Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

30 жовтня 2020 року позивачка звернулась до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що вони з відповідачем є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] навчається на першому курсі факультету цивільної та господарської юстиції (контракт) денної форми навчання спеціальності 081 «Право» Національного університету «Одеська юридична академія». [PERSON] навчається на першому курсі факультету КНУА денної форми навчання Одеського державного екологічного університету, у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Позивачка просить суд продовжити стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси № 2-6329 від 23 листопада 2011 року, на утримання повнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 гривень щомісяця з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною 23 років. Позивачка в судове засідання не з`явилась, але звернулась до суду з заявою, відповідно до якої позов підтримує, просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, при цьому просив позов задовольнити частково, посилаючись на майновий стан. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Так судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] навчається на першому курсі факультету цивільної та господарської юстиції (контракт) денної форми навчання спеціальності 081 «Право» Національного університету «Одеська юридична академія». [PERSON] навчається на першому курсі факультету КНУА денної форми навчання Одеського державного екологічного університету, у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. 20 січня 2021 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому просив позов задовольнити частково. Мотивуючи тим, що перебуває на обліку ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років. Являється військовим пенсіонером, окрім пенсії інших доходів не має. Останнім часом погіршується стан здоров`я. Несе значні матеріальні витрати на боротьбу з тяжкою недугою і хворобами (інсульт, втрата зору на 10% і 50%, інвалідність 2-ї групи, гіпертонічна хвороба 3 стадії, ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, остеохондроз хребта з больовим синдромом, дисциркуляторна енцефалопатія 2 ст., хронічний гепатит і гастрит, хронічний пієлонефрит, камінь лівої нирки, остеоартроз, варикозна хвороба нижніх кінцівок, катаракта очей, хронічний простатит), оплату орендованого житла, значні витрати на повсякденне лікування. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. На підставі викладеного суд вважає, що відповідач не виконує покладені на нього законом обов`язки по утриманню дітей, у зв`язку з чим з нього підлягають стягненню аліменти. При цьому суд враховуючи майновий стан платника аліментів, а саме те, що достатність його заробітку (доходу) як платника аліментів не дозволяє йому щомісячно оплачувати аліменти у сумі 5000,00 гривень, відповідач являється військовим пенсіонером, окрім пенсії інших доходів не має, з урахуванням положення ст. 141 СК України щодо рівності обов`язків батьків по відношенню до дитини, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, в сумі 2000,00 гривень. З урахуванням обставин справи суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню .

Outcome: partial