Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

30 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 15 вересня 1979 року відділом ЗАГС Куйбишевського району м. Донецьк, актовий запис № 755 розірвати. В обґрунтування позову він зазначив, що від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з листопада 2002 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивач у судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua., причини неявки суду не повідомила. 15 грудня 2017 року набув чинності ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Отже, згідно п.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Провадження у справі відкрито 01 грудня 2017 року. При цьому, відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Враховуючи зазначене і положення ст.ст.19, 274 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 15 вересня 1979 року уклали шлюб (арк.с.8). Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з листопада 2002 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved