Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

31.07.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просить постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб зареєстрований 08.08.2011 року в Бурштинській міській раді, - залишити дитину: - сина, [PERSON] , [INFO] проживати з відповідачем. З позовної заяви поданої позивачем [PERSON] вбачається, що 08.08.2011 року в Бурштинській міській раді було зареєстровано шлюб між сторонами. У шлюбі народилася одна дитина: син, [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, виникають сімейні конфлікти. Різні погляди на життя, і все це призвело до розриву сім`ї. Разом не проживають, примирення та збереження шлюбу не доцільне. Просить позовні вимоги задовольнити з викладених у позові підстав, дитину залишити проживати разом із відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явився. Згідно поданої ним заяви, в якій позовні вимоги підтримує повністю з наведених в позові підстав і просить справу розглянути без його участі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена про час та місце судового засідання, про що свідчать поштове повідомлення про отримання копії позову із викликом до суду. Причин своєї неявки суд не повідомила. Заяви про відкладення розгляду справи не подала. Відзиву на позов до суду не було надіслано. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ч.1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.08.2011 року в Бурштинській міській раді, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30.07.2019 року (а.с.6). У шлюбі народилася одна дитина: син, [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, часто виникають конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, сім`я розпалася остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Дитину залишити проживати із матір`ю. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved