Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

31 січня 2020 року Кредитна спілка «Азовська кредитна компанія» звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтування позову: 08.11.2018 року між відділенням «АЗОВ» кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» і [PERSON] був укладений кредитний договір №884/18-А (надалі - Кредитний договір), згідно якого Відповідач отримав грошовий кредит у розмірі 10000,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) кредитної спілки, і згідно якого Відповідач зобов`язався своєчасно повернути кредит та виплачувати кожні тридцять календарних днів плату за користування кредитом з розрахунку 0,12 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За весь час користування кредитними коштами позичальником [PERSON] були здійснені наступні платежі: 06.12.2018 р. - 1 224,00 грн., 04.01.2019р. - 1 224,00 грн., 06.02.2019р. - 1 224,00 грн. Більш жодних платежів здійснено не було. Залишок за кредитним договором склав 7306,02 грн. Станом на 17.01.2020 року, розрахунок загальної суми заборгованості відповідача склав 10330,70 грн., з них 3024,68 грн. це нараховані відсотки. Вважали, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором виконує неналежним чином. Посилаючись, зокрема на умови Кредитного договору, ст.ст.509, 526, 546, 611, 612, 623, 625, 1054 ЦК України, з урахуванням уточнень від 26.02.2020 року, просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором на користь кредитної спілки «Азовська кредитна компанія», яка складається із залишку за кредитним договором у розмірі 7306,02 грн., заборгованості по оплаті нарахованих відсотків за користування кредитними коштами за період часу з 07.02.2019 року по 05.03.2020 року у розмірі 3445,48 грн. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн., а всього 12853,50 грн. Відзив на позов: Відповідач [PERSON] відзив на позов до суду не подавав. 25.05.2020 року до суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі. Судовий розгляд: Представник Позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав до суду про розгляд справи за його відсутності. Неявка в судове засідання сторін, на думку суду не є перешкодою для розгляду справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про місце, день та час розгляду справи та на власний розсуд розпорядилися своїм правом прийняття участі в судовому розгляді. Фактичні обставини та оцінка суду: Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частина 1 ст.82 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що 08.11.2018 року між Кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія» та [PERSON] було укладено договір про споживче кредитування №884/18-А. Відповідно до умов Кредитного договору, Відповідач отримав строком на 10 місяців кредит у розмірі 10000,00 грн. та зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування кредитними коштами у проценти у розмірі 25,79 відсотка річних в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Обставини щодо укладення кредитного договору та отримання кредитних карток Відповідачем не заперечуються. Згідно зі ст.1054 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, ч.2 ст.1054 ЦК України передбачає, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі змістом ст.1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, суд робить висновок, що між Позивачем та Відповідачем на достатній правовій підставі виникли кредитні договірні зобов`язання. Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 631 ЦК України передбачає, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. З наданого Позивачем розрахунку вбачається, що станом на 05.03.2020 року, загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 10751,50 грн., з яких розмір заборгованості за сумою кредиту 7306,02 грн. та розмір заборгованості за користування кредитом (процентами) 3445,48 грн. Доказів того, що зобов`язання за Кредитним договором з боку Відповідача було виконано належним чином або розмір заборгованості наданий Позивачем розраховано не вірно, суду не надано. Частина 2 ст.1050 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, оскільки Відповідач умови Кредитного договору належним чином не виконує та за кредитом наявна прострочена заборгованість, суд робить висновок, що позовні вимоги Кредитної спілки є обґрунтованими та повністю підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що Кредитною спілкою за подання позову було сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Отже, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до суми задоволених вимог в розмірі 2102,00 грн., оскільки позовні вимоги були задоволені повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved