Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

31.07.2015 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення належності правовстановлюючого документа. Вимоги мотивовані тим, що під час приватизації та оформлення правовстановлюючого документа, на землю, 17.03.2000р., а саме Державного акту на право приватної власності на землю, Дніпровською селищною радою народних депутатів було допущено помилку в написанні її прізвища, так її прізвище було написано «Плахотнік», а відповідно до її паспорта її прізвище «Плахотник», на підставі чого, просить встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю від 17.03.2000 р. виданого Дніпровською селищною радою народних депутатів [PERSON], [INFO]. В судове засідання заявник не зявився. про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник заявника в судове засідання не зявився. про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутністю (а.с. 14). Заінтересована особа: Дніпропетровська селищна рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, в судове засідання не зявилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином. Надала суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутністю. Проти заяви не заперечує (а.с. 13). Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення заяви в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину від 28 січня 1991 року [PERSON] успадкувала ? частину житлового будинку, з відповідною долею господарчих споруд, що знаходиться за адресою: с. Дніпровському, вул. Гагаріна, №40, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, який розташований на земельній ділянці площею 1200 кв.м (а.с.7). 12 травня 1993 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдарована) укладений Договір дарування, відповідно до якого [PERSON] подарував [PERSON] ? частину житлового будинку, з відповідною долею господарчих споруд, що знаходиться за адресою: с. Дніпровське, вул. Гагаріна, №40, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, який розташований на земельній ділянці площею 1200 кв.м (а.с.5-6). Отже заявниця є власницею в цілому житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: с. Дніпровське, вул. Гагаріна, №40, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. 17 березня 2000 року Головою Дніпровської селищної Ради народних депутатів виданий [PERSON] на право приватної власності на землю I-ДП №124082, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №360 (а.с.8) Як убачається із змісту Державного [PERSON] він виданий на імя [PERSON] на право власності на земельну ділянку, площею 0.120 га, розташовану на території смт. Дніпровське, вул. Гагаріна, б. 40 Дніпровської селищної ради, для обслуговування житлового будинку (а.с.8). Відповідно до копії паспорта серії АМ 198132, виданого 26.12.2000 року, прізвище заявниці зазначено: «Плахотник» - українською мовою та «Плахотник» - російською мовою, місце реєстрації заявниці з 03.12.1993р. сел. Дніпровське, вул. Гагаріна буд. 40 (а.с. 4) Аналізуючи зміст вказаних документів суд встановив тотожність певних даних, а саме імя по батькові особи, якої виданий [PERSON] акт на право приватної власності та імя, по батькові заявниці, а також тотожність площі та адреси земельної ділянки, зазначеної в [PERSON] з площею та адресою, зазначеними в правовстановлюючих документах заявниці на будинок та місцем реєстрації заявниці, що дає підстави для висновку, що [PERSON] на право приватної власності на землю I-ДП №124082, належить [PERSON], а відмінність в напису її прізвища виникла внаслідок різноманітності перекладу її прізвища з російської мови на українську мову. Крім того, суд враховує, що на час набуття заявницею права власності на земельну ділянку, діяв Декрет Кабінет Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992р., відповідно до якого, сільські, селищнім, міськім Ради народних депутатів повинні забезпечити передачу громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм, зокрема, для обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), у межах норм, установлених Земельним кодексом України. Отже земельна ділянка підлягала передачі виключно власникам будинків, які розташовані за цей земельній ділянці, а відтак зазначена в [PERSON] земельна ділянка підлягала передачі у власність заявниці, яка була власником житлового будинку та господарчих споруд, розташованих на цей земельній ділянці. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи всі доказі по справ суд вважає, що вимоги заявника знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду і підлягають задоволенню. Судові витрати, відповідно до ст. 235 ЦПК України, не відшкодовуються.

Outcome: approved