Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

29.11.2018 року позивач звернулася до суду із позовною заявою вказуючи, що між нею та [PERSON], 07 вересня 2013 року зареєстровано шлюб. У шлюбі у них народилася донька - [PERSON] [INFO]. Дочка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Позивач зазначає, що сім'я фактично розпалася із-за непорозумінь, спільного небажання відновити сімейні відносини і існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та є недоцільним. Поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач, посилаючись на вказані обставини та на ст.ст. 104,105,110-112 СК України, ст. ст. 4, 5, 28, 175-177, 184 ЦПК України, просить суд розірвати шлюб укладений між нею - [PERSON] та [PERSON], зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис від 07.09.2013 року № 52. 03.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання призначено на 10:30 год. 20.12.2018 року. Після закриття підготовчого судового засідання, судовий розгляд призначено на 18.01.2019 року на 10:00год. В судове засідання сторони та представник позивача не з'явились, належним чином повідомлені про час та місце його проведення ( а.с. 24, 25). На адресу суду від представника позивача надійшла заява, якою він просить розгляд справи провести без його участі та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує ( а.с.26 ). Відповідач відзиву на позовну заяву не надіслав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін не надав. Оскільки належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідач у судові засідання жодного разу не з'явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи, відзиву, а представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення у порядку загального позовного провадження, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 07.09.2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 52 ( а.с.8). Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON] [INFO] ( а.с. 9). Із змісту позовної заяви суд встановив, що через відсутність порозуміння, сторони фактично припинили сімейні відносини та проживають окремо. Донька проживає разом з матір'ю. Про бажання примиритися сторони суд не повідомили. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст. 112 ч. 2 СК України, зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Встановлені судом обставини вказують, що сім'я фактично розпалася, суд вважає, що подальше сумісне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх неповнолітньої доньки. Строк на примирення надавати подружжю недоцільно. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 704 грн. 80 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved