Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

29.12.2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Чорноморської міської ради Одеської області про встановлення графіку побачень з дитиною[PERSON], [INFO], та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, позивач просить суд: - встановити [PERSON] графік побачень з малолітньою донькою [PERSON], [INFO] з 10.00 до 15.00 години через суботу та неділю кожного місяця (а.с.1-3). Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнали частково. Представник третьої особи органу опіки та піклування [PERSON] раніше надала висновок щодо розвязання спору за суттю, не заперечувала проти позову, просила його задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та наявні у справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про шлюб, актовий запис № 181 з 25.04.2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про народження Серії І-ЖД № 451736, батьком [PERSON], [INFO], зазначено [PERSON], а матірю [PERSON] (а.с.8). Згідно копії заочного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 31.10.2017 року по справі № 501/215/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 9). Згідно довідки № 1199 від 07.12.2017р. [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] ( а.с. 10). Відповідно довідки-характеристики Полянецької сільської ради з зазначенням, що [PERSON] проживає в с. Полянецьке разом з батьками та характеризується з позитивної сторони (а.с. 11) Згідно Висновку виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області як органу опіки та піклування про встановлення порядку зустрічей з дитино зазначено, що відповідач [PERSON] перешкоджає у спілкування з дитиною позивачу [PERSON] просить встановити порядок зустрічей з дитиною, а саме; черех суботу та неділю кожного місяца з 10,00 до 15,00 години, в свою чергу відповідач [PERSON] надала відомості про те, що батько дитини [PERSON] [PERSON] з народження ухиляється від свої батьківських обовязків, не сплачує аліментів та є дитині сторонньою людиною. В засіданні Комісії сторони дійшли згоди щодо графіку зустрічей з дитиною та [PERSON] погодився з умовами [PERSON]. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області вважає за доцільне зустрічі батька з дитиною, проти задоволення позову не заперечували (а.с. 28-29). Згідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом. За змістом п.74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року, під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи. Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно з частиною другою ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Ст.157 СК України передбачає, - той з батьків, який проживає окремо від дитини, зобовязаний приймати участь у її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкоди тому з батьків, який проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не заважає нормальному розвитку дитини. Ч.2 ст. 155 СК України передбачає, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 7 Сімейного Кодексу України любий учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що батько та мати мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами,першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини, випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності родичів (батьки, дід, баба) у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини. Статтею 51 Конституції передбачено, що подружжя є рівними у правах та обовязках у шлюбі та сімї. Таке ж право закріплено и статті 7 Сімейного Кодексу України. Оцінюючи в сукупності встановлені фактичні обставини, стан здоровя дитини, її вік, розпорядок дня, ту обставину, що дитина не спілкувалась з батьком, дідом та бабою та бажання батька, діда та баби займатись вихованням дитини, суд

Outcome: partial