачки до Томашпільського районного суду Вінницької області не надійшов. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст.247\~ЦПК України не здійснювалося. Розглянувши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якої батьками записані сторони (а.с.3). Згідно довідки від 08 січня 2020 року виданої виконкомом Марківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області [PERSON] про те, що на його утриманні знаходиться син [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Як видно з довідки від 3 січня 2020 року, виданої Марківською сільською радою Томашпільського району Вінницької області [PERSON] про те, що до складу сім`ї зареєстрованих за адресою : [ADDRESS] входять дружина [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] (а.с.5). В довідці від 3 січня 2020 року виданої Марківською сільською радою вказано, що [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрований та проживає по [ADDRESS] з 06.03.2019 року (а.с. 5). Рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 04 лютого вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області, аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина : [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки щомісячного заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 січня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7) . З копії виконавчого листа виданого 04 лютого 2010 року видно, що з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст.\~181\~СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2 ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст.\~8\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до п. 17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи, що на даний час неповнолітній [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачем та повністю перебуває на його утриманні, тому стягнення аліментів на дитину з позивача за рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 04.02.2010 року по справі № 2-47/2010 р. слід припинити, а виконавчий лист відкликати. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо стягнення аліментів та зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов`язок батьків по її утриманні, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає справедливим та обґрунтованим стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 430 ЦПК Українисуд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі п. 3ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved