Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

30.10.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 16.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 289 та залишити на вихованні відповідачки неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. При цьому позивач посилається на те, що від шлюбу у сторін народилась дитина, однак, подружні стосунки не складаються,не має спільних інтересів, шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, а тому примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав суду до позовної заяви нотаріальне посвідчене клопотання від 26.10.2017р. про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала до судового засідання нотаріально посвідчене клопотання від 26.10.2017р. про розгляд справи\~ за її відсутністю, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила шлюб розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу «Шуляк»/ 16.03.2013 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 289, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 184870 /а.с. 8/. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що вбачається із свідоцтва про народження від 31.03.2014р. серія 1-ЖД № 389677, батьками в якому вказані сторони по справі /а.с.2/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з липня 2016 року, спільного господарства сторони не ведуть, спор щодо поділу спільного майна відсутній. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.\~\~ За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.\~\~ Вимоги позивача в частині позову про залишення на вихованні [PERSON] неповнолітньої дитини [PERSON],[INFO] суд залишає без задоволення, оскільки відповідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку,встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідачка позовні вимоги визнає, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.\~

Outcome: partial