Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

29 вересня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення грошових коштів, відшкодування завданої моральної шкоди. 22 травня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом до [PERSON], [PERSON] про застосування наслідків нікчемного правочину, стягнення грошових коштів, відшкодування завданої моральної шкоди В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що у 2005 році відповідач [PERSON] запропонувала їй придбати житловий будинок, розташований по [ADDRESS] Вона оглянула житловий будинок, який знаходився в занедбаному стані, але, прийняла рішення про його купівлю, тому, в жовтні 2005 року між нею та [PERSON] була укладена усна угода, відповідно до якої [PERSON] продає їй зазначене нерухоме майно за 2 000 доларів США. [PERSON] пообіцяла їй що оплатить всі борги за комунальні послуги та оформить правовстановлюючі документи на будинок. 20.10.2006 року між нею та Новомосковським управління експлуатації газового господарства був укладений договір, відповідно до якого вона сплатила 4 625,36 грн. заборгованості за послуги постачання природного газу, також, вона оплатила в БТІ 750 грн. за оформлення документів, та надала відповідачці у вигляді авансу 2 500 грн. та 200 грн. за оформлення документів до суду. Позивач зазначила. що 30 березня 2006 року вселилася в будинок, нею проведені ремонтні роботи на суму 10 299,64 грн. В березні 2007 року вона звернулася до відповідачки [PERSON] з проханням оформити правовстановлюючі документи на будинок, але остання повідомила, що будинок належить її чоловікові [PERSON], який не бажає продавати будинок. Відповідно до ст. 220 ЦК України, договір є нікчемним, оскільки не був посвідчений нотаріально, тому, все отримане за зазначеним договором підлягає поверненню. Також, на підставі ст. 216 ЦК України, відповідачі повинні відшкодувати понесені нею збитки, вартість коштів, які були витрачені на ремонт житлового будинку. Крім того, діями відповідачів їй була спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що відповідачі не виконали умови угоди, що спричиняє їй моральні страждання, вона змушена звертатися до суду, що потягло матеріальні витрати, витрати часу, моральну шкоду оцінює в суму 5 000 грн. В зв'язку з наведеним, посилаючись на вимоги ст.ст. 202, 203, 216, 220, 524, 533, 570, 635, 655, 657 ЦК України, позивач [PERSON] просила суд застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, стягнути з [PERSON], [PERSON] на її користь грошові кошти в розмірі 18 375 грн., в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 5 000 грн., судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник підтримали позов в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просили суд задовольнити вимоги. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов визнали частково, посилалися на те, що не погоджуються з сумами понесених позивачкою витрат на ремонт будинку, та з вимогами щодо відшкодування завданої моральної шкоди . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши надані сторонами докази, приходить до з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку по [ADDRESS], що підтверджується рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 15 листопада 2006 року. На підставі ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Судом встановлено, що не заперечувалося сторонами, що в жовтні 2005 року між [PERSON] та [PERSON] була укладена усна угода, відповідно до якої [PERSON] продає, а [PERSON] купує за 2 000 доларів США житловий будинок, розташований по [ADDRESS] У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала того, що отримала від позивачки в якості авансу за будинок 2 700 грн., на оплату послуг БТІ 750 грн., не заперечувала проти того, що позивач [PERSON] оплатила заборгованість за спожитий газ в сумі 4 625,36 грн. Частиною 1 ст. 203 ЦК України однією з загальних вимог, додержання яки необхідно для чинності правочину, зазначається відповідність правочину нормам Цивільного кодексу України, та іншим актам цивільного законодавства. У відповідності до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У відповідності до ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемний. Оскільки сторонами не додержана вимога щодо нотаріального посвідчення правочину, зазначений правочин є нікчемним. У відповідності до ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. У відповідності до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що відповідач [PERSON] повинна повернути позивачці все, що отримано нею на виконання нікчемного правочину, а саме - 8 075,36 грн.. Судом встановлено, що позивачкою понесені витрати на ремонт житлового будинку, господарських будівель та споруд (що включає в себе придбання будівельних матеріалів, оплата проведених робіт) в сумі 10 299,64 грн., що підтверджується відповідними квитанціями, чеками, розписками в отримання оплати за виконані роботи. Зазначені обставини підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які допитані в судовому засіданні. Оскільки позивач [PERSON] вселилася в житловий будинок з дозволу [PERSON], вона не може вважатися недобросовісним набувачем майна. Відповідно до ст. 390 ЦК України, добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість. В зв'язку з наведеним, відповідачі повинні відшкодувати позивачу здійснення витрат, на яку збільшилася вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд, в сумі 10 299,64 грн. Стосовно вимог щодо відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає … у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній особі, відшкодовується особою, яка заподіяла її. В той же час, суд приходить до переконання, що позивачу [PERSON] не була спричинена моральна шкода, оскільки вона, з власної недбалості уклала з відповідачами правочин, який є нікчемним, в зв'язку з чим, в задоволенні зазначеної частини вимог належить відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно до квитанцій, позивач понесла витрати на оплату судового збору в сумі 192,25 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн., а всього в сумі 312,25 грн., які повинні бути стягнуті на її користь з відповідача [PERSON] Враховуючи викладене,

Outcome: partial