Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

30.10.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, в якій [PERSON] просить : позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дочок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнути на їх утримання аліменти в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що проживала з відповідачем з 2002 по 2012 рік однією сім`єю без реєстрації шлюбу, і в цей період у них народилось дві дочки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з [PERSON] не склалось, тому 30 квітня 2012 року вона з відповідачем припинили проживати однією сім`єю, після чого діти залишились проживати з позивачем. 15 вересня 2017 року вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », однак [INFO] її чоловік помер, тому на даний момент вона самостійно виховує та утримує трьох дітей. Відповідач протягом тривалого часу, з 2013 року не виконує свої обов`язки по вихованню та утриманню їх дочок, повністю самоусунувся від їх виконання, тому вважає за необхідне позбавити його батьківських прав, а також стягнути аліменти у визначеному нею розмірі. Ухвалою судді від 16 листопада 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання (а.с. 32-33). Ухвалою суду від 05 березня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду ( а. с. 46-47-53). У судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином: за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позовну заяву не направив. Представник органу опіки та піклування - Служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області в судовому засіданні підтримала підготовлений висновок щодо можливості позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Залучені до участі у справі треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] та [PERSON] позов щодо позбавлення батьківських прав підтримали, надали пояснення, що після 2012 року спілкувались з батьком зрідка- раз на рік, коли їздили на канікулах до дідуся та бабусі. Їх поїздки оплачувала мати. Коштів на їх утримання батько не надавав, навіть на лікування. Останній раз вони бачили батька близько двох років назад, коли їздили до нього на день народження і він їх вигнав. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, третіх осіб, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали цивільної справи та надані документи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , що підтверджується даними їх свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 07 квітня 2003 року та Серії [NUMBER] від 27 грудня 2005 року народження, копії яких долучені до матерів даної цивільної справи (а.с. 7,8). Як стверджує позивач, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки, а також вбачається з пояснень дітей сторін, у зареєстрованому шлюбі сторони не перебували та припинили спільне проживання близько 9 років назад. 15 вересня 2017 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується надими Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 15 вересня 2017 року, від шлюбу з яким народила третю дитину: сина [PERSON] , [INFO] , та згідно з посвідченням [NUMBER] , виданим 11 липня 2018 року Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради, має пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а.с.21, 23, 24). Згідно з довідками про реєстрацію місця проживання особи №№581-583 від 23.01.2020 позивач [PERSON] та їх з відповідачем доньки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в [ADDRESS] (а.с.10-12). Згідно з довідкою, виданою Глишковецькою селищною радою Бердичівського район Житомирської області від №1458 10.11.2020, відповідач [PERSON] , [INFO] , був знятий з реєстрації за адресою [ADDRESS] , 21.03.2017 (а.с.31). За змістом наданих Бориспільською загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів №7 від 24.01.2020 на учениць на той час 8 та 11 класу, відповідно, [PERSON] та [PERSON] , які навчаються у даному освітньому закладі з першого класу, за час навчання батько жодного разу не був присутній на батьківських зборах, навчанням дітей не цікавився, з класним керівником на зв`язок не виходив (а.с. 15,16). Згідно з довідкою амбулаторії загальної практики-сімейної медицини №5 від 21.01.2021 (а.с.17) громадянин [PERSON] не звертався до сімейного лікаря з приводу здоров`я доньки [PERSON] , [INFO] . Крім того відповідно до висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області, затвердженого рішення виконкому від 31.05.2021 №373, (а.с.66) про можливість позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , питання щодо можливості позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] розглядалося на засідання Комісії з питань захисту прав дитини від 18.05.2021, за участі матері [PERSON] , та з метою захисту законних прав та інтересів неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , на належне виховання, матеріальне забезпечення , захист житлових та майнових прав дитини, орган опіки та піклування вважає можливим позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з висновку, [PERSON] участі у вихованні доньки [PERSON] не бере, не цікавиться її життям та здоров`ям, навчанням у школі. Вказані обставини також підтверджуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідків : [PERSON] , [PERSON] ,, яке добре знають та спілкуються з родиною позивача. Та обставина, що з моменту розірвання шлюбу, а також на дату звернення позивача з позовом до суду, їх з відповідачем доньки знаходилися на утриманні позивача, а також знаходяться на її утриманні на даний час, відповідачем не оспорюється та підтверджується усіма вищезазначеними дослідженими судом доказами. З наведеного слідує, що батько неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , - відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню своєї доньки, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний і духовний розвиток, навчанням та вихованням не цікавиться, матеріально не забезпечує, свідомо ухиляється від спілкування з дитиною без поважних причин. Статтею ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З урахуванням викладеного, з метою захисту законних прав та інтересів неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , думка якої також враховується судом при ухваленні даного рішення, слід позбавити відповідача батьківських прав відносно його молодшої доньки. Суд зазначає, що усі вищевказані обставини, щодо ухилення відповідача від участі у вихованні та матеріальному утриманні неповнолітньої доньки [PERSON] також мали місце і щодо старшої доньки сторін [PERSON] , [INFO] , яка на час підготовки висновку органу опіки та ухвалення судового рішення досягла повноліття. Водночас, в розумінні ч.1 ст.6 Сімейного кодексу України старша донька сторін [PERSON] з досягнення повноліття втратила правовий статус дитини. Зважаючи на цю обставину, відповідач не може бути позбавлений батьківських прав стосовно їх з позивачем старшої доньки [PERSON] , [INFO] . Разом з цим, встановлена судом обставина - ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, - може в подальшому бути підставою для звільнення [PERSON] судом від обов`язку утримувати батька у визначених чинним сімейним законодавством випадках. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України в редакції закону, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно надавав на момент звернення до суду чи на даний час надає матеріальну допомогу позивачу на утримання їх неповнолітніх дітей суду надано не було. Суд також враховує, що за загальним правилом, за змістом ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. А також враховує, що в силу вимог ч.3 ст.185 Сімейного кодексу України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Наведене свідчить про те, що у разі стягнення аліментів у безспірному (наказному) порядку на двох дітей, розмір аліментів становить 1/3 заробітку платника аліментів та після досягнення однією дитини повноліття, розмір аліментів на одну дитину становитиме 1/6 заробітку платника аліментів. За змістом ст.191 Сімейного кодексу України суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. З урахуванням викладено, даючи оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам та встановленим обставинам справи, суд дійшов висновку, що за своїм матеріальним станом відповідач, який є особою працездатного віку, він може сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі - 1/3 частки його заробітку (доходу), в тому числі, у зв`язку з досягнення старшою дочкою повноліття, в порядку, визначеному ч.3 ст.185 Сімейного кодексу України, продовжувати сплачувати на одну дитину половину від визначеного позивачем та судом розміру аліментів. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з тим, що при зверненні з позовом до суду позивач була звільнена в силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а також судом на підставі п.п. г) п.1 ч.2 ст.8 Закону від сплати судового збору, належний до сплати судовий збір за вимогою немайнового та майнового характеру по 840 гривень 80 копійок, на загальну суму 1681 гривня 60 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial