Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

31 серпня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 23 листопада 1984 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований міськвідділом ЗАГС м. Лозова Харківської області, актовий запис № 518. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сумісне сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, неможливість спільно вирішувати побутові проблеми, що виникали у сімї. З 2015 року вони перестали разом вести побут, святкувати свята, проживають кожний окремо один від одного у різних кімнатах. Вважає, що сімя розпалась остаточно і її збереження неможливо, а тому розірвання шлюбу не суперечить їхнім інтересам. Сумісне господарство з не ведуть. За таких обставин, подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Позивачка про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23 листопада 1984 року міськвідділом ЗАГС м. Лозова Харківської області, актовий запис № 518. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з 2015 року у звязку з різними поглядами на життя, неможливістю спільно вирішувати побутові проблеми. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішення суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved