Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

8 грудня 2016 року заявниця звернулася до суду із зазначеною заявою, де просила встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки с. Ольшанка Кривцовського району Курської області, Росія, яка померла [INFO] у м. Макіївка Донецької області, Україна, мотивуючи її тим, що вона є племінницею померлої, прийняла спадщину після її смерті, а встановлення цього факту необхідно для реєстрації смерті та оформлення спадщини органами влади України, які не діють на тимчасово непідконтрольній їм території Донецької області, де настала смерть спадкодавиці. В судове засідання заявниця не з'явилася за наявності заяви про розгляд справи за її відсутності. Заінтересовані особи та/або їх представники в судове засідання також не з'явилися за наявності заяв про розгляд справи за їх відсутності та ухвалення рішення згідно чинного законодавства. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами згідно правил статті 197 ЦПК України не здійснювалось. Перевіривши наявні докази, з'ясувавши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити з наступних підстав. Законом України № 990-VIII від 04.02.2016 р. цивільний процесуальний кодекс України доповнено статтею 257-1, яка встановлює особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасового окупованій території України. Згідно абзацу другого частини 1 цієї статті заява про встановлення факту смерті особи на тимчасового окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України (частина 1). Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року (частина 2). Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 цього Закону тимчасово окупованою територією України є, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та м. Севастополя. Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України». Додатком до постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року визначено райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року, на яких відповідно до статті 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» від 16.09.2014 р. № 1680-VII запроваджується вказаний особливий порядок місцевого самоврядування. Проте зазначений перелік не є вичерпним і не містить чіткого та повного переліку назв населених пунктів Донецької та Луганської областей, які визнаються тимчасово окупованою територією України. Враховуючи, що норми статті 257-1 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на територіях, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, для застосування цієї норми тимчасово окупованими територіями Донецької та Луганської областей слід вважати населені пункти, визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», який містить чіткий та повний перелік таких населених пунктів, в т. ч. м. Макіївку, що фактично і зумовлює необхідність застосування передбаченого статтею 257-1 ЦПК України порядку встановлення фактів народження та смерті. За загальним правилом підсудності заяви фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, визначеним частиною 1 статті 257 ЦПК України, вона подається до суду за місцем проживання заявника. У поданій заяві зазначено адресу місця проживання заявниці в. м. Славутичі Київської області, на територію якого поширюється юрисдикція суду, до якого подано заяву про встановлення факту смерті. Особа заявниці встановлена на підставі паспорта громадянина України [NUMBER], згідно якого вона, [PERSON], [INFO], місце народження с. Козача Лопань Дергачівського району Харківської області, зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS], копії сторінок якого долучені до справи (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Козачо Лопанською сільрадою Дергачівського району Харківської області, [PERSON] народилася [INFO] в с. Козача Лопань, про що зроблено відповідний актовий запис № 124 від 1 липня 1949 року. Її матір'ю записана [PERSON] (а.с.8). [PERSON], [INFO], місце народження с. Козача Лопань Дергачівського району Харківської області, 11 травня 1979 року уклала шлюб з [PERSON], [INFO], місце народження м. Макіївка Донецької області, у зв'язку з чим змінила своє прізвище на [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] виданого Родаковською селищною радою Слов'яносербського району Ворошиловградської області (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Середньо Ольшанською сільрадою Кривцовського району Курської області, [PERSON] народилася [INFO] в с. Середньо Ольшанське, про що зроблено відповідний актовий запис № 97 від 5 січня 1925 року. Її батьками записані [PERSON] і [PERSON] (а.с.13). Згідно копії сторінок паспорту [NUMBER], виданого Кіровським РВ Макіївського МВ ГУМВС України в Донецькій області 28 квітня 2009 року, [PERSON], [INFO], місце народження с. Ольшанка Кривцовського рай ону Курської області, зареєстроване місце проживання [ADDRESS] (а.с.14). Згідно копії ф. 1 на видачу паспорта серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], місце народження с. Ольшанка Кривцовського району Курської області, її батьками записані [PERSON] і [PERSON] (а.с.16). [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], який розірвано, про що зроблено актовий запис № 302 від 28 вересня 1979 року згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER], виданого Кіровським ЗАГС м. Макіївки Донецької області (а.с. 18). Згідно повідомлення про відсутність запису акту громадянського стану № 03-39/62, отриманого відповідно до Конвенції про правову допомогу і правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року і Протоколу до неї від 28 березня 1997 року, запис акту про народження [PERSON], [INFO], в архіві комітету запису актів цивільного стану Курської області Російської Федерації по відповідній території відсутній (а.с.21-23). Копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого міським відділом РАГС м. Макіївки 22 липня 1988 року, підтверджено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 48 років (а.с.26). Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого міським відділом РАЦС РС Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області 19 травня 2015 року, підтверджено, що [PERSON] помер у [INFO] у віці 55 років (а.с.27). Згідно витягу № 42680244 про реєстрацію в Спадковому реєстрі Славутицькою міською державною нотаріальною конторою 15.01.2016 зареєстровано спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 58465233, номер у нотаріуса 6/2016, спадкодавець [PERSON] (а.с.28). Згідно статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1). За правилом частини 1 статті 59 цього Кодексу суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Положеннями частин 2 і 3 статті 9 Закону № 990-VIII від 04.02.2016 р. передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасового окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами є недійсними і не створює правових наслідків. Разом з тим, положеннями частини 4 цієї статті допускається взаємодія органів державної влади України з незаконним органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, зокрема з метою забезпечення прав і свобод громадян України та виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. На підтвердження факту смерті [PERSON] [INFO] в м. Макіївці Донецької області заявницею надано суду копію свідоцтва про смерть, виданого органом влади на тимчасово окупованій території Донецької області, яке в силу положень статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним на території України і не береться судом до уваги як доказ згідно правил частини 1 статті 59 ЦПК України. Крім того, заявницею надано копію довідки про шлюб між [PERSON] і [PERSON], виданої тим же органом влади на тимчасово окупованій території Донецької області, яка з тих же підстав є недійсною на території України і не береться до уваги судом. Разом з тим, заявницею надано суду копію лікарського свідоцтва про смерть № 495 від 23 листопада 2015 року, виданого лікарем-патологоанатомом Логвіновою Л.Г. міського патологоанатомічного бюро м. Макіївки, згідно якого [PERSON], [INFO], яка проживала в Кіровському районі [ADDRESS], померла [INFO] у стаціонарі психіатричної лікарні № 1 м. Макіївки (а.с.24). Фактичні дані про смерть [PERSON], які містяться у зазначеному лікарському свідоцтві, суд з метою забезпечення прав заявниці та виконання зобов'язань, що взяті Україною при ратифікації Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визнає допустимим доказом цього факту, оскільки вказаний документ виданий професійним лікарем, який не належить до незаконно створених органів влади та їх посадових осіб на тимчасово окупованій території України. Досліджених у судовому засіданні доказів суд вважає достатніми для встановлення факту смерті [PERSON] [INFO] в м. Макіївці на тимчасово окупованій території Донецької області України, що необхідно заявниці для оформлення права на спадщину після її смерті, у зв'язку з чим заяву необхідно задовольнити. Відповідно до частини 4 статті 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення підлягає негайному виконанню. Згідно правил частини 7 статті 235 цього Кодексу при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, оскільки інше не встановлено законом.

Outcome: approved