Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

29 жовтня 2013 року позивач вернулась до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказувала, що [INFO] помер її дідусь [PERSON], який при житті залишив заповіт на її користь. У встановленому законом порядку позивач прийняла спадщину після смерті дідуся та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. Вказала, що її дідусь [PERSON] прийняв спадщину, яка залишилась після смерті його сестри [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак, за життя не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті своєї сестри на спірний житловий будинок, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не отримала правовстановлюючий документ на нього. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне спадкове майно позивачу відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності спадкодавця на це нерухоме майно. Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслала заяву, про підтримання позовної заяви, з підстав, викладених в ній та розгляд справи за її відсутності. Відповідач - Калинівська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позов визнали та не заперечували проти його задоволення. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27 березня 2000 року померла [PERSON], що об'єктивно підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 29 березня 2000 року Калинівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області (а.с.11). Згідно роз'яснень, що містяться в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство. Спадкові правовідносини після смерті [PERSON] виникли в 2000 році, а тому судом при вирішені справи в цій частині застосовані норми ЦК УРСР від 18 липня 1963 року (далі - ЦК УРСР). З огляду на частину 1 статті 525 ЦК УРСР день смерті спадкодавця, є часом відкриття спадщини. Згідно приписів частини 1 статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо вiн фактично вступив в управлiння або володiння спадковим майном та якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно матеріалів спадкової справи №154/2003 до майна померлої [PERSON], спадщину, що залишилась після її смерті прийняв [PERSON], який також отримав свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.77-84). Згідно копій погосподарських книг Калинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, [PERSON] була головою колгоспного двору [ADDRESS] (а.с.91-95). Рішенням виконкому Калинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 26 березня 2009 року №17 «Про переномерацію будинків», житловий будинок, який належить [PERSON] [ADDRESS] на [ADDRESS] (а.с.98). Право власності на спірний житловий будинок не зареєстровано, що підтверджується довідкою КП «ММБТІ» від 11 грудня 2013 року № 2375 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 08 листопада 2013 року №12430941 (а.с.34, 88). Вартість спірного житлового будинку складає 45791,00 грн., що підтверджується звітом про оціночну вартість від 21 жовтня 2013 року (а.с.17-18). Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок на підставі запису в погосподарський книзі Калинівської сільської ради Жовтневого району не отримала. Однак, виходячи з викладеного та системного аналізу правил статей 8, 19, 41 Конституції України як Основного Закону, суд вважає що спадкодавець [PERSON] на момент смерті була власником спірного житлового будинку, що включається до складу спадщини. При цьому, судом не приймається до уваги рішення виконкому Калинівської сільської ради Жовтневого району від 13 грудня 1988 року №48 «Про можливість оформлення документів про право власності на житлові будинки та реєстрацію правовстановлюючих документів» (далі - рішення виконкому) (а.с.96-97), оскільки зазначене рішення в межах пред'явленого позову правового значення не має, а також з огляду на наступне. Вказаним рішенням виконкому вирішено вважати можливим надані Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації матеріали на житлові будинків селі Калинівка, направити до виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів для вирішення питання оформлення права власності на володільців цих будинків та реєстрації правовстановлюючих документів в установленому законом порядку. В списку колгоспних дворів та голів цих дворів на підставі даних погосподарських книг с. Калинівка, що є додатком до рішення виконкому, значиться, в тому числі, голова двору [ADDRESS] - [PERSON]. У відповідності до повідомлення Державного архіву Миколаївської області від 11 грудня 2013 року №С-978/01.1-21 у рішеннях виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів Миколаївської області від 24 січня 1989 року №20 та від 21 березня 1989 року №63 відомостей про оформлення права власності за [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] немає. В заповіті [PERSON], посвідченого секретарем виконкому Калинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області і зареєстрованого в реєстрі за №92 спірний житловий будинок також зазначений під [ADDRESS] (а.с.7). Суд прийшов до висновку, що в 1988 році та до 26 березня 2007 року житловий будинок, який належав за даними погосподарського обліку [PERSON] мав присвоєний [ADDRESS]. Також судом не приймається до уваги оголошення в друкованому засобі масової інформації - газеті «Южная правда» за 24 жовтня 2013 року про втрату свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок, оскільки в судовому засіданні встановлено, що таке свідоцтво компетентними органами не виготовлялось і спадкодавцю [PERSON] не видавалось взагалі. [INFO] помер [PERSON], що об'єктивно підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] Калинівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області (а.с.12). За життя, 26 квітня 2006 року, [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Калинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області і зареєстрований в реєстрі за №92 на користь позивача, якій заповів належні йому житлові будинки, що розташовані в [ADDRESS] та в [ADDRESS], а також все належне йому майно (а.с.7). Позивач [PERSON] в порядку і в строк передбачені частиною 1 статті 1269, статті 1270 ЦК України, звернулась з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] та 17 листопада 2009 року отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.38,39,65,67). До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], який на момент смерті також належало право власності на спірний житловий будинок, розташований [ADDRESS], що включений до складу її спадщини, позивач [PERSON], як спадкоємець [PERSON] за заповітом є такою, що прийняла спадщину після його смерті, в тому числі й ту, на яку не отримала свідоцтво про право на спадщину, зокрема на спірний житловий будинок, який успадкував, однак не оформив своїх спадкових прав [PERSON]. Позивач звернулась до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне нерухоме майно їй було відмовлено (а.с.10). Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 лютого 2009 року вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне нерухоме майно позивачу відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності докази по справі суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України. Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача, оскільки спір виник не з вини відповідача.

Outcome: approved