Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

29 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Брусилівського району Житомирської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON], який помер 05 січня 2014 року. Позов обґрунтований тим, що 05 січня 2014 року помер [PERSON], який був братом позивачки [PERSON] Після його смерті відповідно до Державного акту на право власності на землю Серії ЖТ-23 № 000855 виданого 09.12.1997 року відкрилася спадщина на земельну ділянку розташовану на території [PERSON] сільської ради Брусилівського району, Житомирської області. Відповідно до ст. 1262 ЦК України позивачка як рідна сестра померлого є спадкоємцем другої черги за законом спадкового майна яке залишилося після смерті [PERSON]. Інших спадкоємців немає. Після смерті [PERSON] в установлений законом термін з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулася, так як після смерті спадкодавця у неї на руках залишився Державний акт про право власності на землю, виданий на імя спадкодавця, а також відповідно до довідки виданої [PERSON] сільською радою Брусилівського району на день смерті брата проживала разом з ним і тому вважала, що на підставі ч.З ст.1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті брата. Після звернення до приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу Житомирської області з тим, щоб їй було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті [PERSON], нотаріус відмовив у видачі Свідоцтва та розяснив що незалежно від того, чи володіє спадкоємець майном спадкодавця, та так вона не була зареєстрована за адресою проживання брата то необхідно було звернутися з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори в шестимісячний термін після смерті [PERSON] Позивачка вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущено нею з поважних причин, а саме із-за того, що маючи на руках документи на спадкове майно і фактично володіючи майном спадкодавця, а також враховуючи те, що на день смерті вона проживала разом із спадкодавцем то я вважала себе такою, що прийняла спадщину і не знала про те, що незважаючи на всі вище перераховані обставини необхідно звертатися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Посилаючись на ч.3 ст.1272 ЦК України, позивач просить визначити їй додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після померлого 05 січня 2014 року [PERSON], тривалістю в один місяць. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просила задовольнити, понесені нею судові витрати по оплаті судового збору з відповідачів не відшкодовувати. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Брусилівського району Житомирської області, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, на розгляд справи не з'явився. Сільський голова [PERSON] надіслав до суду повідомлення про розгляд справи без представника сільської ради, зазначив, що заперечень на позов [PERSON] немає, позов визнають. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Доданими до позовної заяви копіями свідоцтва про смерть [PERSON], свідоцтв про народження, свідоцтв про укладення шлюбу, довідкою [PERSON] сільської ради Брусилівського району Житомирської області, постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії підтверджуються викладені в позовній заяві обставини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. Судові витрати по оплаті судового збору сплачені позивачкою і вона не бажає їх відшкодування з відповідача.

Outcome: approved