Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

29 липня 2014 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 вересня 1999 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час донька проживає разом із відповідачкою, домовленість щодо утримання та виховання досягнута. Спільне життя не склалося з причин несумісності характерів. Сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільне господарство з весни 2013 року. Примирення між ними неможливе. Спільного майна вони не мають, з приводу проживання доньки після розірвання шлюбу між ними досягнута. Позивач вирішив будувати нову родину так як є жінка з якою разом проживає та веде спільне господарство. Позивач просить задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розірвати шлюб, так як має жінку з якою разом проживає, веде спільне господарство та хоче побудувати нову родину. Відповідач в судовому засіданні заперечували проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення та доводи сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 вересня 1999 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 316 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої є позивач, відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], від 14 лютого 2001 року, актовий запис № 66 (а.с. 5). Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України. Так відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство вони не ведуть. Заходів до примирення сторони не бажають приймати. Донька після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved