overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

30.07.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Ухвалою суду від 05.08.2020 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. В обґрунтування вимог позивач [PERSON] вказує, що він є власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрований син [PERSON] , який з 2014 року в квартирі не проживає і місце знаходження його не відомо. Своєю реєстрацією відповідач чинить йому перешкоди у користуванні власністю, оскільки вимушений оплачувати комунальні послуги, при цьому позбавлений права отримувати субсидію. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача. Заслухавши позивача, свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на квартиру від 14.12.1992 року; копією домової книги; копією технічного паспорта. В спірній квартирі зареєстрований, але не проживає син власника [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується, копією домової книги та довідкою № 1519 від 27.07.2020 року про склад сім`ї. Факт не проживання [PERSON] в спірній квартирі, підтверджується актом перевірки паспортного режиму № 15 від 07.07.2020 року та показами свідка [PERSON] , даними нею в судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1, 2 статті 319 цього кодексу передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування спірним житлом. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІУ зняття з реєстрації місця проживання особи можливе на підставі заяви самої особи,або на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Позивач на відшкодуванні судових витрат не наполягає, згідний їх нести самостійно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

30.07. 2020 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №310/2288/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в частині вирішення питання щодо судового збору. Учасники справи, повідомлені належним чином про місце, дату та час розгляду заяви, у судове засідання не прибули. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22.06.2020 року у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у зв`язку з визнанням позову відповідачем позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено повністю. Під час ухвалення зазначеного рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Як передбачено п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до частини 1 статті 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно квитанції № 0.0.1644708278.1 від 11.03.2020 року, позивачем [PERSON] при зверненні до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу було сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн. Дослідивши матеріали цивільної справи, враховуючи, що під час ухвалення рішення судом не вирішено питання про судові витрати, а також те, що зазначене рішення було ухвалено у зв`язку з визнанням позову відповідачем, суд дійшов висновку, що 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету відповідно до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України, а 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

30.07.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.10.2016 року, Кам`янець-Подільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 737. Ухвалою суду від 31.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного провадження. В обґрунтування вимог позивачка вказує, що в жовтні 2016 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу, є відмінність поглядів на життя та у формуванні сімейних стосунків, що призвело до непорозумінь та конфліктних ситуацій. Із-за чого припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Тривалий час проживають окремо. Примирення не можливе, так як кожен з них живе своїм життям. [PERSON] фактично створив нову сім`ю. Сімейні відносини себе вичерпали. Подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Суд вважає за можливе, справу розглядати у відсутності сторін. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у них народився син [PERSON] , батьком якого є відповідач. 28.10.2016 року сторони зареєстрували шлюб. Сімейне життя у них не склалося. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та різні погляди на життя. Жити разом не можуть. Сім`я існує формально. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям [PERSON] є недоцільним. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. В силу ст.. 141 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі ст.110 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

30.07.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з ним вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11.07.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 186. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв`язку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння, поваги та кохання. Проживають окремо, спільного господарства вже тривалий час не ведуть. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Неповнолітнього сина [PERSON] позивач просить залишити на проживання з нею. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач до початку судового засідання подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач надав заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.07.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 186, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 8). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Сторони разом не проживають. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивачка та відповідач поновлювати не бажають, позивач та відповідач наполягають на розлученні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їхнім дітям. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь дежави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

30.07.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 31.07.2020 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що в жовтні 2018 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу, є відсутність взаєморозуміння та поваги, із-за чого припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. Тривалий час проживають окремо. За час окремого проживання стали чужими людьми. Сім`я існує формально і зберегти її вже не можливо. Просить позов задовольнити, справу розглянути у її відсутності, про що подала заяву. Відповідач [PERSON] надіслав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.10.2018 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] на розірванні шлюбу наполягає, так як вважає, що сімейні відносини себе вичерпали. За час окремого проживання стали чужими людьми. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям [PERSON] є недоцільним. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Судові витрати позивачка згідна нести самостійно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

30.07.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON] , 2002 року народження на час навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 19.08.2020 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивачка вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Мають дочку [PERSON] , [INFO] . Після розлучення проживає окремо. За рішенням даного суду з [PERSON] стягувались аліменти на утримання дочки до її повноліття. На даний час [PERSON] , продовжує навчатись в ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» за спеціальністю кравець, закрійник. Форма навчання денна, потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні уточнила позовні вимоги просить стягнути з [PERSON] аліменти на час навчання дочки в розмірі 1000.00 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що згідний платити аліменти на утримання дочки на час навчання в розмірі 1000 грн. щомісячно. Представник відповідача Мішалова М.І., яка представляє інтереси на підставі ордера серії ХМ № 039288 від 09.10.2020 року в судовому засіданні не заперечує проти стягнення аліментів з [PERSON] в розмірі 1000.00 грн. на утримання дочки на час навчання. Заслухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] , є батьком [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про її народження серія [NUMBER] , актовий запис № 170. Після розлучення, відповідач створив нову сім`ю. За рішенням даного суду сплачував аліменти на утримання дочки до її повноліття. [PERSON] навчається в ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» за спеціальністю кравець, закрійник. Форма навчання денна. Термін закінчення навчання 30.06.2021 року, що підтверджується довідкою навчального закладу. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, хоча працездатний і може надавати таку допомогу. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аліменти підлягають стягненню згідно ст. ст. 199,200 СК України у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно на час навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

\~30.07.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] в якій він просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 07.11.2008 відділом РАЦС по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1849. 14 вересня 2020 р. сформована інформаційна довідка з Реєстру територіальної громади м. Харков про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2020 р. позовна заява [PERSON] прийнята судом до розгляду та призначене спрощене судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] з`явився, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання з`явилась, позов визнала, проти задоволення не заперечувала. Суд, перевіривши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.07.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , в якій він просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 07.11.2008 року відділом РАЦС по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1849, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Подружжя від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактично шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з грудня 2019 року, на даний час стосунки у родині зведені лише до спілкування з приводу виховання дітей, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Спорів про місцепроживання дитини та поділ майна у сторін не має. Відповідно до ч.1 ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

30.07.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів. З червня 2019 року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.08.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилася, представником позивача через канцелярію суду подано заяву, з якої вбачається, що він позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 25). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому процесуальним законом. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08.08.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

30.07.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини не підтримують з жовтня 2019 року, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.08.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу без її участі (а.с. 18). Відповідач у судове засідання не з`явився, направив електронною поштою до суду заяву, з якої вбачається, що він позовні вимоги підтримує, на розірвання шлюбу погоджується, просить розглядати справу без його участі (а.с. 22). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.11.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. Згідно з ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З позовної заяви вбачається, що вона не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved