Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

30.03.2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі Ѕ частки заробітку (доходу) відповідача. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що її рідна сестра [PERSON] перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які на теперішній час є неповнолітніми. Сімейні відносини між сестрою та відповідачем [PERSON] не склалися, оскільки останній зловживав наркотичними засобами, під впливом яких неодноразово завдавав сестрі тілесні ушкодження, працювати та утримувати дружину з дітьми не бажав. Рішенням Краматорського міського суду від 01.04.2013 року шлюб було розірвано, після чого відповідач повністю самоусунувся та її сестра була вимушена сама займатися вихованням дітей, їх розвитком, навчанням та повним утриманням. [INFO] сестра [PERSON] померла та з того часу діти постійно проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач весь цей час долею дітей не цікавився, участі у їх вихованні і утриманні не приймав, ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, що і викликало звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] просила задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачк [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Представник третьої особи Чибор Н.Д. в судовому засіданні надала суду висновок Органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] .. Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи, думку неповнолітніх дітей, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] народився [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області в Книзі реєстрації народжень 24.11.2011 року зроблено відповідний актовий запис №13, в якому батьком дитини вказано відповідача [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області в Книзі реєстрації народжень 24.11.2011 року зроблено відповідний актовий запис №14, в якому батьком дитини вказано відповідача [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . [PERSON] народилась [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області в Книзі реєстрації народжень 24.11.2011 року зроблено відповідний актовий запис №15, в якому батьком дитини вказано відповідача [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . [PERSON] народилась [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області в Книзі реєстрації народжень 05.08.2011 року зроблено відповідний актовий запис №1092, в якому батьком дитини вказано відповідача [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Рішенням Краматорського міського суду від 01.04.2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15.10.1993 року у відділі ЗАГС м. Краматорська Донецької області, актовий запис №1297. [INFO] у м. Краматорськ Донецької області померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.01.2021 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №302. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, що підтверджується наступними документами: Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 11.08.1972 року відділом РАГС м. Краматорська, де її батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , Свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого 03.10.1992 року відділом РАГС м. Краматорська, згідно якого 03.10.1992 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , та після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище - [PERSON] , Свідоцтвом про народження [PERSON] , виданого 05.03.1976 року відділом РАГС м. Краматорська, де її батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до копії домової книги прописки громадян, проживаючих в будинку за адресою: [ADDRESS] , в ньому зареєстровані діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та позивач [PERSON] .. Згідно інформації Краматорської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №33, за час навчання учнів: [PERSON] (10 клас), [PERSON] (9 клас), [PERSON] (7 клас), [PERSON] (3 клас) їх батько [PERSON] не цікавився шкільним життям дітей, не відвідував жодних батьківських зборів, не мав зв`язку з учителями та класними керівниками. Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В судовому засіданні була заслухана думка неповнолітніх дітей, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно них, проти чого вони не заперечували. Згідно висновку №01-29/3841 від 21.07.2021 року Орган опіки та піклування Краматорської міської ради, з урахуванням інтересів малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , вважає доцільним позбавити батьківських прав їх батька - [PERSON] , [INFO] . На підставі досліджених та оцінених в сукупності доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує покладених на нього ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо піклування про здоров`я своїх дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Він не здійснює будь-яких дій щодо забезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування своїх дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, що є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо цих дітей і за наведених обставин таке позбавлення батьківських прав є необхідним та відповідає найвищім інтересам дітей. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, суд виходить з наступного. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст.180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд, згідно вимог ст. 182 СК України, виходить з того, що відповідач є працездатною особою, а отже має можливість, з урахуванням свого матеріального становища та стану здоров`я, зокрема відповідач є інвалідом ІІІ групи, надавати матеріальну допомогу своїм дітям до досягнення ними повноліття щомісяця. Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, якою встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч.1 ст.79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.03.2021 року і до повноліття дітей. За таких обставин позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів дітей, судом визнається таким, що підлягає задоволенню. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1816,00 грн. за майнові та немайнові вимоги підлягає стягненню з відповідача до доходу держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial