Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

30.04.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, третя особа [PERSON] з вимогами: зменшити загальний розмір заборгованості по сплаті аліментів, що на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31.08.2011 стягуються з нього на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , шляхом зарахування в рахунок сплаченої суми аліментів грошових коштів у розмірі 24300 грн, отриманих [PERSON] відповідно до розписки 24.12.2019. На обгрунтування позову зазначив про те, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 31.08.2011 по справі № 2014/2-891/11 стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.08.2011 до досягнення ним повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У подальшому Зміївським районним судом Харківської області видано відповідний виконавчий лист, який на теперішній час перебуває на примусовому виконанні у державного виконавця Зміївського районного відділу ДВС ГТУЮ у Харківській області. Певний час він передава грошові коштит в рахунок сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , оскільки син проживав з бабою та дідом, про що [PERSON] надавав розписки. Всього в рахунок аліментів протягом 2014-2018 років ним було передано грошових коштів у загальному розмірі 24300 гривень. При зверненні до виконавчої служби з приводу зарахування грошових коштів в рахунок сплати аліментів, йому було відмовлено, оскільке відсутнє підтвердження того, що саме [PERSON] отримувала ці кошти. У зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 48895,73 грн. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду із даною позовною заявою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від представника [PERSON] надійшла заява, в якій просить розгляд справи провести за її відсутністю та відсутності позивача, на аздоволенні позову наполягає. Просила фрахувати, що розрахунок заборгованості по аліментам містить арифметичну помилку, в результаті якого розмір заборгованості станом на 31.12.2019 підлягає зменшенню на 1100 грн і становить 47795,73 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій позов визнала, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Представник відповідача Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в судове засідання не з`явився,про час та місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Третя особа [PERSON] надав заяву, в якій просив позов задовольнити, розгляд справи провести за його відсутністю. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст. 279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Неявка сторін та ненадання відзиву на позов відповідачем не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані суду докази у їх сукупності, дійшов наступного. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням Зміївського районного суду Харівської області від 31.08.2011 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто алменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.08.2011 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 26) З листа старшого державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 29.04.2020 зав вих. № 14044, розрахунку заборгованості по аліментам, вбачається. що у Відділі на виконанні перебуває виконавче провадження номер за ЄДРВП 48595657 з примусового виконання виконавчого листа № 2-891/11, виданого 21.01.2015 Зміївським районним судом Харківської області про стягнення алментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.08.2011 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Врахувати розписки на суму 22300 грн, надані [PERSON] , врахувати не мають можливості, оскільки він не є стороною виконавчого провадження. Заборгованість по алміентам станом на 31.12.2019 становить 48895,73 грн (а.с. 10, 11, 12) З наданих копій розписок, складених [PERSON] вбачається, що він отримав від [PERSON] грошові кошти в рахунок аліментів, а саме, від 25.08.2014 на суму 2000 грн.; від 27.12.2015 на суму 800 гри.; від 20.03.2016 на суму 1200 грн.; від 09.06.2016 на суму 1200 грн.; від 24.09.2016 на суму 1500 грн.; від 19.12.2016 на суму 1500 грн.; від 31.03.2017 на суму 1500 грн.; від 10.06.2017 на суму 1500 грн.; від 17.09.2017 на суму 1600 грн.; від 23.12.2017 на суму 2000 грн.; за січень, лютий та березень 2018 року на суму 3000 грн.; за квітень, травень та червень 2018 року на суму 3000 грн.; від 23.09.2018 на суму 3500 грн. (а.с. 13-25) Факт отримання грошових коштів в рахунок сплати аліментів визнала відповідач [PERSON] у відзиві на позов, який надійшов до суду 01.06.2020, в якому зазначила про те, що з травня 2012 року, після постановлення рішення про стягнення аліментів, син почав проживати разом з її батьками, у зв`язку з чим [PERSON] кошти в рахунок сплати аліментів передавав її батьку [PERSON] . Загальний розмір грошових коштів, отриманим [PERSON] від [PERSON] в рахунок по сплаті аліментів становить 24300 грн, які було передано їй наприкінці грудня 2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено статтями 194-197 Сімейного Кодексу України та статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження». За змістом зазначених норм законодавства розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем. З розрахунку заборгованості по аліментам, наданого державним виконавцем Нагорною Н.М. вбачається, що розмір заборгованості по аліментам за період з 01.09.2015 по 31.12.21019 становить 47795,73, яка складається з заборгованості за 2015 рік - 3734,00 грн, за 2016 рік - 14504,25 грн, за 2017 рік - 20142,00 грн, за 2018 рік - 19089,47 грн, за 2019 рік - 14300 грн (а.с. 1) Відповідно до ч. 2 ст. 151 СК України, батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Згідно з ч. 4 ст. 157 СК України, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Таким чином, повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у випадку, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Як зазначено в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, наданих доказів сторонами та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру заборгованості по аліментам. Судові витрати належить розподілити відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved