Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

31 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03 вересня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області (актовий запис № 52). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Фактично шлюбні відносини припинились з 29 квітня 2015 року. Сторони почали проживати окремо. За час окремого проживання відповідач добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON]. Кошти надає тільки при постійному нагадуванні. В разі захворювання дитини матеріальної допомоги також не надає. Відповідач працює у відділі охорони Софіївської виправної колонії № 45 Дніпропетровської області, має стабільну заробітну плату і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між позивачем та відповідачем не досягнуто, у зв'язку з цим позивач просить стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 31 березня 2016 року до досягнення дитиною повноліття на свою користь. Позивач [PERSON], позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, просить справу розглянути без її участі, про що надала відповідну заяву. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі , проти позову не заперечує. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяви позивача та відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що 03 вересня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області (актовий запис № 52) (а.с. 3). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач, що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 вересня 2012 року (а.с. 4) . Позивач працює вчителем у Новоюлівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів, та отримує заробітну плату, що підтверджено довідкою вин даною відділом освіти Софіївської РДА (а.с. 6). Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Фактично шлюбні відносини припинились з 29 квітня 2015 року. Сторони почали проживати окремо. За час окремого проживання відповідач добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON]. Кошти надає тільки при постійному нагадуванні. В разі захворювання дитини матеріальної допомоги також не надає. Відповідач працює у відділі охорони Софіївської виправної колонії № 45 Дніпропетровської області, має стабільну заробітну плату і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто. Інших доказів для доведення обставин, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, сторонами не надано. За таких обставин, суд вважає, що слід стягувати із [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31.03.2016 року на користь матері дитини [PERSON], так як відповідач не заперечує проти цього. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На цій підставі слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved