Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

29 червня 2017 року заявник [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що з 2015 року вона зустрічається з [PERSON], між ними склалися дуже теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного. На цей час проживають разом, ведуть спільне господарство, мають взаємні права та обов'язки. Вони мають намір створити сім'ю та бажають зареєструвати шлюб, але не можуть цього зробити, оскільки на цей час заявниці виповнилося 16 років, відповідно шлюбного 18-річного віку вона не досягла. Надання права на шлюб для неї є необхідним, оскільки вона бажає створити сім'ю, та це відповідає її інтересам. Посилаючись на діюче законодавство, просила суд надати їй право на шлюб з [PERSON]. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, надавши заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON], у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, заяву підтримав та просив про її задоволення, оскільки має бажання зареєструвати шлюб з [PERSON] Заінтересована особа [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], у судове засідання також не з'явилась, подавши до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, заяву підтримала та не заперечувала проти укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Представник заінтересованої особи - Лівобережного районного у місті Маріуполі Відділі ДРАЦС у судове засідання також не з'явився. На адресу суду надійшла заява за підписом начальника відділу з проханням справу за заявою [PERSON] розглянути у відсутності представника, вирішення справи покладали на розсуд суду. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, Шестак В.В., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання також не з'явилась, надала суду заяву з проханням справу за заявою [PERSON] розглянути у її відсутності, вирішення справи покладала на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, ч.1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зокрема, ч.3 та ч.4 ст.60 ЦПК України встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності чи відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 234 ЦПК України). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачі) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч. 2 ст. 23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім'я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. У відповідності з ч.2 ст.23 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до ст.23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Стаття 22 СК України передбачає, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Частина ч.1 ст.27 СК України встановлює, що державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] року, тобто на даний час вона не досягла шлюбного віку, передбаченого ст. 23 СК України, оскільки має повних 16 років. [PERSON], на даний час виповнилось 23 роки, що підтверджується ксерокопією його паспорту. Під час судового розгляду, заперечень від заінтересованих осіб, зокрема матері заявниці, щодо надання права на шлюб не надходило, отже підстави для відмови в задоволенні заяви судом не встановлені. Головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника, а саме її подальшому життєвому наміру створити сім'ю, реалізувати себе як дружину, взяти на себе права та обов'язки одного з подружжя, тобто цілком заслуговує на таке особисте нематеріальне право, як право на шлюб. Враховуючи спільне бажання [PERSON] та [PERSON] створити сім'ю, суд приходить до висновку про наявність підстав для надання [PERSON] права на шлюб, оскільки дане право буде відповідати як інтересам самого заявника так і інтересам майбутньої сім'ї. На підставі викладеного та

Outcome: approved