overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

31 січня 2014 року [PERSON] (позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення аліментів на малолітніх дітей, в якому зазначає, що 06 листопада 1999 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], та малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В своїй позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття (з урахуванням уточнень від 06.02.2014 року). 06.02.2014 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначає, що позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримує в повному обсязі просить суд їх задовольнити. 06.02.2014 року відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходилися у шлюбі з 06.11.1999 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 11). Від сумісного життя сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], та малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 8,9), які знаходиться на утриманні позивача. Відповідач матеріальну допомогу на дітей не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується поясненнями позивача у позовній заяві та не заперечується відповідачем по справі. Згідно зі ст.ст. 180,184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому розмір аліментів за заявою платника або одержувача аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, у випадку якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний доход, або частина доходу одержує в натурі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на дітей у судовому порядку, починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до повноліття дітей, оскільки відповідач є батьком малолітніх [PERSON] та [PERSON], та зобов'язаний матеріально їх утримувати. Суд вважає за можливе задовольнити позовні по стягненню аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

31 січня 2014 року до суду звернувся Прокурор Погребищенського району із заявою про визнання спадщини відумерлою, вказуючи, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилось ніким не успадковане право на земельну частку (пай), площею 3,66 га умовно кадастрових гектарів, вартістю 85 254,50 грн., що розташована на території Довгалівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Право спадкодавця підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії ВН № 054454. З часу відкриття спадщини упродовж року та до теперішнього часу ніхто із спадкоємців [PERSON] до Довгалівської сільської ради Погребищенського району щодо оформлення права на спадщину не звертався. Прокурор Погребищенського району Вінницької області в судове засідання не з`явилася, проте телефонограмою Огірчук О.Ю. повідомила, що не має можливості з'явитися в судове засідання, просила розглянути справу у її відсутності та задовольнити заяву. Представник відділу Держземагенства Погребищенському районі Вінницької області - головний спеціаліст-юрисконсульт Насінник Андрій Петрович в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Представник Погребищенська районна державна адміністрація - начальник відділу правових та кадрових забезпечень Марейчик Сергій Борисович в судове засідання не з`явився, проте телефонограмою повідомив, що не має можливості з'явитися в судове засідання, просив розгляд справи провести у його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно ч.1, 3 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана відумерлою переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Беззаперечно доведено, що [PERSON] останні роки життя прожила в с. Довгалівка Погребищенського району на території Довгалівської сільської ради Погребищенського району. [INFO] після її смерті залишилась ніким не успадкована земельна частка (пай). З часу відкриття спадщини упродовж року та до теперішнього часу ніхто із спадкоємців [PERSON] до Довгалівської сільської ради Погребищенського району щодо оформлення права на спадщину не звертався.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

31 січня 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте телефонограмою заявив клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримав. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (про що свідчить поштове повідомлення (а.с.29) відповідач не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких міркувань. 31.01.2008р. між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № б/н, за яким відповідачу був наданий кредит у розмірі 3000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 42,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору кредиту позивач виконав свої зобов'язання з надання кредиту. Через невиконання [PERSON] своїх зобов'язань виникла заборгованість в розмірі 20954, 20 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст.1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Оскільки відповідач станом на 31.01.2014р. заборгував ПАТ КБ «Приватбанк» 20954, 20 грн., та добровільно не сплачує борг, то з метою захисту прав позивача, як сторони кредитного договору, з [PERSON] на його користь необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку, а також понесені ним у справі судові витрати у виді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

31 січня 2014 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву в якій вимоги викладені в позовній заяві підтримав повністю, просить розглянути справу без участі представника позивача, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. В позовній заяві зазначив, що відповідно до укладеного 21 лютого 2008 року між сторонами договору б/н, [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. В порушення умов кредитного договору та статті 526 ЦК України відповідач свої зобов'язання не виконує. Розмір заборгованості [PERSON] перед банком станом на 12 січня 2014 року з відрахуванням суми боргу, стягнутої відповідно до наказу Малинського районного суду від 12 січня 2009 року в сумі 3900,63 грн., становить - 22276,30 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляла. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що ставляться. В статті 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору б/н від 21.02.2008 року відповідач отримала кредит в сумі 3000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку на строк дії картки зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних. ( арк.с. 10 ). В пункті 8.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушені позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5 % від суми заборгованості . Відповідно до розрахунку заборгованості видно, що станом на 12 січня 2014 року заборгованість відповідача перед банком з відрахуванням суми боргу, стягнутої відповідно до наказу Малинського районного суду від 12 січня 2009 року в сумі 3900,63 грн. становить 22276,30 грн. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

31 січня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, посилаючись на те, що йому на праві власності належить 50/100 частини домоволодіння [ADDRESS], інша частина домоволодіння належить відповідачам. Між сторонами протягом тривалого часу визначений порядок користування домоволодінням, про те, через зайнятість відповідачів-співвласників укладення договору про виділ частини домоволодіння в нотаріальному порядку є неможливим. Відповідно до ст.364 ЦК України, позивач просить ви ділити йому в натурі 50/100 частини домоволодіння, яке складається наступних приміщень у житловому будинку коридору 2-1 площею 5,3 кв.м., житлової кімнати 2-2 площею 10,9 кв.м., житлової кімнати 2-3 площею 10,8 кв.м., житлової кімнати 2-4 площею 14,8 кв.м., коридору 2-5 площею 3,7 кв.м., всього загальною площею 45,5 кв.м., житловою площею 36,5 кв.м., допоміжною площею 9 кв.м., цегляний сарай «Б», цегляний гараж «Г», цегляний навіс «Д», дерев'яної вбиральні «Е». Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги викладена у позовній заяві підтримала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку направили до суду нотаріально заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги визнали в поновному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

31 січня 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В заяві позивач зазначила, що 05 липня 1991 року вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу в сім'ї сторін народилися діти - повнолітня донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки він не вважає за потрібне спілкуватися з нею по сімейним справам, перейматися спільними справами, вести спільне господарство. Вона перестала довіряти своєму чоловікові, він не бажає допомагати по господарству, виховувати дітей, матеріально не підтримує сім'ю. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, інтересам дітей, тому прохає шлюб розірвати. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, немає. В судовому засіданні позивач була відсутня, але від неї надійшла заява зі змісту якої вбачається, що вона позов підтримує та просить розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином та своєчасно повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судової повістки, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши докази, що є у справі, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05 липня 1991 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER], видане відділом Записів актів громадянського стану Ленінського районного виконавчого комітету м. Севастополь, актовий запис № 621. (а.с. 5). Від спільного життя у сторін мається повнолітня донька [PERSON], [INFO] та неповнолітній син: [PERSON], [INFO], про що свідчіть свідоцтво про народження серії [NUMBER]. (а.с. 9). Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. При таких обставинах, суд вважає, що сім'ю зберегти не можливо, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно і відновити їх подружні стосунки немає можливості, сторони миритися не бажають. Згідно ст.112 Сімейного кодексу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

31 січня 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона із відповідачем з 15.05.2009 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою. Сімейні стосунки припинились восени 2012 року, у зв'язку із розбіжностями на побутовому підґрунті. Спорів про поділ майна та місце мешкання дитини не виникає. Просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище залишити «[PERSON]». У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, шлюб просила розірвати, після розірвання шлюбу прізвище залишити «[PERSON]», не заперечувала проти задоволення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату та час слухання справи, до суду не з'явився, тому суд за згодою позивачки ухвалив здійснити заочний розгляд справи. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 15.05.2009 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 143.(а.с.4) Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво серії [NUMBER].(а.с.5) Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинились у травні 2012 року, а сімейні стосунки припинились восени 2012 року. У зв'язку з цим суд вважає, що сім'ю зберегти неможливо, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243,60 грн.. На підставі викладеного, ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

31 січня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 серпня 1990 року Васильківською сільською радою Петропавлівського району, Дніпропетровської області за актовим записом №9. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона 25 серпня 1990 року вступила до шлюбу з відповідачем, їх шлюб зареєстрований Васильківською сільською радою Петропавлівського району, Дніпропетровської області за актовим записом №9. Від шлюбу мають повнолітню дитину. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, вони різні люди, з різними характерами та різними поглядами на сімейне життя. З цієї причини між ними часто виникали сварки, які з часом переросли у взаємну неприязнь. Взаємна неприязнь стала причиною припинення шлюбних відносин в 2007 році. Кожен з них має намір створити нову сім`ю. Позивачка проживає у незареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, від якого народила дитину. При таких взаємовідносинах, які склалися між ними, поновлення шлюбних відносин неможливе. Просить шлюб з відповідачем розірвати, стягти з нього судові витрати по справі. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу, просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 цього ж Кодексу - суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони фактично припинили шлюбні відносини в 2007 році, спільне господарство не ведуть, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, суд вважає за можливе розірвати шлюб подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

31 січня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 08.12.2011 року недійсним, визнання права власності на зазначену квартиру. Рішенням Жданівського міського суду від 14 березня 2014 року позов [PERSON] до [PERSON] було задоволено, а саме: визнано недійсним договір купівлі продажу квартири [ADDRESS] загальною площею 68,8 кв.м.. в тому числі житлової - 41.5 кв.м., зазначену на плані літерою 1/2А, з надвірними будівлями до неї: сараї 1/4Б, убиральня Д, кухня 1/4В, гараж Ж, сарай Л, сарай К, огорожа 1, який був укладений 08.12.2011 р. між [PERSON] та [PERSON] і посвідчений державним нотаріусом Жданівської державної нотаріальної контори Маркевич Н.Я. за номером в реєстрі 1951. Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 68,8 кв.м.. в тому числі житлової - 41.5 кв.м., зазначену на плані літерою 1/2А, з надвірними будівлями до неї: сараї 1/4Б, убиральня Д, кухня 1/4В, гараж Ж, сарай Л, сарай К, огорожа 1. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду питання про ухвалення додаткового рішення, до суду не з'явилися (а.с. 81, 82, 83, 84, 85). Судом встановлено, що при ухвалені рішення від 14 березня 2014 року не було вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач є інвалідом 1 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с.5) тому на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Відповідно до позовної заяви, ціна позову складає 60311,00 грн. (а.с. 1, 7). Ця обставина визнана і не оспорювалася сторонами по справі, в зв'язку з чим розмір судового збору становить 603,11 грн. і підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. На підставі зазначеного та

Outcome: approved