Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

30.07.2020 року [PERSON] (по тексту - [PERSON] , заявник) звернулася до суду з заявою, заінтересована особа - [PERSON] (по тексту - [PERSON] , заінтересована особа) про видачу обмежувального припису. [PERSON] зазначає, що оскільки її дочка [PERSON] позбавлена батьківських прав, то починаючи з 07.04.2016 року є опікуном над своєю внукою - [PERSON] [INFO] . За покликанням заявника, [PERSON] позбавлена батьківських прав, в тому числі і через те, що є психічно не врівноваженою, постійно вчиняла сварки, схильна до бродяжництва, перебувала на обліку в нарколога, де й досі проходить метадонову терапію. Як вказує заявник, [PERSON] регулярно приходить до неї додому та поводить себе агресивно та неадекватно, вживаючи нецензурну лексику та застосовуючи фізичне насильство. На думку [PERSON] , її дочка, приходячи з ознаками наркотичного сп`яніння, зовсім не контролює свою поведінку, що наносить шкоду не тількій їй, а й вразливій психіці малолітньої дитини За таких обставин з огляду на систематичне домашнє насильство та для забезпечення дієвого та ефективного способу захисту, заявник просить суд видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] , поклавши на неї на строк шість місяців обов`язки: заборона перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборона наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 30.07.2020 року прийнято заяву [PERSON] до розгляду за правилами окремого провадження та призначено судове засідання по справі. Також у відповідності до ч. 2 ст. 294 ЦПК України з метою встановлення всіх обставин, які мають значення для справи, судом витребувана інформація в Ізяславському відділенні поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області та в Ізяславському районному суді Хмельницької області. Під час судового розгляду заявник [PERSON] свою заяву підтримала з зазначених у ній підстав та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неприбуття суд не повідомила, заяв та клопотань не подавала. У відповідності до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Тому суд вважає за можливе продовжити розгляд даної справи за відсутності заінтересованої особи [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення заявника, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджується рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24.03.2016 року по справі №675/335/16-ц у [PERSON] відібрано малолітню дочку [PERSON] [INFO] , без позбавлення батьківських прав; малолітню [PERSON] передано бабі - [PERSON] . При цьому, згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30.05.2017 року по справі №675/597/17 було позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON] [INFO] ; передано малолітню [PERSON] , [INFO] , опікуну [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Підставою для ухвалення такого судового рішення стало те, що за період більше одного року з моменту відібрання в неї малолітньої дитини, [PERSON] не перестала вживати наркотичні засоби, не приймала належної участі у вихованні малолітньої дитини, не працюва та не утримувала дитину. Судом було констатовано, що [PERSON] як матір не піклується про фізичний та духовний розвиток дочки, не займається її вихованням, не проявляє батьківської турботи, тривалий час вживає наркотичні речовини. Суд встановив та врахував і те, що 25.11.2019 року о 19 год. 00 хв. [PERSON] в [ADDRESS] , вчинила домашнє насильство в сім`ї, тобто умисно вчинила дії фізичного та психологічного характеру відносно матері [PERSON] , чим завдала шкоди її психологічному здоров`ю. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28.11.2019 року (справа №675/2544/19) [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (по тексту - КУпАП), та на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. Також, вже 22.04.2020 року о 13 год. 50 хв. [PERSON] , яку раніше протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в [ADDRESS] , знову вчинила навмисні дії психологічного характеру відносно матері [PERSON] , ображала її нецензурними словами, шарпала за одяг, погрожувала фізичною розправою, чим завдала матері [PERSON] шкоди психологічному здоров`ю, таким чином вчинила психологічне насильство в сім`ї. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24.04.2020 року (справа №675/757/20) [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (по тексту - КУпАП), та на неї накладено стягнення у виді адміністративного арешту на 7 (сім) діб. 05.07.2020 року, 12.07.2020 року о 17 год. 30 хв. [PERSON] по [ADDRESS] знову вчинила навмисні дії психологічного характеру відносно матері [PERSON] , а саме, ображала її словами грубої нецензурної лайки, чим завдала матері [PERSON] шкоди психологічному здоров`ю, таким чином вчинила психологічне насильство в сім`ї. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15.07.2020 року (справа №675/1335/20) [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та на неї накладено стягнення у виді у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Суд констатує, що в кожному випадку притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, остання свою вину визнавала повністю. Як засвідчують дані листа Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 31.07.2020 року №4981/106/01-2020, що підтверджується витягом з ЄРДР по кримінальному провадженню №12020240150000198 було внесено відомості про вчинення [PERSON] злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України відносно своєї матері [PERSON] . Ухвалюючи рішення по суті заявлених вимог судом також враховано наступне. Так, основним нормативно-правовим актом, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, є Закон України від 07.12.2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII). Відповідно до п.п. 3, 4, 7, 9, 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Однією з основних засад запобіганню та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2229-VIII). За змістом ч. 1 ст. 21 Закону № 2229-VIII постраждала особа має право, в тому числі, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства, звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника (п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону № 2229-VIII). Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 4, 8 ст. 26 Закону № 2229-VIII право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України. Із положень ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України слідує, що заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. У заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено, в тому числі, обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності) (п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України). Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). З матеріалів даної справи вбачається, що протягом 2019-2020 років [PERSON] вчиняла домашнє насильство стосовно заявника - своєї матері [PERSON] , у зв`язку з чим її неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності та внесено відомості до ЄРДР про вчинення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України. Факти вчинення [PERSON] домашнього насильства встановлено постановами суду у справах про адміністративне правопорушення та не спростовано заінтересованою особою. Врахувавши характер вчинених [PERSON] протиправних дій, ризики їх продовження та вірогідність повторного вчинення нею домашнього насильства, взявши до уваги нагальну необхідність захисту прав [PERSON] від насильства в сім`ї, суд прийшов до висновку про можливість застосування до [PERSON] обмежувального припису у вигляді тимчасового обмеження її права перебувати в місці проживання з постраждалою особою та заборони наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування) постраждалої особи. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved