overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

29.09.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу № 864/97 від 08.08.1997 року нерухомого майна - квартири [ADDRESS], укладений між нею, [PERSON], з одного боку та [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності, з іншого боку. При цьому позивач посилається на те, що в теперішній час не може укласти договір купівлі-продажу та розпорядитися своєю власністю, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду. До судового засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України. Від третьої особи Одеської Нової біржі представник до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд проводить розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, постановляє заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 08.08.1997 року [PERSON], що діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності серії ААІ № 918481 реєстр № 8-1913, посвідченої державним нотаріусом Першої одеської держаної нотаріальної контори Шепелюк Р.Ю. 09.07.1997 року, продала, а [PERSON] купила квартиру за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира складається із однієї кімнати житловою площею 15,6 кв.м., загальною площею 29,9 кв.м., а також коридора -1, стінного шкафа-2, кухні-4, коридора-5, санузла-6, що вбачається із договору купівлі-продажу нерухомого майна № 864/97, зареєстрованого на Одеській Новій Біржі 08.08.1977 року /а.с. 6-7/. Умови договору були виконані сторонами повністю, позивач передав відповідачу обумовлену суму грошей, а відповідач передав, а позивач прийняла зазначену квартиру, де на даний час і зареєстрована позивачка, що вбачається із наданої копії паспорта позивачки [PERSON] /а.с.4 зворот/. Крім того, відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 27024691 державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Тартачною К.М. зареєстровано право приватної власності за [PERSON] на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 29,9 кв.м., житловою площею 15,6 кв.м. /а.с. 9/. Відповідно до ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились відносно усіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

29.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виключення відомостей про батька дитини із актового запису про народження [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначив, що з 2009 року по 2011 рік перебував з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, шлюб між ними зареєстровано не було. Під час спільного проживання з відповідачем у них [INFO] народилась дитина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Після народження дитини відносини між ними погіршились та у нього виникли сумніви щодо того чи дійсно він є біологічним батьком дитини. У зв'язку з чим він звернувся до медичної установи для проведення ДНК тесту на предмет встановлення батьківства, в резутаті проведеного ДНК тесту вірогідність його батьківства по відношенню до [PERSON] складає 0%. Сторони в судове засідання не з'явились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає та просить задовольнити. Дослідивши матеріали справи, доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], яка народилась [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до результатів теста ДНК від 25.08.2011 року вірогідність батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] складає 0% .(а.с. 5-6). Відповідно до частин першої, другої статті 122 Сімейного кодексу України особа,яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи викладене, даний позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

29.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «ІнексУкрПаркет», Чернігівської філії Приватного Підприємства «ІнексУкрПаркет» про стягнення заборгованості по заробітній платі та просить стягнути заборгованість в розмірі 7115 грн. 71 коп. У судове засідання позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представники відповідачів в судове засідання не з»явилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно наказу №33-к від 21.05.2010 року позивач був прийнятий на роботу до ЧФ ПП «ІнексУкрПаркет» на посаду верстатника деревообробних верстатів лісопильно-розкрійного цеху. Наказом № 51-к від 11.07.2012 року був переведений на посаду верстатника деревообробних верстатів до цеху геометричного паркету. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно довідки від 01.11.2014 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 01.11.2014 року становить 7115 грн. 71 коп., в указані суми обов»язкові платежі і збори не враховані. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. В задоволенні позовних вимог до Чернігівської філії Приватного Підприємства «ІнексУкрПаркет» слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

29.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію. Зазначив, що 29.05.2014 року при перевірці представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» виконання вимог Закону України «Про електроенергетику», ПКЕЕН, за місцем проживання відповідача, у будинку [ADDRESS], було складено Акт № 198596 про порушення відповідачем Правил користування електричною енергією, що виразилося у самовільному підключенні електроустановок до електромережі, зняття приладу обліку без узгодження з електропостачальником. Згідно п.53 Правил користування електричною енергією абонентами Приазовських електричних мереж, на підставі Акту про порушення Правил, відповідно до п.2.7 Методики нарахувань розміру та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушень користувачів електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕ від 04.05.2006 року №562, відповідачу проведене нарахування за без облікове користування електричною енергією в сумі 1296 грн. 43 коп., яку просить стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача, також просить стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачі в у судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, про день, час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Згідно з ст.224 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів суд розглянув справу у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав: Судом встановлено, що 29.05.2014 року при перевірці представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» виконання вимог Закону України «Про електроенергетику», ПКЕЕН, за місцем проживання відповідача, у будинку [ADDRESS], було складено Акт № 198596 про порушення відповідачами Правил користування електричною енергією, що виразилося у самовільному підключенні електроустановок до електромережі, зняття приладу обліку без узгодження з електропостачальником (а.с.4). Згідно розрахунку заборгованості за Актом №198596 про порушення Правил користування електричною енергією від 29.05.2014 року, сума заборгованості відповідачів перед позивачем по сплаті за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію, складає 1296 грн. 43 коп. (а.с.7). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі та про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію в сумі 1296 грн. 43 коп. Крім того, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

29.09.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 701/1962/08/1 від 19.08.2008, а також стягнути судовий збір у розмірі 243 гривні. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов повністю підтримав і просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причин неявки суду не повідомив, тому судом оголошено про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне. 19 серпня 2008 року між Банком Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Позичальником [PERSON] був укладений договір про кредитування поточного рахунку (овердрафт). В порушення умов Кредитного договору, відповідач не виконує свої зобовязання з повернення боргу в строк та на умовах, встановлених сторонами в Кредитному договорі, в звязку з чим у відповідача виникла заборгованість перед ПАТ «ОТП Банк», що становить 967 гривень 30 копійок і складається з: - заборгованість за тілом кредиту 698 гривень 09 копійок, - заборгованості по відсоткам у розмірі 269 гривень 21 копійок. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору. Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 243 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

29.09.2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах те, що з відповідачем перебувала у шлюбі , який зареєстрований 05 травня 2007 року Ліснополянською сільською радою Марківського району Луганської області . Спільне життя не склалося і 25.10.2011 року рішенням Марківського районного суду шлюб розірвано. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, в зв'язку з чим вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини усіх видів його доходу до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Із наданих позивачем доказів встановлено, що сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач не заперечує проти стягнення аліментів у вказаному розмірі . Визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

29.09.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем по справі вона з 19.08.2006 року перебуває у шлюбі, і народила сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Позивач поставила питання про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, мотивуючи тим, що останній в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, що суд вважає за можливе. Відповідач теж подав до суду заяву, в якій позов визнає повністю і прохає розглянути справу без його участі, що суд вважає за можливе. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про народження, виданого відділом РАЦС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області 29.06.2010 року, актовий запис № 58, видно, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], яка народилася [INFO] року у [PERSON]. Відповідач, який є батьком дитини, відповідно до ст. 180 СК України, зобов'язаний матеріально утримувати свою дитину. Згідно з наявною в справі довідкою за підписом депутата Барвінківської міської ради Харківської області від 15.09.2014 року, дитина [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, і доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, як того прохає позивач. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності і взаємозв'язку, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

29.09.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка перебуває у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на користь [PERSON]. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідач здоровий, працює, ніяких стягнень з нього не проводиться, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

29.09.2014 року позивач звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Однак відповідач коштів на утримання дитини не надає. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач вимоги підтримує, відповідач позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. /а.с.3/ Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що визнано сторонами. Сторони не досягли згоди з приводу утримання дитини. З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 180-183, 191 СК України, відповідно до положень яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення дитиною повноліття, в тому числі шляхом стягнення аліментів на підставі рішення суду у твердій грошовій сумі або частині від доходу з дня подачі позову до суду. На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в заявленому позивачем розмірі з дня подачі позову до суду. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Відтак відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

29.09.2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 108 в будинку № 35-а по вул. Історична в м. Запоріжжі у зв’язку з тим, що з 2007 року відповідач не проживає за цією адресою без поважних причин. Від позивачів надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідно до п.9 ст.74 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення у газеті Запорізької обласної ради та обласної державної адміністрації „Запорізька правда” № 127-128 (23508-23509), номер якої вийшов 06.11.2014, але в судове засідання останній не з’явився. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON], позивач по справі, є відповідальним наймачем квартири [ADDRESS], в якій окрім позивачів, зареєстрований відповідач. [PERSON] зареєстрований, але не проживає в [INFO] з 2007 року без поважних причин, що підтверджено актом обстеження спірної квартири № 254 представниками МКП «Основаніє» від 27.10.2014 року. Згідно ст.107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача або членів його сім’ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім’я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім’ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. За таких обставин суд приходить до висновку, що є всі передбачені ст.107 ЖК України підстави для задоволення позову. Відповідач не проживає в [INFO] без поважних причин більш як 6 місяців, тому може бути визнаний таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням згідно ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України.

Outcome: approved