Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

30.03.2017 року [PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Олімпекс-Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000», в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 23.06.2017 року (а.с. 39), просив: -визнати недійсним договір оренди землі від 10 березня 2012 року, укладений між ним та ТОВ «Агро-Віта 2000» щодо оренди земельної ділянки, площею 5,640 га, кадастровий номер [NUMBER] , зареєстрований у відділі Дерзкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.09.2012 року за № 122328604000179; -розірвати договір оренди землі без номеру та дати, площею 5,640 га, кадастровий номер [NUMBER], зі змінами та доповненнями, викладеними у Додатковій угоді від 04.05.2009 року, укладений між ним та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», зареєстрований 28.07.2004 року Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за № 04-04-126-00168; В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що він, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 28.11.2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією, являється власником земельної ділянки площею 5,640 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. У 2003 році між ним та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» був укладений договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на чотири роки одинадцять місяців двадцять дев`ять днів. Договір оренди 28.07.2004 року був зареєстрований у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за № 04-04-126-00168, позивач передав свою земельну ділянку та підписав відповідний акт приймання-передачі. 04.05.2009 року сторонами зазначеного договору укладено додаткову Угоду до нього, відповідно до якого сторони продовжили строк дії основного договору до 31 грудня 2021 року. Угода також пройшла державну реєстрацію у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 04.05.2009 року за № 04-09-126-01757. Договір оренди земельної ділянки та додаткова угода на момент звернення позивача до суду з позовом про його розірвання, не був достроково припинений чи визнаний судом недійсним, не був розірваний, державна реєстрація договору оренди не скасовувалася, тому позивач наполягає на тому, що саме ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» є належним орендарем належної йому на праві власності земельної ділянки. 05 червня 2017 року позивачу з інформації з Державного земельного кадастру випадково стало відомо про те, що без його відома, зазначену земельну ділянку передано в оренду іншому підприємству, а саме ТОВ «Агро-Віта 2000». На його вимогу представник ТОВ «Агро-Віта 2000» надав примірник договору оренди цієї ж земельної ділянки, датований 10 березня 2012 року, укладений між нею та ТОВ «Агро-Віта 2000», зареєстрований 24.09.2012 року у відділі Держкомзему Новомосковського району Дніпропетровської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис за № 122328604000179, зі строком дії 7 років. Зазначений договір укладений строком на 7 років Позивач наполягає на тому, що не укладав договору оренди з ТОВ «Агро-Віта 2000», однак припускає, що міг підписати його під впливом обману в день, коли отримував орендну плату в ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», яке розташоване за однією адресою з ТОВ «Агро-Віта 2000», коли представники орендаря пропонували укласти договір оренди на більш вигідних умовах. Посилаючись на вимоги ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст. 7, 13, 19, 31 ЗУ «Про оренду землі», ст. 2 ЗУ «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», [PERSON] просив визнати договір оренди між ним та ТОВ «Агро-Віта 2000» від 10 березня 2012 року - недійсним. Позовні вимоги [PERSON] щодо розірвання договору оренди з ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» обґрунтовані тим, що у 2003 році між нею та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» був укладений зазначений вище Договір оренди земельної ділянки, який був зареєстрований у встановленому порядку, в подальшому укладена додаткова угода. Додатковою угодою сторони продовжили термін дії договору оренди землі до 31.12.2021 року. Відповідно до умов договору оренди позивач надав відповідачу в строкове платне користування належну йому на праві власності земельну ділянку площею 5,640 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, а відповідач зобов`язався сплачувати щороку позивачеві орендну плату у грошовій формі у розмірі 1 % від грошової оцінки землі, що становило 550,17 грн. на рік. Крім того, Орендар взяв на себе зобов`язання нараховувати орендну плату у відробітковій формі у вигляді надання послуг на суму 100 грн., а також щороку, як пенсіонеру, сплачувати додаткову орендну плату у розмірі 100 грн. Договором визначено, що орендна плата виплачується у грошовій або натуральній формі, у додатку до договору було деталізовано форму орендної плати, внаслідок чого загальна оренда земельної ділянки в натуральній формі складається з: 1.Загальної оренди земельної ділянки у натуральній формі: -зерна (продовольча пшениця, ячмінь, кукурудза, зернова суміш) - 750 кг, строк виплати вересень - грудень у натуральній або грошовій формі; -соняшника у розмірі 60 кг терміном виплати жовтень - грудень, в натуральному чи грошовому вигляді; -цукру у розмірі 50 кг., термін виплати - грудень, у натуральному чи грошовому вигляді. 2.Додаткової орендної плати у відбірній формі, а саме: -послуги по оранці, культивації або боронування городу, забезпечення та транспортування 1 тони грубих кормів вартістю 100 грн. термін виплати січень-грудень, у формі надання послуг або грошовому вигляді. 3.Додаткової орендної плати для пенсіонерів вартістю 100 грн., термін виплати квітень-грудень Крім того, договором передбачена можливість коригування орендної плати, у випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку та у разі індексації грошової оцінки землі. Таким чином, позивач наполягає на тому, що укладений між сторонами договір оренди землі, у відповідності до закону, визначає три основні складові орендної плати за Договором, якими є: орендна плата у грошовій формі, безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця. За змістом додаткової угоди до договору оренди землі сторони погодили розмір орендної плати - 2% від грошової оцінки землі, що становить 1139 грн., орендар зобов`язався проводити безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки до 0,40 га, відшкодувати витрати на поховання. З 2012 року, відповідно до рекомендацій органів державної влади та з метою встановлення конкурентоздатного розміру орендної плати, відповідачем поступово збільшувався розмір орендної плати за користування земельною ділянкою, а саме у 2012 році збільшено до 4% від грошової оцінки землі, у 2013 році - до 4,69% від нормативної грошової оцінки землі, а з 2016 року орендна плата становила 5,5 % від нормативної грошової оцінки землі. Отримавши дані про нормативну грошову оцінку землі, що належить позивачеві на праві власності, ним було з`ясовано, що в період з 2012 року по 2016 рік нарахування орендної плати відповідачем здійснювалась з порушенням умов договору оренди земельної ділянки, оскільки проводилась без індексації вартості грошової оцінки землі. Крім того, відповідачем у період з 2012 року по 2016 рік взагалі не виконуються взяті на себе зобов`язання зі сплати орендної плати у вигляді безкоштовної поставки 1 тони грубих кормів (соломи) до садиби позивача, а також не надавалися послуги по обробітку присадибної ділянки позивача до 0,40 га (оранка та культивація). Невиконання відповідачем свого обов`язку щодо поставки соломи та обробітку присадибної ділянки (оранки, культивації) створило несприятливі умови для позивача, а саме він вимушений нести додаткові витрати на обробіток землі та присадибної ділянки, а також витрати на поставку соломи. Таким чином, позивач наполягає, що зазначені факти слід розцінювати, як систематичну несплату орендної плати відповідачем, а тому просить договір, укладений між ним та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», - розірвати. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонова Д.О. від 03 квітня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 26 квітня 2017 року. В зв`язку з закінченням повноважень судді Парфьонова Д.О. справа була передана на розгляд судді Майній Г.Є. (а.с. 125), а в зв`язку з закінченням її повноважень, - 23.112018 року передана в провадження судді Сороки О.В. (а.с. 143). Справа у відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII розглянута за правилами чинного ЦПК України з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України № 2147-VIII. Відповідачем ТОВ «Агро-Віта 2000» подано заперечення проти позову (а.с. 21, 60-61), в яких представник посилається на те, що 10 березня 2012 року між позивачем та ТОВ «Агро-Віта 2000» було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,64 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Зазначений договір був зареєстрований у відділі Держкомзему Новомосковського району Дніпропетровської області 24.09.2012 року за № 122328604000179. Договір був укладений строком на 7 років. Відповідач зазначає, що оспорюваний договір укладений відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Законів України «Про оренду землі» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підстав для визнання правочину недійсним не вбачає. Також представник відповідача вважає безпідставним та оспорюваним посилання позивача на те, що про існування договору оренди йому стало відомо лише у 2017 році, а договір підписаний нею під впливом обману. Так протягом 2012-2016 років позивач самостійно в касі ТОВ «Агро-Віта 2000» отримував орендну плату за користування земельною ділянкою. Також у запереченнях представник відповідача посилається на те, що 26.07.2012 року між ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та [PERSON] було укладено угоду про розірвання договору оренди зазначеної вище земельної ділянки, яка була зареєстрована у відділі Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області 07.11.2012 року за № 122328604000109. В задоволенні позову просили відмовити, представники відповідача наполягали на застосування позовної давності. За результатами підготовчого провадження ухвалою суду 25 лютого 2019 року справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 163-164). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить задовольнити у повному обсязі, в подальшому звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» - Авраменко А.В. в судовому засіданні позов не визнав. Представник відповідача ТОВ «Агро-Віта 2000» - Сніжко Р.В. декілька разів звертався до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи, про проведення судового засідання в режимі відео конференції, однак в судове засідання не з`явився, тому справа розглянута у його відсутність. Суд, оцінивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у свій сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до наступного висновку. Суду надано копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 28.11.2002 року, у відповідності до якого [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 5,640 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 7). [PERSON] уклав з ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на чотири роки одинадцять місяців двадцять дев`ять днів. Договір зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 20.07.2005 року за № 04-04-120-00168, договір містить підпис директора та печатку НДЗКЦ. Земельна ділянка передана за актом прийому-передачі земельної ділянки ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» (а.с. 8,9). 04 травня 2009 року [PERSON] уклав з ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 20.07.2005 року, у відповідності до якої сторони погодили строк дії зазначеного вище договору - до 31 грудня 2021 року. Угода зареєстрована у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 04.05.2009 року за № 04-09-126-01757 (а.с. 10). З договору оренди землі, наданим представником відповідача до заперечень (а.с. 62-63), який укладений 10 березня 2012 року між [PERSON] та ТОВ «Агро-Віта 2000», вбачається, що позивач надав в оренду строком на 7 років належну йому земельну ділянку площею 5,64 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000». Договір зареєстрований Відділом Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області 24.09.2012 року за №122328604000179. Позивач наполягає на тому, що він договір оренди земельної ділянки з ТОВ «Агро-Віта 2000» не укладав, договір оренди з ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» достроково не розривав та не визнавав його недійсним в судовому порядку. З угоди, наданої представником відповідача в ході розгляду справи, яка датована 07 березня 2012 року про розірвання договору оренди земельної ділянки № 040912601757 від 04 травня 2009 року між [PERSON] , як орендодавцем та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», як орендарем, вбачається, що сторони розірвали договір оренди земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26 липня 2012 року за № 122328604000-109 (а.с. 99). Між тим, позивач наполягає на тому, що належна йому на праві власності земельна ділянка, перебуває в оренді у ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» за договором оренди, який зареєстрований 20.07.2004 року, а додаткова угода містить посилання на розірвання договору оренди з [PERSON] від 04.05.2009 року, при цьому угода про розірвання договору оренди не співпадає з номером та датою договору оренди, укладеним між ТОВ «АФ «Олімпекс-Агро» та [PERSON] , державна реєстрація угоди про розірвання договору оренди вчинено раніше, ніж державну реєстрацію додаткової угоди до договору оренди. Таким чином, подана представником відповідача додаткова угода про розірвання договору оренди не є належним доказом, в розумінні ст.77 ЦПК України, оскільки не містить інформації щодо предмета доказування. На запит суду Управлінням Держгеокадастру у Новомосковського районі Дніпропетровської області за № -4-0.23-458/110-17 від 10.11.2017 року надані відомості про те, що станом на 31.12.2012 року зареєстровано договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] , укладений між [PERSON] та ТОВ «Агро-Віта 2000» від 24.09.2012 року строком на 7 років. Інформація стосовно розірвання договору оренди між ТОВ «Олімпекс-Агро» та [PERSON] в Управлінні відсутня (а.с. 102). До правовідносин, що виникли між [PERSON] та відповідачами щодо визнання недійсним договору оренди землі, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми матеріального права, а саме. У відповідності до вимог ст.ст. 13, 14, 16, 19 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Відповідно до вимог ст.ст. 17, 18 цього ж Закону, що діяли станом на 20.07.2004 року (час укладання договору оренди означеної земельної ділянки між [PERSON] та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро») - передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання передачі. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до вимог ст.ст. 124, 125 ЗК України, що діяла станом на 20.07. 2004 року та станом на 24.09.2012 року, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 31 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Статтею 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції від 04.07.2012 року, передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Норми цієї статті, що діють на сьогодні передбачають, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. Детальний аналіз поданих доказів, доводить суду, що договір оренди земельної ділянки кадастровий номер площею 5,640 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, укладений між [PERSON] та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», та додаткова Угода до нього, зареєстрована у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 04 травня 2009 року за № 04-09-126-017577, укладений строком до 31 грудня 2021 року (а.с. 9-10), - не припинено та не розірвано на момент укладення оспорюваного договору оренди цієї ж земельної ділянки між [PERSON] та ТОВ «Агро-Віта 2000» станом на 10.03.2012 року. Надана відповідачем додаткова угода про розірвання договору оренди земельної ділянки, крім того, що не може бути визнаний судом належним доказом, не може бути взятий до уваги, як достатній та допустимий доказ, з наступних підстав. Як зазначалося вище, Управлінням Держгеокадастру у Новомосковського районі Дніпропетровської області надані відомості про те, що станом на 31.12.2012 року зареєстровано договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] , укладений між [PERSON] та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» від 04.05.2009 року строком на 7 років. Інформація стосовно розірвання договору оренди між ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та [PERSON] в Управлінні відсутня. Сам по собі відбиток штампу на договорі про розірвання договору оренди землі, датований 26 липня 2012 року, не може свідчити про його реєстрацію у встановленому законом порядку. Зважаючи на відсутність достовірних доказів про те, що вищезазначений договір про розірвання договору оренди земельної ділянки, був зареєстрований у встановленому законом порядку, то відповідно до вимог ст. 125 ЗК України та ст. 18 ЗУ «Про оренду землі», що діяли станом на 24.09.2012 року, такий договір вважається не укладеним. Не можуть бути прийняті до уваги посилання представника ТОВ «Агро-Віта 2000» на те, що позивач протягом дії договору оренди з ТОВ «Агро-Віта 2000» отримувала в касі саме цього підприємства орендну плату. Відповідно до вимог ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,460 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, укладений між [PERSON] та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» строком до 31 грудня 2021 року, не припинено та не розірвано, а тому на момент укладення оспорюваного договору оренди цієї ж земельної ділянки, тобто станом на 10 березня 2012 року, жодних правових підстав для укладення оспорюваного договору оренди між позивачем та ТОВ «Агро-Віта 2000» не було. Судом встановлено, що означена земельна ділянка вже перебувала в оренді ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», що свідчить про порушення прав позивача на вільне розпорядження її земельною ділянкою. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вирішуючи позов в частині розірвання договору оренди з ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», суд приходить до наступного висновку. Представником відповідача ТОВ «Агро-Віта 2000» суду надана довідка (а.с.22), у відповідності до якої фактично позивач від цього підприємства отримала: 31.05.2013 року - 282,40 грн. в натуральній формі (обробка ґрунту); 14.11.2013 року - 380 грн. в натуральній формі (обробка ґрунту) 21.01.2014 року - 5001 грн. в грошовій формі; 29.04.2014 року - 100 грн. в натуральній формі (обробка ґрунту); 31.07.2014 року - 42 грн. в натуральній формі (солома); 15.01.2015 року - 5001 грн. в грошовій формі; 25.05.2015 року - 168,96 грн. в натуральній формі (обробка ґрунту); 10.02.2016 року - 6136 грн. в грошовій формі; На підтвердження доказів виплати орендної плати представником відповідача надано відомості про виплату позивачеві орендної плати (а.с. 32-34). Зазначені докази, в розумінні ст.77 ЦПК України, приймаються судом, як належні та такі, що доводять зазначену обставину в спосіб, передбачений законом. Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. А згідно вимог ст. 82 ЦПК України - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. До правовідносин, що виникли між сторонами щодо розірвання договору оренди, суд вважає застосувати наступні норми матеріального права. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Вимогами ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Ст.2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Ст.15 Закону України «Про оренду землі» відносить до істотних умов договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Зазначеною нормою закону також передбачено, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. За ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Абзац 5 статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Так, умовами підписаного між позивачем та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» Договору встановлено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. П.3 визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є лише випадки визначені законом. Крім того, укладений між сторонами договором встановлено, що договір може бути припинений у будь-який час за взаємної згоди сторін. Договором встановлено, що він може бути припинений за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Договором визначено, що його розірвання в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є лише випадки визначені законом. Як зазначалося вище, Договір оренди землі визначає три основні складові орендної плати, якими є: орендна плата у грошовій формі 2% від грошової оцінки землі; безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га на рік. Таким чином сторони укладаючи договір оренди визначили усі три форми орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову, які є самостійними формами та підлягають виплаті. П.3 ч.1 ст.3 ЦК України визначає однією з загальних засад цивільного законодавства - свободу договору. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч.1-3 ст.6 ЦК України). Ч.1 ст.14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Системний аналіз наведених вище норм закону дає суду підстави для розірвання договору оренди, в зв`язку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати, визначеної договором. Суду, в силу ст. 81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів виконання саме відповідачем ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» таких істотних умов договору. Зважаючи на прийняте судом рішення щодо недійсності договору оренди, укладеного між позивачем та ТОВ «Агро-Віта-2000», зважаючи на відсутність доказів виплати орендної плати ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», суд приходить до висновку про систематичну несплату визначеної Договором орендної плати, що являється підставою для задоволення позову в цій частині та розірвання договору оренди, укладеного між сторонами. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Агро-Віта 2000» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 640 грн., з відповідача ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» на користь позивача - 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved