Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

30.01.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30.10.2002 року у Міженецькій сільській раді Старосамбірського району Львівської області зареєструвала шлюб з відповідачем, який 25.01.2011 року був розірваний рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області. 27.08.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосамбірського районного управління юстиції у Львівській області вона повторно одружилася з відповідачем, однак сімейне життя з ним так і не покращилося. Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя та шлюбні відносини між ними фактично припинилися, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали та виникають сварки. Він не розуміє сутності проблем, які виникають у їхній сім`ї, не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 27.08.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосамбірського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №38. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлена належним чином. ЇЇ представник - адвокат Шийка О.М. позовні вимоги позивачки підтримав, просив їх задовольнити, додатково пояснив, що позивач втратила почуття любові до відповідача, проживають окремо, не підтримують подружніх відносин з січня 2018 року, не ведуть спільне господарство. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав,просив їх задовольнити, причиною розірвання шлюбу вважає те , що між ними відсутня любов одне до одного, а також окреме проживання, стали чужими. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони перший раз одружилися 30.10.2002 року, зареєструвавши шлюб у Міженецькій сільській раді Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №7 (а.с.7). Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 25.01.2011 року шлюб між ними було розірвано (а.с.6). Сторони повторно одружилися [INFO] , зареєструвавши шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосамбірського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №38 (а.с.5). Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.10), який є на вихованні з матір`ю, тобто з позивачкою, чого не заперечував відповідач. Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони проживають окремо в різних населених пунктах, не підтримують подружніх відносин, втратили почуття любові один до одного, стали чужими. Позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі. Визнання відповідачем пред`явленого позову також не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. На протязі більше року сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та стало неможливим. Також формальне існування шлюбу суперечить їх інтересам із-за невизначеності їх соціального статусу, неможливості вирішувати особисте життя, а тому шлюб при таких обставинах слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. При подачі позивачкою позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок (а.с.1). Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 768 гривень 40 копійок. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи також те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved