Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

29 грудня 2016 року Чернігівський геріатричний пансіонат звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 2048,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати 1378,00 грн. Свої вимоги мотивують тим, що [PERSON] знаходився в трудових відносинах з Чернігівським геріатричним пансіонатом з 10 листопада 1980 року по 15 вересня 2016 року та працював завідувачем господарства. 20 березня 2002 року з ним був укладений договір про повну індивідуальну відповідальність. Пояснюють, що проведеною з 08 вересня 2016 року по 16 вересня 2016 року ревізією (інвентаризацією) підзвітних відповідачеві товарно-матеріальних цінностей виявлено нестачу «Дрель-миксер Штурм 2013», що за нині діючими цінами становить 2048,00 грн. Стверджують, що недостача виникла внаслідок недбалого ставлення відповідача, його вина підтверджується порівняльною відомістю результатів інвентаризації нематеріальних активів. Добровільно відшкодувати шкоду відповідач не погоджується. 13 жовтня 2016 року відповідачу було направлено лист рекомендованим повідомленням про відшкодування вартості недостачі, але відповіді не було отримано. До теперішнього часу недостача непогашена. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав і в його задоволенні просив відмовити. Пояснив, що дрель була не нова і він був згоден відшкодувати вартість за якою її придбали. Вказав, що дрель він видав малярам для роботи, які її втратили, проте він помилково забув внести відомості про її видачу останнім до відповідного журналу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що наказом від 10 листопада 1980 року № 161 «к» [PERSON] прийнятий на посаду завідувача господарством до Чернігівського будинку-інтернату для пристарілих та інвалідів (а.с. 3). 20.03.2002 року між Чернігівським геріатричним будинком-інтернатом та [PERSON] укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с. 5). Наказом директора Чернігівського геріатричного пансіонату № 59 від 06.09.2016 року у звязку зі звільненням завідувача господарством [PERSON] призначено комісію по передачі матеріальних цінностей від завідувача господарством [PERSON] Вказаним наказом визначено проведення інвентаризації (а.с. 8). Згідно наказу від 07.10.2016 року № 188 о/с [PERSON] звільнений з посади завідувача господарством Чернігівського геріатричного пансіонату з 07.10.2016 року за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України на підставі його заяви від 06.09.2016 року (а.с. 35). На підставі порівняльної відомості результатів інвентаризації нематеріальних активів від 15 вересня 2016 року, проведеної на підставі наказу № 59 від 06.09.2016 року комісією встановлено недостачу нематеріального активу Дрель-миксер Штурм 2013, що введена в господарський оборот 26.04.2011 року (а.с. 9). 13.10.2016 року на адресу [PERSON] позивачем направлено лист № 340, датований 13.10.2016 року, яким відповідачу запропоновано до 31.10.2016 року покрити розмір заподіяної шкоди вартості Дрель-міксера Штурм 2013, в сумі 2036 грн. (а.с. 13, 14). Завдана шкода відповідачем позивачу відшкодована не була. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Відповідно до ч. 2 ст. 135-3 КЗпП України у разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсуття матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди. Пунктом 105 Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2003 року № 1891, дата оцінки визначається з урахуванням положень частини третьої статті 225 Господарського кодексу України, відповідно до якої під час визначення розміру збитків враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі коли вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків. Позивачем до позовної заяви було надано копії рахунку фактури № С-Скр-021567 від 26 грудня 2016 року, рахунку фактури № МО-0000076 від 27 грудня 2016 року та рахунку № РС-2712004 від 27 грудня 2016 року (а.с. 15, 16, 17) на підтвердження визначення середньої вартості матеріальних цінностей, недостачу яких виявлено Дрель-міксера Штурм 2013, середня вартість вказаних матеріальних цінностей становить 2048,33 грн. ( (2136,00 грн. + 1999,00 грн. + 2010,00) / 3 = 2048,33 грн.). Враховуючи те, що відповідачем не відшкодовано шкоду позивачу, завдану недостачею матеріальних цінностей, а саме - Дрелі-міксера Штурм 2013, які були підзвітні відповідачу у звязку з укладенням договору про повну матеріальну відповідальність, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь Чернігівського геріатричного пансіонату в рахунок відшкодування матеріальної шкоди виходячи з розрахунку ціни, що існувала за місцем виконання зобов'язання на день звернення до суду з цим позовом, у сумі 2048,00 грн., що є в межах позовних вимог. Позивачем понесені документально підтверджені (а.с. 25) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1378,00 грн., які відповідно до положень ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved