Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

30.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Соколівської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, треті особи - реєстраційна служба Зміївського районного управління юстиції Харківської області, відділ Держземагенства у Зміївському районі Харківської області, приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] В обґрунтування свого позову [PERSON] вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, загальною площею 2,3693 га, з цільовим призначенням - 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Харківська обл., Зміївський район, на території Соколівської сільської ради з кадастровим номером 6321785000:02:000:0227, та земельної ділянки, загальною площею 4,0287 га, з цільовим призначенням - 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Харківська обл., Зміївський район, на території Соколівської сільської ради з кадастровим номером 6321785000:02:000:0228, які належали померлій на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку, серія ХР № 133932, виданого Зміївським районним відділом земельних ресурсів 08.06.2004 року, на підставі Розпорядження Зміївської РДА № 567 від 04.12.2003 року. 31.07.2011 року [PERSON] подала заяву до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки. На підставі заяви була заведена спадкова справа № 21/2012. Для оформлення спадщини Зміївське держземагенство в Харківській області були видані Витяги з державного земельного кадастру за № НВ-6300516082013 від 26.09.2013 року на земельну ділянку, загальною площею 4,0287 га, з кадастровим номером 6321785000:02:000:0228 та за номером 6300516112013 від 26.09.2013 року на земельну ділянку, загальною площею 2,3693 га, з кадастровим номером 6321785000:02:000:0227. ТОВ «АКР-2008» були виготовлені Розрахунки нормативної грошової оцінки земельної ділянки за № 19/09 від 25.04.2013 року на земельну ділянку, загальною площею 4,0287 га, з кадастровим номером 6321785000:02:000:0228, вартість якої складає 47 289,63 грн. та за № 19/10 від 25.04.2013 року на земельну ділянку, загальною площею 2,3693 га, з кадастровим номером 6321785000:02:000:0227, вартість якої складає 27 810,53 грн. Однак, після того як всі документи були зібрані для подання до нотаріуса, з'ясувалось, що оригінал Державного Акту на право власності на земельні ділянки, серія ХР № 133932 був втрачений. Після звернення до нотаріуса з вказаною обставиною, останнім, листом за № 831/02-17 від 13.01.2013 року, було повідомлено, що у разі втрати оригінала правовстановлюючого документа на земельні ділянки, що є предметами спадщини, видача свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки неможлива, у зв'язку з чим необхідно звернутись до суду. Спадщину позивачем прийнято у встановлені законом строки, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, інших спадкоємців не має. Оскільки, [PERSON] позбавлена можливості отримати Свідоцтво про право на спадщину, позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, загальною площею 2,3693 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Соколівської сільської ради Зміївського району Харківської області, з кадастровим номером 6321785000:02:000:0227, та земельну ділянку, загальною площею 4,0287 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Соколівської сільської ради Зміївського району Харківської області, з кадастровим номером 6321785000:02:000:0228, які належали померлій [PERSON] на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку, серія ХР № 133932, виданого Зміївським районним відділом земельним ресурсів 08.06.2004 року на підставі Розпорядження Зміївської РДА № 567 від 04.12.2003 року, яка померла [INFO]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, свої інтереси довірила представляти [PERSON], який надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав, посилаючись на докази, які містяться в матеріалах справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, від Соколівського сільського голови [PERSON] до суду надійшла заява про визнання позову [PERSON] в повному обсязі та розгляд справи без участі представника ради. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, заперечень проти позову до суду не надходили, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до копії Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 35 /а.с. 8/. Після одруження [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» - копія Свідоцтва про одруження, серія [NUMBER], актовий запис № 8 /а.с. 9/. Мати позивача - [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], актовий запис № 19 /а.с. 10/. За життя [PERSON] була власником земельної ділянки, загальною площею 6,40 га, яка складається з двох земельних ділянок, площею 2,37 га та 4,03 га, з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», які розташовані на території Соколівської сільської ради Зміївського району Харківської області, що підтверджується копією Державного Акту на право власності на земельну ділянку, серія ХР № 133932 /а.с. 11/. Як вбачається з копії Довідки від 26.07.2012 року № 788, виданої виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Зміївського району Харківської області, [PERSON] зареєстрована та проживала на момент смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS], тобто разом із померлою /а.с. 13/. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON], в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, є такою, що прийняла спадщину після смерті [INFO] своєї матері [PERSON] З метою отримання Свідоцтва про право на спадщину [PERSON] звернулася із відповідною заявою до приватного нотаріуса, на підставі якої була відкрита спадкова справа № 21/2012, про що свідчить копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 31.07.2012 року /а.с. 14/. Судом встановлено, що для оформлення спадщини відділом Держземагенства у Зміївському районі Харківської області були видані Витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки за № НВ-6300516082013 від 26.09.2013 року на земельну ділянку, площею 4,0287 га з кадастровим номером 6321785000:02:000:0228, та Витяг № НВ-6300516112013 від 26.09.2013 року - на земельну ділянку, загальною площею 2,3693 га з кадастровим номером 6321785000:02:000:0227 /а.с. 15-16, 17-18/. ТОВ «АКР-2008» були виготовлені Розрахунки нормативної грошової оцінки вищевказаних земельних ділянок від 25.04.2013 року /а.с. 19, 20/. Однак, після того як всі документи були зібрані для подання до нотаріуса, з'ясувалось, що оригінал Державного Акту на право власності на земельну ділянку, серія ХР № 133932, був втрачений. Оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку, яка є спадковим майном померлої [PERSON], було втрачено, листом приватного нотаріуса від 13.12.2013 року № 831/02-17 [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду /а.с. 12/. Листом приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] від 19.02.2014 року № 116-01-16 повідомляється, що 31.07.2012 року за заявою [PERSON] про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом була заведена спадкова справа № 21/2012 після померлої [INFO] її матері [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована та проживала за однією адресою разом із [PERSON] Окрім [PERSON] із заявою про прийняття або відмову від спадщини у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Отже, встановлено, що [PERSON] є донькою померлої [INFO] [PERSON] та єдиною спадкоємицею. [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті [PERSON] у вигляді земельних ділянок, які належали померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, який в процесі оформлення спадщини був втрачений, у зв'язку з чим позивач позбавлена можливості отримати Свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, враховуючи, що померла [PERSON] була власником земельних ділянок, розташованих на території Соколівської сільської ради Зміївського району Харківської області, [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом, інших спадкоємців немає, а також той факт, що іншим шляхом позивач не має можливості оформити своє право на спадщину, оскільки Державний Акт на право власності на земельну ділянку був втрачений, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення.

Outcome: approved