Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

31 січня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просила суд, постановити рішення, яким шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 28 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, за актовим записом №388 - розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Залізняк». Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 704,80 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем по справі, [PERSON] Їх шлюб було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 28 червня 2003 року, за актовим записом №388. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька постійно проживає із нею і після розірвання шлюбу залишиться проживати зі нею. Аліменти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. З 2008 року вони припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть та з цього часу мешкають окремо. Причиною розпаду сімї стало те, що вони з відповідачем різні люди, у них різні погляди на життя, сімейні стосунки, сімейні обовязки, виховання дитини та ведення спільного господарства. Крім того, відповідач тривалий час зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані вчиняє сварки, скандали. В результаті цього вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На теперішній час вона створила нову сімю і бажає зареєструвати офіційно відносини. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно і примирення між ними бути не може, і вона не бажаю зберігати сімю. У судове засідання позивачка не зявилась, надала до суду письмову заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення рішення в заочному порядку. У судовому засіданні відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, однак зазначив що не згодний сплачувати витрати по оплаті судового збору, оскільки він до суду не звертався з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов, у силу ст. ст. 104 - 107 Сімейного Кодексу України, підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] 28 червня 2003 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 186433, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, про що 28 червня 2003 року зроблено запис № 388 (а. с. 7). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 002736, виданим Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що 20 квітня 2005 року зроблено відповідний актовий запис № 319 (а. с. 8). Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2008 року, що підтверджується заявою позивача (а. с. 23) та поясненнями відповідача у судовому засіданні. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28.01.2003 року, заява №44647\\98). Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін. Фактично взаємини сторін як подружжя відсутні, тому суд вважає за можливе їх шлюб в якому є одна дитина розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved