Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

29 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») звернулося до Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. В позові зазначено, що 17 лютого 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 005-04420-170208, відповідно до якого останній отримав кредит на споживчі цілі у сумі 3 554,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних строком на 24 місяця з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 16 лютого 2010 року. У порушення зазначених умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в обумовлений строк кредит не повернув, у зв'язку з чим має прострочену заборгованість, яка станом на 21.02.2014 рік складає 1 617,36 гривень. Просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № 005-04420-170208 від 17.02.2008 року в розмірі 1 617,36 гривень, а також судовий збір в розмірі 243,60 гривень. В судове засідання представник позивач не з'явився, просив позов розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Оскільки відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, заяву про перенесення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності не надав, суд, зважаючи на те, що представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, у порядку ст. 224 ЦПК України находить можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та його слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що 17 лютого 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 005-04420-170208. Відповідно до умов договору Банк зобов'язався надати [PERSON] кредит на споживчі цілі у розмірі 3 554,00 гривень строком на 24 місяців з кінцевим терміном повернення до 16 лютого 2014 року, а останній - повернути кредит в обумовлений строк, сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі 0,01 % на рік. Крім того, сторони домовилися про порядок погашення кредиту, згідно якого починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, позичальник щомісячно не пізніше 17 числа кожного місяця сплачує у погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за його користування, щомісячний платіж який становить 149,00 гривні, відповідно до погодженого графіку платежів, який наведений у Додатку №1 до кредитного договору, який є невід'ємною його частиною. Свої зобов'язання за кредитним договором Банк виконав та надав [PERSON] обумовлену у договору суму кредиту у розмірі 3 554,00 гривень, що підтверджується меморіальним ордером №6675437 від 19.02.2008 року. Втім свої зобов'язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконав, в обумовлений договором строк кредит не повернула та станом на 21.02.2014 рік має заборгованість по кредитному договору у розмірі 1 617,36 гривень яка складається з: заборгованості по кредиту - 1617,29 гривень, заборгованість зі сплати відсотків - 0,07 гривень. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. З урахуванням викладеного, позов підлягає задоволенню, та з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 1 617,36 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 гривень, оскільки з причини невиконання відповідачкою взятих на себе обов'язків, позивач змушений був звернутися до суду з позовом.

Outcome: approved