Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

30.03.2021 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та визнання права на земельну частку (пай), що належала [PERSON] . Свої позовні вимоги мотивують тим, що [INFO] померла їх баба (по батьковій лінії) [PERSON] . За життя вона склала заповіт, в якому заповідала все своє майно своєму сину [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24.03.2011 року встановлений факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] .. При оформленні спадщини після смерті батька виявилося, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0338261 відповідно до запису №693 від 14.10.2000 року видавався після смерті [PERSON] , також 06.06.2003 року були виготовлені державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЧН №150971 та серії ЧН №121316. Дана обставина унеможливлює подальше оформлення спадщини. Вирішення даного питання в позасудовому порядку неможливе, тому позивачі були змушені звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, попередньо надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача - Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області Петренко І.М. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, так як міська рада визнає позов у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача - Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області Кулібова О.І. у судове засідання не з`явилася, але надала заву про розгляд справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги визнає. Вирішуючи справу, суд виходить з наступного: Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.6). Ще за життя, [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] . Даний заповіт був посвідчений 18.07.1994 року секретарем Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с.7). Згідно рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24.03.2011 року, було встановлено факт прийняття спадщини у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою [ADDRESS] [PERSON] , який помер [INFO] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.8). Згідно повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області №4300/01-17 від 20.08.2021 року, спадкова справа до майна [PERSON] , яка померла [INFO] Новгород-Сіверською районною державною нотаріальною конторою не заводилась (а.с.42). Положеннями ст. 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або подав нотаріальному органу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління, володіння спадковим майном після смерті спадкоємця за заповітом - [PERSON] , при цьому інші спадкоємці відсутні. [INFO] в м. Шостка Сумської області помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 05.07.2005 року (а.с.9). Померлий [PERSON] був батьком позивачів, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 17.06.1983 року, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.11.1980 року та копією свідоцтва про одруження позивачки [PERSON] (а.с.12,13,14). Згідно витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі, після смерті [INFO] [PERSON] , Шосткинською міською державною нотаріальною конторою 21.10.2010 року заведена спадкова справа №391 (номер у спадковому реєстрі 50147586). Спадкоємцями майна [PERSON] померлого [INFO] є його син - [PERSON] на Ѕ частку майна, та донька - [PERSON] на іншу Ѕ частку майна, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.27,28,30). Згідно ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Отже, в силу положень ст.ст. 1218, 1220, 1261, 1269 ЦК України до позивачів в рівних частках перейшла спадщина їх батька [PERSON] , зокрема й право власності на майно та майнові права, які належали [PERSON] і були успадковані [PERSON] . Після смерті [PERSON] на її ім`я виготовлялись державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЧН №150971 від 06.06.2003 року площею 0,6676 га та серії ЧН №121316 від 06.06.2003 року площею 1,5058 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою Чернігівська область Новгород-Сіверський район Команська сільська рада (а.с.11). Відповідно до частини другої статті 9 ЦК УРСР (в редакції на день виникнення спірних правовідносин) правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Згідно зі статтею 10 ЦК УРСР, в якій розкрито зміст правоздатності громадян, громадяни, серед іншого, можуть відповідно до закону мати майно в особистій власності, право користування жилими приміщеннями та іншим майном, успадковувати і заповідати майно. Частиною 1 ст.125 Земельного кодексу України передбачалося, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Частиною 1 ст.126 Земельного кодексу України було визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Враховуючи наведені вище законодавчі положення, суд приходить до висновку, що видача Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією Чернігівської області на ім`я [PERSON] після її смерті, державних актів на право власності на земльні ділянки було здійснено в порушення вимог норм цивільного законодавства України, оскільки після смерті особа не може набувати право власності на майно, зокрема й на земельну ділянку. Як вбачається з копії повідомлення Відділу у Новгород-Сіверському районі Головного управління Держгеокадкстру у Чернігівськійобласті, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0338261 відповідно до запису № 693 від 14.10.2000 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельнучастку (пай) КСП «Україна», що видавалися Новгород-Сіверською РДА № 278 від 29.07.1997 року, зареєстровано після смерті на ім`я [PERSON] . Земельна частка (пай) [PERSON] розміром 4,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі (на місцевості) знаходиться на території Команської сільської ради (а.с.11). Як вбачається Державного акту серії ЧН № 000010 від 18.12.1995 року на право колективної власності на землю, відповідно до розпорядження районної ради народних депутатів Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 01.12.1995 за № 81 року було передано у колективну власність КСГП «Україна» с.Комань 2722,4 га. землі в межах згідно з планом для сільськогосподарського виробництва та [PERSON] була включена до списку громадян - членів КП СХП «Україна», які мали право на земельну частку (пай) (а.с.17). Відповідно до ч.2 ст.23 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року державний акт на право колективної власності на землю видавався колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у колективній власності громадян - членів такого підприємства, кооперативу, товариства. У відповідності до абз.3 п.2 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 року за № 666/94 (який був чинний на час проведення паювання земель), кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру чистки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95 (далі - Указ Президента України №720/95) право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Частиною першою статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року №899-IV передбачено, що основним документом, який посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Зі змісту наведених вище правових приписів вбачається, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) КСП «Україна», що знаходиться на території колишньої Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, однак документ, який посвідчує це право був виданий вже після смерті [PERSON] і є недійсним. Частиною другою статті 548 Цивільного кодексу УРСР (далі - ЦК УРСР) визначалося, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Викладене вище свідчить, що [PERSON] набула за життя право на земельну частку (пай) розміром 4,01 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Україна», розташованих на території колишньої Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області і яке входить до складу її спадщини. Частиною третьою статті 1 Закону України №899-IV визначено, що право на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до частини другої статті 2 вказаного Закону України одним із документів, які посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 24 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 серпня 2004 року член колективного сільськогосподарського підприєства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Оскільки позивачі [PERSON] та [PERSON] в рівних частках набули у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай), який в свою чергу набув його у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , однак у зв`язку з недійсністю документів, які посвідчують дане право, позивачі [PERSON] , [PERSON] не можуть оформити вказану спадщину у позасудовому порядку, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачами відповідного права. Отже, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved