Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

30 грудня 2013 року до Малиновського районного суду міста Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування квартирою [ADDRESS] в м. Одесі. Свій позов [PERSON] обґрунтовувала тим, що спірна квартира 29 березня 2000 року була приватизована та передана у спільну часткову власність їй - [PERSON], відповідачам - [PERSON], [PERSON] та матері відповідача [PERSON] - [PERSON] 10 січня 2008 року [PERSON] свою частку подарувала [PERSON], а 18 вересня 2011 року померла. Таким чином їй належить 1/4 частина квартири, відповідачці [PERSON] - 1/4 частина квартири, а [PERSON] - 1/2 частина квартири. Далі позивачка вказує, що відповідач [PERSON] її колишній чоловік, шлюб з яким розірвано 24 березня 2010 року, відповідачка [PERSON] їхня повнолітня дочка. Після розірвання шлюбу, припинення подружніх стосунків, за згодою усіх співвласників вона стала мешкати у кімнаті площею 10,4 квадратних метрів, яка відокремлена від інших кімнат, відповідач [PERSON] займає кімнату площею 20,5 квадратних метрів з балконом, у користування дочки [PERSON] виділена житлова кімната площею 11,8 квадратних метрів, яка є суміжною з житловою кімнатою площею 20,5 квадратних метрів, яку займає відповідач [PERSON] Такий порядок користування квартирою був визначений за домовленістю між ними, як співвласниками, тому що інший порядок не відповідав би належним на праві власності часткам у квартирі. В останній час виникають проблеми стосовно користування [PERSON] її кімнатою, яка є суміжною з кімнатою батька - [PERSON], а вона як мати турбується про дочку, тому звернулася з позовом до суду, за результатами розгляду якого просить ухвалити рішення, яким виділити їй в користування ізольовану кімнату житловою площею 10,4 квадратних метрів, виділити відповідачам житлові кімнати площею 20,5 квадратних метрів з балконом площею 3,5 кв.м, та площею 11,8 квадратних метрів, залишивши в загальному користуванні кухню, коридор, ванну кімнату і вбиральню цієї квартири. 20 березня 2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування квартирою, в якому просить суд виділити їй в користування житлову кімнату площею 11,8 квадратних метрів у квартирі [ADDRESS]. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить 1/4 частина квартири [ADDRESS], відповідачці [PERSON] належить на праві власності 1/4 частина квартири, а відповідачу [PERSON] - 1/2 частина вказаної квартири. Відповідачі по справі - її батьки, які розлучилися у 2010 році, в після цього, оскільки частка матері у квартирі менша ніж частка батька, то [PERSON] стала проживати у житловій кімнаті площею 10,4 кв.м, яка відокремлена від інших кімнат у квартирі. Після розлучення батьків, батько [PERSON], доля якого є самою більшою, зайняв кімнату площею 20,5 кв.м з балконом, а житлова кімната площею 11,8 квадратних метрів, яка є суміжною з кімнатою [PERSON], за домовленістю між усіма залишилися в її користуванні, хоча і цією кімнатою користується [PERSON], а вона має можливість потрапити у свою кімнату тільки з дозволу [PERSON], та тільки тоді, коли він вдома. Проти такого порядку вона спочатку не заперечувала, однак є дорослою самостійною людиною і їй незручно проживати в кімнаті, прохід до якої здійснюється через кімнату батька. У січні 2014 року їй стало відомо, що [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення порядку користування квартирою, по справі призначалася судово-будівельна експертиза і експертом визначений єдиний можливий варіант виділення в користування житлових кімнат спірної квартири між співвласниками, відповідно до їхній часток, який передбачає проведення переобладнання квартири. Ознайомившись з матеріалами справи та висновком судово-будівельної експертизи [PERSON] погоджується з варіантом виділення кімнат в користування, визначених експертом та згодна провести за власний рахунок переобладнання у квартирі з тим, щоб мати можливість користуватися кімнатою площею 11,8 кв.м, яка після проведення відповідних робіт стане окремою ізольованою кімнатою. [PERSON] надала до суду заяву, в якій просила, суд при ухваленні рішення встановити спосіб та порядок його виконання, надавши їй дозвіл для проведення відповідних будівельних робіт, а саме дозвіл на закладення дверного прорізу між приміщеннями жилої кімнати № 3 (площею 20,5 кв.м) та жилої кімнати № 4 (площею 11,8 кв.м). Для забезпечення самостійного входу (виходу) зі приміщення житлової кімнати № 4 площею 11,8 кв.м, дозволити влаштувати дверний проріз та встановити дверний блок. 08 червня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси вирішив: Позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування квартирою - задовольнити. Позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування квартирою - задовольнити. Визначити порядок користування житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] між [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Виділити [PERSON] в квартирі [ADDRESS] в користування ізольовану житлову кімнату, площею 10,04 квадратних метрів. Виділити [PERSON] в квартирі [ADDRESS] в користування житлову кімнату, площею 11,8 квадратних метрів. Залишити в загальному користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON]: кухню площею 9,1 кв.м, санвузол площею 1,5 кв.м, коридор площею 4,6 кв.м, вхід в квартиру за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до статті 217 ЦПК України визначити порядок виконання рішення суду, згідно з яким для забезпечення ізоляції приміщення № 3 (житлове) площею 20,5 кв.м, з балконом площею 1,0 кв.м та приміщення № 4 (житлове) площею 11,8 кв.м, для забезпечення організації самостійного входу (виходу) з приміщення житлової кімнати № 4 у підсобне приміщення - № 1 (коридор) площею 4,6 кв.м, надати [PERSON] дозвіл на організацію та проведення робіт на закладення дверного прорізу між приміщенням житлової кімнати № 3 та житлової кімнати №4, на влаштування дверного прорізу та встановлення дверного блоку з приміщення кімнати № 4 площею 11,8 кв.м у підсобне приміщення № 1 (коридор) площею 4,6 кв. м., як визначено у висновку № 23-14 судової будівельно-технічної експертизи від 20.05.2014 року (малюнок № 2), виготовленому ТОВ «Інтер-Консалт-Плюс». 20.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій вказує, що суд задовольнивши її позов в повному обсязі, разом з тим не розглянув її вимоги про виділення в користування [PERSON] житлової кімнати площею 20, 5 квадратних метрів з балконом площею 1,0 квадратних метрів в квартирі [ADDRESS]. Суд, ознайомившись з заявою [PERSON], проаналізувавши матеріали справи, які досліджувалися судом в ході розгляду цієї справи, вважає що заява [PERSON] обґрунтована а суд має всі підстави для ухвалення додаткового рішення. Відповідно до статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, що беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Так з матеріалів цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування квартирою, за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування квартирою вбачається, що [PERSON] зверталася до суду і з позовними вимогами про виділення в користування [PERSON] житлової кімнати площею 20,5 квадратних метрів з балконом площею 1,0 квадратних метрів в квартирі [ADDRESS] і з приводу в тому числі і цієї вимоги сторони подавали докази та давали пояснення. Такі ж вимоги містилися і у позовній заяві [PERSON]. Суд, задовольняючи в повному обсязі позов [PERSON] та [PERSON] про встановлення порядку користування житловими приміщеннями квартири [ADDRESS], прийнявши рішення яким виділив [PERSON] в квартирі [ADDRESS] в користування ізольовану житлову кімнату, площею 10,04 квадратних метрів, виділив [PERSON] в квартирі [ADDRESS] в користування житлову кімнату, площею 11,8 квадратних метрів, залишивши в загальному користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON]: кухню площею 9,1 кв.м, санвузол площею 1,5 кв.м, коридор площею 4,6 кв.м, вхід в квартиру за адресою: [ADDRESS] повинний був задовольнити і позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про виділення в користування [PERSON] житлової кімнати площею 20, 5 квадратних метрів з балконом площею 1,0 кв.м, тому що [PERSON] та [PERSON] просили про задоволення таких вимог, і їхні позови задоволено в повному обсязі. В контексті ст. 220 ЦПК України додаткове рішення є способом виправлення такого недоліку судового рішення, як його неповнота. Вимога повноти судового рішення є однією з істотних умов, які висуваються законом до судового рішення щодо його належної обґрунтованості. У зв'язку з чим ЦПК України, чітко і вичерпно регламентує випадки, в яких може бути ухвалене додаткове рішення. У рішенні повинна бути дана вичерпна відповідь на усі вимоги, що містять ся у позовній заяві. Враховуючи, що суд у своєму рішенні від 08 червня 2015 року по даній цивільній справі не дав вичерпну відповідь на всі вимоги, що містяться у позовних заявах [PERSON] та [PERSON] поданих до суду, суд за заявою [PERSON] ухвалює додаткове рішення по справі, яким задовольняє вимоги про виділення в користування [PERSON] житлової кімнати площею 20,5 кв.м з балконом площею 1,0 кв.м. На підставі викладеного та

Outcome: approved