Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

29 березня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 13 жовтня 1990 року Шацькою селищною радою Любомльського району Волинської області зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON], запис №6. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Подружжю видано свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЕГ №433636 від 13.10.1990 року. В даному шлюбі у подружжя троє дітей: повнолітні [PERSON], [PERSON] та неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя позивача з відповідачем виявилось невдалим. Шлюбні відносини між ними припинено, подружжя проживає разом, однак шлюб існує формально. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, примиритися з відповідачем не бажає, оскільки це буде суперечити її інтересам. Тому позивач просить суд позов задовольнити, шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 13 жовтня 1990 року Шацькою селищною радою Любомльського району Волинської області було зареєстровано шлюб [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №6. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Шацькою селищною радою Любомльського району Волинської області подружжю видано свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЕГ №433636 від 13.10.1990 року (а.с. 4). В даному шлюбі у подружжя троє дітей: повнолітні [PERSON], [PERSON] та неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №096505, виданим відділом реєстрації актів громадського стану Шацького районного управління юстиції Волинської області 23.04.2002 року (а.с. 5, 6). Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу, згідно з якою не підлягають доказуванню, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Проаналізувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, тому позов слід задовольнити повністю і шлюб за вимогою позивача розірвати. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача, сплачений позивачем судовий збір в сумі 640 грн. На підставі статей 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved