Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

29 листопада 2019 року року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Черкаська міська рада про визнання права на приватизацію земельної ділянки без згоди співвласника, в якому просить: визнати за [PERSON] та [PERSON] право на приватизацію земельної ділянки площею 0,0484 га за адресою: [ADDRESS] ,\~ без згоди співвласника земельної ділянки [PERSON] , яка померла [INFO] , а [PERSON] прийняв спадщину після [PERSON] лише фактично, однак юридично не оформив право власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що позивач [PERSON] є власником 31/100 частини домоволодіння [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є власником 11/25 частини домоволодіння [ADDRESS] . Власником 1/4 частини вищезазначеного домоволодіння за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . 12 жовтня 2012 року між позивачами та співвласником - [PERSON] укладено договір про порядок користування жилого будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці площею 654,0 кв.м. [INFO] [PERSON] померла. Останнім місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] . На час відкриття спадщини разом з нею був зареєстрований її син - [PERSON] . Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України, [PERSON] \~ вважається\~ таким, що фактично прийняв спадщину після [PERSON] , яка померла [INFO] , однак юридично не оформив право власності на спадкове майно. У зв`язку з необхідністю приватизувати земельну ділянку позивач - [PERSON] уклала договір по виконанню робіт № 74П від 29 жовтня 2019 року з ДП «Міський земельно-кадастровий центр» ТОВ «Черкаський міський земельно-кадастровий центр». На виконання умов вказаного договору, ДП «Міський» земельно-кадастровий центр» ТОВ «Черкаський міський земельно-кадастровий центр» було надано\~ варіанти розподілу земельної ділянки по [ADDRESS] , згідно якого загальна площа земельної ділянки станом на 08.11.2019р. становить 0,0645 га, площа земельної ділянки [PERSON] , [PERSON] становить 0,0484 га (3/4 частини домоволодіння), площа земельної ділянки [PERSON] становить 0,0161 га (1/4 частина домоволодіння). 08 листопада 2019 року позивачі, ДП «Міський» земельно-кадастровий центр» ТОВ «Черкаський міський земельно-кадастровий центр», а також суміжні землекористувачі: [PERSON] , [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] , а також [PERSON] ,який проживає за адресою: [ADDRESS] та Черкаська міська рада склали акт погодження меж земельної ділянки. Суміжними землекористувачами\~ (землевласниками): [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] межі земельної ділянки погоджено, що підтверджується підписами зазначених осіб у акті визначення та погодження меж земельної ділянки від 08.11.2019 року. [PERSON] також є співвласником домоволодіння. За адресою : [ADDRESS] . Проте після смерті останньої її син [PERSON] не оформив належним чином право власності на спадкове майно. Враховуючи викладене, позивачі звернулись до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній справі, призначено підготовче судове засідання, встановлено відповідачу термін на надіслання до суду відзиву на позовну заяву. 25 серпня 2020 року до Соснівського районного суду надійшла заява позивачів [PERSON] та [PERSON] , в якій останні просять виключити зі складу учасників справи третю особу [PERSON] та [PERSON] та\~ залучити до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог - [PERSON] , оскільки остання є власником 1/2\~ частки житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнає і не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи - Черкаської міської ради. Кирман В.О. у судове засідання не з`явився , звернувся до суду з заявою,\~ в якій просить справу розглянути без його\~ участі, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернулася до суду з заявою, в якій просить розгляд справи здійснювати без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою, в якій просить розгляд справи здійснювати без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Згідно п.3 ч.1 ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання. Відповідно до ч.1 ст.53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись з заявами\~ про виключення\~ зі складу учасників справи: [PERSON] та [PERSON] , оскільки після звернення позивачів з вказаною позовною заявою з`ясувалось, що останні не є власниками суміжних земельних ділянок та домоволодінь, а тому рішення у вказаній справі не може вплинути на їхні права та обов`язки; просили залучити [PERSON] до участі у справі в як третю особу без самостійних вимог, оскільки остання є власником 1/2\~ частки житлового будинку [ADDRESS] . Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки [PERSON] , як власника 1/2\~ частки житлового будинку [ADDRESS] , враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] не є власниками суміжних земельних ділянок та домоволодінь, а тому рішення у вказаній справі жодним чином не може вплинути на\~ права та обов`язки вказаних осіб, необхідно залучити [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та виключити зі складу учасників справи [PERSON] та [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, відповідача та третіх осіб, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ ч.1 ст.15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦПК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..\~ Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.89 ЦПК України,\~ суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції 30 грудня 2014 року, [PERSON] померла [INFO] , про що 30 грудня 2014 року складений відповідний актовий запис № 3280.(а.с. 8) Згідно з копією свідоцтва № [NUMBER] на право власності на жилий будинок від 22 вересня 1995 року Міськжитлокомунуправління м. Черкаси, 3/4\~ частини житлового будинку в [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі рішення виконкому Черкаської ради народних депутатів № 602 від 16 серпня 1995 року (а.с. 9). Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , [PERSON] є власником 31/100 вказаного будинку, [PERSON] є власником 11/25 вказаного будинку. (а.с. 10-13). Відповідно до копії рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2007 року в справі № 2-2217-07 року, позов [PERSON] до виконкому Черкаської міської ради, третя особа [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності, задоволено, визнано за [PERSON] право власності на сараї літер. Б,В,Г, прибудову літер. а4 , тамбур літер. а6, які розташовані у домоволодінні [ADDRESS] . (а.с. 14). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14826864 від 07.06.2007 р., виданого Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», [PERSON] на підставі рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 19.04.2007р. н аправі приватної власності належить будинк за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією договору дарування 11/25 частини жилого будинку від 22.10.2008р. року, зареєстрованого в реєстрі за № 5720, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М., [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар 11/25 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS] .(а.с. 16). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20748005 від 30.10.2008р., виданого Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», [PERSON] \~ на підставі договору дарування № 5720 від 22.10.2008р., посвідченого приватним нотаріусом ЧМНО Миколенко І.М., є власником 11/25 будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії договору про порядок користування\~ від 12 жовтня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу\~ Сопільняк А.О., [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] уклали вказаний договір про порядок користування жилим будинком з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 654 кв.м. і належить на праві власності: [PERSON] 1/4\~ частина вказаного жилого будинку, [PERSON] 11/25 частин, [PERSON] 31/100 частина.(а.с. 22). Згідно з копією акту визначення та погодження меж земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] , суміжні землекористувачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] погодили розміри земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 26). Відповідно до копії договору дарування\~ від 21 серпня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В., [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар ? частину жилого будинку [ADDRESS] . Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину від 04 серпня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В., [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] , яке складається з 1/2\~ частки житлового будинку [ADDRESS] . Користування, володіння, розпорядження\~ майном є однією із складовими права власності (ст.ст.317,319 ЦК України), яке гарантоване ст.41 Конституції України. Відповідно до частин першої, другої статті 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статті 122 цього кодексу. Згідно статті 106 ЗК України, передбачено, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. Відповідно до статі 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодуванням завданих збитків. Відповідно до статті 198 ЗК України, кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку, який міститься в постанові\~ Верховного суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 619/800/18, провадження № 61-3707св19 від 20 листопада 2019 року: «Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі земельних ділянок у власність чи у користування. Встановлення меж земельної ділянки по суті зводиться до вирішення питань, чи не належить земельна ділянка іншому власнику чи правомірному користувачеві та чи не накладаються межі земельної ділянки на суміжні земельні ділянки. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками. За змістом пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376 (далі - Інструкція), відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до статті 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Згідно із пунктом 2.1 Інструкції встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відповідно до пункту 2.3 вищезгаданої Інструкції для встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) охоплюється комплекс робіт, а саме: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками. Відповідно до статті 55 Закону України «Про землеустрій» межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) визначаються не відповідно до акта узгодження та визначення меж, а згідно з наявними планово - картографічними матеріалами та матеріалами кадастрової зйомки.» Стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Із цього не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж - слід вважати, що його права порушено. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови. Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного і,з землекористувачів. При добросовісному виконанні набувачем земельної ділянки обов`язків щодо узгодження меж з користувачами чи власниками суміжних земельних ділянок, у разі, якщо користувач чи власник суміжної земельної ділянки безпідставно ухилився від погодження меж та не підписав акт, сама відсутність такого акта погодження меж не свідчить про незаконність рішення про затвердження проекту землеустрою та про передачу земельної ділянки у власність. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18). Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із власником та/або землекористувачем не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів чи землевласників. Ненадання особою своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача та/або власника не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації. Аналогічний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 580/168/16-ц (провадження № 61-19526сво18) та постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 703/183/15-ц (провадження № 61-19984св18). Під час розгляду справи встановлено, що позивачам належить на праві власності 3/4\~ домоволодіння в [ADDRESS] , в тому числі [PERSON] \~ - 11/25 частин та [PERSON] \~ - 31/100 частин. Позивачі позбавлені можливості приватизувати\~ земельну ділянку, яка знаходиться у них в користуванні за вказаною адресою, площею 0,0484 га оскільки власник 1/4 домоволодіння по [ADDRESS] [PERSON] , яка є суміжним землекористувачем померла, а її син, [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після померлої, юридично не здійснив реєстрацію у встановленому законом порядку права власності на спадкове майно, а тому у останнього відсутні повноваження погоджувати межі земельної ділянки, яку [PERSON] та [PERSON] мають намір приватизувати. При цьому,в судовому засіданні\~ [PERSON] не заперечував проти приватизації вказаної земельної ділянки, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Позивачі просять суд визнати за ними право на приватизацію земельної ділянки площею 0,0484 га за адресою: [ADDRESS] , без згоди співвласника земельної ділянки\~ - [PERSON] , яка померла [INFO] , та її сина - [PERSON] . Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідачем [PERSON] позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнано в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вказаних позовних вимог та ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні,\~ в зв`язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до квитанції №215600426655 від 29 листопада\~ 2019 року позивачем [PERSON] при поданні позовної заяви до Соснівського районного суду м. Черкаси про визнання права власності на приватизацію земельної ділянки без згоди співвласника сплачено судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок. Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме: 384 гривні 20 копійок. Крім того, приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 384 гривні 20 копійок. Така сума є різницею між розміром сплаченого позивачем судового збору та його частиною, яка підлягає поверненню позивачу з державного бюджету На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.41 Конституції України, згідно ст.ст.15, 16, 182, 316, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved