Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

31.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог від 28.09.2015 року (а.с.63), прийнятих судом під час розгляду справи, просив звільнити з-під арешту нежитлове приміщення складу, розташоване по вул. 2-га Зелена, 2 в м. Новоград-Волинський Житомирської області (далі Склад), належного на праві власності [PERSON], відповідачу по справі, накладений постановами про арешт майна боржника та заборону на його відчуження виконавчої служби 26.08.2009 року, 15.01.2010 року, 03.02.2011 року та 13.05.2011 року. В обґрунтування позову зазначив, що Склад перебуває під іпотекою на підставі договору іпотеки нерухомого майна від 28.04.2007 року в забезпечення виконання кредитних зобовязань за договором від 28.04.2007 року, укладеним між відповідачем [PERSON] та Приватбанком. Під час продажу предмету договору іпотеки стало відомо про існування арешту всього майна [PERSON], в тому числі й на Склад. Вважає накладений арешт на Склад неправомірним, оскільки ним порушується його права як заставодержателя, який згідно Закону України «Про заставу» (далі Закон) має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених вимог із заставленого майна. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON], Публічне акціонерне товариство «Промінвестбанк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про причини неявки до суду не повідомили, про день та час слухання справи були повідомлені вчасно та належним чином, заперечення проти позову не подали. ІІІ особа виконавча служба надіслала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, при вирішенні справи поклалась на розсуд суду та зазначила, що виконавчі провадження знищені. Дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Іпотека це застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України), та має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). У разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотеко держателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Судом встановлено, що 28.04.2007 року між Приватбанком і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір на суму 40 000 доларів США. В забезпечення виконання взятих на себе зобовязань, цього ж дня, було укладено договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку належний йому на праві власності Склад. Відомості щодо обтяження нерухомого майна були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (далі Реєстр) 28.04.2007 року, обтяжувачем за яким виступає Приватбанк . 26.08.2009 року, 15.01.2010 року, 03.02.2011 року та 13.05.2011 року виконавчою службою при примусовому виконанні ухвал Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 04.12.2009 року в цивільній справі № 2-13910, від 21.12.2010 року в цивільній справі № 2-703 та виконавчих листів суду № 2-1041 від 29.07.2008 року, № 2-8241 від 26.01.2011 року,накладено арешт на все майно [PERSON], відповідача по справі, у тому числі на Склад. 26.08.2009 року, 15.01.2010 року, 05.02.2010 року та 13.05.2011 року дані обтяження зареєстровані у Реєстрі. Першим зареєстрованим обтяженням на обєкт нерухомості Склад, який належить на праві власності [PERSON], є обтяження на підставі договору іпотеки від 28.04.2007 року, а тому обтяження спірного майна на підставі постанов державного виконавця від 26.08.2009 року, 15.01.2010 року, 03.02.2011 року та 13.05.2011 року не мають пріоритету над обтяженням на підставі договору іпотеки. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. За таких обставин, зважаючи на переважне право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог на момент його виникнення, суд вважає позовні вимоги позивача про звільнення іпотечного майна з-під арешту обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved