Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

30.05.2018 року представник позивача звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказав, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстровані за місцем проживання відповідачі - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] та неповнолітня дочка [PERSON]- [PERSON], [INFO]. З 2014 року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у вищезазначеному будинку не проживають, комунальні послуги не сплачують, їх особистих речей у квартирі немає. Добровільно з реєстрації за місцем проживання відповідачі знятися не бажають. Відповідачі [PERSON] та її неповнолітня дочка- [PERSON] у зазначеному будинку не проживають з 2008 року. У 2008 році виїхали до Російської Федерації де отримали громадянство і проживають по цей час. Просить визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] та неповнолітню [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням -будинком [ADDRESS]. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 31.05.2018 позовну заяву [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням було залишено без руху та надано позивачу семиденний строк для виправлення вказаних в ухвалі недоліків. 14.06.2018 року до Рубіжанського міського суду Луганської області надійшла заява представника позивача [PERSON] про усунення недоліків вказаних в ухвалі Рубіжанського міського суду Луганської області від 31.05.2018 року та оригінали квитанцій про сплату судового збору. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 21.06.2018 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач та її представник не з,явились. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, Надіслали на адресу суду заяви, в яких позовні вимоги визнали, просили справу розглянути в їх відсутність (а.с.62,68,69,70). Представник третьої особи в судове засідання не з,явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у відсутність представника Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області, підтримує вимоги позовної заяви. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником будинку № [ADDRESS] (копія договору дарування житлового будинку з реєстраційним написом на документі про право особистой власності - а.с. 12). Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області № 11604 від 17.04.2018 року у будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - як син власника, [PERSON]- дочка власника, [PERSON]- колишній чоловік, [PERSON]- піднаймач, [PERSON]- дочка піднаймача (а.с. 13). Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частина 4 ст. 206 ЦПК України встановлює, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідачі надали до суду заяви про визнання позову в повному обсязі. На підставі викладеного, з урахуванням того, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачами позову та дійшов висновку про можливість задовольнити позов повністю. Отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved