Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 30 листопада 2018 року Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області (далі Миколаївський рибоохоронний патруль) звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь держави заподіяну ним в наслідок правопорушення майнову шкоду в сумі 22984,00 грн., а також судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 30 липня 2018 року, [PERSON] в акваторії річки Інгул, в районі смт. Воскресенське Вітовського району Миколаївської області без відповідного дозволу на промисел, застосовуючи промислове знаряддя лову павук капроновий, незаконно виловив рибу гірчак 1352 одиниці, чим заподіяв рибним запасам України шкоду на суму 22984,00 грн. Проте, при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 40 КУпАП не прийнято рішення про відшкодування шкоди, завданої рибному господарству України. Посилаючись на те, що відповідач добровільно завдані державі збитки не відшкодував, тому просить стягнути їх в судовому порядку. Представник позивача - Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Миколаївській області, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві. Відзив відповідача щодо зменшення розміру шкоди не визнав, посилаючись на вимоги ЗУ «Про тваринний світ» Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив факт вилову ним риби однак розмір майнової шкоди не визнав. Пояснив, що здійснював вилов риби гірчака для годування домашньої птиці. Просив про зменшення розміру шкоди, посилаючись на скрутне матеріальне становище, єдиним доходом якого є пенсія в розмірі 1492 грн. Представник відповідача також послався на скрутне матеріальне становище відповідача, та, з урахуванням положень ст. 1193 ЦК України, просив суд максимально зменшити розмір відшкодування вище вказаних збитків. Вислухавши пояснення\~сторін,\~дослідивши матеріали\~справи,\~розглядаючи позов\~в межах\~заявлених вимог\~та на\~підставі наданих\~доказів,\~судом встановлено, що постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2018 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.85 КУпАП за фактом здійснення вилову риби 30 липня 2018 року промисловим знаряддям лову без відповідного дозволу на промисел, тобто допущено порушення п. 3.15 Правил рибальства, яким забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм та без наявності відповідних документів, що дають право на здійснення лову в окремих водоймах (а.с. 12-13). При прийнятті рішення щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності питання про стягнення з нього завданих державі збитків відповідно до ст. 40 КУпАП не вирішено. Статтею 13 Конституції України, статтями 3, 4, 5 Закону України «Про тваринний світ», статтею 39 Закону України «Про охорону навколишнього середовища» встановлено, що обєкти тваринного світу (в тому числі риби, ссавці, членистоногі, молюски) знаходяться під охороною держави та належать до природних ресурсів загальнодержавного значення. З урахуванням вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, розглядаючи дану справу, що стосується правових наслідків дій [PERSON], доказуванню та встановленню підлягає лише розмір, завданих правопорушником матеріальних збитків, що заподіяні внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, опису вилученого майна (а.с. 7-8), постанови Жовтневого районного суду Миколаївської області, [PERSON], виловлено рибу гірчак у кількості 1352 одиниць. Таким чином, суд вважає встановленим, що своєю протиправною поведінкою відповідач заподіяв рибним запасам України шкоду. Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, опису вилученого майна (а.с. 7-8), постанови Жовтневого районного суду Миколаївської області, відповідачем виловлено рибу гірчак у кількості 1352 одиниці. Визначення суми шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування або знищення водних живих біоресурсів здійснюється відповідно до Такс для\~обчислення розміру\~відшкодування шкоди,\~що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року №1209, та відповідно до розрахунку позивача, зазначеного у позовній заяві, становить 22984 грн. (а.с. 4). Відповідно до Додатку № 1 до даних Такс, оцінка збитків за вилов водних біоресурсів, віднесених до категорії інші риби (крім видів занесених до Червоної книги України) становить 1 (один) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, отже сума шкоди становить 1352 х 17 х 1 = 22984 грн. Отже розрахунок здійснено відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють дані відносини. Таким чином, суд вважає встановленим, що своєю протиправною поведінкою відповідач заподіяв рибним запасам України шкоду у вище вказаному розмірі. Стосовно посилань відповідача та його представника про наявність обґрунтованих підстав, зокрема скрутне матеріальне становище відповідача, та у звязку чим заявлене клопотання відповідно до положень ст.1193 ЦК України зменшити розмір шкоди, то суд виходить з наступного. Дійсно, положеннями ч.4 ст. 1193 ЦК України передбачено, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. В той же час, відповідно до норм ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», яка визначає особливості застосування цивільної відповідальності за завдану, в тому числі рибним запасам України шкоду, то шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до статті 1 вказаного Закону, завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об'єктів, пов'язаних з історико-культурною спадщиною. Згідно статті 2 даного Закону, відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством. Тобто норми Закону «Про охорону навколишнього природного середовища» є імперативними у даних правовідносинах, а за такого застосування вимог ст. 69 даного Закону є обовязковим та таким, що виключає можливість зменшення суми шкоди відповідно до ст. 1193 ЦК України. Згідно до ст. 64 Закону України «Про тваринний світ» за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу передбачена адміністративна, цивільно-правова чи кримінальна відповідальність відповідно до закону. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Як зазначено вище, дані розміри визначаються відповідними Таксами, та перевіркою розрахунку встановлено його відповідність даним вимогам. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги Миколаївського рибоохоронного патруля обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1762 грн.

Outcome: approved