Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

29 квітня 2016 року Комунальна установа Сумської обласної ради Білопільський дитячий будинок інтернат звернулася до суду із заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуна. Свої вимоги заявник мотивує тим, що [PERSON], [INFO] проживає в Білопільському дитячому будинку інтернаті з 21 вересня 2006 року. Останній є інвалідом з дитинства з діагнозом «Помірна розумова відсталість», потребує постійного контролю з боку дорослих. Мати вихованця, [PERSON], сина відвідує, забирає додому, цікавиться його життям та станом здоровя, тобто приймає участь у його вихованні; має позитивні характеристики, задовільні умови проживання, займається вихованням та навчанням молодшого сина. Батько вихованця, [PERSON], з матірю [PERSON] розлучений, участі у вихованні дитини не приймає. Посилаючись на викладені вище обставини, КУ СОР Білопільський дитячий будинок-інтернат просить визнати [PERSON] недієздатним і призначити йому опікуна в особі в особі матері [PERSON]. В судове засідання представник заявника - Комунальної установи Сумської обласної ради Білопільський дитячий будинок інтернат не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримує (а. с. 46). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, заяву Комунальної установи Сумської обласної ради підтримує (а. с. 45). Представник заінтересованої особи органу опіки і піклування Білопільської міської ради Сумської області в судове засідання не зявився. Міський голова надіслав листа про розгляд справи у відсутність їх представника, заяву Комунальної установи Сумської обласної ради підтримує (а. с. 39). У звязку з неявкою представника заявника, заінтересованих осіб, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За змістом статті 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою згодою. Судом встановлено, що [PERSON] народився 02 червня 1998 року в смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області, його батьками є [PERSON] і [PERSON], що обєктивно підтверджується матеріалами справи (а. с. 3, 42, 44). З довідки Комунальної установи Сумської обласної ради Білопільський дитячий будинок інтернат від 29 квітня 2016 року вбачається, що з 21 вересня 2006 року і по теперішній час [PERSON] знаходиться у Білопільському дитячому будинку інтернаті на повному державному забезпеченні (а. с. 5). У відповідності до медичного висновку №57 від 26 жовтня 2007 року [PERSON] встановлено діагноз: «Розумова відсталість помірного ступеня» (а. с. 4). Згідно з висновком судово - психіатричного експерта №208 від 26 травня 2016 року [PERSON] виявляє ознаки помірної розумової відсталості (імбецильність). За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки (а. с. 31- 33). Таким чином, у судовому засіданні доведено, що [PERSON] внаслідок хронічного психічного захворювання не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у звязку з чим потребує сторонньої допомоги. Визнання [PERSON] недієздатним та призначення йому опікуна необхідно для захисту його особистих майнових та немайнових прав. Відповідно до матеріалів справи, батько [PERSON], [PERSON], сина не відвідує, участі у його вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає (а. с. 47). Мати вихованця КУ СОР Білопільський дитячий будинок інтернат, [PERSON], - [PERSON], просить призначити її опікуном над неповнолітнім сином, про що подала відповідну письмову заяву (а. с. 43). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO] народилась, проживає та зареєстрована у селищі міського типу Вороніж Шосткінського району Сумської області по вулиці Комінтерна у будинку під номером 55, який належить їй на праві власності. За вказаною адресою остання проживає разом із сином [PERSON], [INFO] та бабою [PERSON], [INFO]. Умови проживання у будинку, санітарно гігієнічний стан задовільні. Психологічний клімат у сімї доброзичливий. За місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно, шкідливих звичок не має, не працює, психіатричні протипоказання для оформлення опікунства відсутні (а. с. 6-12). Згідно з поданням Білопільської міської ради опікуном вихованця дитбудинку [PERSON], [INFO] доцільно призначити його матір [PERSON] (а. с. 40). З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення заяви Комунальної установи Сумської обласної ради Білопільський дитячий будинок інтернат у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved