Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

30 січня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсиббанк» про скасування нарахованих ПАТ «Укрсиббанк» від 10.10.2014 року щодо кредитного договору № 92583020000 комісій, штрафів та інших вимог, які збільшують до 07.03.2015 року загальний обсяг кредиту в сумі 1859,80 грн. понад ставку кредиту в 0,01 % річних та стягнення з ПАТ «Укрсиббанк» на користь [PERSON] 5 000,00 грн. моральної шкоди. В подальшому позовні вимоги було уточнено, 13.03.2015 року позивач звернувся до суду із клопотанням в якому просив позовні виклали в наступній редакції: визнати пункти 3 та 5 договору споживчого кредитування від 08.03.2014р. №92583020000 недійсним з часу його підписання, оскільки вони не відповідають національній кредитній практиці та чинному законодавству України, а також є недобросовісним в рекламному плані і обманюють споживача, порушують права споживача; скасувати, як незаконні, санкції (комісії, штрафи, пені та інші фінансові санкції) щодо спірного факту донарахувань сум 928, 64 гри., оскільки це є фактично безпідставним збільшенням загальної суми кредиту (1859 грн. 80 коп.) та й з рештою самої кредитної ставки понад договірний рівень у 0.01 % річних, оскільки на час подання цього уточнення позовних вимог весь кредит погашено сповна; зобов'язати ПАТ «Укрсиббанк» прийняти та зарахувати залишок непогашеної суми тіла кредиту та плати за нього одним платежем у сумі залишку 920 грн. 00 коп., який вже сплачений 04.03.2015 р. по чеку 09:01:01 на закриття кредиту за договором споживчого кредитування від 08.03.2014 р №92583020000 без будь яких додаткових умов чи донарахувань на протязі 10-ти днів з дня вступу у законну силу цього рішення; встановити факти нанесення прямих матеріальних збитків у сумі 351 грн., стягнути їх та моральної шкоди від приниження честі і ділової репутації викладача вишу національного визначення та на її відшкодування також стягнути з ПАТ«Укрсиббанк» 6090 грн. на користь [PERSON]; всі витрати, пов'язані з перерахуванням та оподаткуванням суми позовних вимог 7442 грн. 00 коп. покласти на відповідача як і складову додаткових представницьких витрат у сумі 1200 грн. та виплат до бюджетів усіх рівнів (а.с.50-54). З урахуванням того, що розгляд справи по суті на час подання уточнень вже розпочався, при цьому позивач змінював предмет позову, то суд відмовив у прийнятті уточнень в частині: визнати пункти 3 та 5 договору споживчого кредитування від 08.03.2014р. №92583020000 недійсним з часу його підписання, оскільки вони не відповідають національній кредитній практиці та чинному законодавству України, а також є недобросовісним в рекламному плані і обманюють споживача, порушують права споживача; зобов'язати ПАТ «Укрсиббанк» прийняти та зарахувати залишок непогашеної суми тіла кредиту та плати за нього одним платежем у сумі залишку 920 грн. 00 коп., який вже сплачений 04.03.2015 р. по чеку 09:01:01 на закриття кредиту за договором споживчого кредитування від 08.03.2014 р №92583020000 без будь яких додаткових умов чи донарахувань на протязі 10-ти днів з дня вступу у законну силу цього рішення. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 08 березня 2014 року він придбав у кредит в магазині «Ельдорадо», що знаходиться на просп. В.Чорновола 65 в м. Львові відеокамеру. Кредитодавцем є Укрсиббанк. Згідно договору кредиту №92583020000 він мав сплачувати щомісячно до 05 числа по 78 грн. 01.04.2014 р. він сплатив 80 грн., 05.05.2014 р. - 80 грн., 02.06.2014 р. - 100 грн., 02.07.2014 р. - 80 грн., 24.07.2014 р. - 80 грн., 04.09.2014 р. - 200 грн. замість планових 78, решту - як аванс, зокрема на сплату за жовтень 10.10.2014 року йому на мобільний номер 050-370-97-82 прийшло повідомлення, що у нього є заборгованість по кредиту. Він зателефонував в Укрсиббанк, щоб вияснити ситуацію. В банку йому повідомили, що у нього є заборгованість 228 грн., з яких 150 грн. штрафу та 78 грн. черговий платіж у жовтні. На його запевнення, що він по даному кредиту згідно графіка платежів станом на 10.10.2014 року сплатив на 74 грн. більше, ніж вимагає графік платежів, працівники банку вперто заявляли, що він повинен негайно сплатити 228 грн., бо у випадку подальшої прострочки платежу його ще більше оштрафують. 13.10.2014 р. у відділенні Укрсиббанку по вул. Куліша 28 м. Львів він написав скаргу на вище зазначені дії працівників банку. Йому протягом наступних днів продовжували телефонувати з банку та погрожувати збільшенням штрафних санкцій. Вважає, що у програмі з обліку платежів по кредитах Укрсиббанку є специфічна особливість, відмінна від аналогічних програм інших банків, яка і створює вищезазначену проблемність в обліку сплачених по кредиту коштів та дискримінує права споживача (ст.18 Закону «Про захист прав споживачів»). Своїми погрозливими телефонними розмовами працівники Укрсиббанку багаторазово завдавали йому моральні травми та погіршили його самопочуття. У судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 10.02.2015 року (а.с.15) позовні вимоги підтримали, надавши суду аналогічні пояснення зазначені в позовній заяві та поданих до неї уточненнях. Просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 23.12.2014 року (а.с.29-30) позовні вимоги не визнав та заперечив проти їх задоволення, покликаючись на доводи викладені у письмових поясненнях, які долучені до матеріалів справи (а.с.32-35,71-74). Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити за недоведеністю. Як встановлено в судовому засіданні 08 березня 2014 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір №92583020000 про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна (надалі Договір або Кредитний договір), за умовами якого Банк зобов'язався надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати та повернути Банку кредит (грошові кошти), а також сплатити плату за користування кредитними коштами в порядку та на умовах, визначених даним Кредитним договором. Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтями 6 та 627 Цивільного кодексу України визначено свободу договору, у вигляді того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв і ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами, оскільки це прямо передбачено статтею 629 ЦК України. Статтею 204 Цивільного кодексу України закріплена презумпція правомірності правочину, за якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним. Відповідно до п. 16 Кредитного договору, уклавши Договір, Позичальник своїм підписом засвідчив факт та згоду з умовами Договору та умовами Правил, підтверджує свої права та обов'язки за Договором та Правилами і погоджується з ними, підтверджує, що він ознайомлений і погоджується з умовами усіх додатків до цього Договору, підтверджує свою здатність виконувати умови Договору та Правил, підтверджує, що на дату укладення Договору він ознайомлений з усіма тарифами по розрахунково-касовому обслуговуванню та Тарифами Банку, надає Банку свою згоду та право збирати, зберігати, використовувати, поширювати і отримувати інформацію, в тому числі банківську таємницю та/або персональні дані Прозичальника в обсязі, встановленому Правилами, засвідчує свою згоду на отримання від Банку інформації по кредиту/кредиту шляхом надсилання на адресу Позичальника простих листів, та що всі умови Договору та Правил йому цілком зрозумілі і Позичальник вважає їх справедливими по відношенню до нього, а також, що перед укладенням Договору отримав від Банку інформацію про умови кредитування згідно вимог законодавства України, зокрема, Закону України «Про захист прав споживачів» та Постанови НБУ №168 від 10.05.2007 р. «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Жодних зауважень чи застережень щодо умов кредиту, на момент укладення Кредитного договору у Позивача не було. Позивач добровільно погодився на такі умови кредитування. При цьому, саме Позивач, звернувся до Банку із заявою про надання йому кредиту і виступив ініціатором укладення Кредитного договору. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути повернутий Позичальником банку у визначеному у кредитному договорі порядку та у встановлений строк, з відповідною сплатою за його користування. Також, відповідно до вимог ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦКУ, зобов'язання мають виконуватись належним чином у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до п.4 Договору, Позичальник зобов'язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення платежів, відповідно до Графіку платежів (Додаток №1 до цього Договору, що є його невід'ємною частиною). Відповідно до п.5 Договору, розмір ануїтетного платежу становить 78,0 грн. з моменту укладання Кредитного договору до 10.03.2015 року включно. Відповідно до п.6 Договору, Ануїтетний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 8-го числа (включно). Відповідно до розділу «Терміни що використовуються в правилах», вищезгаданих Правил споживчого кредитування, «ануїтетний платіж» - це сума грошових коштів, що складається з строкових процентів і строкової суми основного боргу, комісій і підлягає оплаті на умовах і в строк встановлених Договором. Відповідно до п.6 Договору, Ануїтетний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 8 числа включно. Відповідно до п. 11.1. Договору, Позичальник має право достроково погашати кредит в порядку, передбаченому Правилами споживчого кредитування. Позичальник уклав з Банком Кредитний договір «типу Б», спеціальні умови якого регламентуються також у розділі II вищезгаданих Правил споживчого кредитування. Зг ідно п.3.2 Розділу II Правил, достроковим частковим погашенням кредиту вважається внесення коштів протягом місяця до дати сплати чергового ануїтетного платежу, в розмірі що перевищує черговий ануїтет ний платіж. Відповідно до п.3.2.1 Розділу II Правил, сума грошових коштів що перевищує черговий ануїтет ний платіж зараховується Банком в рахунок погашення заборгованості Позичальника за кредитом шляхом коригування останнього ануїтетного платежу. Зменшення розміру зобов'язання Позичальника здійснюється в дату сплати ануїтетного платежу. Розмір наступних ануїтет них платежів при цьому не змінюється. Здійснення дострокового часткового погашення кредиту у поточному платіжному періоді не звільняє Позичальника від сплати чергового ануїтетного платежу в дату сплати ануїтетного платежу відповідно до Кредитного договору. Відповідно до п.3.2.2. Розділу II Правил, якщо сума дострокового часткового погашення кредиту більша ніж 2 (два) ануїтетні платежі. Позичальник зобов'язується сплатити комісію за управлінням кредитом при достроковому погашенні кредиту, яка повинна бути сплачена разом з наступним після часткового дострокового погашення ануїтет ним платежем. Розмір ануїтетного платежу що зазначений в кредитному договорі не змінюється. З поданої позивачем довідки №13/43-726 від 13.01.2015 року (а.с.11) вбачається, що ПАТ «Укрсиббанк» нараховано позивачу комісію за дострокове погашення ануїтентних платежів в сумі 240 грн., при цьому штрафні санкції за кредитним договором №92583020000 від 08.03.2014 року не нараховувались. З цього приводу вже ухвалено судове рішення від 22.01.2015 року, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст.11, ч.1 ст.60 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, часткове дострокове погашення Позичальником суми кредиту за Кредитним договором та Правилами, не звільняє його від сплати чергового ануїтетного платежу в день погашення передбачену Графіком платежів (Додаток 1 до Договору) та додатково створює зобов'язання по сплаті Позичальником комісії за управління кредитом згідно п.9 Кредитного договору та п.3.2.2. Розділу II Правил. При цьому позивач не надав суду доказів щодо спірного факту донарахувань сум 928,64 грн. як незаконні санкції. Оскільки позивачем не доведено вимог щодо нарахування незаконних санкцій, то не підлягає до задовлення вмимоги про стягнення на його користь неустойки у розмірі 351,00 грн. (а.с.62). Щодо відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, то ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р., із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001р., №5 при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Оскільки позивачем не наведено підстав та не надано підтвердження, які саме йому заподіяні моральні страждання, а також те, з чого позивач виходив при розрахунку моральної шкоди тому, вимога [PERSON] про відшкодування моральної шкоди не підлягає до задоволення. За таких обставин суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Оскільки у задовленні позову відмовлено, тому відсутні підстави для стягнення зх відповідача на користь позивача судових витрат, у т.ч. і за надання представницьких витрат -1200 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України з позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави, оскільки такий збір не був сплачений під час подання заяви, а рішення ухвалене не на його користь .

Outcome: approved