Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

30.06.2021 Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період 03.2012-05.2021 включно в сумі 36508,57 грн, пославшись на таке: Відповідно до своїх завдань та обов`язків ВО «Костянтинівкатепломережа» здійснює теплопостачання населенню м. Костянтинівки. Згідно із Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення…», Позивач виробляє теплову енергію відповідно до стандартів, нормативів, норм і правил, а Відповідач, що є споживачем послуг, зобов`язаний оплачувати послуги з постачання теплової енергії у строки, встановлені договором або законом. У зв`язку з неналежним виконанням обов`язку по сплаті наданих послуг з теплопостачання, за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за період 03.2012 05.2021 включно утворилася заборгованість у сумі 36508,57 грн, яку відповідачка у добровільному порядку не погашає. Ухвалою суду від 11.08.2021 (а.с.23-24) відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням сторін, справу призначено у судове засідання для розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність з посиланням на підтримання позову (а.с.61), а також - письмові пояснення про таке: Відповідно до пп.2 п.2 постанови КМУ від 6 серпня 2014 р. № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», установлена соціальна норма житла, в межах якої держава надає громадянам пільги на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком для: централізованого та індивідуального опалення (теплопостачання) незалежно від джерела та виду енергії - 21 кв. метр опалювальної площі на одну особу та додатково 10,5 кв. метри на сім`ю. Згідно із цією Постановою, споживачу [PERSON] , як пільговику, встановлено норму площі у загальному розмірі на 31,5 кв. м, на яку розповсюджується пільга. Відповідно до інформації, що міститься у ВО «Костянтинівкатепломережа» споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] державою надано 50% пільгу, яка відповідно до розрахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] , що міститься в матеріалах справи, врахована. Відповідачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.28), в якій також зазначила, що позов визнає частково, вважаючи, що позивачем за його розрахунком заборгованості не врахована її пільга як потерпілої від наслідків ЧАЕС. Також до вимог позивача просила застосувати строк позовної давності. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків. Судом установлено,\~що ОКП\~«Донецьктеплокомуненерго» ВО\~«Костянтинівкатепломережа»\~є постачальником\~послуг з\~централізованого опалення\~за адресою:\~ [ADDRESS] , - місцем проживання [PERSON] , що підтверджено інформацією відділу реєстрації Костянтинівської міської ради, доведеною листом за №2523/09 від 23.07.2021 (а.с.18-19), а також відповідною відміткою у паспорті відповідачки про її реєстрацію за заначеною адресою з 25.01.1991 (копія паспорту серії [NUMBER] на а.с.29-31). Особовий рахунок за № [NUMBER] за зазначеною адресою відкритий на ім`я [PERSON] (а.с.3-4). Протягом опалювальних періодів 2012-2021 р.р. позивачем надавалися послуги з централізованого опалення, про що свідчать Акти про підключення житлового будинку [ADDRESS] до системи централізованого опалення від 15.10.2011, 15.10.2012, 05.10.2013, 23.10.2014, 15.10.2015, 15.10.2016, 17.10.2017, 26.10.2018, 28.10.2019, 02.11.2020 (а.с.9-14). Відповідно до ст.ст.67,68 ЖК України\~плата за комунальні послуги, в тому числі за теплову енергію, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Пунктом 5 ч.2 ст.7 Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Пунктом 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, також передбачено обов`язок споживача оплачувати послуги в установлені договором строки. Згідно з п.18 вище згадуваних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлений інший строк. Оплата за\~спожиту теплову\~енергію за\~період часу\~03.2012 05.2021 вносилася не у повному обсязі, що підтверджено відповідними відомостями позивача (а.с.3-4), внаслідок чого позивачем нарахована заборгованість в розмірі 36508,57 грн. При вирішенні питання обґрунтованості заявленої до стягнення суми заборгованості, суд виходить з того, що сума такої заборгованості має бути стягнута за трирічний період в межах строку позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем. Так, згідно зі ст.257\~ЦК України загальний строк позовної давності становить три роки. Відповідно до ст.264\~ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Згідно зі\~ст.267\~ЦК України\~позовна давність\~застосовується судом\~лише за\~заявою сторони\~у спорі,\~зробленою до\~винесення ним\~рішення (ч.3). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4). Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом 30.06.2021, в якому просить про стягнення заборгованості за період 03.2012 05.2021, то, з огляду на приписи ст.267 ЦК України, до вимог стягнення заборгованості за період з 03.2012 по 06.2018 включно має бути застосований строк позовної давності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 07.2018 по 05.2021 включно у сумі 14854,46 грн з урахуванням сум, внесених відповідачкою на погашення заборгованості квитанціями від 04.21, 26.07.21, 07.21, 29.09.21, 09.21 про погашення по 500,00 грн за кожною квитанцією (а.с.58-60) загальною сумою 2500,00 грн, за таким розрахунком: 1) 36508,57 грн (визначена позивачем загальна сума заборгованості за спірний період станом на 05.2021) 19154,11 грн (визначена позивачем сума заборгованості станом на 06.2018) = 17354,46 грн; 2) 17354,46 грн 2500,00 грн = 14854,46 грн. При цьому судом не врахована квитанція про сплату відповідачкою суми у розмірі 500,00 грн за травень місяць як врахована позивачем за його розрахунком, а також сплачені відповідачкою 1000,00 грн за квитанціями від 15.11.2021 та від 29.11.2021 по 500,00 грн за кожною квитанцією, оскільки ці суми сплачені у період відкриття нового опалювального періоду, що не входить до спірного періоду. Також, суд не приймає до уваги доводи відповідачки щодо неврахування позивачем пільги відповідачки як потерпілої від наслідків ЧАЕС, оскільки ці доводи спростовані наданим позивачем розрахунком заборгованості, що узгоджується з письмовими поясненнями позивача щодо цього (а.с.52-53), з яких убачається, що при нарахуванні відповідачці оплати за користування послугою позивача ним така пільга була врахована. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що сума заборгованості за період з 07.2018 по 05.2021 включно у визначеному судом розмірі має бути стягнута з відповідачки на користь позивача. У частині вимог стягнення заборгованості за період 03.2012 - 06.2018 включно у задоволенні позову належить відмовити. Тож, позов підлягає частковому задоволенню. У зв`язку із частковим задоволенням позову суд у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України присуджує позивачеві з відповідачки понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 654,38 грн: 14854,46 грн * 100 / 2270,00 грн = 654,38 грн.

Outcome: partial