Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

30 травня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина - право на земельну частку (пай) із земель КСП «Хлібороб» на території Рожичнянської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, що належала спадкодавцю. Вона є спадкоємцем після смерті чоловіка за законом, однак не може оформити свої спадкові права у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, просила позов задовольнити. Ухвалою суду від 05 червня 2019 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено її до підготовчого судового засідання на 24 червня 2019 року. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, не заперечила проти призначення справи до судового розгляду, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач - представник Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, в якому просив справу розглянути у їхню відсутність, а також просив застосувати позовну давність у даному спорі, у зв`язку з її спливом, залучити до участі в справі як відповідача Шепетівську районну державну адміністрацію, та відмовити позивачці у задоволенні її позовних вимог. Ухвалою суду від 24 червня 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 03 липня 2019 року. 02 липня 2019 року позивачка подала додаткові пояснення до позовної заяви, в яких зазначила, що основним документом, який посвідчує право на земельну частку (пай) є відповідний сертифікат, однак за життя чоловіка вказаний сертифікат йому не видавався, а тому їй не було відомо про наявність у нього права на земельну частку (пай), про що вона довідалася випадково у 2019 році. Просила позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року). Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , а тому на відносини спадкування після його смерті поширюються норми Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до положень ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР). Згідно ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, аналіз норм права, що регламентують порядок оформлення права на спадщину, яка відкрилась до 01 січня 2004 року передбачає можливість прийняття спадщини спадкоємцем після фактичного вступу в управління спадковим майном. Зі змісту ст.ст.560, 561 ЦК УРСР слідує, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] в с. Орлинці Шепетівського району Хмельницької області, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 січня 1996 року Рожичнянською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, на випадок своєї смерті не розпорядився своїм майном, а тому спадкоємство після його смерті здійснюється за законом, і до спадкування закликається його дружина [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом. Факт перебування позивачки в зареєстрованому шлюбі із спадкоємцем підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] від 16 березня 1977 року, згідно якого [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 31 жовтня 1954 року. Спадкодавець [PERSON] постійно та до дня смерті - [INFO] , проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , разом з ним була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON] , 1930 року народження, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області №116 від 20 травня 2019 року. Згідно копії Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 14 лютого 1996 року встановлено, що відповідно до рішення Рожичнянської сільської ради народних депутатів від 24 травня 1995 року №2 колективному сільськогосподарському підприємству «Хлібороб» с. Устянівка Рожичнянської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області передано у колективну власність 2159,9 га землі у межах, призначення землі - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] включений у список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, що підтверджено відповідною копією до Державного акту, та набув права на отримання земельної частки (паю), оскільки станом на час видачі Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №790/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» був членом колгоспу. Так, згідно довідки архівного відділу Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області №М-8/04-06 від 12 січня 2016 року у фонді №118 колгоспу ім. Фрунзе с. Устянівка Шепетівського району є відомості про перебування [PERSON] в членах колгоспу (протокол засідання правління колгоспу ім. Фрунзе с. Устянівка від 10 червня 1989 року №8 та від 31 березня 1992 року №3). З повідомлення начальника відділу у Шепетівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №М-19170-0.35-192/148-19 від 16 квітня 2019 року слідує, що [PERSON] включений до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, який є додатком до державного акта на право колективної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 14 лютого 1996 року КСП «Хлібороб» с. Устянівка Шепетівського району Хмельницької області за №201, сертифікат на право на земельну частку ( пай) на ім`я [PERSON] не видавався. Відповідно до архівної довідки №М-158/04/06 від 19 квітня 2019 року архівного відділу Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 19 квітня 2019 року у 1992 році на базі колгоспу ім. Фрунзе с. Устянівка Шепетівського району було створено КСП «Хлібороб» с. Устянівка, яке в 1998 році було реорганізовано у ДП КСП «Хлібороб» ВАТ «Шепетівський цукровий завод». ДП КСП «Хлібороб» ВАТ «Шепетівський цукровий завод» протоколом від 20 січня 2000 року №1 реформовано у СТОВ Агрофірма «Лан» с. Орлинці Шепетівського району. Разом з тим, СТОВ Агрофірма «Лан» с. Орлинці Шепетівського району ухвалою Господарського суду від 12 вересня 2006 року №4/6-Б визнано банкрутом та ліквідовано. Після смерті [PERSON] в Шепетівській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №88/2019 року, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №56218133 від 20 травня 2019 року. Повідомленням Шепетівської районної державної нотаріальної контори №317/02-14 від 20 травня 2019 року відмовлено позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на право на земельну частку (пай) розміром 4,23 в умовних кадастрових гектрах КСП «Хлібороб» с. Устянівка Шепетівського району, у зв`язку з тим, що відсутні документи, які б підтверджували право на спадкове майно. Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.24 зазначеної Постанови при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами у таких справах є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Отже, Грицівська селищна рада Шепетівського району Хмельницької області є належним відповідачем у справі. Клопотання відповідача про залучення, у якому він просив залучити до участі в справі Шепетівську районну державну адміністрацію, як відповідача є безпідставним, оскільки вказана установа не є особою, яка має відповідати за позовом, крім того, лише позивач наділений правом на визначення відповідача, в т.ч. на його заміну. Вирішуючи заяву представника позивача про застосування строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові, суд зазначає, що законом встановлений загальний трирічний строк позовної давності для захисту порушеного права (ст. 257 ЦК України, який набув чинності 01 січня 2004 року, ст. 71 ЦК України в редакції 1963 року) Початок перебігу строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов, тобто коли особа дізналась про порушення свого права. Спадкодавець помер [INFO] , позивач звернулась до суду з даним позовом 30 травня 2019 року, пропустивши при цьому строк позовної давності. Порушене право підлягає захисту, якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності. Через відсутність сертифікату про право на земельну частку (пай) позивачці не було відомо про включення її чоловіка до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, у зв`язку з чим позивачка своєчасно не звернулася до суду з позовом про захист свого порушеного права, а тому причину пропуску нею строку позовної давності суд визнає поважною та поновлює цей строк. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). 20 травня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 та ст. 392 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Отже до спадщини входить не лише майно, а й право на нього. Враховуючи, що право на земельну частку (пай), яка входить до складу спадщини, набуте спадкодавцем на законних підставах, не видача сертифіката на право на земельну частку (пай) не є підставою для припинення права на нього, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка, прийняла спадщину, в порядку, визначеному ст.549 ЦК УРСР, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів, тобто порушено її цивільне право на отримання спадщини, яке згідно до ст.16 ЦК України підлягає судовому захисту шляхом визнання права на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved