Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

30.11.2020 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач вказує, що 28 червня 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 489196013. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка Фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 03.01.2019 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20190103, згідно із яким ТОВ «Таліон Плюс» передало позивачеві за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги, в тому числі і до відповідача, заборгованість якої становить 8631,62 грн. В зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку заборгованість не погасив, позивач звернувся до суду. Ухвалою судді від 14 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Враховуючи те, що у встановлений ухвалою строк сторони не надали суду клопотання про розгляд справи з викликом сторін, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе у даній справі постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28 червня 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 489196013, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати позичальникові ( [PERSON] ) кредит на суму 5830 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти аз користування кредитом у розмірі 1,66 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом до закінчення строку кредиту. Відповідно до п. 1.5 Договору, позичальник сплачує товариству проценти аз користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 605,90 відсотків річних (а.с. 5-6). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка Фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором (а.с. 7). 03.01.2019 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20190103, згідно із яким ТОВ «Таліон Плюс» передало позивачеві за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги, в тому числі і до відповідача (а.с. 8-9, 10). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 489196013 від 28 червня 2018 року за період з 30.01.2019 по 31.10.2020 складає 8631,62 грн., з яких 5830 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2801,62 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 12). Проаналізувавши вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.626, ст.627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст.638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Матеріалами справи підтверджується факт укладення договору та виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо надання відповідачу визначеної суми коштів. Однак, оскільки всупереч умовам договору [PERSON] неналежно виконував свої зобов`язання перед позикодавцем, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка добровільно відповідачем не погашена. Отже, на підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 8631,62 грн. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved