Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

31 серпня 2015 року позивач ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту, в якій просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість на загальну суму 1489,57 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 11.10.2013 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 8222672217БН/2013-10, згідно умов якого відповідачу було відкрито кредитну лінію, з лімітом не більше 1000 гривень, для проведення операцій із застосуванням картки, а відповідач взяв на себе зобовязання повернути кредит та сплатити йому проценти в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за даним договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 14.08.2015 року в неї виникла заборгованість в розмірі 1489,57 гривень, яка складається з наступного: по простроченому кредиту - 997,04 грн., по прострочених процентах - 238,56 грн., відсотки за період з 31.07.2015 року по 13.08.2015 рік - 13,77 грн., пеня - 214,28 грн., сума інфляційних процесів - 25,92 грн. Підтримуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на рахунок ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» вищевказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з'явився, на адресу суду надав заяву, в якій просить справу слухати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, в разі неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином не заперечує проти винесення в справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явилася по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не надала, доводів позивача не спростувала, тому суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 11 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 8222672217БН/2013-10, згідно умов якого відповідачу було відкрито кредитну лінію, з лімітом не більше 1000 гривень, для проведення операцій із застосуванням картки, а відповідач взяв на себе зобовязання повернути кредит та сплатити йому проценти в порядку та на умовах, визначених договором. Як встановлено судом, позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок № 8222672217БН/2013-10 в національній валюті - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії в розмірі 1000 грн. Однак як встановлено судом, відповідач [PERSON] скориставшись кредитною лінією, свої зобов'язання станом на 14.08.2015 року належним чином не виконує, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в сумі 1489,57 гривень, яка складається з наступного: по простроченому кредиту - 997,04 грн., по прострочених процентах - 238,56 грн., відсотки за період з 31.07.2015 року по 13.08.2015 рік - 13,77 грн., пеня - 214,28 грн., сума інфляційних процесів - 25,92 грн., що і просить стягнути позивач. Також судом встановлено, що на даний момент кредитний договір не змінений та не відмінений, не втратив своєї чинності та відповідає вимогам законодавства. Отже, як було встановлено судом відповідачем [PERSON] не були виконані зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим їй нарахована заборгованість, на загальну суму 1489,57 гривень. Даний факт підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 11). Відповідно до вимог ч. 2 ст.1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заявлених вимог. Крім того, на виконання вимог ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 243,60 гривень. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved