Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

31.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу. У своїй заяві заявник зазначила, що має намір скласти заповіт та заповісти квартиру [ADDRESS] на імя [PERSON]. Звернувшись до нотаріальної контори з метою оформлення заповіту, їй було повідомлено, що скласти заповіт на вищезазначену квартиру неможливо, через те, що в свідоцтві про право власності на житло є помилка у написанні її прізвища, а саме зазначено «Филиппова» замість «Філіпова». Посилаючись на ст.256 ЦПК України, просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло, виданого 03.11.1993 року Службою приватизації державного житлового фонду на підставі розпорядження органу приватизації №702, на квартиру [ADDRESS]. У судове засідання заявник не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи Управління комунального майна Миколаївської міської ради у судове засідання не зявився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03.11.1993 року виданого Службою приватизації житлового фонду та рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.06.2006 року, [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS]. Крім того, встановлено, що під час внесення відомостей до свідоцтва про право власності на житло від 03.11.1993 року, було зроблено помилку, а саме прізвище заявника було зазначено як «Филиппова» замість «Філіпова». Відповідно до ст. 234 ч. 2 п. 5 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника [PERSON] обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved