overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

30 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], з яким вони перебували у фактичних шлюбних відносинах та мають неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO], батьком якого є відповідач [PERSON], про стягнення з нього аліментів на утримання їх неповнолітнього сина, з тих підстав, що відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності і просила задовольнити її позов, стягнувши аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача щомісяця на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до повноліття дитини. ( а.с. 15 ) Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить акт Гірницької райадміністрації Макіївської міської ради за зареєстрованим його місцем мешкання, у судове засідання не з'явився, заяву про розгляд справи у його відсутності та про відкладення справи він до суду не надав. Судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши додані матеріали та докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах та від сумісного життя вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] - [INFO], батьком якого є відповідач, про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини. ( а.с. 3 ) Як зазначає позивач, мати неповнолітньої дитини, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання сина, своє місце роботи відповідач приховує. Згідно довідки Гірницької районної адміністрації секретаріату виконкому Макіївської міської ради, неповнолітній син [PERSON],[INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 5 ) Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. За приписами ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, суд вважає вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання їхнього неповнолітнього сина обґрунтованими, розмір частки, яку вимагає позивачка як аліменти на дитину, а саме по 1/4 частці від заробітку ( доходу ) відповідача , відповідає потребі дитини у аліментах та можливостям її матері і батька утримувати дитину, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

30 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельної ділянки та ощадних вкладів. У встановлений законом шестимісячний строк вона прийняла спадщину, оскільки постійно до дня смерті проживала з спадкодавцем, однак в зв'язку з відсутністю державного акту не може належним чином нею розпорядитися. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій справу просила розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Педосвіської сільської ради до суду не з'явився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] (свідоцтво про смерть - а.с.7) був власницею земельної ділянки розміром 2,6350 га, розташованої на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с.8). [PERSON] як спадкоємиця за законом прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, однак не може належним чином нею розпорядитися в зв'язку з відсутністю державного акту. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; - ч.3 ст.1268 УК України, згідно з якою спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкиття спадщини, вважається таким, що прийяв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO], був власником земельної ділянки, розміром 2,6350 га, розташованої на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області; [PERSON] як спадкоємиця за законом у встановлений законом строк прийняла спадщину, однак не може належним чином нею розпорядитися, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право приватної власності на це майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

30 квітня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що на протязі двох останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки. Майнового спору та спільних дітей немає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що шлюб носить формальний характер, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем припинилися в січні 2014 року і з того часу не підтримують ніяких стосунків. Майном розділилися у добровільному порядку. Бажає змінити прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 13). Заяви про розгляд справи без його участі та заперечень на позов не надіслав. За згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 19 лютого 2011 року сторони уклали шлюб (а.с. 6). Від цього шлюбу позивачка та відповідач дітей не мають. З січня 2014 року сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, заходів до примирення не вживають. Подальше збереження шлюбу шкодить інтересам позивачки. Заходів до примирення подружжя не вживають. Спору щодо спільно нажитого майна немає. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід змінити теперішнє прізвище на дошлюбне «[PERSON]», оскільки вона виявила про це своє бажання. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

30 квітня 2014 року до суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 14.06.1995 року в Васищевській селищній раді Харківського району Харківської області за актовим записом №15. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він зареєстрував шлюб з відповідачем 14.06.1995 року. Від шлюбу мають двох дітей, один з них малолітній - [PERSON] [INFO]. У вересні 2013 року сторони припинили шлюбні відносини, внаслідок сварок, які привели до відчуження один від одного. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги визнала. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 14.06.1995 року в Васищевській селищній раді Харківського району Харківської області за актовим записом №15 (а.с.3). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що подальше зберігання сім'ї неможливо та суперечить інтересам подружжя, позивач категорично не бажає зберегти шлюб з відповідачем, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

30 квітня 2014 року до суду подано цей позов, в якому позивачка просила змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на підставі рішення Погребищенського районного суду від 20.11.2012р. , посилаючись на те, що відповідач на даний час працює, має постійний дохід. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги зменшила, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 309,60 грн. на кожну дитину, а всього 619,20 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився також, не повідомляючи про причини неявки, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку. З урахуванням позицій сторін та матеріалів справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що згідно рішення Погребищенського районного суду від 20.11.2012р. [PERSON] сплачує на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] н., та [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 500 грн. В теперішній час відповідач працює за договором цивільно-правового характеру в ФГ «Ліщинецьке об'єднання», має нерегулярний мінливий дохід, інших дітей, непрацездатної дружини чи батьків, які б перебували на його утриманні не має. Зазначені правовідносини регулюються: - ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; - ст.182 Сімейного Кодексу України, за змістом якої при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини чи батьків; - ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України, у відповідності до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів. Оскільки відповідач працює за договором цивільно-правового характеру в ФГ «Ліщинецьке об'єднання», має нерегулярний мінливий дохід, то з нього необхідно стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 309,60 грн. на кожну дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

30 квітня 2014 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Краматорськтепломережа» звернулося в суд з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості в сумі 5815 грн. 01 коп., витрат від інфляційних процесів у сумі 120,91 грн., 3% річних у сумі 259,15 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачі мешкають та зареєстровані в квартирі [ADDRESS], не вносили оплату за отримані послуги опалення та гаряче водопостачання, в результаті чого за ними утворилася заборгованість за період з грудня 2010 року по вересень 2013 року в сумі 5815 грн. 01 коп. Просить суд стягнути з відповідачів дану заборгованість у сумі 6270,41 грн., та сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання, не з'явилися по невідомій суду причині, про час розгляду справи повідомлялись належним чином, повісткою. Згідно з ст. 224 ЦПК України суд на підставі наявних в справі доказів вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS] (а.с.8). Як вбачається з особового рахунку, який наданий позивачем, заборгованість відповідачів за період з грудня 2010 року по вересень 2013 року перед ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Краматорськтепломережа», складає - 5815,01 грн. (а.с.5). Відповідно до розрахунку позивача за вказаний період заборгованості, витрати від інфляційних процесів становлять в розмірі 120,91 грн., 3 % річних - 334,49 грн. (а.с.6). Згідно ст. 162 ЖК України, плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Згідно ст. 160 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються на рівні з наймачем всіма правами і несуть всі обов'язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність по обов'язкам, що випливають з вказаного договору. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача повинні бути задоволені повністю й дану заборгованість варто стягнути з відповідачів на користь позивача за період часу з грудня 2010 року по вересень 2013 року в сумі 5815,01 грн. Також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн., які були сплачені позивачем при звертанні до суду з даним позовом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

30 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 серпня 1998 року у Шевченківському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №359. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що від спільного шлюбу з відповідачем у них народився син - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалось. На даний час їх сімейне життя повністю зруйноване. Шлюбних відносин не існує. Відповідач припинив приймати участь у веденні домашнього господарства. Вказує, що відповідач постійно відсутній, часто не ночує вдома, зайнятий власним життям, не бере участі у влаштуванні сімейного добробуту. Їх одруження виявилось невдалим. Через несумісність характерів розпочали виникати сварки. Проживаючи так, через деякий час вони зовсім втратили повагу один до одного та зрозуміли, що їм необхідно розлучитись. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені у поданому до суду позові. Просить позов задовольнити. Додатково пояснила, що вони більше одного року не підтримують подружніх відносин. Вказала, що вона шість місяців перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Уповноважений представник [PERSON] - адвокат [PERSON] проти позову не заперечив та погодився з доводами позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні відносини між сторонами суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 22 серпня 1998 року у Шевченківському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Львова, актовий запис №359 (а.с. 17). З копії свідоцтва про народження вбачається, що у шлюбі у них [INFO] народився син - [PERSON] (а.с.15). У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу, може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні відносини. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

30 квітня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Сторони до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи оповіщені, позивач позов підтримала, а відповідач його визнав, просили справу розглядати без їх участі, про що подали письмові заяви. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося відповідно до ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.03.2009 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Як вбачається зі змісту позовної заяви, спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено. Поновлювати шлюбні стосунки позивач наміру не має, примирення та збереження сім'ї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

30 квітня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22 жовтня 2011 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 жовтня 2011 року, актовий запис № 2173 (а/с 3). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

30 квітня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти в розмірі 609 грн. на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у зв'язку з її навчанням. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що згоден сплачувати аліменти на повнолітню доньку на період її навчання у розмірі, що визначить суд, врахувавши, що на його утриманні є двоє неповнолітніх дітей. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони розірвали шлюб 13 жовтня 2004 року, про що Чернігівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції зроблено в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу актовий запис № 921 (а/с 2). Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а/с 2). На даний час [PERSON] навчається в Чернігівському національному педагогічному університеті імені Т.Г. Шевченка, термін навчання до 30 червня 2017 року, що підтверджується довідкою № 141 від 14 квітня 2014 року (а/с 5). Відповідач з 14 липня 2006 року перебуває у шлюбі з [PERSON] та має на утриманні двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З довідки про доходи відповідача вбачається, що він має постійне місце роботи, оскільки працює на посаді експедитора у ФОП [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи вимоги закону, що відповідач має місце роботи та має можливість надавати матеріальну допомогу, а також те, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], у розмірі 1/8 частини всіх видів доходів щомісяця, на період її навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial