Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

4.02.2016 р. [PERSON] звернулась до суду в інтересах [PERSON] з заявою про встановлення факту народження дитини. Заява обґрунтована тим, що 21 грудня 2013 року [PERSON], [INFO] зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO] в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб виданим 21 грудня 2013 року Нахімовським районним відділом ДРАЦС серії I-АС №039759. Від даного шлюбу у них 21 лютого 2015 року народився син [PERSON]. Пологи відбулися в м. Севастополь. В пологовому будинку заявнику видали медичну довідку. На час реєстрації народження дитини, АР Крим та місто Севастополь був вже тимчасово окупованою територією і на її території не було жодного державного органу влади України. На сьогоднішній час заявник не може отримати свідоцтво про народження дитини українського зразка. Заявник, звернувшись до заінтересованої особи стосовно реєстрації народження дитини, отримав відмову у зв'язку з відсутністю медичного свідоцтва про народження дитини (дублікату медичного свідоцтва про народження). В судове засідання заявник та його представник не зявились. [PERSON] надала заяву про слухання справи у її відсутності та відсутності заявника, а заяву підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, звернулась до суду із заявою про слухання справи у відсутність представника відділу. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час, день та місце слухання справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечувала. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За нормою ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид не позовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження дитини в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Судом з матеріалів справи встановлено, що 21 грудня 2013 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі зареєстрований шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб виданим 21 грудня 2013 року Нахімовським районним відділом ДРАЦС серії I-АС №039759. В цьому шлюбі, в АР Крим, яка є тимчасово окупованою територією, в них народилась дитина, що підтверджується дублікатом медичного свідоцтва про народження, виданим пологовим будинком м. Севастополь Міністерства охорони здоровя і соціального розвитку Російської Федерації, з якого вбачається, що [PERSON] 21 лютого 2015 року о 14 год. 50 хв. народила хлопчика, масою - 3260 г, довжиною тіла - 51 см. Народження фізичної особи та її походження відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини, відповідно до ст. 144 Сімейного кодексу України, провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові і засвідчується свідоцтвом про народження. Батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати її народження в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» чітко визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно з ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. У пункті 1, глави 1, розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 зазначено, що державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Пунктом 2, глави 1, розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5, встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 №545, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Якщо реєстрація народження дитини, народженої в іншій державі, не була проведена компетентним органом такої держави або дипломатичним представництвом чи консульською установою України, підставою для проведення державної реєстрації в Україні є медичний документ іншої держави, що підтверджує факт народження дитини, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. До матеріалів справи долучено копію дублікату медичного свідоцтва про народження №67 серії 005755, яке було видано на російській мові пологовим будинком м. Севастополя Міністерства охорони здоровя і соціального розвитку Російської Федерації. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті цього Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, судом встановлено, що медичне свідоцтво про народження, яке було видане пологовим будинком м. Севастополя Міністерства охорони здоровя республіки Крим, Російської федерації, є недійсним і не створює правових наслідків, що позбавляє [PERSON], який є громадянином України, зареєструвати місце проживання дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини. Водночас, у відповідності до пункту 2 розділу ІІІ Правил встановлено, що при відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження дитини даною жінкою. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Як вбачається з листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області від 29 грудня 2015 року №34/04-03, державна реєстрація актів цивільного стну та видача на її підтвердження відповідних свідоцтв у разі звернення громадян України, які проживають або переселилися з тимчасово окупованої території України, проводиться у будь-якому відділі державної реєстрації актів цивільного стану за межами території за їх вибором. При цьому, у випадку неможливості предявлення, зокрема, одного з документів, визначених законодавством України, що є підставою для державної реєстрації народження (медичне свідоцтво, дублікат медичного свідоцтва про народження) державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження (стаття 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Виходячи з встановлених обставин справи та відповідно до наведених положень закону, суд дійшов висновку, що відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції за відсутності документів, передбачених законом, не мав можливості зареєструвати дитину, яка народилась у [PERSON] на тимчасово окупованій території у м. Севастополь, а також враховуючи ту обставину, що заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про народження дитини на території України та з метою забезпечення гарантії її прав, свобод і законних інтересів, суд вважає необхідним встановити юридичний факт народження дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved