Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

31 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та встановлення факту прийняття спадщини (а.с. 5-7). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 01.11.2017 позовна заява була залишена без руху та заявнику запропоновано в строк пяти днів з дня отримання ухвали усунути зазначені в ухвалі недоліки (а.с. 24). 09 листопада 2017 року заявник надав до суду заяву про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вказавши наступне (а.с. 28-30). 03 липня 2016 року померла його мати [PERSON], яка постійно проживала у [INFO] (колишній проспект Кірова) міста Рубіжне Луганської області, та була власником цієї квартири. На момент смерті матері заявник був та є зареєстрованим у [INFO], але у травні 2014 року, після того, як у мами стався інсульт, внаслідок якого вона стала частково паралізованою та потребувала постійного стороннього догляду за станом здоровя, він переїхав жити до неї у квартиру та постійно проживав до дня її смерті, тобто до 03 липня 2016 року. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з квартири № 72 у будинку № 35 та квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є заявник та його рідний брат [PERSON], який пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини та на даний час не має наміру звертатися до суду з заявою про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. У травні 2017 року заявник звернувся до Рубіжанської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріусом було відмовлено у звязку з пропуском встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини. Встановлення даного факту йому необхідно для оформлення свідоцтва про право власності на зазначені квартири в порядку спадкування. Заявник просить встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON], у квартирі [ADDRESS] з травня 2014 року до часу відкриття спадщини, тобто до 03 липня 2016 року. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 10.11.2017 відкрито провадження у справі за заявою [PERSON], заінтересовані особи - Рубіжанська міська рада Луганської області, [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та призначено справу до судового розгляду (а.с. 31). В судовому засіданні заявник та представник заявника у судовому засіданні підтримали доводи заяви у повному обсязі, пояснили суду, що встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини заявнику потрібно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Судове засідання 15.02.2018 р. представник заявника просила провести без її участі та участі заявника (заява а.с.83) Представник заінтересованої особи Рубіжанської міської ради Луганської області в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій проти задоволення вимог заяви не заперечує (а.с. 49). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій просить вимоги заяви задовольнити (а.с. 53). У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона була сусідкою померлої [PERSON] У [PERSON] була родина: чоловік та два сина. Чоловік помер, діти виросли та стали жити окремо. Старший син [PERSON] інвалід дитинства. У 2014 році у [PERSON] стався інсульт після якого вона була частково паралізована та потребувала постійної сторонньої допомоги. З цього часу з нею став проживати син [PERSON], який є заявником по цій справі та здійснював за нею догляд, викликав лікарів, купував ліки, на руках виносив на вулицю з третього поверху. Коли [PERSON] померла її похованням займався заявник. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона була сусідкою та подругою померлої [PERSON] з 1988 року. У травні 2014 року у [PERSON] стався інсульт після якого вона була частково паралізована, потребувала постійного стороннього догляду. З цього часу з нею став постійно проживати її син [PERSON], який є заявником по цій справі. Син здійснював за [PERSON] догляд, лікував її, постійно був рядом, на руках виносив на вулицю. У липні 2016 року [PERSON] померла і її похованням займався заявник. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є завідуючою неврологічного відділення Рубіжанської ЦМЛ. Приблизно у 2014-2015 році вона лікувала матір заявника [PERSON], яка перенесла інсульт. Після цього вона неодноразово здійснювала огляд хворої на дому. Стан [PERSON] був важкий, вона була частково паралізована та потребувала стороннього догляду. [PERSON] могла зі сторонньою допомогою сісти у ліжку, а ходити не могла. Догляд та лікування [PERSON] здійснював її син [PERSON], який є заявником по цій справі. Суд заслухавши заявника, представника заявника, свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження IІІ-ЕД № 373352 від 21.11.1983, [PERSON] народився 22.09.1983 року у місті Рубіжне Ворошиловградської області, актовий запис № 1080 від 21.11.1983, його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 488734 від 05.07.2016 [PERSON] померла у віці 74 років 05 липня 2016 року у місті Рубіжне Луганської області (а.с. 11). Того ж дня відкрилась спадщина до якої ввійшли усі права та обовязки, що належали останній на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме квартира № 72 у будинку № 35 та квартира № 48 у будинку № 27-а, що знаходяться по проспекту Переможців (колишній проспект Кірова) міста Рубіжне Луганської області, що підтверджується копією довідки ЖСК Знамя, копією ордеру № 272, копією довідки ДКП „Житлово-експлуатаційна контора № 1 № 49 від 05.11.2017 та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.01.2014 (а.с. 14, 16, 17, 20). Згідно копії довідки ФОП [PERSON] від 10.11.2017, [PERSON] 04.07.2016 звернувся до ритуальної служби ЧП [PERSON] для оформлення поховання своєї матері [PERSON], яка померла 03.07.2016 та була похована 05.07.2016 на кладовищі № 3 міста Рубіжне. Всі витрати по похованню у повному обсязі (3960,00 гривень) [PERSON] взяв на себе (а.с. 56). Згідно копії довідки Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області № 33484 від 07.07.2016 [PERSON], [INFO], яка померла 03.07.2016 була зареєстрована з 13.12.1974 у [ADDRESS] та знята з реєстрації за даною адресою в звязку зі смертю 07.07.2016 (а.с. 19). Відповідно постанови державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори [PERSON] від 15.05.2017 № 243/02-31 було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки він пропустив строк прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України (а.с. 23). Згідно листа державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори [PERSON] № 12/01-16 від 23.01.2018 після смерті [PERSON], яка померла 03.07.2016 до Рубіжанської ДНК Луганської області із заявами про прийняття спадщини звернулись її сини: [PERSON] та [PERSON]. Було заведено спадкову справу № 143/2017 року. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 80). Заявником у заяві зазначено, що його рідний брат [PERSON] пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини, з заявою про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини до суду не звертався та спадщину після смерті матері не прийняв. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Суд зазначає, що факт постійного проживання [PERSON], [INFO], разом із спадкодавцем [PERSON], [INFO], у квартирі [ADDRESS] на день відкриття спадщини підтверджується показаннями свідків та заявою заінтересованої особи [PERSON], який підтримав вимоги заяви. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку із чим заява [PERSON] в частині встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню. Вказувати тривалість проживання в резолютивній частині рішення суд не вважає за необхідне, адже юридичне значення має не тривалість проживання спадкоємця із спадкодавцем, а факт постійного проживання саме на день смерті спадкодавця. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved