overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

30 грудня 2015 року гр. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись в своїй заяві на те, що вона є власником квартири, яка розташована за адресою: м. Добропілля, вул. Радянська, 18/3 Донецька область, яку вона приватизувала разом зі своїм покійним чоловіком [PERSON]. Даний факт підтверджується розпорядженням органу приватизації, свідоцтвом про право власності на житло від 27 вересня 1994 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом серія АВІ № 446598 від 23.03.2000 року. З 07 травня 1998 року у квартирі позивачки був зареєстрований її син від першого шлюбу [PERSON]. Приблизно з 2000 року відповідач не мешкає разом з нею та переїхав мешкати за адресою: м. Добропілля, вул. Маяковського, 52/10 Донецької області. Отримуючи невелику пенсію, позивачці ледве вистачає цих коштів на квартплату і комунальні послуги. Відповідач матеріальної допомоги не надає, по господарству не допомагає, комунальні послуги не оплачує та не приймає участі в утриманні квартири. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

30 грудня 2015 року гр. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття, з дня подання позовної заяви. Відповідач, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав та згоден на стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод , інтересів інших осіб. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, ураховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим стягнути щомісяця з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

30 грудня 2015 року гр. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, з дня подання позовної заяви. Відповідач, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав та згоден на стягнення з нього аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод , інтересів інших осіб. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, ураховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим стягнути щомісяця з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

30 грудня 2015 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернувся [PERSON] з зазначеною заявою (а.с.3-4). Свою заяву [PERSON] мотивує тим, що 01 січня 2015 року помер батько [PERSON] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №396295 від 02 січня 2015 року(а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина, але отримати спадщину [PERSON] не має можливості, оскільки, немає документів, що підтверджують родинні відносини, що [PERSON] є рідним сином померлого. Проте, що [PERSON], який помер 01 січня 2015 року, є батьком [PERSON] свідчить копія свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.6), де прізвище батька та матері викладене на російській мові «Беседин». Заявник просить суд: -Встановити факт родинних відносин між [PERSON] [INFO] та [PERSON], який помер 01.01.2015 року, як між батьком та сином. В судове засідання заявник не зявився, про слухання справи сповіщений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.19). Заінтересована особа не зявилась, про слухання справи сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення заяви (а.с.16). За таких обставин, вимога заявника є законною і обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №396295 [PERSON] помер 01 січня 2015 року.(а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-ЖД №260353 [PERSON] його батьками є (на російській мові) «Беседин Николай Васильевич» (а.с.6). Ч.2 ст.128 СК України передбачає, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У відповідності з нормою ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть встановлюватись факти родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

30 грудня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала з [PERSON] у шлюбі, який був розірваний 27.11.2015 року. Від шлюбу вони мають спільні дитину сина [PERSON], [INFO]. Дитини проживає разом з нею та вона несе всі витрати по її утриманню. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча зобовязаний це робити. В судове засідання позивач не зявилася. Надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити у справі заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи встановлено, що заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.11.2015 року позов [PERSON] був задоволений: шлюб, укладений 29.06.2013 року між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Згідно вказаного рішення судом було встановлено, що сторони з 29.06.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, факт батьківства сторін стосовно [PERSON], [INFO], підтверджений представленою копією свідоцтва про народження дитини. Дитина проживає разом з матір'ю (позивачем у справі). Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно довідки ДПІ у м. Хмельницькому Головного УДФС у Хмельницькій області від 18.03.2016 року № 7005/8/22-25-10 [PERSON] працює у ДП «Українські інформаційні та телекомунікаційні мережі» та отримує на вказаному підприємстві заробітну плату. За таких обставин, суд вважає що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від його заробітку щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 487,20 копійок. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

30 грудня 2015 року заочним рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області задоволено позовні вимоги ПАТ «Ідея Банк». Вилучено у [PERSON] належне йому на праві власності заставлене майно, а саме: автомобіль ЗАЗ TF698K 2010 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) Y6DTF698KA0246010, реєстраційний номер № [NUMBER] та передано його в управління Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк»; в рахунок погашення кредитних зобовязань на користь ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором № 910.72562 звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль ЗАЗ TF698K 2010 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) Y6DTF698KA0246010, реєстраційний номер № [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]; стягнуто з [PERSON] в рахунок відшкодування понесених судових витрат по справі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. Проте, у резолютивній частині рішення не вирішено питання про стягнення витрат понесених позивачем за розміщення у друкованих засобах масової інформації оголошення про виклик відповідача у справі. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони, повідомлені про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилися. Їх присутність, в силу ст. 220 ЦПК України, не є обовязковою. Пунктом 6 частини 1 ст. 214 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, судовим рішенням позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені та документально підтверджені судові витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 420 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

30 грудня 2015 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, зацікавлена особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області. Свої вимоги мотивує тим, що 30 листопада 2015 року померла його мати [PERSON], [INFO]. \~\~На час смерті мати заявника постійно проживала за адресою: [INFO]. Місто Донецьк входить до територіального складу Донецької області та є зоною проведення антитерористичної операції. 16 грудня 2015 року він звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області із заявою про отримання свідоцтва про смерть матері, надавши лікарське свідоцтво про смерть № 934 від 1 грудня 2015 року,видане комунальною установою «Центром первинної медико санітарної допомоги № 12» міста Донецька, яке є недійсним на території України. Оскільки, лікарська довідка про смерть видана ДНР, вона не створює правових наслідків, а реєстрація смерті померлого вважається не проведеною. Після смерті матері залишилась спадщина, яку заявник має намір переоформити на себе в порядку спадкування. Встановлення факту смерті в певний час йому необхідне для оформлення спадщини. Просить встановити факт смерті [PERSON], яка померла 30 листопада 2015 року в м. Донецьку. Заявник в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність. \~\~\~\~ Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у їх відсутність. Заперечень проти заяви не має. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності заявника та представника заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно п.5 ч.2\~ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення; Згідно п. 8 ч. 1.\~ст.. 256 ЦПК України\~у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті ,встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є рідним сином [PERSON]. \~\~\~\~Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть №934 від 1 грудня 2015 року, виданного комунальною установою «Центром первинної медико санітарної допомоги № 12» міста Донецька, 30 листопада 2015 року в м. Донецьку померла [PERSON]. За життя була зареєстрований за адресою: [INFO]. \~\~\~\~Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення спадщини після смерті своєї матері. \~\~\~\~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

30 грудня 2015 року заявник [PERSON] звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Святошинська районна в м.Києві державна адміністрація. Свої вимоги заявник мотивувала тим, що 28 грудня 2004 року заявник уклала договір купівлі - продажу квартири згідно якого продавець [PERSON] передала у власність покупця - [PERSON] квартиру за [ADDRESS]. 20 липня 2005 року заявник уклала договір купівлі - продажу нерухомого майна згідно якого продавець Товариство з обмеженою відповідальністю «Сантоліна» передало у власність покупця - [PERSON] нежитлове вбудоване приміщення за № 62, аптечний кіоск, площею 31,1 кв. метрів, розташований в [ADDRESS]. В обох цих правовстановлюючих документах ім'я покупця визначено як [PERSON]. На час укладання вказаних правочинів в паспорті громадянина України [NUMBER] виданого Подільським РУГУ МВС України в м. Києві 13.06.1996 року дійсно ім'я було зазначено [PERSON]. Згодом, 19.05.2007 року Подільським РУ ГУ МВС України в місті Києві заявникові було видано паспорт громадянина України [NUMBER] на ім'я [PERSON]. За дорученням заявника, [PERSON], яка діє згідно з довіреністю від 22.06.2015 року, посвідченою Петріцькою А.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу реєстровий № 3481 уповноважена діяти від імені [PERSON], звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно з питанням реєстрації прав на нерухоме майно, що наведене вище. Після розгляду наданих документів 13.11.2015 року, державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] було прийнято правомірне рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а 23.11.2015 року рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Підставою для прийняття рішень було невідоповідність імені власниці майна в договорах купівлі-продажу з ім'ям вказаним в паспорті заявниці. Таким чином реалізувати право власності на своє майно заявниця можливості не має, чим викликано звернення до суду. З цих підстав, заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення-належності правовстановлюючих документів: договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідченого 28 грудня 2004 року, Даниленко Є.О., приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу, Сумської області, зареєстрованого у реєстрі за № 3338 та договору купівлі - продажу нерухомого майна - нежитлового вбудованого приміщення за № 62, аптечний кіоск, площею 31,1 кв. метрів, розташований в [ADDRESS] посвідченого 20 липня 2005 року, Даниленко Є.О., приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу, Сумської області, зареєстрованого у реєстрі за № 873 - [PERSON]. Заявник у судовому засіданні підтримав заяву, просив суд її задовольнити. Заінтересована особа явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Виходячи з вищенаведеного та зі згоди позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

30 грудня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Ленінський р-н, п. Таромське, вул.. Лісова, 48. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 29.12.2015р. о 21 год. 30 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 29.12.2015р. о 21 год. 30 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора застигає, прислуховується, переживає галюцинації, не спала декілька діб. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

30 грудня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Комунарівська, 190. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 29.12.2015 р. о 15 год. 35 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, 29.12.2015 р. о 15 год. 35 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий напружений, тривожний, злобний. Висловлює маячні ідеї впливу. На запитання відповідає неохоче, відповідає невпопад. Мислення розірване. Іспитує слухові обмани сприйняття устрашаю чого характеру. Побив санітара КСП. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved