Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

31 серпня 2020 року представник комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію. Позовна заява мотивована тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір № 5206 від 01.06.2008 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, водопостачання та пару (далі - Договір). Об`єктом теплопостачання є нежитлове приміщення [ADDRESS] , яке належить відповідачу на праві приватної власності. Будинок за вищевказаною адресою є багатоквартирним, подання теплової енергії до будинку здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Свої договірні зобов`язанняКПТМ «Криворіжтепломережа» виконало, а саме: постачання теплоносія протягом всього періоду, передбаченого Договором (п. 1.3), проводилось не порушуючи щорічні розпорядження виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області «Про початок та закінчення опалювального періоду». Облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом за їх відсутності, що передбачено п. 2.1 Договору. Згідно п. 3.1 Договору споживач проводить оплату щомісячно, самостійно, в грошовій формі, та іншими формами розрахунку за погодженням сторін до 15-го числа місяця наступного за розрахунковим. Однак в порушення вимог Договору, відповідачем не здійснювалася своєчасно оплата за надані послуги, в результаті чого, за період з 01.01.2019 по 11.03.2020 заборгованість відповідача складала 26173,15 грн. Разом з тим, відповідно до ст. 625 ЦК України відповідачу нараховано інфляційні втрати в розмірі 563,44 грн. (березень 2019 року - липень 2020 року), 3 % річних у розмірі 745,16 грн. (17.12.2019 - 11.03.2020), та пеню в розмірі 267,27 грн. (17.12.2019 - 11.03.2020). Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку позов підлягає задоволенню. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа», відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (надалі по тексту - Правила), надає населенню м. Кривого Рогу, а також підприємствам, установам і організаціям теплову енергію для потреб опалення, у тому числі й за місцем проживання відповідача. 01.06.2008 між КПТМ «Криворіжтепломережа» та [PERSON] було укладено договір № 5206 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару, за адресою: [ADDRESS] . Вищевказане приміщення належить відповідачу на праві приватної власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 22.01.2008 (а.с.4-7). Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З розрахунку, наданого позивачем, підтверджений факт наявності заборгованості відповідача, яка з 01.01.2019 по 11.03.2020 складає - 26173,15 грн. (а.с.11). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України передбачено, що споживач зобов`язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або Законом. Відповідно п. 18 Постанови КМУ №630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим». Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Разом з тим, зміст вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», передбачає, що обов`язок укладання договору на постачання теплової енергії покладено на споживача, тому даний договір є публічним, що відповідає вимогам ст. 633 ЦК України. Таким чином, відповідачем було порушено зобов`язання з оплати за отримані послуги за постачання теплової енергії, внаслідок чого, вимога позивача щодо стягнення заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявляв вимоги про стягнення з відповідача на його користь інфляційні втрати в розмірі 563,44 грн. (березень 2019 року - липень 2020 року), 3% річних від простроченої суми в розмірі 745,16 грн. (17.12.2019 - 11.03.2020) (а.с.12). Відповідно до п. 3.2 Договору, споживач - боржник за несвоєчасне внесення оплати за відпущену теплову енергію сплачує на користь заявника пеню в розмір подвійної облікової ставник НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення. Розрахунком підтверджено пеню в розмірі 267,27 грн. за період з 17.12.2019 по 11.03.2020 (а.с.12). Таким чином, враховуючи те, що неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції, трьох відсотків річних, пені, узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України, умовами Договору, та також підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, та для позивача при зверненні до суду з даним позовом, станом на 2020 рік, складала 2102 грн., та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved