Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

29 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, а пізніше із заявами про зміну підстав позову та збільшення позовних вимог, в яких просила суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 10000 доларів США, що еквівалентно 248490 грн. та понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 2484,90 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 25.07.2014 року між нею та [PERSON] в простій письмовій формі укладено попередній договір купівлі продажу об'єкта нерухомого майна за умовами якого [PERSON] зобов'язалася продати належний їй на праві приватної власності магазин, розташований за адресою: м. Нова Каховка, вул. Заводська, 2р, за 47000 доларів США [PERSON], якою передано [PERSON] завдаток в сумі 10000 доларів США, та сторонами обумовлено, що залишок обумовленої суми вартості нерухомого майна в сумі 37000 доларів США покупець сплатить продавцю під час нотаріального оформлення зазначеного об'єкта нерухомості на ім'я покупця. Продавець та члени його сім'ї зобов'язалися звільнити зазначений об'єкт нерухомості і продати його покупцю не пізніше лютого місяця 2015 року. Крім того п. 7, 8 зазначеного договору сторонами обумовлена відповідальність сторін за невиконання зазначеного договору. Проте [PERSON] умови зазначеного договору не виконала, не представила документи, які засвідчують її право власності на зазначене майно, в строки оговорені в договорі, що в свою чергу унеможливило нотаріальне посвідчення договору купівлі продажу вказаного нерухомого майна, тому вважає зазначений попередній договір купівлі продажу, фактично не укладеним, та просить суд стягнути з відповідачки на її користь грошові кошти переданні нею на підставі зазначеного договору. 23 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, а пізніше із заявою про уточнення позовних вимог, в яких просила суд визнати попередній договір купівлі - продажу об'єкта нерухомого майна від 25.07.2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] таким, що є припиненим; усунути перешкоди в праві користування нерухомим майном (приміщення магазину, розташованого за адресою: м. Нова Каховка, вул. Заводська, № 20р/1), зобов'язавши відповідача негайно звільнити приміщення магазину, повернути ключі від магазину, звільнити приміщення магазину від речей; стягнути з відповідача суму упущеної вигоди в розмірі 89250 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 25.07.2014 року між нею та [PERSON] укладено попередній договір купівлі продажу об'єкта нерухомого майна за умовами якого вона зобов'язалася продати належний їй на праві приватної власності магазин, розташований за адресою: м. Нова Каховка, вул. Заводська, 2р, за 47000 доларів США , [PERSON] в свою чергу сплатила завдаток в сумі 10000 доларів США, та обумовили, що суму вартості нерухомого майна в розмірі 37000 доларів США покупець сплатить продавцю під час нотаріального посвідчення договору купівлі продажу зазначеного нерухомого майна. Проте в строк зазначений в попередньому договорі, з вини відповідача, не був укладений договір купівлі-продажу зазначеного обєкту нерухомості, внаслідок чого вона понесла збитки, які оцінює в 89250 грн., як упущену вигоду, яку б вона могла отримати, уклавши аналогічний договір з іншим покупцем. В судовому засіданні [PERSON] та її представник позов підтримали з тих же підстав, та просили його задовольнити, зустрічний позов не визнали посилаючись на його необґрунтованість, зазначивши, що договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна не було укладено належним чином з вини [PERSON], яка в період до травня 2015 року не мала правовстановлюючих документів, які засвідчують її право власності на спірне нерухоме майно та дають їй право, як власнику розпоряджатися цим майном та відповідно укладати нотаріально посвідчені договори, та така позиція відповідача, яка до травня місяця 2015 року не виготовила необхідних документів, хоча в договорі обумовлені строки до лютого місяця 2015 року, яка просила перенести строки укладання документів тривалий час з необґрунтованих причин, викликала у неї недовіру до відповідача, тому вона в травні місяці 2015 року придбала інший магазин та вже в червні 2016 року отримувала два листи від [PERSON] з пропозицією укласти договір купівлі продажу спірного майна та посвідчити його нотаріально. В судовому засіданні [PERSON] та її представник позов [PERSON] не визнали посилаючись на його безпідставність, зазначивши, що направляли на адресу [PERSON] Листи з пропозицією укласти договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна та посвідчити його нотаріально, проте відповіді так і не отримали, у звязку з чим вважає, що зазначений договір не укладено саме з вини [PERSON], а тому переданий нею завдаток, згідно п. 8 попереднього договору, поверненню не підлягає. Зустрічну позовну заяву просили залишити без розгляду, про що суду подали відповідну заяву. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] підлягає залишенню без розгляду. Так, судом встановлено, що 25.07.2014 року між [PERSON] та [PERSON] в простій письмовій формі укладено попередній договір купівлі продажу об'єкта нерухомого майна за умовами якого [PERSON] зобов'язалася продати належний їй на праві приватної власності магазин, розташований за адресою: м. Нова Каховка, вул. Заводська, 2р, за 47000 доларів США [PERSON], якою передано [PERSON] завдаток в сумі 10000 доларів США, та сторонами обумовлено, що залишок суми вартості в розмірі 37000 доларів США покупець сплатить продавцю під час нотаріального оформлення зазначеного об'єкта нерухомості на ім'я покупця. Відповідно до п. 7, 8 зазначеного договору передбачено, що при невиконанні продавцем умов договору він повертає покупцю завдаток в подвійному розмірі; та при невиконанні покупцем умов договору завдаток, отриманий продавцем не повертається; відповідно до п. 9 договору продавець та члени його родини зобовязуються звільнити обєкт нерухомого майна, який продають та передати його покупцю не пізніше лютого 2015 року. 23 лютого 2015 року відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 34025707, за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Нова Каховка, вул. Заводська, 2-р. 25 лютого 2015 року на імя [PERSON] видано свідоцтво про право власність на нерухоме майно, індексний номер 34152137, а саме на 1/2 частину комплексу нежитлових будівель з торгово-складськими приміщеннями, розташованих за адресою: м. Нова Каховка, вул. Заводська, 2-р, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягом, індексний номер 34153304 від 25 лютого 2015 року. 24 березня 2015 року рішенням виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області № 96 «Про привласнення поштових адрес обєктам нерухомості» в звязку із поділом приватної земельної ділянки та торгівельно-складських приміщень по вул. Заводська, 2-р на три окремих обєкта привласнити новоствореним земельним ділянкам та будівлям, які розташовані на цих земельних ділянках, нові поштові адреси. 22 квітня 2015 року на громадський будинок (торгівельно-складські приміщення), розташовані за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Заводська, 2-р, виготовлено технічний паспорт. 20 травня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про виділ у натурі частки нерухомого майна, що є спільною частковою власністю, відповідно до умов якого вони як співвласники в спільній частковій власності, на комплекс нежитлових будівель з торгово-складськими приміщеннями, що розташований за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Заводська, 2-р, за взаємною згодою домовились про виділ в натурі частини нерухомого майна, кожному з них відповідно до їх часток у спільному майні. 03 червня 2015 року та 15 червня 2015 року [PERSON] направлено на адресу [PERSON] листи про спонукання вчинення договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна та тільки в листі від 15 червня 2015 року [PERSON] висловила пропозицію про нотаріальне посвідчення договору купівлі продажу спірного нерухомого майна із зазначення місця та часу укладання такої угоди, але зазначені листи суд не приймає до уваги як належні докази, оскільки така пропозиція була висловлена вже після обумовленого в договорі строку. Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. 2. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. 3. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. 4. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. З п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року відповідно до частини першої статті 215 ЦК (435-15) підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК ( 435-15 ) тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК ( 435-15 ) не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. Рішенням суду не може бути зобов'язано сторони здійснити державну реєстрацію правочину, оскільки це суперечить загальним засадам цивільного законодавства - свободі договору (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК). Норма частини третьої статті 182 ЦК ( 435-15 ) щодо можливості оскарження до суду відмови у державній реєстрації, ухилення від державної реєстрації, відмови від надання інформації про реєстрацію застосовується лише щодо дій (бездіяльності) органів, які здійснюють таку реєстрацію. Вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою. У цьому разі можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п'ятої ЦК. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. 3. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Отже, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, з яких вбачається, що станом на лютий місяць 2015 року [PERSON] не мала необхідних документів для укладання договору купівлі продажу спірного нерухомого майна, пропозиція про укладання такого договору нотаріально була направлена нею на адресу [PERSON] лише 03.06.2015 року, у зв'язку з чим між сторонами договору виник спір, та враховуючи, що попередній договір повинен укладається у формі, встановленій для основного договору, а основний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, проте спірний попередній договір сторонами нотаріально не посвідчений, тобто встановлена законодавством умова укладання такого правочину відсутня, а тому такий правочин не можна вважати вчиненим, а відповідно внесена на підставі такого правочину сума коштів в розмірі 10\~000 доларів США не може вважатись завдатком, оскільки набута відповідачем без достатньої правової підстави, а тому підлягає поверненню [PERSON] в повному обсязі. При цьому посилання [PERSON] на загальні засади цивільного законодавства, які передбачають свободу договору (п.3 ч. 1 ст. 3 ЦК України), суд до уваги не приймає, оскільки зазначений договір оспорюється позивачем. Що стосується зустрічного позову [PERSON], суд постановляє ухвалу про залишення його без розгляду відповідно до п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України, оскільки заявником подав таку заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved