Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

6 квітня 2017 року заявник звернулася до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що 29 вересня 2016 року помер її батько [PERSON], після смерті якого їй як спадкоємцю за заповітом відкрилася спадщина на все його майно. Її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах та зареєстрували шлюб 4 травня 1967 року, тобто після її народження. Тому в її свідоцтві про народження відсутні відомості про батька. У звязку з цим при оформленні спадщини за заповітом їй необхідно буде сплатити податок у значно більшому розмірі, тому просить встановити факт батьківства [PERSON] щодо неї, який має юридичне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні заявник заяву підтримала повністю, заінтересовані особи в судове засідання не з'явились, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку, направили суду заяви з клопотанням про розгляд справи за їхньої відсутності, заяву визнають повністю. В судовому засіданні заявник\~надала пояснення, які повністю відтворюють зміст заявлених вимог. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] \~показали, що знають заявника та її батьків [PERSON] та [PERSON], який помер. Батьки заявника проживали однією сімєю на момент народження заявника та не перебували у зареєстрованому шлюбі. Проте вели спільне господарство, разом виховували дочку. [PERSON] визнавав своє батьківство щодо [PERSON] Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що запис про батька дитини [PERSON], [INFO], відсутній (а.с.22 витяг з Державного Реєстру). [PERSON], який помер 29 вересня 2016 року, за життя визнавав своє батьківство щодо [PERSON] (до укладення шлюбу - [PERSON]) Л.В., проживав однією сімєю із останньою з 29.08.1964 по 01.06.1980, що підтверджується довідкою Виконкому Варварівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області (а.с.23) та матірю заявника [PERSON], з якою офіційно зареєстрував шлюб 4 травня 1967 року. Визнавав наявність стосунків із [PERSON], вів з нею спільне господарство, разом із останньою виховував та утримував заявника. Свого батьківства щодо заявника не заперечував (а.с.6, 7, 8, 46 копії свідоцтв про народження, про укладення шлюбу та про смерть). Ці обставини підтверджуються також показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] \~ Згурівська районна державна нотаріальна контора відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом як дочці у зв'язку із відсутністю доказів її родинних відносин із померлим [PERSON] (а.с.5, 9 - лист Згурівської районної державної нотаріальної контори, копія заповіту). Згурівський районний відділ драцс відмовив заявнику у внесенні змін до актового запису про її народження в частині відомостей про батька (а.с.47 - відмова). Метою встановлення факту батьківства між зазначеними вище особами є оформлення спадкових прав заявника (а.с.32-45 копія спадкової справи). Інший спадкоємець [PERSON] відмовилась івд прийняття спадщини у встановленому порядку, відтак не вбачається спору про право. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За положеннями ст. 53 КпШС походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній, і можуть бути подані матірю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Тобто в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, належним способом захисту може бути лише встановлення факту батьківства (така правова позиція викладена в ухвалі ВССУ від 16 грудня 2015 року в справі № 6-24384св15). Диспозиція ст. ст. 57-59 ЦПК України не обмежує сторін у поданні лише письмових доказів на підтвердження факту батьківства. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України). Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.п. 1 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Відповідно до п.п. 3 п. 15 цієї Постанови заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що [PERSON] визнавав своє батьківство щодо [PERSON] та встановлення цього факту має юридичне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved