Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

29 серпня 2018 року заявник [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайнного суду Київської області з вищезазначеною заявою, з проханням: встановити факт, що свідоцтво №\~70 про право власності на житловий будинок №\~16 по вулиці Ватутіна в склі Глибоке Бориспільського району Київської області, видане 19 травня 1989 року Бориспільським райвиконкомом на підставі рішення виконкому Бориспільської районної ради народних депутатів №15 від 24.01.1989 року на імя [PERSON], належить [PERSON], яка померла 17.06.2017 року, що засвідчується свідоцтвом про смерть, виданим Бориспільським міськрайонним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлінні юстиції у Київській області від 20.06.2017 року, актовий запис №388 та встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], є донькою [PERSON], яка померла 17.06.2017 року, що засвідчується свідоцтвом про смерть, виданим Бориспільським міськрайонним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлінні юстиції у Київській області від 20.06.2017 року, актовий запис №388(а.с.1-2). Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 17 червня 2017 року померла її мати [PERSON]. За час свого життя мати [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті заповіла належний їй житловий будинок №16 з надвірними будівлями по вулиці Ватутіна в селі Глибоке Бориспільського району Київської області [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. З документів, які посвідчують актові записи (про народження, про шлюб, про смерть) та які засвідчують право власності на спадкове майно в заповіті вбачається розбіжності в імені матері заявника. У свідоцтвах про народження про смерть, в довідці про присвоєння ідентифікаційного номера померла записана «Ганна», а в свідоцтві про одруження , в свідоцтві про право власності на житловий будинок, в реєстраційній картці на документи про право власності імя її матері записано «Галина». Нотаріус не приймає документи, які засвідчують право власності на спадкове майно, видані на імя [PERSON] та своєю постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на підставі відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа та встановлення родинних звязків із померлою [PERSON] необхідно заявникові для отримання спадщини. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заяву та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Бориспільської районної державної нотаріальної контори Київської області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву, відповідно до якої зазначає, що у справах про спадкування нотаріуси неповинні залучатись до участі у справі (а.с.24). Заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 6 ч.1 ст.315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому засіданні встановлено, що 02 липня 1963 року народилася заявник [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-УР №\~0411267, виданого Глибоцькою сільською радою Бориспілського району Київської області 13 липня 1963 року (а.с.6). Відповідно до вказаного свідоцтва про народження у графі батьки заявника вказано матірю [PERSON] (а.с.6). Після укладення шлюбу заявником було змінене прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-БК №\~393826, яке видане Відділом РАЦС виконкому Бориспільської міської ради народних депутатів 28 серпня 1982 року (а.с.6). При народженні [PERSON] (дівоче прізвище Василенко) було надано особисте імя [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯУ №739072, яке видане Бориспільським районним відділом РАЦС 21 квітня 1949 року (а.с.5). Після укладення шлюбу померлою було змінене прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯУ №970656, виданого Глибоцьким сільським відділом РАЦС Глибоцької сільської ради 21 січня 1955 року. При цьому у даному свідоцтві про одруження вказано особисте імя [PERSON] (а.с.5). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-ОК №\~404955, виданого 20 червня 2017 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області, [PERSON] померла 17 червня 2017 року (а.с.10). Після смерті [PERSON] у Бориспільській районній державній нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу №486/2017, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №\~50024158 від 25.11.2017 (а.с.8). З довідки Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області №1859 від 01.12.2017 відомо, що [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.11). Згідно із заповітом, посвідченим [PERSON] секретарем виконавчого комітету Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області 23 травня 2007 року [PERSON] на випадок її смерті зробила розпорядження, яким заповіла належний їй житловий будинок №\~16 по вул. Ватутіна в селі Глибоке Бориспільського району Київської області своїм дітям [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному та належну їй земельну ділянку заповіла дочці [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про право особистої власності №\~70 від 19 травня 1989 року на будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться в селі Глибоке по вулиці Ватутіна, 16 воно видане на імя [PERSON] (а.с.7). [PERSON], державний нотаріус Бориспільської районної державної нотаріальної контори прийняв постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, датовану 02 серпня 2018 року, якою відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №\~161 по вулиці Ватутіна в селі Глибоке Бориспільського району Київської області, що належить померлій 17 червня 2017 року [PERSON]. Підставою відмови є ненадання заявником документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок (а.с.4). Згідно з експертним висновком №\~056/186-n від 06 липня 2018 року, наданим Українським бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України, записи особового імені ГАЛИНА (свідоцтво про одруження, запис російською мовою [PERSON]; свідоцтво про право власності на житловий будинок, запис російською мовою [PERSON]; реєстраційна картка на документи про право власності, запис російською мовою [PERSON]) і ГАННА (свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON]; свідоцтво про смерть запис українською мовою [PERSON]; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, запис українською мовою [PERSON]) є ідентичними у документах, наданих для експертизи (а.с.13). Згідно ч.1 та ч.2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чиним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Даючи оцінку вищенаведеним доказам, суд приходить до переконання, що, дійсно, свідоцтво №70 про право особистої власності на житловий будинок №16 по вулиці Ватутіна в селі Глибоке Бориспільського району Київської області, видане 19 травня 1989 року Бориспільським райвиконкомом на підставі рішення виконкому Бориспільської районної ради народних депутатів №15 від 24.01.1989 року на імя [PERSON], належить [PERSON], яка померла 17.06.2017 року, оскільки зібрані у справі належні, допустимі і достатні докази вказають на те, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - Василенко) [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Василенко) [PERSON], [INFO], яка померла 17.06.2017 року, є однією особою. Крім того, досліджені у судовому засіданні докази, а також вищенаведені висновки суду, підтверджують той факт, що [PERSON], [INFO], яка померла 17 червня 2017 року, є матірю заявника [PERSON] (дошлюбне прізвище -[PERSON]) [PERSON], [INFO]. З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги заявника [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки невірно зазначене імя спадкодавця у правовстановлюючому документі свідоцтві №70 про право особистої власності на житловий будинок №16 по вулиці Ватутіна в селі Глибоке Бориспільського району Київської області та документах, виданих органами реєстрації актів цивільного стану, позбавляє заявника належним чином реалізувати своє право на отримання спадщини, що відкрилась після смерті її матері. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже судові витрати по сплаті судового збору, які поніс заявник при поданні заяви про встановлення юридичних фактів слід покласти на заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved