Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

29 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до Роздільнянського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 04.06.1988 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння. З 1995року та на даний час сторони проживають окремо. Позивач вважає, що збереження сімї неможливо, у звязку з чим, просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності №85 від 25.06.2018року, не зявився, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутністі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, направлена їй судова повістка про виклик до суду з копіями відповідних документів за її місцем реєстрації, повернута суду з поміткою пошти «інші причини, що не дали змогу пересилання поштового повідомлення» (а.с.38 ). \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 7\~ст. 128 ЦПК України\~судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно довідки Відділу наданя адміністративних послуг Апарату Роздільнянської міської ради та її виконавчого комітету в Одеській області №9932/184 від 27.09.2018року [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], (а.с.30). В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином. \~ \~ \~ Вивчивши матеріали справи,\~ дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з\~ таких підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, а також п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 04 червня 1988 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 322595 виданого Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 66 (а.с.6). Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Причиною розпаду сімї позивач вказує відсутність між ними взаєморозуміння та різних характерів,\~а тому наполягає\~ на розірванні шлюбу і\~ вважає, що їх сім`я розпалася остаточно. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Спору щодо поділу майна подружжя не має. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.112 СК України «Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них». Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо,\~заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі \~дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Враховуючи те, що подружніх стосунків не підтримують,\~ спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON]М та [PERSON] існує лише формально, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114\~Сімейного кодексу\~України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судовий збір по справі складає 704,80 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду та розподілу не підлягає.\~\~\~\~ На підставі ст.ст.105,110,112-115 СК України,

Outcome: approved