Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

6 березня 2014 року прокурор м. Славутича в інтересах держави в особі Славутицької міської ради звернувся до суду із зазначеною заявою, у якій просив визнати відумерлою спадщину у виді нерухомого майно - житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], вартістю 173155 грн., яка належала [PERSON] та передати її територіальній громаді м. Славутича в особі Славутицької міської ради. Прокурор посилався на те, що [PERSON] на праві власності належала зазначена квартира, у якій було зареєстровано місце її проживання. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті спадкова справа не відкривалась, а відтак спадкоємці за законом і за заповітом відсутні. Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При проведенні прокурорської перевірки були виявлені порушення закону та бездіяльність посадових осіб міської ради, у зв'язку з чим прокурор звернувся до суду з цієї заявою. У судовому засіданні прокурор просив задовольнити заяву, пославшись на зазначені обставини. Представник міської ради підтримала заяву прокурора і просила її задовольнити, пославшись на те, що після смерті [PERSON] ніхто не звернувся за оформленням спадщини, у її квартирі ніхто не проживає, комунальні послуги не оплачує, у зв'язку з чим вона була передана у тимчасове користування відділу освіти виконкому до вирішення питання про власність на квартиру. Перевіривши надані докази, суд вважає правильним задовольнити заяву прокурора з наступних підстав. Встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.05.2008 р., посвідченого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого з реєстрі за № 1601, на підставі заповіту, посвідченого Славутицької міською державною нотаріальною конторою Київської області 13.12.1996 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1015, спадкоємцем спадкового майна [PERSON], який помер [INFO], є [PERSON]. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з квартири [ADDRESS], яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого ВО «Чорнобильська АЕС» 05.09.1995 р., право власності на яке зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 22869042. Квартира однокімнатна, житловою площею 18,8 кв.м., загальною площею 34,4 кв.м.. Право власності [PERSON] на вказану квартиру зареєстровано 28.05.2008 р. комунальним підприємством АРБ Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації, номер запису 452/38 в книзі 57-09-27/3-32, що підтверджено копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.02.2014 р.. [INFO] [PERSON] померла в м. Остер Козелецького району Чернігівської області, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис № 61 від 14.05.2010 р. та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про її смерть від 05.03.2014 р.. Згідно довідки ф.3 від 12 березня 2014 року, виданої комунальним підприємством «Житлово-комунальний центр», [PERSON], [INFO], була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], знята з реєстрації 12.05.2010 р.. На вказаній площі ніхто не проживає. Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12.03.2012 р. (у матеріалах справи № 2-418/11, а.с. 162), від 12.03.2014 р., інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 12.02.2012 р. (у матеріалах справи № 2-418/11, а.с. 161) підтверджено, що у Спадковому реєстрі інформація щодо заповітів, спадкових договорів, спадкової справи [PERSON] відсутня. Крім того, листом Славутицької міської державної нотаріальної контори від 12.03.2014 р. № 141/01/16 підтверджено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалася. Копією особового рахунку по квартирі від 25.03.2014 р. підтверджено, що зареєстрованих осіб після смерті [PERSON] у квартирі немає, оплата за комунальні послуги не надходила, заборгованість становить 7326,25 грн.. Згідно звіту про проведення оцінки вартості квартири [ADDRESS], від 4 березня 2014 року, ринкова вартість об'єкта оцінки становить 173155 гривень. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 11 жовтня 2011 року (справа № 2-418/2011) за позовом [PERSON] до Славутицької міської ради Київської області про визнання правочину дійсним, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 13 березня 2012 року і набрало законної сили, копії яких долучено до справи, у задоволенні позову [PERSON] про визнання дійсним правочину купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 2 цієї статті часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За правилом ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або його основної частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна (ч. 2 цієї статті). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до правила ч. 1 ст. 1217 цього Кодексу якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини (ч. 2 цієї статті). Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини (ч. 3 цієї статті). Відповідно до ст. 274 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За змістом ч. 2 ст. 45 цього Кодексу з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, поміж іншим звертається до суду з позовною заявою (заявою). При цьому прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Відповідно до ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Як встановлено судом, спадкодавцеві [PERSON] належало на праві власності нерухоме майно - квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], яка померла [INFO]. На час смерті [PERSON] її місце проживання була зареєстровано в установленому порядку за вказаною адресою. Після смерті [PERSON] у її квартирі ніхто не проживає, її не утримує, спадкова справа не відкривалася, заповіти, спадкові договори не зареєстровані, що може свідчити про відсутність у неї спадкоємців як за заповітом, так і за законом. За таких обставин заява прокурора в інтересах держави в особі Славутицької міської ради Київської області є обгрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved