Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

29 листопада 2016 року уповноважена особа на ліквідацію ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» [PERSON] звернувся в суд позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що згідно кредитного договору №008/0005-Кс від 22.04.2013 року [PERSON] було надано кредит у сумі 10\~000,00 грн., з фіксованою сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25,00 % річних, комісійною винагородою за обслуговування кредитної заборгованості 0,5% від первісної суми кредиту, щомісячно, з датою остаточного повернення кредитних коштів 21 квітня 2015 року. Позивач вказує, що свої зобовязання за договором виконав та надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером №306_995 від 22.04.2013 року. Однак, з моменту отримання кредитних коштів відповідачем здійснено лише часткову сплату зобовязань взятих на себе згідно кредитного договору, що підтверджується меморіальним ордером №TR.41150.963.83 від 08.05.2013 року, меморіальним ордером № TR.41150.21776.271 від 07.06.2013 року, меморіальним ордером №206_30 від 09.07.2013 року, меморіальним ордером № TR.41150.663.271 від 04.10.2013 року, меморіальним ордером №2595140 від 08.04.2014 року. Так, відповідно до вищезазначеного, відповідач не виконав зобовязань взятих на себе за умовами кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, що підтверджується довідкою про рух коштів по рахунку відповідача за кредитним договором та розрахунку заборгованості. У звязку з цим, у відповідача виникла заборгованість по кредитному договору, яка станом на 03.11.2016 року складає 18591,37 грн., з яких: 4999,96 грн. заборгованість за кредитом; 3235,40 грн. заборгованість за процентами; 1550,00 грн. заборгованість по комісії; 5797,09 грн. заборгованість по пені за прострочення сплати процентів, кредиту та комісії; 405,60 грн. заборгованість 3% річних; 2603,31 грн. інфляційні збитки по кредиту, процентам, комісії. З огляду на вищенаведене просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» заборгованість за кредитним договором у сумі 18591,37 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1\~378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність не подавала, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їх правовідносини. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилався на те, що на підставі кредитного договору №008/0005-Кс від 22.04.2013 року ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» надав кредит [PERSON] у сумі 10\~000,00 грн., з фіксованою сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25,00 % річних, комісійною винагородою за обслуговування кредитної заборгованості 0,5% від первісної суми кредиту, щомісячно, з датою остаточного повернення кредитних коштів 21 квітня 2015 року. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені в пункті 6 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», при ухваленні рішення суд, відповідно до ст. 212 ЦПК України,оцінює докази з урахуванням вимог ст. ст. 58 та 59 ЦПК України про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Виходячи з наведених правових норм, єдиним належним та допустимим доказом укладення між сторонами кредитного договору та досягнутих сторонами умов такого договору є укладений ними в письмовій формі кредитний договір, зі змісту якого суд має встановити умови надання кредиту, зокрема, суму кредиту, строк та порядок її повернення; річну відсоткову ставку за кредитом, строки та порядок її сплати; відповідальність за порушення умов кредитного договору, в тому числі розмір та порядок нарахування пені за прострочення виконання кредитних зобовязань. Позивачем належних та допустимих доказів того, що між ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» та [PERSON] 22.04.2013 року укладено кредитний договір № 008/0005- Кс, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 10\~000 грн. з фіксованою сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25,00 % річних, комісійною винагородою за обслуговування кредитної заборгованості 0,5% від первісної суми кредиту, щомісячно, з датою остаточного повернення кредитних коштів 21 квітня 2015 року, до суду не надано. Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що 21.06.2014 року невідомі особи, протиправно заволоділи належними банку на праві власності автомобілем, в якому знаходились оригінали документів, зокрема оригінал кредитного договору та кредитної справи, оскільки надані на підтвердження цього факту звернення до Міністерства внутрішніх справ України та відповідь СУ ГУНП в Донецькій області №4/1335 від 25.12.2015 року не можуть свідчити про те, що між сторонами укладено кредитний договір. Наявність обєктивних перешкод у наданні банком кредитного договору, на що посилається позивач, відповідно до ст. 61 ЦПК України не є підставою для звільнення позивача від доказування факту укладення ним кредитного договору з відповідачем. Крім того, позивач обґрунтовуючи позовні вимоги посилався, як на доказ виконання умов договору № 008/0005- Кс від 22.04.2013 р., на копії меморіальних ордерів № 306_995 від 22.04.2013 р., №TR.41150.963.83 від 08.05.2013 року, № TR.41150.21776.271 від 07.06.2013 року, №206_30 від 09.07.2013 року, № TR.41150.663.271 від 04.10.2013 року, №2595140 від 08.04.2014 року, на яких відсутній підпис відповідача, виписки з особового рахунку: з 22.04.2013 по 03.11.2016, з 22.07.2013 по 03.11.2016, з 22.04.2013 по 03.11.2016, з 22.04.2013 по 03.11.2016, з 22.04.2013 по 03.11.2016, з 22.04.2013 по 03.11.2016, розрахунок заборгованості по кредитному договору № 008/0005Кс від 22.04.2013 р. станом на 03.11.2016 року. Суд, надаючи оцінку даним доказам, дійшов висновку, що надані позивачем меморіальні ордера, виписки з особового рахунку та розрахунку заборгованості не є належним доказом отримання позивачем коштів за вказаним кредитним договором, оскільки у звязку із відсутністю самого кредитного договору, суд позбавлений можливості встановити прямий зв'язок із відкриттям рахунку № 26259000011090 на імя [PERSON] та зазначеного кредитного договору. Відповідно до частини 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. З наданих позивачем виписок з особових рахунків не вбачається зміст зобовязань банку та позичальника щодо умов надання кредитних коштів, їх повернення та сплати процентів за користування кредитом. Зазначені виписки не підписані посадовою особою банка, яка несе відповідальність за ведення бухгалтерського обліку та відповідно за достовірність зазначених в виписках відомостей. Відповідно до частини 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Будь-яких доказів щодо типу та розміру процентної ставки, порядку сплати процентів за користування кредитними коштами позивачем суду не надано. Заявляючи позовні вимоги про стягнення пені, позивач в позовній заяві не зазначив чи була вона передбачена договором, за порушення яких зобовязань, в якому розмірі. Будь-яких доказів щодо наявності між сторонами домовленості щодо права позивача на неустойку (пеню) за порушення зобовязань за договором та її розміру позивач суду не надав. Автоматизована банківська система, яка використовується позивачем та з якої ним отримані відомості щодо кредиту , строку його повернення, розміру процентів за користування кредитом, є внутрішньою банківською системою, яка не містить жодного підпису відповідача, і не є належним доказом існування кредитних правовідносин між сторонами. Таким чином, позивачем не було доведено, що між ним та відповідачем дійсно мали місце кредитно-правові відносини. Докази, які були надані ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», не доводять того факту, що між ним та відповідачем дійсно було укладено кредитний договір, а тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Outcome: dismissed