Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

5 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Колодяженської сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , внаслідок чого відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Посилаючись на те, що [PERSON] згідно заповіту є спадкоємцем [PERSON] , однак, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, просить визнати за нею право власності на спірне майно в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2020 року первісного відповідача - Колодяженську сільську раду Житомирського Романівського району Житомирської області замінено належним відповідачем - Миропільською селищною радою Житомирської області. В підготовче засідання учасники справи та представник позивача, які були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не з`явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просить позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень частини 3 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що житловий будинок розташований по [ADDRESS] належав [PERSON] , що підтверджується випискою з погосподарських книг, що видана виконавчим комітетом Миропільської селищної ради Житомирської області № 23 від 3 листопада 2020 року. Відповідно до цивільного законодавства, чинного на час будівництва спірного будинку, громадяни могли мати у власності житловий будинок. При цьому наявність такого права не пов`язувалась з його обов`язковою державною реєстрацією. [INFO] помер [PERSON] , внаслідок чого відкрилась спадщина, до складу якої входить спірний житловий будинок. 20 жовтня 2009 року секретарем Колодяженської сільської ради Романівського району Житомирської області було посвідчено заповіт, згідно якого [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося позивачу. Окрім цього, з матеріалів спадкової справи № 09/2012, що заведена після смерті [PERSON] вбачається, що [PERSON] у встановлений законом строк реалізувала свої спадкові права. Згідно частини 1 статті 1235 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved