Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

30 квітня 2013 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від [PERSON] надійшла вище зазначена позовна заява, з урахуванням уточненої позовної заяви від 05.05.2014 року, з проханням : стягнути з [PERSON] на свою користь : грошові кошти у сумі 30001 гривень 92 копійок як матеріальні збитки, завдані його транспортному засобу джерелом підвищеної небезпеки, у сумі 1500 гривень за проведення експертизи завданих збитків, у сумі 548 гривень на евакуацію пошкодженого автомобіля на СТО, у сумі 2500 гривень на правову допомогу, всього 34549,92 гривень; стягнути з [PERSON] грошові кошти у сумі 2500 гривень як відшкодування моральної шкоди; судові витрати стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.01.2013 року о 09 годин 30 хвилин в с. Велика Стариця Бориспільського району Київської області внаслідок винних дій [PERSON], який керував автомобілем марки «ГАЗ 3302» державний номерний знак [NUMBER], що належить відповідачу [PERSON], сталось зіткнення з автомобілем марки «Suzuki Sх4», державний номерний знак [NUMBER], який належить позивачеві та під час даної ДТП перебував під керуванням його рідного брата - [PERSON]. Постановою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.03.2013 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. В результаті винних дій [PERSON], позивачу, як власнику пошкодженого автомобіля, заподіяна матеріальна шкода на суму в розмірі 34 549 грн. 92 коп., яка складається з суми в розмірі 30001,92 грн., що необхідна для відновлення пошкодженого внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, автомобіля, враховуючи, що 50000 грн., із загальної суми визначених судовим експертом матеріальних збитків в розмірі 81 001 грн. 92 коп., позивачу відшкодувала страхова компанія, в якій застраховано автомобіль відповідача, вартості проведення експертизи в розмірі 1500 грн., понесених позивачем витрат по оплаті послуг евакуатора в розмірі 548 грн., а також витрат на правову допомогу в розмірі 2500 грн.. Крім того, внаслідок винних дій відповідача [PERSON] позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних хвилюваннях та моральних стражданнях останнього, викликаних порушенням його нормальних життєвих зв'язків та неможливістю використо-вувати належний йому автомобіль для власних потреб, і яку він оцінює в розмірі 2500 грн. З урахуванням вказаного позивач просить суд стягнути з [PERSON], який є власником транспортного засобу, яким керував [PERSON], вищевказану суму заподіяної позивачу матеріальної шкоди та з відповідача [PERSON], як винної особи у скоєнні ДТП, зазначену суму моральної шкоди. Судові витрати з розгляду справи стягнути солідарно з відповідачів. У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце слухання справи не зявився. Натомість уповноважив представляти свої інтереси в суді адвоката [PERSON], який повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник пояснив суду, що позивач звертався до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», де застраховано автомобіль [PERSON], та отримав страхове відшкодування в розмірі 50000 грн. Саме у зв'язку з цим просить стягнути з [PERSON], як власника автомобіля марки «ГАЗ 3302» державний номерний знак [NUMBER], різницю від вартості ремонтних робіт, визначених висновком судового експерта № 02/02 від 23.02.2013 року, а саме (81001,92 грн. - 50000,00 грн.) 30001, 92 коп. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи не зявились. Натомість уповноважили представляти свої інтереси в суді [PERSON], який до зали суду зявився та не визнав позовні вимоги, просив відмовити у їх задоволенні. Крім того пояснив суду, що відповідачі не перебувають у трудових відносинах один з одним. Повідомив, що власником автомобіля марки «ГАЗ 3302» державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON], який добровільно передав в користування [PERSON] вказаний автомобіль та реєстраційний документ на цей транспортний засіб. На момент ДТП, яке відбулось 28.01.2013 року [PERSON] вже близько трьох місяців користувався автомобілем марки «ГАЗ 3302» державний номерний знак [NUMBER] та їздив на ньому. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання зявився та підтримав позовні вимоги [PERSON] та пояснення представника позивача. Крім того, повідомив суду, що керував під час ДТП автомобілем марки «Suzuki Sх4», державний номерний знак [NUMBER], оскільки був вписаним до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу як особа, яка, крім власника, може керувати ним. Власником вказаного транспортного засобу є його рідний брат [PERSON] Зазначив, що за наслідками ДТП від 28.01.2013 року позивач звертався до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», де застраховано автомобіль [PERSON], та отримав страхове відшкодування в розмірі 50000 грн.. Третя особа без самостійних вимог ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» належним чином повідомлена про дату, час і місце слухання справи свого представника до суду не направила, заяв, клопотань, заперечень чи пояснень на адресу суду не надходило. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані документи, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог частини 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Підстави звільнення від доказування наведені в статті 61 Цивільного процесуального кодексу України. Так, відповідно до частини 4 вказаної статті вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У судовому засіданні встановлено, що постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.03.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень (а. с. 10). З даної постанови вбачається, що 28.01.2013 року о 09.30 годин в с. Велика Стариця Бориспільського району Київської області, вул. Сталюка, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «ГАЗ 3302» державний номерний знак [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого під час заносу автомобіля виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з автомобілем «Suzuki Sх4», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень, потерпілих не має. (а. с. 10). Згідно довідки ІДПС ВДАІ виданої [PERSON] в тому, що 28.01.2013 року о 09.30 годин в с. Велика Стариця на вул. Стасюка, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб «Suzuki Sх4» державний номерний знак [NUMBER], кузов [NUMBER], отримав механічні пошкодження : деформований капот, передня права та ліве крило, передня панель, передній державний номерний знак, розбито : передній бампер, передня права та ліва блок фара, решітка радіатора, передня права та ліва протитуманна фари, лобове скло, дві подушки безпеки, розбитий задній бампер з правого боку (а. с. 9). Транспортний засіб «Suzuki Sх4», державний номерний знак [NUMBER], належав на праві власності [PERSON], що підтвердили своїми показами [PERSON] та представник позивача. Згідно ч.1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно висновку № 02/02 експертного авто товарознавчого дослідження, складеного 23 лютого 2013 року та проведеного судовим експертом [PERSON], який має вищу авто технічну освіту, кваліфікацію судового експерта, свідоцтво [NUMBER] від 05.12.2007 року видане Міністерством юстиції України, сума завданої матеріальної шкоди власнику транспортного засобу «Suzuki Sх4», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок його пошкодження при ДТП, становить 81 001, 92 гривень (а. с. 11-27). Таким чином розмір відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача становить 81001 гривень 92 копійок. За наслідком звернення [PERSON] із заявою від 28.03.2013 року за № 57 до Центральної дирекції приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про страхове відшкодування за наслідками ДПТ, яке сталося 28.01.2013 року з вини [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована в даній компанії за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/3900896 від 07.07.2012 року, - позивачу виплачено страхове відшкодування в розмірі 50000,00 грн. (а.с.122, 182, 183). Наведене під час судового засідання також підтвердили представник позивача та третя особа без самостійних вимог - [PERSON], що в силу ч.1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України не потребує доказуванню. З урахуванням наведеного, розмір майнової шкоди, заподіяної майну позивача внаслідок ДТП, що підлягає відшкодуванню відповідачем, є різницею між вартістю відновлюваль-ного ремонту пошкодженого автомобіля позивача, встановленого у висновку експертного авто товарознавчого дослідження за № 02/02 від 23.02.2013 року та сумою страхового відшкодування за полісом, і складає 30001,92 гривень. Позивачем понесені витрати, а саме по сплаті за проведення оцінки вартості відновлювального ремонту в сумі 1500 гривень, евакуацію пошкодженого автомобіля на СТО в сумі 548 гривень та на правову допомогу захисника (адвоката) в сумі 2500 гривень, що підтверджується квитанцією № 000154, товарним чеком від 03.03.2013 року (а. с. 28) та договором про надання юридичної допомоги від 19.04.2013 року, які він просить стягнути з відповідача [PERSON] (а. с. 5-6). У відповідності до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлений ст. 61 цього Кодексу. На вище зазначені вимоги позивачем та його представником не надані докази, які б підтвердили факт сплати [PERSON] адвокату [PERSON] коштів в розмірі 2500 грн. в якості оплати за юридичну допомогу, як то чек, квитанція, меморіальний ордер, розписка, тощо. Крім того, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з [PERSON]. Так, згідно листів від 23.05.2013 року за № 06-10/1614 та від 23.05.2013 року за № 06-10/1615 та доданих до нього списків Золотоніським міськрайонним центром зайнятості встановлено, що за період з 01.01.2013 року по 22.05.2013 року [PERSON] не перебував у трудових відносинах з [PERSON] та [PERSON] (а. с. 37-40). Згідно показів представника відповідачів та полісу № АВ/3900896 від 07.07.2012 року про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено, що транспортний засіб «ГАЗ 3302», державний номерний знак [NUMBER], належить на праві власності саме відповідачу [PERSON]. Наведене в силу вимог ч.1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України не потребує доказуванню. Відповідно до вимог частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 01.03.2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п.2.2. Правил дорожнього руху України). Враховуючи вище зазначене, а також вимоги ст. 11 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON], який не являється особою, яка завдала шкоди майну позивача, грошових коштів у сумі 30001 гривень 92 копійок, як матеріальні збитки, завдані його транспортному засобу джерелом підвищеної небезпеки, у сумі 1500 гривень за проведення експертизи завданих збитків, у сумі 548 гривень на евакуацію пошкодженого автомобіля на СТО, у сумі 2500 гривень на правову допомогу, всього 34 549,92 гривень, слід відмовити. Позивачем оцінено завдану моральну шкоду в розмірі 2500 гривень, які він просить стягнути на свою користь з відповідача [PERSON]. Згідно зі ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб, ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України. Суд вважає достатніми надані позивачем докази на підтвердження тієї обставини, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому завдана також не майнова - моральна шкода у вигляді переживань з приводу пошкодження майна та порушення права власності. При визначені розміру відшкодування завданої позивачам моральної шкоди, суд виходить із засад виваженості, розумності, справедливості та враховує характер та міру перенесених ним страждань, їх тривалість, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 1000 гривень. У відповідності до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial