Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

29.08.2018 позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 2014 року вони разом з відповідачем не проживають, матеріальної допомоги на утримання дітей він не надає. Просила суд постановити рішення яким зобов'язати відповідача в примусовому порядку до сплати аліментів. 24.10.2018 представником відповідача подано заяву про відкладення судового засідання, у якій він крім того просив приєднати до матеріалів справи копію довідки, що засвідчує місце праці [PERSON], що він дійсно працює водієм у ФОП [PERSON] з 06.08.2018 згідно Трудового договору №1 від 03.08.2018. У період з 08.10.2018 по 12.10.2018 перебував у відрядженні в межах України відповідно до наказу від 08.10.2018 за №01-08/10-18 (а.с.20) В судове засідання 10.01.2019 позивач не зявилася, 28.11.2018 подала суду заяву у якій просила справу розглядати у її відсутності та позов задовольнити (а.с.26) Відповідач [PERSON], в суд не з»явився, 10.01.2019 представник відповідача подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнають повністю (а.с.34) Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Спір витікає із сімейних правовідносин і вирішений відповідно до вимог ст. ст. 191, 182, Сімейного кодексу України. Так, відповідно до положень ст.ст. 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Із позовної заяви, копії свідоцтва про одруження серія 1-СГ №122522 вбачається, що сторонами 16.02.2002 зареєстровано шлюб у м. Городок Львівської області, за актовим записом №11 (а.с.3) [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є синами позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], згідно копій свідоцтв про народження серія 1-СГ №293937 та №293938 від 16.08.2003 (а.с.4) Діти проживають та зареєстровані разом із матірю у м. Городок по вул. Підгір»я, 23 Львівської обл., що підтверджується довідкою виконавчого комітету Городоцької міської ради про склад сім»ї №2610 від 29.08.2018 (а.с.8). Спору щодо визначення місця проживання синів між ними немає. Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 13.09.2018 відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрований у [INFO] (а.с.11) За ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ч. ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України\~ № 789 Х11 (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей\~ умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~ стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, обовязок обох батьків утримувати дітей, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, та те, що відповідач позов визнав, оцінюючи всі обставини справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а саме в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача. Крім того, суд вважає за доцільне роз'яснити відповідачу, що згідно, ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках.

Outcome: approved