Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], який також діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] про виселення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, що вони зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. У квартирі зареєстровані і проживають відповідач (колишній чоловік [PERSON] і батько [PERSON]) та його неповнолітній син, [PERSON] Відповідач, який незаконно зареєструвався у квартирі, перешкоджає позивачам користуватися житлом, що стало причиною звернення до суду з позовом про виселення відповідача та його дитини, усунення позивачам перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом їх вселення (т. 1 а.с.а.с. 2 - 4). 03 вересня 2015 року ухвалою суду до участі у справі в якості третьої особи було залучено орган опіки та піклування Кіровської районної в місті Дніпропетровську ради (т. 1 а.с. 11). 13 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачі тривалий час без поважних причин не проживають у спірній квартирі, а тому втратили право користування нею. Викладене стало причиною його звернення до суду з позовом про визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] (т. 2 а.с.а.с. 2, 3). 25 січня 2017 року суд своєю ухвалою об'єднав цивільну справу за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], який також діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Центральної районної в м. Дніпрі ради, про виселення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення з цивільною справою за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом (т. 1 а.с. 124). 12 червня 2017 року суд постановив ухвалу про залучення до участі у справі в якості третіх осіб Дніпровської міської ради, КП «Житлове господарство Центрального району» Дніпровської міської ради. У судовому засіданні [PERSON], [PERSON] свої позовні вимоги підтримали у повному обсязі, заперечували проти задоволення позову [PERSON] [PERSON], його представник у суді заперечували проти задоволення позову [PERSON], [PERSON], підтримали позовні вимоги [PERSON] Представники третіх осіб до суду не з'явилися, були повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення сторін, представника [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON], [PERSON] необхідно задовольнити частково, а у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що двокімнатна квартира [ADDRESS] була надана на сім'ю з чотирьох осіб ([PERSON] - батько [PERSON], [PERSON] - мати [PERSON], [PERSON] - сестра [PERSON], [PERSON] - баба [PERSON]). Квартира була надана на підставі ордеру від 02.09.1963 року (т. 2 а.с. 8). 11 серпня 1984 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, від якого [INFO] [PERSON] (т. 1 а.с.а.с. 43 - 47). 26 лютого 1988 року [PERSON] з дозволу наймача було зареєстровано у спірній квартирі (т. 1 а.с.а.с. 5-звор., 7, 39). 23 жовтня 1990 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (т. 1 а.с. 9). 28 квітня 1991 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON]. [INFO] у [PERSON] народився син - [PERSON]. 20 серпня 2001 року [PERSON] з дозволу наймача було зареєстровано у спірній квартирі (т. 1 а.с.а.с. 6-звор., 7, 37). 03 жовтня 2008 року [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] з дозволу наймача також було зареєстровано у спірній квартирі (т. 1 а.с.а.с. 7, 38, т. 2 а.с. 5). 07 травня 2015 року [PERSON] померла (т. 2 а.с. 11). Тепер у квартирі зареєстровані сторони і неповнолітній [PERSON], проте мешкають у ній лише [PERSON] та неповнолітній [PERSON] (т. 1 а.с. 7). Під час проживання у квартирі у сторін на ґрунті особистих неприязних взаємин систематично виникали конфлікти. Неприязні стосунки тривають дотепер. Викладене підтверджується змістом позовних заяв та поясненнями сторін у судових засіданнях. Так, згідно з позовною заявою [PERSON], [PERSON] та їх поясненнями вони продовжували користуватися спірною квартирою і після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], але взаємини з [PERSON] після цього зіпсувалися. Остання змінила замки у квартирі і періодично виганяла їх. [PERSON] у своєму позові та поясненнях підтвердив наявність конфлікту між [PERSON], [PERSON], з одного боку, та [PERSON] і згодом ним, з другого боку. [PERSON], [PERSON] більше шести місяців у спірній квартирі не мешкають. Відповідно до частин першої, другої статті 71 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно зі статтею 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що у [PERSON], [PERSON], з одного боку, та [PERSON] (за життя) і згодом [PERSON], від 1990 року (розірвання шлюбу) склалися тривалі стійки неприязні взаємини. Дотепер вони також не примирилися, про що свідчать їх пояснення у суді. Ураховуючи викладене, суд вважає причину непроживання [PERSON], [PERSON] за місцем реєстрації понад строк, встановлений статтею 71 ЖК, поважною. Таким чином, суд вважає за необхідне позов [PERSON] залишити без задоволення. При цьому суд критично ставиться до актів про непроживання [PERSON], наданих [PERSON], оскільки вони були складені в один день - 25.03.2016 року, хоча стосуються періоду від 01.02.2011 року по 16.02.2016 року (т. 2 а.с.а.с. 12 - 21). Надані [PERSON] підтвердження мешканців будинку про непроживання у спірній квартирі [PERSON] також є нікчемними, оскільки взагалі не містять дат їх складання (т. 2 а.с.а.с. 22 - 27). Розв'язуючи спір у частині позовних вимог, заявлених [PERSON], [PERSON], суд виходить з такого. У відповідності зі статтею 64 ЖК члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] зареєстровані у спірній квартирі, а причина їх тривалого непроживання у ній понад строк, встановлений статтею 71 ЖК, є поважною. Ураховуючи викладене, позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення [PERSON], [PERSON] у квартиру є обґрунтованими і мають бути задоволені. Що стосуються вимоги про виселення [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] з квартири, то вона не може бути задоволена, оскільки вони зареєстровані у квартирі, а тому користуються усіма правами, що випливають з договору найму жилого приміщення. При цьому суд зважає на те, що законність реєстрації у квартирі [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] вже була предметом судового розгляду в адміністративній справі №804/11144/15, у результаті якого підстав для скасування такої реєстрації знайдено не було (т. 1 а.с.а.с. 25 - 28, 43 - 47, 83). У порядку статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню компенсація судових витрат у сумі 1 961,20 грн.

Outcome: partial