Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

31 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про поділ спільного майна, посилаючись на те, що після припинення їх шлюбу, вони не можуть дійти згоди про поділ майна набутого в шлюбі. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в частині поділу житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки. В іншій частині позову позивач від позовних вимог відмовився, посилаючись на врегулювання спору в добровільному порядку. Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 10.05.2017 року прийнято відмову позивача від позову та провадження у справі в частині позовних вимог про визнання спільною власністю та поділ в натурі меблів, побутової техніки і про виплату компенсації різниці вартості майна закрито на підставі ст.174 ЦКП України у звязку з відмовою позивача від позову. Після проведення судової будівельно-технічної експертизи, позивач уточнив свої позовні вимоги, просив визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок з господарськими будівлями, та земельну ділянку площею 0,60 га, надану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, розташовані в селі Сагайдак по вул.Федоренка, 33, Шишацького району Полтавської області та провести поділ вищевказаного спільного майна, виділивши в його власність 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки зафарбовану у висновку експерта синім кольором, а відповідачці виділити 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки зафарбовану у висновку експерта червоним кольором. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON], уточнений позов підтримали, просили задовольнити його. Відповідачка [PERSON] уточнений позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, надані сторонами на засадах змагальності і диспозитивності та, проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, і це визнається сторонами, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 2002 року сторони на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 19 вересня 2006 року набули право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою село Сагайлак, вул.Федоренка, 33 Шишацького району Полтавської області та на підставі рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 25 вересня 2007 року сторони набули право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, розташовану за вищевказаною адресою. Хоча будинок та земельну ділянку подружжя придбали в період шлюбу та за спільні кошти, відповідні документи на право власності були оформлені на імя відповідачки. За приписами ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №03-17 від 23.03.2017 року, ринкова вартість спірного житлового будинку становить 46871 грн. Цим же висновком визначено один варіант поділу будинку та присадибної земельної ділянки. При цьому позивач просить присудити йому частину приміщення та земельної ділянки, позначену на плані до висновку експертизи синім кольором, проти чого не заперечує відповідачка. Відповідно до ч.1 ст.60, ч.1 ст. 68 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 та ч.1 ст.71 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Таким чином, частки позивача та відповідача у спірному нерухомому майні мають бути рівними. За таких обставин позовні вимоги в частині поділу житлового будинку та присадибної земельної ділянки підлягають задоволенню. Разом з тим суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині поділу земельної ділянки площею 0,40 га, оскільки з висновку судової будівельно-технічної експертизи вбачається, що місце розташування земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства площею 0,40 га не встановлено, а тому неможливо і встановити варіанти поділу даної земельної ділянки. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стороною позивача документально підтверджено судові витрати по оплаті судового збору, на загальну суму 551 гривня 20 копійок (а.с.1).

Outcome: partial