Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

29.09.2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , в якому просили стягнути з відповідача на користь позивачів матеріальну шкоду у розмірі 20552,20 грн. та на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Позов обґрунтований тим, що 22.08.2020 року відповідач, керуючи транспортним засобом здійснив наїзд у огорожу будинку, який належить позивачам на праві власності. Зазначений факт підтверджується постановою суду від 18.09.2020 року по справі 243/7453/20. Оскільки відповідач самостійно не відшкодував завдану шкоду, позивачі уклали договір з ТОВ «Бітстампостач» на відновлення воріт та огорожі. Відповідно до калькуляції, вартість ремонту з урахуванням матеріалів склала 20552,20 грн. З посиланням на статті 1166 та 1187 Цивільного кодексу України, вважають, що відповідач повинен відшкодувати завдану матеріальну шкоду у розмірі 20552,20 грн.. Щодо моральної шкоди, позивач [PERSON] зазначає, що завдання відповідачем матеріальної шкоди, викликало у позивача душевні страждання, в результаті чого у нього погіршився стан здоров`я (підвищився кров`яний тиск), тому просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що дійсно ним було здійснено наїзд на огорожу будинку позивачів та завдано матеріальну шкоду, заперечував проти задоволення позову, оскільки вважає, що вартість відновлюваного ремонту та матеріалів є завищеною, також вважає завищеними вимоги в частині стягнення моральної шкоди. Добровільно відшкодувати завдану шкоду не намагався. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в рівних частках на праві власності належить житловий будинок загальною площею 44,8 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 22.01.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Паращук О.А., свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.12.2006 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 12, 15, 18-21). Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18.09.2020 року по справі №243/7453/20 (набрала законної сили 28.09.2020 року) (а.с. 37-39) [PERSON] визнано винуватим у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КупАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 340,00 грн. Зазначеною постановою встановлена вина [PERSON] у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КупАП, а саме: - 22.08.2020 року о 22 год. 30 хв., в смт. Билбасівка по вул. Центральній, водій [PERSON] керував транспортним засобом Lanos номерний знак [NUMBER] , не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду у вигляді воріт будинку [ADDRESS] , в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив вимогу п. 12.1 ПДР України за що передбачена, відповідальність ст. 124 КУпАП; - 22.08.2020 року о 22 год. 30 хв. в смт. Билбасівка по вул. Садова, 9, водій [PERSON] Deawoo Lanos номерний знак [NUMBER] , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на паркан домоволодіння по [ADDRESS] , після чого місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП. Відповідно до кошторису від 25.08.2020 року на огорожу в 9 м.п. з воротами та калиткою, висота 2 м за адресою: [ADDRESS] , загальна вартість матеріалів та робіт з демонтажу старого забору та монтажу нового склала 20552,20 грн. На зазначеному кошторисі наявні підпис відповідальної особи та печатка Товариства з обмеженою відповідальністю «БІТСТАМПОСТАЧ», оплачено 28.08.2020 року (а.с. 22). З виписки з картки виклику № 26288 Станції швидкої медичної допомоги м.Слов`янська вбачається, що 24.08.2020 року за викликом, що надійшов о 18 год. 40 хв. на адресу вул. Центральна, 226, виїзна бригада станції швидкої медичної допомоги обслужила [PERSON] , 65 років, з приводу атеросклерозу судин головного мозку (а.с. 34). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина 2 цієї статті встановлює, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України визначає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В розумінні ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як зазначалося вище, постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18.09.2020 року по справі №243/7453/20 (набрала законної сили 28.09.2020 року) (а.с. 37-39) встановлена винуватість [PERSON] за пошкодження паркану домоволодіння по [ADDRESS] , шляхом наїзду транспортним засобом. Таким чином, факт завдання [PERSON] джерелом підвищеної небезпеки майнової шкоди позивачам знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Зазначене не оспорюється самим позивачем. Відповідно до приписів ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На виконання вищенаведених норм, позивачами надано кошторис від 25.08.2020 року, відповідно до якого загальна вартість матеріалів та робіт з відновлення огорожі склала 20552,20 грн. та яка оплачена позивачами, в той же час, відповідачем будь-яких доказів стосовно необґрунтованої (завищеної) вартості матеріалів та робіт до суду не надано. З огляду на викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачів слід стягнути завдану матеріальну шкоду джерелом підвищеної небезпеки у розмірі 20552,20 грн. Щодо вимог в частині стягнення моральної шкоди на користь позивача [PERSON] , суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Статтею 23 Цивільного кодексу України, передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи, що діями відповідача позивачам завдано матеріальну шкоду, що викликало у позивача [PERSON] душевні страждання, в результаті чого у нього погіршився стан здоров`я (підвищився кров`яний тиск), суд вважає можливим та достатнім стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн., а в іншій частині відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. При зверненні до суду позивачами сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн. (а.с. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому з відповідача на користь позивачів необхідно стягнути понесені витрати по сплаті судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог у сумі 742,08 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial