Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

30 листопада 2016 року позивачі звернулась до суду із позовною заявою до Охрамієвицької сільської ради, третя особа на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну частку (пай) та просять визнати за ними в порядку спадкування право власності на ? частину кожній спадкового майна, а саме земельну частку (пай) площею 6,15 умовних кадастрових гектарів по колишньому КСП «Дружба» Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ЧН №067886 виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 24 липня 1996 року; - земельну частку (пай) площею 6,15 умовних кадастрових гектарів по колишньому КСП «Дружба» Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ЧН №067887 виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 24 липня 1996 року. Свої вимоги мотивують тим, що визнання права власності на вищевказані земельні частки (паї) в порядку спадкування їм потрібно для оформлення права на спадщину, відповідно до вимог законодавства України та одержання Свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні частки (паї). В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась в позові просила розглянути справу без її участі, позов просить задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась в позові просила розглянути справу без її участі, позов просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання подав письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають. Представник Корюківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання подав письмову заяву про розгляд справи без їх участі, в рішенні покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. По справі встановлено, що 25.06.2015 року помер їхній батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно. [PERSON] та [PERSON], є спадкоємцями за заповітом, їхнього батька [PERSON], прийняли спадщину свого батька і вступили у володіння (управління) всім спадковим майном. Їх покійний батько [PERSON] після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON], вступ фактично у вололодіння та розпорядження їх майном, він був єдиною дитиною у своїх батьків на момент їх смерті, а відповідно і єдиним спадкоємцем за законом. Таким чином, у відповідності до положень ст.549 ЦК України 1963 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] прийняв [PERSON] - їх син (батько позивачів), нині покійний. Батько був не обізнаний у майновому законодавстві та у правилах оформлення спадщини, крім того оформлення спадщини та державна реєстрація майна це дороговартірсна процедура на яку він не мав коштів, тому так і вийшло, що на момент своєї смерті він не встиг та не зміг документально все оформити. Вони, як спадкоємці за заповітом свого покійного батька [PERSON], 02.11.2015 року, звернулися до Корюківської районної державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини і нотаріус прийняла для оформлення спадщини правоустановлюючі документи на майно, яке належало покійному батьку, окрім документів на майно, на яке він за законом, на момент своєї смерті мав право, але не встиг та не зміг оформити його на своє ім'я. А саме Сертифікати на право на земельні частки (паї) своїх покійних батьків [PERSON] та [PERSON]: сертифікат на земельну частку (пай) Серія ЧН № 067886 на [PERSON] - на 6.15 умовних кадастрових гектарів; сертифікат на земельну частку (пай) Серія ЧН № 067887 на [PERSON] - на 6.15 умовних кадастрових гектарів. Саме на ці земельні частки (паї) їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв'язку з вище наведеним вони змушені звернутись до суду із заявою про визнання права власності на вищевказані земельні частки (паї) в порядку спадкування з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог законодавства України та одержання Свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні частки (паї). Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивачі є спадкоємцями, тобто власниками майна померлих і мають право успадкувати право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивачів про визнання за ними права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню, а оскільки позивачі сплатили при зверненні з позовом до суду на користь держави судовий збір, то ці витрати слід залишити за ними.

Outcome: approved