Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

30.08.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 10 серпня 2016 року між нею та [PERSON] укладено договір позики, за яким останній отримав грошові кошти у розмірі 1000000 (один мільйон) грн. в строк до 16.08.2016 року. 17.08.2016 року [PERSON] направлена письмова вимога про виконання зобов'язань, яка ним була проігнорована. На даний час відповідач не виконав своїх зобов'язань щодо повернення позики. Посилаючись на порушення ст.ст. 1046, 1049 ЦК України просила стягнути з відповідача 1000000 грн. боргу за договором позики від 10.08.2016 року та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю, суду пояснив, що на даний час у відповідача відсутні кошти для добровільного повернення боргу. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи 10.08.2016 року позивачка [PERSON] уклала з відповідачем [PERSON] договір позики, за яким останній отримав грошові кошти у розмірі 1000000 (один мільйон) грн., що підтверджується договором позики від 10.08.2016 року (а.с. 8). Відповідно до п. 2.1 вищевказаного договору позики відповідач зобов'язався повернути суму позики в строк до 16.08.2016 року. Згідно п. 2.3 договору позики від 10.08.2016 року після закінчення терміну, вказаного в п. 2.1 цього договору, позичальник зобов'язався повернути в термін не пізніше 2 (двох) днів суму позики. 17 серпня 2016 року відповідачу [PERSON] направлена письмова вимога про виконання зобов'язань за договором позики від 10.08.2016 року (а.с. 9). На даний час відповідач вищевказані зобов'язання не виконав. Враховуючи, що між сторонами був укладений договір позики, який передбачає строковість позики та її повернення у повному обсязі, відповідач не виконав взяті на себе за договором позики зобов'язання, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача 1000000 (один мільйон) грн. боргу підлягають задоволенню. Також підлягають задоволенню вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь судових витрат по справі в сумі 6890 грн., так як стягнення вказаних витрат передбачено ч.1 ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved