overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

31 березня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони 21 червня 2013 року зареєстрували шлюб, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON]. в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити (а.с.21). Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позов визнає в повному обсязі (а.с.19). З'ясувавши позицію сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони 21 червня 2013 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконкомом Олександро-Калінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.5), від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.4). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

31 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Вказав, що з 23 серпня 2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають малолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося. Близько 4 років тому у сім»ї почали виникати суперечки та сімейні сварки через побутові проблеми, які носили систематичний характер близько 6 місяців. З травня 2014 року дружина залишила сім»ю та з меншим сином переїхала до батьків. Шлюбно-сімейні відносини з цього часу не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають за різними адресами. На даний час він має намір створити іншу сім»ю. Збереження шлюбу та примирення за викладених обставин вважає неможливим. Посилаючись на викладене, позивач прохав розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON], судові витрати з відповідача не стягувати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу за його відсутності, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочнго рішення в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не повідомляла, заперечень на позов не направила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Глобинського районного управління юстиції Полтавської області 23 серпня 2008 року, актовий запис № 83. Від шлюбу мають малолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з травня 2014 року, тобто більше трьох років. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач має намір створити іншу сім»ю. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дітей. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

31 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 04 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між ним і [PERSON], актовий запис № 128, після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив в заяві, що подружнє життя не склалося в звязку з відсутністю взаєморозуміння та несхожості характерів, сварок, конфліктів, вони тривалий час не підтримують сімейні відносини, не ведуть сумісного господарства, він втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя та збереження шлюбу він вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам. Він та дружина дійшли до згоди, що діти будуть проживати з дружиною. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, в разі задоволення позову просила її прізвище залишити без змін. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 04 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 128. Сторони мають дітей від шлюбу: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, вимоги відповідача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона змінила у звязку з реєстрацією шлюбу. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

31 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб. Свої вимоги заявник обґрунтувала тим, що вона народилася 12 жовтня 1999 року в м.\~Павлоград Дніпропетровської області. На теперішній час, вона ще не досягла повноліття. В 2015 році вона познайомилася із [PERSON], [INFO]. Між ними склалися теплі і щирі стосунки. Вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного. З грудня 2016 року проживають разом, і на підставі цього звернулись з заявою про реєстрацію шлюбу до відділу РАЦС АНД району в м. Дніпро, але у відділі їй було розяснено, що оскільки вона не досягла віку, з якого можна зареєструвати шлюб, як це передбачено сімейним законодавством України, необхідно надати судове рішення про надання права на укладення шлюбу. Визнання права на укладення шлюбу для неї є необхідним і відповідає її інтересам, і інтересам [PERSON] оскільки на даний час вона вже вагітна терміном 15 тижнів, а тому їм необхідно терміново зареєструвати шлюб до народження дитини. Її батьки: [PERSON] Василіна та [PERSON] не заперечують проти укладення нею шлюбу із [PERSON]. На теперішній час [PERSON] навчається у Дніпропетровському регіональному центрі професійно-технічної освіти, який повністю забезпечує та зможе забезпечити в майбутньому їх сімю матеріально. На підставі викладеного просить суд надати їй право на шлюб з [PERSON] (а.с.2-3). Заявник [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує та просить задовольнити. Від заінтересованих осіб [PERSON], [PERSON], Амур-Нижньодніпроський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечують. Заінтересовані особи батьки заявника [PERSON] та [PERSON] проти її одруження із [PERSON] не заперечують. Їх донька бажає народити дитину у шлюбі та не бажає переривати вагітність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України у \~порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. У відповідності з ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] досягла 17 років (на даний момент їй 17 повних років), бажає народити дитину та зареєструвати шлюб із батьком дитини, тому що за таких обставин вона буде більше захищена законом. [PERSON] також наполягав надати дозвіл на шлюб. Ці обставини підтверджені заявами заявника та заінтересованих осіб та письмовим доказами: свідоцтвом про народження [PERSON] та довідкою з жіночої консультації щодо вагітності [PERSON] (а.с.4,6). Суд вважає за необхідне задовольнити заяву \~[PERSON] та надати їй право на шлюб із [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

31 березня 2017 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 24 липня 2009 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 336. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитина - доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між подружжям не склалися. На теперішній час вони проживають окремо, спільне господарство подружжям не ведеться. Сім'я розпалася повністю, а шлюб існує лише формально. Примирення між сторонами та збереження сім'ї неможливе. У зв'язку з викладеним, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримав, надавши пояснення, аналогічні вищенаведеним. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані суду докази, вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2009 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження серія [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 24 СК України також визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із тексту позовної заяви та пояснень сторін судом було встановлено, що волевиявлення сторін спрямоване на розірвання шлюбу і примусити сторони в такому випадку продовжувати шлюбні стосунки суд не може, а примирення в такому випадку буде суперечити моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд вважає необхідним шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 24 липня 2009 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 336- розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

31 березня 2017 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання її доньки [PERSON], [INFO], недієздатною та встановлення над нею опіки і призначення її опікуном. \~ \~ На доведеність вимог зазначила, що [PERSON] є її донькою і вона її доглядає. Відповідно до довідки МСЕК серії 10ААА №426659, визнана інвалідом першої А групи з дитинства, потребує постійного догляду і нагляду. Відповідно до висновку судово- психіатричної експертизи від 20.09.2016 року не може розуміти своїх дій і керувати ними, потребує опіки. В судовому засіданні заявник [PERSON] просила заявлені вимоги задовольнити. Представник ради опіки та піклування виконавчого органа Торецької міської ради [PERSON] не заперечує проти визнання [PERSON] недієздатною і встановлення над нею опіки. Представник ради опіки та піклування виконавчого органа Торецької міської ради [PERSON] в суді пояснила, що вона є секретарем ради опіки та піклування Торецької міської ради і вважають доцільним призначити опікуном саме заявника [PERSON] Вислухавши [PERSON], представників Торецької міської ради, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява\~підлягає задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ч.1\~ст.39 ЦК України\~суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно\~ч.1 ст.41 ЦК України\~над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч.1\~ст.60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнаня її недієздатною. Згідно ч.4\~ст.63 ЦК України\~опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки піклувальника. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства безстроково (а.с. 5). Заявник [PERSON] є матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Відповідно до висновку судово- психіатричної експертизи за №108 від 20.09.2016 року КЛПУ «ОПНБ м.Словянська», [PERSON], [INFO], не може розуміти своїх дій і керувати ними, для захисту цивільних прав і інтересів, потребує опіки (а.с. 7-9). Відповідно до вимог ч.1\~ст. 241 ЦПК України\~суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно пояснень [PERSON] - секретаря ради опіки та піклування Торецької міської ради, вважають доцільним призначити заявника [PERSON] опікуном відносно доньки [PERSON] Відтак, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що є наявні підстави для визнання недієздатною [PERSON], [INFO], та встановлення над нею опіки, призначивши опікуном матір [PERSON]. Перешкод для призначення опікуном судом не встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

31 березня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Новокримська, 1/39. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 30.03.2017р. о 12 год. 51 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 30.03.2017р. о 12 год. 51 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Коваленко лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора доступна формальному контакту. Встановлену дистанцію не підтримує, імпульсивна. Емоційно неадекватна, тривожна. На запитання відповідає коротко. Поведінкою не виключає наявність слухових обманів сприйняття. Негативістична до рідних. Стверджує, що мати вночі намагалася її задушити. Висловлює маячні ідеї на адресу рідних. Мислення паралогічне. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

31 березня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Холодильна, 2/49. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 30.03.2017р. о 10 год. 19 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 30.03.2017р. о 10 год. 19 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної [PERSON] за направленням лікаря-психіатра Локатош лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора напружена, тривожна, іспитує обмани в сфері сприйняття, маячню переслідування, збитку. [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічний маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

31 березня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Юних Ленінців, 10/111. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 30.03.2017р. о 20 год. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 30.03.2017р. о 20 год. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням фельдшера лікарні КЗ «ДМП № 1» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора орієнтована приблизно вірно. Контакту доступна. Легко роздратовується. На запитання відповідає вибірково. Активно звучать маячні ідеї збитку, отруєння. До оточуючих відноситься з негативізмом. [PERSON] було поставлено попередній діагноз маячний розлад органічного походження. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved