Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

30 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Після уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідачки борг за договором позики в сумі 18666,43 грн. - загальна сума боргу: з яких 12500 грн. сума позики, 5679,44 грн. відсотки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 486,99 грн.- 3 відсотки річних, посилаючись на те, що 02 квітня 2014 року відповідачка позичила у нього гроші в сумі - 12500 грн. на строк до 01 червня 2014 року, про що надала письмову розписку. Після спливу зазначеного в розписці строку він заявив відповідачці вимогу про повернення боргу. Однак відповідачка борг не повернула і по сьогоднішній день ухиляється від добровільного виконання своїх зобовязань за договором. На підтвердження укладення договору позики 02 квітня 2014 року у розмірі 12500 грн. позивач надав власноручну розписку позичальника [PERSON], яка у відповідності до ч.2 ст. 1047 ЦК України свідчить про наявність між ними договору позики. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір процентів згідно з розрахунками становить: у період з 03.04.2014 року по 20.07.2015 року. Так розмір процентів на рівні облікової ставки НБУ з 03 квітня 2014 року щомісячно до дня повернення позики складає: з 03.04.2015 року по 14.04.2014 року (12 днів прострочення) це дорівнює - 6,5 відсотки річних, що дорівнює 53,41 грн.; 15.04.2014 року по 16.07.2014 року ( 93 дня прострочення) -це дорівнює- 9,5 відсотки річних, що дорівнює 605,08 грн.; з 17.07.2014 року по 13.11.2014 року ( 120 днів прострочення)- це дорівнює - 12,5 відсотки річних, що дорівнює 1027,35 грн.; 13.11.2014 року по 06.02.2015 року ( 85 днів прострочення) - це дорівнює - 14,00 відсотки річних, що дорівнює 814,93 грн.; з 06.02.2015 року по 04.03.2015 року ( 26 днів прострочення) це дорівнює - 19,5 відсотки річних, що дорівнює 344,50 грн.; з 04.03.2015 року по 20.07.2015 року ( 138 днів прострочення) - це дорівнює- 30 відсотків річних, що дорівнює 2834,17 грн. Загальна сума складає 5679,44 грн. Щодо розрахунку трьох процентів річних за період просточення з 03.04.2014 року по 20.07.2015 року ( 474 днів прострочення) загальна сума процентів складає 468,99 грн. 16.06. 2015 року через канцелярію суду від відповідачки надійшло заперечення на позовну заяву в якому вказано, позов [PERSON] є необґрунтованим та таким , що не підлягає задоволенню з наступних підстав: поданна позовна заява сама по собі викликає сумнів вже тим, що не відповідає вимогам ст.. 119 ЦПК України по- друге , стаття 1046 та 1047 ЦК України на яку посилається позивач - недоречна, адже відповідно до чинного законодавства зазначений договір позики повинен бути затверджений нотаріально, але цього зроблено не було. Також вищезазначений договір позики був укладений між ними лише попередньо. Так вони дісно домовились про вказану позику, навіть склали попередній договір, але насправді гр. [PERSON] вищеназвані в позові грошові кошти їй - не були передані фактично. Також і в подальшому дана грошова сума нею так і не була отримана. Таким чином в свою чергу вона вважає, що договір між ними не відбувся. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить слухати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. На стягненні боргу з [PERSON] наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про місце, день та час розгляду справи була належним чином повідомлена. Згідно поштового повідомлення від 14.07.2015 року адресат за вказаною адресою не проживає. 28.07.2015 року відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (судової повістки), причину неявки суду не повідомила.Згідно довідки Великомихайлівського районного сектору ГУ ДМСУ в Одеській області, № 25/864 від 21.05.2015 року, [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS]. У відповідності до п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи. Дослідивши подані матеріали суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні було встановлено, що 02 квітня 2014 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики на 12500 гривен зі строком повернення не пізніше 01 червня 2014 року , що було письмово оформлено у формі розписки. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, що були передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором -ст.1046; 1049 ЦК України. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 28.05.2015 року, через канцелярію суду до Великомихайлівського районного суду Одеської області позивачем було надано оригінал розписки від 02 квітня 2014 року, згідно якої [PERSON] бере в борг у [PERSON] гроші в сумі 12500 грн. В строк до 01.06.2014 року. Тобто вона містить дані про строки зобов'язання, грошову суму, що передана, дата складання розписки, особистий підпис позичальника. Між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики. Частина 2 ст.1046 ЦК України передбачає, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Верховний Суд України в постанові від 18.09.13 р. № 6-63цс 13 вказав на те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передавання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Тобто, наявний оригінал розписки підтверджує факт укладення, умови укладення договору позики і засвідчує отримання боржником зазначеної в ній грошової суми. Стаття 1049 ч.3 ЦК України передбачає, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалися, на його банківський рахунок. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. Згідно ч.2 ст.652 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] порушила умови договору позики і станом на день розгляду справи судом не погасила наявну заборгованість, тому згідно розрахунків процентів за договором позики у період з 03.04.2014 року по 20.07.2015 року, розмір процентів на рівні облікової ставки НБУ з 03 квітня 2014 року щомісячно до дня повернення позики складає: з 03.04.2015 року по 14.04.2014 року (12 днів прострочення) це дорівнює - 6,5 відсотки річних, що дорівнює 53,41 грн.; 15.04.2014 року по 16.07.2014 року ( 93 дня прострочення) -це дорівнює- 9,5 відсотки річних, що дорівнює 605,08 грн.; з 17.07.2014 року по 13.11.2014 року ( 120 днів прострочення)- це дорівнює - 12,5 відсотки річних, що дорівнює 1027,35 грн.; 13.11.2014 року по 06.02.2015 року ( 85 днів прострочення) - це дорівнює - 14,00 відсотки річних, що дорівнює 814,93 грн.; з 06.02.2015 року по 04.03.2015 року ( 26 днів прострочення) це дорівнює - 19,5 відсотки річних, що дорівнює 344,50 грн.; з 04.03.2015 року по 20.07.2015 року ( 138 днів прострочення) - це дорівнює- 30 відсотків річних, що дорівнює 2834,17 грн. Загальна сума складає 5679,44 грн. Щодо розрахунку трьох процентів річних за період просточення з 03.04.2014 року по 20.07.2015 року ( 474 днів прострочення) загальна сума процентів складає 468,99 грн. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне заявлені вимоги позивача [PERSON] до [PERSON] задовольнити в повному обсязі, в сумі -18666,43 грн. - загальна сума боргу: з яких 12500 грн. сума позики, 5679,44 грн. відсотки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 486,99 грн.- 3 відсотки річних, також стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь позивача.

Outcome: approved