Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

30 серпня 2016 року позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить визнати договір фінансового лізингу № 0049 від 08.08.2016 року укладений між ним та ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» недійсним, стягнути з відповідача сплачені за договором кошти в сумі 70300,00 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 08.08.2016 року між ним та ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» було укладено договір фінансового лізингу № 0049 відповідно до умов якого відповідач, як лізингодавець зобовязаний придбати та передати йому, як лізингоодержувачу мінітрактор Булат ДФ404, а лізингоодержувач до отримання предмету договору сплатити передбачені договором платежі. Позивач на виконання умов договору сплатив 70300,00 грн. та вважає, що був ошуканий відповідачем, так як не усвідомлював, що призначення даного платежу є комісія за організаційні заходи повязані з підготовкою, перевіркою, розглядом та укладенням договору та норми Закону не містять таких лізингових платежів. Відповідач до умов договору включив обовязки відповідно яких: - будь-які поліпшення, модифікації, або зміна предмета лізингу повинні стати власністю лізингодавця, який не зобовязаний виплачувати лізингоодержувачу жодних компенсацій і останній немає права відшкодувати ці витрати за рахунок лізингових платежів; - лізингооодержувач зобовязаний за власний рахунок забезпечити відповідність предмета лізингу всім нормативним вимогам та вносити такі зміни, модифікації та доповнення до предмету, які можуть час від часу вимагатися будь яким нормативним актом; - зобовязання лізингоодержувача залишаються в повному обсязі незважаючи на неможливість користування предметом внаслідок його часткового пошкодження або юридичних, технічних, економічних причин, надзвичайних подій чи форс- мажору; - передбачена можливість індексування розміру лізингової плати, однак не передбачена можливість лізингоодержувача відмовитись від договору в разі значного збільшення ціни; - за несвоєчасне внесення лізингових платежів лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення; - лізингоодержувач має прав на розірвання угоди лише у разі неотримання предмета лізингу після сплати комісії за організацію договору, адміністративного платежу та авансового внеску. При цьому поверненню підлягає лише 80% від сплаченого авансового платежу та/або частини Авансових платежів, 20% утримуються на штраф за дострокове розірвання договору. Комісія за організацію договору та адміністративний платіж поверненню не підлягає. Строк повернення коштів лізингоодержувачу становить 30 днів; - встановлена відповідальність лізингоодержувача у вигляді сплати штрафних санкцій за одностороннє розірвання договору, відшкодування збитків, повернення предмета договору. Включення даних умов до договору позивач вважає несправедливими, так як вони встановлюють відповідальність за порушення умов договору лише позивача, усувають відповідальність відповідача. Також в договорі не зазначено відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження, предмет договору невизначений індивідуальними ознаками, договір не було посвідчено нотаріально. У звязку з наведеним просить застосувати наслідки нікчемного та недійсного правочину і задовольнити позовні вимоги. В судове засідання представник позивача та позивач не зявились, проте представник позивача надав суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримав в повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив до суду заперечення проти задоволення позовних вимог в звязку з недоведеністю позивачем обставин на які він посилається. Просив слухати справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення заперечував. Третя особа надіслала на адресу суду свої пояснення по суті справи, просила розглянути справу без участі їх представника. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» 08.08.2016 року було укладено договір фінансового лізингу № 0049 відповідно якого [PERSON] сплатив 70300,00 грн. на виконання умов договору, а ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» повинно було придбати та передати йому мінітрактор Булат ДФ404. Договір фінансового лізингу від 08.08.2016 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф»», нотаріально посвідчено не було. Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України. Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Враховуючи те, що договір фінансового лізингу між [PERSON] та ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» № 0049 від 08.08.2016 року було укладено з порушенням норм чинного законодавства, а саме не було нотаріально посвідчено, а тому в силу ст. 220 ЦК є нікчемним, що узгоджується з висновком Верховного Суду України викладеним в постанові від 16.12.2015 року по справі № 6-2766цс15, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачка на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved