Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

29 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що 07 травня 2013 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі на дві земельні ділянки: площею 1,9214 га, кадастровий номер: 0725580400:04:001:0132, та площею 1,6895 га, кадастровий номер: 0725580400:04:001:0684, які розташовані на території Боблівської сільської ради Турійського району Волинської області. За життя [PERSON] склала заповіт і заповіла все належне їй майно дочкам [PERSON] та [PERSON], яка у встановленому законом порядку відмовилася від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті матері [PERSON] Вказуючи, що приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки, просила визнати за нею право власності на вищевказані спадкові земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] У судове засідання позивач не зявилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій просила позов задовольнити і розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не зявилися і згідно з частини 2 статті 158 ЦПК України заявили клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина 1 статті 1223, частина 1 статті 1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] померла 07 травня 2013 року (а.с. 7) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли також дві земельні ділянки: площею 1,9214 га, кадастровий номер: 0725580400:04:001:0132, та площею 1,6895 га, кадастровий номер: 0725580400:04:001:0684, які розташовані на території Боблівської сільської ради Турійського району Волинської області. За життя [PERSON] 24 грудня 2012 року склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, у тому числі й земельні ділянки площею 1,9214 га, кадастровий номер: 0725580400:04:001:0132, та площею 1,6895 га, кадастровий номер: 0725580400:04:001:0684, заповіла своїм дочкам позивачу [PERSON] та [PERSON], яка у встановленому законом порядку відмовилася від спадщини, яка залишилася після смерті матері [PERSON] (а.с. 8, 39 (на звороті)). Належність вищевказаних земельних ділянок спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22 серпня 2016 року (а.с. 12-17), з яких вбачається, що земельні ділянки знаходяться у приватній власності [PERSON], яка померла 11 травня 2012 року і після її смерті вказані земельні ділянки перейшли у власність її дочки [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 листопада 2012 року за Р№ 946 (а.с. 11), витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23 серпня 2016 року № 191/86-16 (а.с. 18). Постановою приватного нотаріуса від 25 серпня 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки, які підтверджують їх належність спадкодавцю [PERSON] (а.с. 10). Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 24 грудня 2012 року, не змінювався і є дійсним. Наведені обставини справи обєктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 8/2013 до майна померлої [PERSON] (а.с. 32-70), з яких також вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем, який звернувся до приватного нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері [PERSON] За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, те, що відповідно до статті 174 ЦПК України визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно. На підставі викладеного, статтей 1216, 1223, 1268, 1270 ЦК України та

Outcome: approved