Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

29 листопада 2017 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Дельта Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 23 квітня 2013 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ Дельта Банк було укладено кредитний договір № 002-14165-230413, на умовах якого банк відкрив відповідачеві картковий рахунок № 26253908386617 в національній валюті України гривні. Згідно з п 2.3 частини 3 [PERSON] встановив ліміт кредитної лінії у розмірі: 40\~500,00 гривень. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 06.10.2017 року не виконує належним чином зобовязання за [PERSON], в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Оскільки відповідач добровільно не погасив суму боргу, то позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 61422 гривні 33 копійки, з яких: 39863 гривень 74 копійок прострочене тіло кредиту; 21558,59 гривень заборгованість за відсотками. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте подав заяву від 31.01.2018 року, в якй просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судові засідання 26 січня 2018 року та 01 березня 2018 року двічі без поважних причин не зявилася відповідачка [PERSON], яка належним чином була повідомлена про дату, час і місце слухання справи, не повідомила суд про причини неявки в судові засідання та не подала заяви про слухання справи у її відсутність. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно зі ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання, не подала суду відзив, а також не подала заяви про розляд справи у її відсутність та те, що позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, то суд з врахуванням вказаних обставин постановив ухвалу 01 березня 2018 року про заочний розгляд справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, відомостей про причину неявки до суду і про поважність причини неявки до суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23 квітня 2013 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ Дельта Банк було укладено кредитний договір № 002-14165-230413, на умовах якого банк відкрив відповідачеві картковий рахунок № 26253908386617 в національній валюті України гривні. Судом встановлено, що договір № 002-14165-230413 від 23 квітня 2013 року між відповідачем [PERSON] та позивачем ПАТ Дельта Банк не скасований, не оскаржений і є чинним. Згідно з п 2.3 частини 3 [PERSON] встановив ліміт кредитної лінії у розмірі: 40\~500,00 гривень. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 06.10.2017 року не виконує належним чином зобовязання за [PERSON], в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 06.10.2017 року загальна заборгованість становить 61422 гривні 33 копійки, з яких: 39863 гривні 74 копійки прострочене тіло кредиту; 21558,59 гривень заборгованість за відсотками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає, що позивач виконав умови договору та надав відповідачеві кредит. Однак, відповідач [PERSON] всупереч договірним зобовязанням не погашає кредитну заборгованість, тому позивач має право вимагати від відповідача [PERSON] повернути заборгованість, що залишилася, відсотки за користування кредитом. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки відповідачка в добровільному порядку не погашає заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600 гривень 00 копійок, розмір якого підтверджено платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved