Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

6 березня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що він надає теплову енергію відповідачам за адресою: [ADDRESS] де головним квартиронаймачем є [PERSON] яка на підставі особистого рахунку 32-201960 повинна оплачувати надані послуги щомісячно, до 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Проте оплату за цих послуг відповідачі не здійснюють з 1 листопада 2009 року по 1 лютого 2014 року, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 1004,58 гривень. Не дивлячись на неодноразові попередження, відповідачі відмовляються добровільно погасити заборгованість, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму боргу за теплопостачання у розмірі 1004,58 гривень та судові витрати по справі (а.с.2). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та надав на адресу суду заяву з проханням розглядати в подальшому справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 9 квітня 2014 року посилався на те, що він сплатив всю суму заборгованості. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] та є споживачем теплової енергії, яка надається Комунальним підприємством «КОМЕНЕРГОСЕРВІС» Дніпропетровської міської ради. Відповідач [PERSON] у вказаній квартирі не зареєстрована, про що свідчить довідка КВЖРЕП (а.с.3). З відкритого особового рахунку [NUMBER] вбачається, що він відкритий на відповідача [PERSON] (а.с.5). 21 березня 2013 року за заявою Комунального підприємства «КОМЕНЕРГОСЕРВІС» Дніпропетровської міської ради Самарським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ про стягнення заборгованості з [PERSON] за надані послуги, який ухвалою суду від 21 серпня 2013 року було скасовано (а.с.6). Заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання за період з 01 листопада 2009 року по 01 лютого 2014 року складає 1004 грн. 58 коп., про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с.5). У відповідності до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України (ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За змістом ст. 67 Житлового Кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Пунктом 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або згідно затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (абонентської книжки). Відповідно до п. 21 вже вказаних Правил, у разі відсутності у квартирі засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водопостачання -з розрахунку на одну особу, - з централізованого опалення -з розрахунку на 1 кв. метр опалюваної площі квартири. З огляду на існуючі затверджені тарифи на теплову енергію для населення, а також наявність факту надання таких послуг у квартиру за адресою: [ADDRESS], суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, шляхом стягнення існуючої суми заборгованості лише з відповідача [PERSON] Приходячи до такого висновку, суд виходив з того, що інший відповідач - [PERSON] у цій квартирі не зареєстрована, доказів її користування послугами з теплопостачання в судовому засіданні не надано та за судовим наказом від 21.03.2013 року сума боргу також стягувалася лише з [PERSON]. До твердження відповідача [PERSON] щодо сплати ним послуги у повному обсязі, суд відноситься критично, оскільки останнім не було надано жодного доказу в підтвердження його доводів, які спростовуються розрахунком заборгованості, який було надано позивачем. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Outcome: partial