Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

30.11.2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилалася на те, що 24.10.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого має малолітню доньку [PERSON], [INFO], з травня 2017 року вона мешкає у своїх батьків, окремо від відповідача, спільне життя з відповідачем не склалося, поновлення шлюбних відносин з відповідачем вважає неможливим, майнового спору не мають, прохає розірвати шлюб, залишити їй прізвище Нікандрова, реєстрацію місця проживання [PERSON], [INFO], покласти на матір [PERSON] за місцем її проживання без отримання згоди батька [PERSON], судові витрати покласти на відповідача. 02.01.2018 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовче засідання на 09.01.2018 року. 22.01.2018 року до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову, прохав надати строк для примирення 6 місяців. 25.01.2018 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області явку позивача визнано обов`язковою, підготовче засідання відкладено до 12.02.2018 року. 12.02.2018 року до суду звернувся позивач з відповіддю на відзив, в якому прохала не надавати строк для примирення. 12.02.2018 року до суду звернувся позивач з заявою про відмову від позовної вимоги про реєстрацію місця проживання [PERSON], [INFO], покласти на матір [PERSON] за місцем її проживання без отримання згоди батька [PERSON]. 12.02.2018 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області заяву позивача про відмову від позовної вимоги задоволено, провадження у справі в частині реєстрації місця проживання [PERSON], [INFO], покласти на матір [PERSON] за місцем її проживання без отримання згоди батька [PERSON] закрито в зв`язку з відмовою і прийняттям відмови судом. 12.02.2018 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області провадження у справі зупинено, сторонам надано строк для примирення до 20.03.2018 року. 20.03.2018 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області провадження у справі поновлено і продовжено підготовче засідання. 20.03.2018 року до суду звернувся відповідач з заявою про визнання позову, прохав її задовольнити. В підготовчому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що 24.10.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого має малолітню доньку [PERSON], [INFO], з травня 2017 року вона мешкає у своїх батьків, окремо від відповідача, спільне життя з відповідачем не склалося, поновлення шлюбних відносин з відповідачем вважає неможливим, майнового спору не мають, прохає розірвати шлюб, залишити їй прізвище Нікандрова, судові витрати покласти на відповідача. В підготовчому засіданні відповідач заяву про визнання позову підтримав, прохав її задовольнити. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 24.10.2009 року сторони зареєстрували шлюб актовим записом № 1145 у Запорізькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.12). 03.02.2012 року народилася [PERSON], батьками якої є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.13). В період спільного проживання сімейні відносини між сторонами не складалися. З травня 2017 року сторони припинили спільне проживання та мешкають окремо. Донька мешкає з позивачем. Спору щодо майна подружжя у сторін не має. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Судом встановлено, що до суду звернулася позивач як член подружжя з вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між сторонами укладено шлюб, від якого вони мають малолітню доньку, шлюбні відносини не склалися з вини сторін, які перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що призвело до припинення спільного проживання з травня 2017 року, вважає примирення неможливим, спільне проживання та збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження при перевірці досліджених судом доказів. Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Сімейним Кодексом України. Так відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими судом обставинами, які перевірені наданими суду доказами. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку ст.206 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Так як відповідач в підготовчому засіданні визнав позов, подавши окрему письмову заяву, то суд відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд при ухваленні рішення керується вимогами ч.8 ст.294 ЦПК України, відповідно до якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Так як позивач під час державної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище Горпинич на Нікандрова, а після розірвання шлюбу бажає носити своє шлюбне прізвище Нікандрова то суд відповідно ч.8 ст.294 ЦПК України в своєму рішенні зазначає про залишення [PERSON] прізвища Нікандрова. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так як відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то суд відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у своєму рішенні зазначає про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 320 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов задоволено в повному обсязі, то витрати позивача у виді судового збору в розмірі 640 грн., підтверджені квитанцією про його сплату відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача.

Outcome: approved