Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

31 серпня 2015 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій покликається на те, що після смерті 02 січня 2015 року її чоловіка [PERSON] вона, прийнявши спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем та зверненням із відповідною заявою до нотаріальної контори, є єдиним спадкоємцем за законом житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться на пров.Крайній, 8 у с.Жиричі Ратнівського району Волинської області. Зазначила, що спадкоємцем за заповітом є син [PERSON], однак він спадщину не прийняв, оскільки із спадкодавцем на час смерті останнього не проживав, із заявою про прийняття спадщини не звертався. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Просить визнати за нею право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю із підстав, зазначених у заяві. Просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, часі і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечення проти позову не подав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали, пояснили, що вони на час смерті батька проживали окремо від нього, із заявою про прийнятття спадщини у визначений законом строк до нотаріуса не зверталися. Не заперечують проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що у 2012 році батько склав заповіт, яким житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами на провул.Крайній, 8 у с.Жиричі та земельну ділянку площею 1,98 га заповів йому. Ствердив, що протягом трьох років перед смертю батька він проживав окремо від нього - по-сусідству в будинку своєї дружини. Він же визнав, що у передбачений законом 6-місячний строк після відкриття спадщини до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернувся, оскільки вважав, що, маючи на руках оригінал заповіту, прийняв спадщину. У подальшому позов до суду про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не подавав. Просить у задоволенні позову відмовити. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У силу ст.1217 цього ж Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом установлено, документально підтверджено, що [PERSON] 24 травня 2012 року житловий будинок з господарськими будівлями і побутовими спорудами, що знаходяться на пров.Крайній, 8 у с.Жиричі, заповів відповідачу у справі [PERSON]. Згаданий заповіт посвідчено Жиричівською сільською радою Ратнівського району Волинської області за реєстровим номером 41, на даний час він є чинним. Із свідоцтва про смерть І-ЕГ №172818, виданого повторно 23 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ратнівського РУЮ Волинської області, вбачається, що 02 січня 2015 року [PERSON] помер. З дня його смерті в силу ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на житлове будинковолодіння, що йому належало. Про належність [PERSON] житлового будинковолодіння, що на пров.Крайній, 8 у с.Жиричі Ратнівського району Волинської області, свідчать витяг з погосподарської книги №3 за 2015 рік (по особовому рахунку №0228) Жиричівської сільської ради та довідка цієї ж ради від 31.08.15 №1369. Такі довідки, видані на підставі записів у погосподарських книгах, є підтвердженням приналежності особі будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, що випливає із аналізу чинних на той час постанови Ради Міністрів Української PCP від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській PCP», Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31 січня 1966 року, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженої наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. За змістом вказаних нормативно-правових актів записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України способами прийняття спадщини є постійне проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та/або звернення у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте, як установлено судом із пояснень усіх сторін та довідки Жиричівської сільської ради від 11.08.2015 №1263, матеріалів спадкової справи №87/2015, на час відкриття спадщини [PERSON] разом із спадкодавцем не проживав, у визначений законом строк заяви про прийняття спадщини до нотаріуса не подав. Отже, [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину за заповітом від 24 травня 2012 року після смерті [PERSON] Із статті 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Судом установлено, документально підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу І-ЕГ №263713, що [PERSON] є дружиною [PERSON] У силу ст.1261 ЦК України позивач, як дружина спадкодавця, є спадкоємцем за законом першої черги. Згідно із ст.1268 ЦК України [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем, що стверджено довідкою Жиричівської сільської ради від 11.08.15 №1263. Крім цього, позивач на виконання вимог ст.1269 ЦК України 23 квітня 2015 року подала до Ратнівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, про що свідчать витяг про реєстрацію цього ж дня спадкової справи в Спадковому реєстрі та відповідна заява. Інші спадкоємці за законом - відповідачі [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] спадщину не прийняли. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане будинковолодіння позивач не може через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на дане майно, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.07.2015. Відповідно до ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.Таких обставин судом не встановлено. З огляду на наведене на підставі досліджених доказів суд визнає за позивачем право власності на будинок з надвірними будівлями, що на пров.Крайній, 8 у с.Жиричі Ратнівського району Волинської області.

Outcome: approved