overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

29.08.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Позов мотивує тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON]. [INFO] Оскільки позивач на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює, дитина поживає з нею, просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) на її утримання щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з дня подачі заяви. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи до суду не зявився. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про укладення шлюбу від 27.12.2016 року серії І БВ №155797 27.12.2016 року сторони уклали шлюб (а.с.3). Відповідно до даних свідоцтва про народження дитини від 13.07.2017 року серії І БВ №294092 [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до даних довідки управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради від 06.08.2018 року №2058 [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує допомогу відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» з 01.07.2017 р. по 31.07.2020 р. (а.с.6). З довідки виданої відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Славутської міської ради від 25.07.2018 видно, що разом з позивачем за адресою [ADDRESS], проживає її донька [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік. Проте доказів того, що відповідач є офіційно працевлаштованим, має стабільний дохід, позивач суду не надала. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 600 грн. Враховуючи зазначене суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

29.08.2018\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~вказаним позовом\~до відповідача,\~в якому\~просить розірвати\~шлюб,\~укладений між\~ними 30.09.2003\~року,\~посилаючись на\~те,\~що спільне\~життя з\~відповідачем не\~склалось,\~так як\~у них\~несумісні характери\~і в\~останній час\~їхні стосунки\~почали погіршуватися.\~Між сторонами\~почали виникати\~непорозуміння з\~багатьох питань\~подружнього життя.\~Зокрема,\~сторони не\~можуть дійти\~спільного погляду\~щодо порядку\~ведення домашнього\~господарства,\~щодо подружніх\~прав та\~обовязків,\~щодо розподілу\~коштів сімейного\~бюджету та\~з інших\~питань сімейного\~життя,\~що призводить\~до постійних\~сварок в\~сімї.\~Сторони втратили\~почуття поваги\~та любові.\~Від шлюбу\~сторони неповнолітню\~дитину \~дочку [PERSON],\~[INFO],\~яка у\~випадку розірвання\~шлюбу між\~сторонами залишиться\~проживати з відповідачем. Спір про поділ майна між сторонами, на даний час, відсутній. Сторони у підготовче судове засідання не зявились. Від позивача до суду надійшла заява, в якій він просить справу розглядати без його участі, позов підтримує повністю та просить задовільнити. Відповідач до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила, що позов визнає повністю. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №2\~від 12.06.2009\~року «Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

29.08.2018\~року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою 41 в будинку 9 по вулиці Рокоссовського в місті Чернігові. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач не проживає за зазначеною адресою понад рік, а саме з серпня 2017 року, без поважних причин, житло залишив добровільно. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. \~ \~ \~ \~Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, на заочний розгляд справи згоден. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином і завчасно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі також зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім»ї. Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 28.08.2018 року відповідач у спірній квартирі не проживає з серпня 2017 року. Відповідач виїхав з квартири добровільно, перешкод щодо користування квартирою їй ніхто не чинив. Згідно ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

29.08.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина [PERSON]. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. На даний час шлюб існує лише юридично. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сімї та примирення не можливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2018 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивач не зявився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. В судове засідання відповідач не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. В ході розгляду справи подала, через канцелярію суду письмову заяву в якій про розірвання шлюбу не заперечує. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 08 серпня 2008 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом РАЦС Фастівського МРУЮ Київської області, актовий запис № 200. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Небажання відповідача надавати докази зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

29.08.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовувала тим, що 03.11.1989 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу з відповідачем не мають неповнолітніх дітей. Їх стосунки погіршилися та в даний момент вони припинили шлюбні відносини, життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припиненні з 1995 року, підставою для розірвання шлюбу є втрата між позивачем та відповідачем почуття взаємної поваги та любові, на підставі вищезазначеного просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 03.11.1989 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладання шлюбу серії ІІІ-КИ № 334239 від 03.11.1989 року (а.с. 5). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.\~112\~СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, що шлюбні відносин сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

29.08.2018 року позивач звернулася в суд з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 05 травня 2012 року /актовий запис № 25/ відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Свій позов позивач мотивує тим, що спільне життя не склалося з причин відсутності між відповідачем та позивачем взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, постійні сварки. Миритися не бажають. В підготовче засідання позивач [PERSON] не зявилася, просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала. В підготовчому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, що є підставою для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Суд, вислухавши пояснення відповідача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 05 травня 2012 року /актовий запис № 25/ відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СР № 081748. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сім`я розпалася внаслідок того, що спільне життя не склалося з причин відсутності між відповідачем та позивачем взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та постійні сварки. Миритися не бажають. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за\~поділ майна\~ та\~місце проживання\~дитини сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що прізвище позивача було змінено з «Козин» на «Філоненко» і позивачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

29.08.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 02 листопада 2002 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 147. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть з березня 2016 року. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 24 лютого 2001 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 24, стягнути судові витрати. В судове засідання позивачка не з'явилася, в позові просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив розглядати справу без його участі. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 02 листопада 2002 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 147, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КГ №270562.\~ Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-КГ№016782 від 26.01.2006 року. Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сімї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сімя розпалась остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~29.08.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2002 року, шлюбні відносини з відповідачем припинені через непорозуміння, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 17 травня 2002 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюбні відносини припинили з 28 жовтня 2009 року через постійні сварки та непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~29.08.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду з позовом до відповідача [PERSON], за яким просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09.08.2005 року відділом РАЦС Новобузького РУЮ, актовий запис № 59, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з [PERSON] припинились, причиною розлучення є несумісність характерів.\~\~ \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] на судовий розгляд справи не зявилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, направив на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, предявлений до нього позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 09.08.2005 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини подружжя з травня 2018 року припинились, сумісне життя останніх не склалось. І хоча сторони наразі проживають за однією адресою, однак спільне господарство вони не ведуть та спільного бюджету не мають. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~В зв'язку відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у звязку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 704,80 грн. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

29.08.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду з позовом до відповідача [PERSON], за яким просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19.08.2014 року Новобузьким РВ ДРАЦС ГТУЮ, актовий запис № 33, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з припинились, причиною розлучення є несумісність характерів. Позивачка [PERSON] на судовий розгляд справи не з'явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, направив на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, пред'явлений до нього позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Оскільки в судове засідання сторони не з'явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19.08.2014 року. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року. Шлюбні відносини подружжя припинились, сумісне життя останніх не склалось. І хоча сторони наразі проживають за однією адресою, однак спільне господарство вони не ведуть та спільного бюджету не мають. В зв'язку відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України зв'язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір, при цьому, в силу вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв'язку з визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягають поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved