Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

30.08.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. 15.11.2017 року позивач звернулася до суду з уточненим позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. 14.12.2017 року відповідачем було надано заперечення на уточнену позовну заяву, в яких зазначено, що позовні вимоги не обґрунтовані, так як позивач не дотримався норм ЦПК України, а саме: в своїй уточненій позовній заяві зазначає відповідачем « Вакуленко Яну Олегівну», хоча по паспорту вона «Вакуліна Яна Олегівна». На підставі викладеного, відповідач вважає, що позивач подала позов до іншої особи. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції, справа підлягає розгляду за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 18.12.2017 року позивач звернулася до суду з уточненим позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона, відповідно до свідоцтва на спадщину є власником квартири, розташованої за адресою: Харківська область, м.Лозова, смт.Панютине, вул.Матросова, буд.48, кв.14, в якій зареєстровані: [PERSON], [PERSON]. Відповідач була зареєстрована за даною адресою, так як перебувала в шлюбі з сином позивача, але на даний час шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] зїхала з квартири до своїх батьків, але зніматися з реєстрації добровільно відмовляється. Справу позивач просила розглядати за цим позовом. 18.01.2018 року справу було передано в провадження іншого судді та, відповідно до ЦПК в новій редакції призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами. Відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позов, відзив [PERSON] подано не було, зважаючи на це, суд вважає за можливе розглянути справу за наявнимиу справі доказами. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 квітня 2011 року(а.с.8), [PERSON] отримала спадщину, а саме: квартиру за адресою: Харківська область, м.Лозова, смт.Панютине, вул.Матросова, буд.48, кв.14, що також підтверджуєтьсяВитягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20.04.2011 року(а.с.9). Згідно з Витягом про державну реєстрацію прав від 07.06.2011 року(а.с.10), позивач є власником вищевказаної квартири. Враховуючи зазначене в Домовій книзі(а.с.11-12), позивач відповідно до свідоцтва про право на спадщину є власником квартири, в якій також зареєстровані [PERSON] Миколайович та [PERSON], про що свідчить також довідка Панютинської селищної ради від 16.08.2017 року(а.с.18). Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-ВЛ №391799(а.с.13), [PERSON] є сином позивача. [PERSON] знаходився у шлюбі з [PERSON], згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ВЛ №166411(а.с.17), шлюб між ними було розірвано в жовтні 2015 року, після розірвання відповідач має прізвище «Вакуліна». Письмові пояснення свідків(а.с.19-21) свідчать про те, що з жовтня 2015 року [PERSON] не мешкає. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності, передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вище викладене, зважаючи на той факт, що відповідачем не надано доказів, які б спростували твердження позивача, суд вважає уточнений позов від 18.12.2017 року таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved