Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

30.04.2021 року до суду звернувся позивач, [PERSON] , з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідачів Верхньодніпровської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області і Пушкарівського старостинського округу, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашова Г.В. 30.04.2021 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовчому судовому засіданні на 03.08.2021 року. 03.08.2021 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 03.08.2021 року Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось в відповідно до положень ст. 247 ЦПК України. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] тривалістю в шість місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: [INFO] померла його двоюрідна бабуся - [PERSON] , 1928 року народження. На день смерті вона була зареєстрована та проживала одна в [ADDRESS] з 12.10.1978 року. На день смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається , в тому числі із житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Рідні діти в його двоюрідної бабусі відсутні, догляд за нею до останнього часу здійснював його батько [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] склала заповіт на ім`я його батька, в якому на випадок смерті зробила розпорядження, що все майно належне їй, де б воно не було і з чого б не складалось, заповідає йому. За життя батько не оформив спадкові справа відповідно до законодавства. [INFO] його батько помер. Батьком заповіт не складався. Так як в його двоюрідної бабусі діти та інші родичі відсутні він 20 квітня 2021 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої бабусі однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду. В судове засідання позивач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі за підставами, викладеними в позовній заяві. Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відзив на позовну заяву не надали. Відповідачем Верхньодніпровською міською радою Кам`янського району Дніпропетровської області подана заява про відсутність заперечень з приводу задоволення позовних вимог та про розгляд справи у відсутність її представника. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Письмові пояснення суду не надала, за ухвалою суду надала копію спадкової справи. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , 1928 року народження, яка на день смерті вона була зареєстрована та проживала одна в [ADDRESS] з 12.10.1978 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть . На день смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається , в тому числі із житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . За доводами позивача, рідні діти в його двоюрідної бабусі, [PERSON] , відсутні, тому догляд за нею до останнього часу здійснював батько позивача [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] склала заповіт на ім`я його батька, в якому на випадок смерті зробила розпорядження, що все майно належне їй, де б воно не було і з чого б не складалось, заповідає йому. За життя батько не оформив спадкові справа відповідно до законодавства. [INFO] його батько помер. Батьком заповіт не складався. 12.04.2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу від 12.04.2021 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину тому числі і у в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови нотаріуса. З наведеного вище судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення її його порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного: За нормами ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач посилається на те, що пропустив строк для прийняття спадщини в зв`язку з тим, що на день смерті [PERSON] , спадкоємцем її майна за заповітом був його батько, і на той час у нього права на спадкування майна померлої не виникло. Йому не було відомо, чи його батько оформив спадщину після померлої [PERSON] , чи ні, і всі ці питання йому стали відомі лише після смерті його батька, який помер [INFO] . Таким чином на думку суду позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки на день смерті [PERSON] ,. не був її спадкоємцем, так як таким спадкоємцем був його батько і який був живим. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з об`єктивних, незалежних від нього причин, які були непереборними та унеможливлювали своєчасне звернення позивача із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Судом також встановлено, що інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , до приватного нотаріуса не звертались, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 71/2021. За наведених вище обставин причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини суд вважає поважними та суд вважає за потрібне визначити позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачу тривалістю в шість місяців з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як не вбачається вини відповідачів у порушенні прав позивача.

Outcome: approved