Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

29 червня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини. В обґрунтування позову вказала, що проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з відповідачем. Мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає та знаходиться на утриманні позивача. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини і позивача відповідач не надає, через що вона звернулась з позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу щомісячно, з моменту подання позову і до досягнення дитиною трирічного віку та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, змінені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, в зв'язку з розглядом справи судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір'ю - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч.2 ст.84, ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не проживають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини - до досягнення дитиною трьох років. Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов'язання на утримання матері дитини виникають за одночасної наявності наступних обов'язкових умов: проживання з нею дитини, яка не досягла трирічного віку; походження дитини від чоловіка, з яким жінка перебувала в фактичних шлюбних відносинах (кровного споріднення) або наявність іншого зв'язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу. Так, в ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивач, будучи матір'ю малолітньої [PERSON], має право на її утримання [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах та відповідач є батьком дитини. Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює та має стабільний заробіток, тому має змогу надавати позивачці матеріальну допомогу на її утримання, до досягнення дитиною трирічного віку, однак свої обов'язки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved