Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

30.07.2019р. (згідно штампу на конверті) Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») звернулося до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування (а.с. 1-4). Ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Дубіжанської Т.О. від 21.08.2019р. справа передана за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 68). Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумової О.С. від 03.10.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін (а.с. 75). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» і [PERSON] укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № AM 98448, предметом якого є страхування автомобіля «VW Polo», державний номерний знак [NUMBER] . 15.10.2016р. у м. Дніпрі по вул. Чкалова, в районі буд. 19 сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля «VW Polo», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] і автомобіля «AUDI Q7», державний номерний [NUMBER] , під керуванням відповідачки [PERSON] . Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.11.2016р. [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу. [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування. Страховою компанією складний страховий акт, здійснений розрахунку суми страхового відшкодування і виплачене страхове відшкодування [PERSON] в розмірі 38 231,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Відповідачці направлялася вимога про компенсацію суми виплаченого страхового відшкодування, яка залишилася без реагування. Позивач, посилаючись на норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач просив суд стягнути з [PERSON] у порядку зворотної вимоги витрати на сплату страхового відшкодування в сумі 38\~231,92 грн., компенсувати витрати по сплаті судового збору. Представник позивача\~ Гірчак\~А.М.\~(діє\~на підставі\~довіреностей від\~02.10.2018р. а.с. 26) в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги задовольнити повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 88). Відповідачка в судові засідання, призначені на 04.11.2019р. і на 02.12.2019р. повторно не з`явилась, про дату, місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином за адресою, наданою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 67), про що свідчать повернуті на адресу суду судові повістки із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 84, 87). З огляду на приписи ч. 9 ст. 130 ЦПК України, відповідачка вважається такою, що повідомлена про розгляд справи належним чином. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за принципами ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Як встановлено судом, 06.11.2016р. між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» і [PERSON] укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № AM 98448 строком дії з 09.11.2016р. і до 08.11.2016р., предметом якого є страхування автомобіля «Volkswagen Polo», 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , на підставі якого страховик зобов`язався компенсувати [PERSON] пошкодження або знищення указаного автомобіля у ДТП, незаконне заволодіння. Як видно з матеріалів справи, 15.10.2016р. сталася ДТП, за обставинами якої [PERSON] , 15.10.2016р. о 12 год. 18 хв., керуючи транспортним засобом «Ауді», державний номер [NUMBER] , рухалася по другорядній дорозі вул. Чкалова з боку вуя. Артема у напрямку вул. Сєрова в м. Дніпрі, де виїхавши на перехрестя з вул. Красною на головну дорогу, не надала перевага у русі та скоїла зіткнення з автомобілем «Фольксваген», державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі по вул. Красної з права на ліво за напрямком її руху. Своїми діями [PERSON] порушила п. 16.11, д.з. 2.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, а також завдавши тілесні ушкодження [PERSON] . Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.11.2016р. по справі № 201/15269/16-п, яка набрала законної сили 14.12.2016р., [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення і її притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу (а.с. 9-10). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина відповідачки [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленою і не підлягає доведенню. На замовлення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» суб`єктом оціночної ФОП [PERSON] виконаний Звіт № PZU/3496/16(о) про оцінку пошкодженого транспортного засобу від 24.10.2016р., яким встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Polo» з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 88\~026,24 грн. (а.с. 18). 21.11.2016р. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» складений страховий акт, відповідно до якого прийняте рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 38\~231,92 грн. (а.с. 21). У зв`язку з чим відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відшкодувало [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Polo» в сумі 38\~231,92 грн., що підтверджено платіжним дорученням від 22.11.2016р. (а.с. 24). 16.01.2019р. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулося до [PERSON] із претензією про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування в сумі 38\~231,92 грн. Проте вимоги претензії на час звернення до суду із цим позовом відповідачкою залишені без реагування (а.с. 23). Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»). Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про страхування» визначено, що страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією). Згідно зі ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування»). Предметом позову є вимога про відшкодування страхової виплати у розмірі 38\~231,92 грн. Учасники справи мають декілька зобов`язань, зокрема: 1) договірне зобов`язання між позивачем і потерпілим - за договором добровільного майнового страхування; 2) деліктне зобов`язання між потерпілим та відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП. На виконання договору добровільного майнового страхування позивач сплатив страхове відшкодування у розмірі 38\~231,92 грн. Відповідальною особою за відшкодування завданих збитків є відповідачка [PERSON] , тому позивач, враховуючи те, що вина останньої у настанні ДТП встановлена, з метою захисту порушеного права звернувся лише до неї з цим позовом. Цивільним кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу (ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації ( ст. 993 ЦК України). Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таке ж положення закріплено у ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Пунктом 26 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст. 993 ЦК України. З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволені повністю, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 921,00 грн. (а.с. 25) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved