Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

29 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом і просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 04 березня 1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 258. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] у розмірі 12 500,00 гривень щомісячно, починаючи із дня звернення з позовом до суду і до досягнення повноліття дітей. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що з 04 березня 1999 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від шлюбу сторони мають спільних дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. На даний час, вона з відповідачем проживає окремо. Діти проживають з нею, але [PERSON] не приймає достатньої участі в утриманні та вихованні доньки і сина, хоча по закону повинен їх утримувати, що змушує її звернутись з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просила суд позов задовольнити, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява. Додатково зазначила, що відповідач окрім офіційної заробітної плати отримує дохід у розмірі 30 000,00 грн. на місяць. У зв»язку із її окремим проживанням з дітьми, вона вимушена винаймати квартиру вартість оренди якої становить щомісячно у розмірі 6000,00 грн. Крім того, вона здійснює щомісячну оплату за відвідування донькою школи у розмірі 950,00 грн., сина у дитячому садку - 650,00 грн., витрати на одяг для дітей щомісячно становлять 1600,00 грн., лікування - 1000,00 грн., харчування - 3000,00 грн., а всього - 11 200,00 грн. Проте, з 01 вересня 2016 року її витрати збільшаться, так як донька піде до першого класу і вартість її навчання з урахуванням відвідування гуртків, становитиме 3 200,00 грн. Таким чином, з 01.09.2016 року витрати на утримання дітей загалом будуть складати - 14 400,00 грн., з яких 12 000,00 грн. повинен сплачувати відповідач, оскільки вона здійснює погашення кредиту на придбання квартири по Броварському проспекту у м. Києві, і не зможе нести витрати по утриманню дітей порівну із відповідачем. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей виходячи із розміру його заробітної плати, яку він отримує у ТОВ «Інтро Про» у частці визначеної судом. Повідомив, що додаткових джерел доходу він немає. Крім того, зазначив, що він не відмовляється приймати участь в утриманні та вихованні дітей та буде надавати дружині таку допомогу залежно від свого матеріального становища. Зазначив, що інших дітей та непрацездатних осіб, які перебувають на його отриманні він не має. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва 04 березня 1999 року, про що зроблено в книзі реєстрації актів про одруження відповідний запис № 258 та видане свідоцтво про одруження, серія [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають спільних дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач і відповідач впевнені, що сім»я їх розпалась, суд вважає, що збереження сім»ї сторін є неможливим, а тому шлюб їх підлягає розірванню. Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами угоди про добровільну сплату аліментів, між позивачем і відповідачем не досягнуто, діти проживають разом із матір»ю - [PERSON] окремо. За ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За даними довідки виданої ТОВ «Інтро Про» № 04-437 від 01.04.2016 року [PERSON] працює фахівцем з розробки та тестування програмного забезпечення у ТОВ «Інтро Про» з 18.11.2014 року. Дохід за період його роботи з 01.10.2015 року по 31.03.2016 року склав 15 077,48 грн. Згідно із ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, виходячи із положень закону, який регулює спірні правовідносини, у всіх інших випадках, ніж передбачено ст. 184 СК України, визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст. 183 СК України). Виходячи з положень ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин, якими вона обґрунтовує розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача на її користь на утримання дітей, а також докази того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Враховуючи, що відповідач працює та має постійний заробіток, підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі судом не встановлено. За правилами ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено у п.п. 16 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року за №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності. Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім»ї. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача на утримання двох дітей суд виходить з того, що [PERSON] має регулярний щомісячний дохід та може надавати матеріальну допомогу, крім спільних дітей із позивачем, інших дітей та непрацездатних осіб, які б перебували на його утриманні - не має. Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 2 ст.155 Сімейного Кодексу України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 2/5 частки усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову - з 29 лютого 2016 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial