Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

30 березня 2018 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона була у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] в період з 30 квітня 2004 року по 10 грудня 2013 року. [INFO] у сторін народився син [PERSON] Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2013 року. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.11.2013 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO] до його повноліття у твердій грошовій сумі в розмірі 400грн. щомісячно з урахуванням індексації відповідно до закону. В свою чергу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в грошовому значенні становить 930 грн. На даний час неповнолітній син, є учнем 8 класу КЗО «СЗШ №11» ДМР у зв'язку з цим потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв'язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. 08.05.2014 року відповідач придбав у приватну власність квартиру [ADDRESS], вартістю 278609грн. З урахуванням викладеного, позивач вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина до 2000,00грн, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на даний час, вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина, одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби його лікування, відвідування гуртків. У зв'язку з викладеними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду з цим позовом. 11 квітня 2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.20). Представник позивача [PERSON] в судовому засідання позов підтримала та наполягала на його задоволенні з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засідання позов визнав частково, подав відзив на позовну заяву та просив в судовому засіданні позовні вимоги задовольнити частково та збільшити розмір аліментів з 400грн. до 1000грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вислухавши доводи представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 26.11.2013 року (а.с.5). Від подружнього життя у сторін є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2013 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. з урахуванням індексації відповідно до закону, починаючи з 11.11.2013 року (а.с.6). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Враховуючи, що після визначення судом розміру аліментів змінився сімейний стан одержувача аліментів, тому наявна підстава відповідно до ч.1 ст.192 СК України, для зміни розміру аліментів. Таким чином, суд вважає, що оскільки батьки несуть однакову відповідальність за матеріальне забезпечення своєї дитини, а для нормального існування та забезпечення дитини розмір коштів на її утримання повинен щонайменше досягати розміру прожиткового мінімуму, тож суд вбачає підстави для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] до 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття з урахуванням того, що збільшення розміру аліментів відбувається з моменту набрання рішенням суду законної сили. Разом з цим, оскільки позивач є звільненою від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності до ст.141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial