Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

31 серпня 2012 року [PERSON] звернулась до суду із згаданим позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Заявлені вимоги мотивувала неможливістю прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с.2). Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 19.10.2012 року (а.с.41) позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, в порядку спадкування за нею визнано право власності на земельну ділянку площею 0,40 га., кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS] За ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.05.2014 року (а.с.48) у вказане судове рішення були внесені виправлення в частині зазначення адреси земельної ділянки, з посиланням на вірне значення - провулок Польовий. У листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про перегляд судового рішення від 22.05.2014 року у зв'язку нововиявленими обставинами з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України, посилаючись на те, що кадастровий номер земельної ділянки, право власності на яку за нею було визнано судом, присвоєний неналежним чином. Ухвалою суду від 29.05.2015 року рішення суду у справі за цивільним позовом [PERSON] скасовано (а.с.82). Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи сторони та треті особи в судове засідання не з'явились. Позивач [PERSON] та представники Дмитрівської сільської ради, Держземагенства у м.Комсомольську звернулись на адресу суду із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заявлені вимоги підтримала повністю, відповідачі проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено наступне. Виходячи із змісту пред'явленої [PERSON] заяви, питання про перегляд ухваленого рішення виникло у зв'язку із тим, що кадастровий номер земельної ділянки на яку за позивачем було визнано право власності судом було присвоєно неналежним чином та не зареєстровано у Національній кадастровій системі. Позивачем після ухвалення рішення отримано два витяги з Державного земельного кадастру на згадану земельну ділянку, кадастрові номери яких різняться з кадастровим номером, який існував на час ухвалення рішення. Позивач наразі прохає ухвали нове рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER], площею 0,25 га та [NUMBER], площею 0,15 га. За повідомленням відділу Держземагенства у м.Комсомольську (а.с.56) Державний акт [NUMBER] від 01.10.1998 року, яким було посвідчене право власності попереднього власника на земельну ділянку площею 0,40 га по [ADDRESS] є актом строго зразка. Кадастровий номер [NUMBER] було визначено, але не присвоєно належним чином та не зареєстровано у Національній кадастровій системі. Виготовлена за заявою [PERSON] технічна документація на згадану земельну ділянку, яка наразі у відповідності до положень ЗУ «Про державний земельний кадастр» розмежована за окремим цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,25 га та для особистого селянського господарства - 0,15 га відповідно має два кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER], на підтвердження яких заявниці видані відповідні витяги. Згідно із роз'ясненнями, що містяться в п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012 року суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Отже, первинний кадастровий номер на спадкову земельну ділянку, присвоєння якого було здійснене з порушенням діючого земельного законодавства та наявність зареєстрованих у відповідності із положеннями ЗУ «Про державний земельний кадастр» двох кадастрових номерів на згадану земельну ділянку, що наразі розмежована за окремим цільовим призначенням є істотною обставиною в сенсі положень п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України, яка не була і не могла були відомою заявнику на час ухвалення судового рішення. У відповідності до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до положень ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно з правилами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За правилами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як убачається з матеріалів справи [INFO] померла [PERSON] (мати позивача), після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS]. Спадщину після смерті померлої прийняла її донька [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину (а.с 37). Разом із тим, за життя [PERSON] згідно із договорами купівлі-продажу від 26.08.2004 року прийнявла у власність земельну ділянку площею 0,40 га, що знаходиться за вказаною вище адресою та розташований на ній житловий будинок із наступним проведенням державної реєстрації прав на нерухоме майно. (а.с.10, 15). За повідомленням Комсомольської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] заведена спадкова справа, спадкоємцем за законом якої є позивачка у справі. Донька померлої [PERSON] спадщину не приймала, згідно із заявою останньої на частку у спадщини вона не претендує. Беручи до уваги, що інші спадкоємці за законом відсутні, враховуючи положення ст.ст.120,126 ЗК України щодо переходу права власності на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, вимога позивача щодо визнання за нею права власності на земельну ділянку з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] (після її поділу за цільовим призначенням), в порядку спадкування за законом, підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved