Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

31.08.2021 року позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23.11.2002 року він з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , які в подальшому будуть проживати з матір`ю. Також зазначає, що майно, яке підлягає розподілу між ними, відсутнє. В останній час між ними відсутнє порозуміння, відбуваються сварки, втрачено почуття любові. Неодноразово припиняли сумісне проживання. У березні 2020 року зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу, але позовна заява була залишена без розгляду з причин обоюдного бажання відновити сімейні відносини. Відновлені сімейні відносини не внесли в їх стосунки миру, взаєморозуміння, поваги один до одного та любові. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати, оскільки відсутнє бажання зберегти сімейні відносини, що буде суперечити інтересам кожного з подружжя та інтересам дітей. Ухвалою суду від 30.11.2020 року клопотання відповідача про надання їм строку для примирення тривалістю шість місяців було задоволено, але позивач не погодившись з ухвалою суду оскаржив її в апеляційній інстанції. Постановою Донецького апеляційного суду від 10.02.2021 року ухвалу Волноваського районного суду від 30.11.2020 року про надання строку для примирення скасовано та справу направлено для продовження розгляду. У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, заяву про причину неявки суду не надала, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 23.11.2002 року одружились, про що Новоандріївською сільською радою Волноваського району Донецької області зроблено запис за №11 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку - [PERSON] , [INFO] , які в подальшому будуть проживати з матір`ю. Позивач у позові зазначив, що матеріальну допомогу на утримання дітей буде надавати добровільно. Спірне майно відсутнє. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. На теперішній час сторони припинили шлюбні відносини, і як зазначено у постанові Донецького апеляційного суду від 10.02.2021 року позивач має іншу жінку, з якою створив нову сім`ю і в якій [INFO] народилось двоє синів - [PERSON] і [PERSON] . Позивач бажає жити разом з цими дітьми в новій родині, виховувати їх та укласти шлюб, у зв`язку з чим, подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжя втратило почуття взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та довіра один до одного. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти позову не надала, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Питання стягнення судових витрат позивач не ставить. На підставі ст.ст. 104, 105, 107, 109, 110-112 СК України,

Outcome: approved