Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

30.01.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадщину, посилаючись на те, що 11.05.2015 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,25 гектарів в межах згідно з планом, з них: 0,15 га для обслуговування жилого будинку та 0,10 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Малокобелячківської сільської ради, Новосанжарського району, Полтавської області, права на яку посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 027030. Спадкоємцями за заповітом після померлого батька є позивачка [PERSON] та [PERSON], який в даний час відмовляється від належної частки спадщини на користь позивачки. Отримати свідоцтво про право на спадщину після померлого батька [PERSON] позивачка не має можливості, оскільки вказаній земельній ділянці не присвоєний кадастровий номер. Тому позивачка змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання на зявився, до суду направив письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 297463, виданого виконавчим комітетом Малокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області 12 травня 2015 року, [PERSON] помер 11.05.2015 року, актовий запис № 5 (а.с.7). Родинні відносини позивачки з померлим [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження серії ІІ-КЕ № 296861, виданого Малокобелячківською сільською радою народних депутатів 25.04.1980 року та свідоцтвом про одруження серії 1-КИ № 074515, виданого 16.02.2002 року Зачепилівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області, з якого вбачається, що позивачка змінила прізвище на [PERSON] (а.с.8,9). Постановою виконуючого обовязки в порядку заміщення державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори № 624/02-31 від 05.04.2016 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом вцілому на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер відсутній, цільове призначення (використання) земельної ділянки для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с. Малий Кобелячок, Малокобелячківської сільської ради, Новосанжарського району, Полтавської області, права на яку посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 027030, виданого Малокобелячківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області від 06 травня 1998 року (а.с.10). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.11.2016 року, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], є його дочка [PERSON] (а.с.11). Як вбачається з довідки Малокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-04/896 від 02.12.2016 року, земельна ділянка загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських приміщень, розташована в с. Малий Кобелячок згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 027030, зареєстрованого в Малокобелячківській сільській раді за № 82 від 06.05.1998 року дійсно належить [PERSON] (а.с.12). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 027030, виданого Малокобелячківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області від 06 травня 1998 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,25 га у межах згідно з планом, що розташована на території с. Малий Кобелячок, Малокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, передана для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.13). Згідно повідомлення державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Новосанжарському районі, відмовлено у наданні запитуваних відомостей для оформлення спадщини після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю запитуваних відомостей (а.с.14). Грошова оцінка земельної ділянки складає в цілому 7907,82 грн. (а.с.23). Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved