Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

29 вересня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина михайла [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до досягнення ним повноліття. В обґрунтування свого позову посилається на ті обставини, що відповідач по справі [PERSON] . є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] . З відповідачем по справі перебувала у шлюбі з 05 березня 2010 року, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області і про що здійснено актовий запис за № 01 від 05.03.2010 року . Однак подружнє життя з відповідачем не склалося, на підставі рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 17.09.2015 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Неповнолітня дитина залишилася проживаим разом із нею, допомогу на утримання дитини у добровільному порядку [PERSON] не надає, хоча не звільнений від цього обов*язку. На переконання позивачки, за законом батьки мають рівні права та обов*зки щодо дитини, а отже, батько дитини [PERSON] повинен також приймати участь у матеріальному забезпеченні неповнолітнього сина. Свої вимоги щодо визначення частки відрахування із заробітку ( доходу ) відповідача в розмірі 1/4 частини обґрунтовує засадами розумності, виваженості та справедливості. В судове засідання позивачка [PERSON] не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день і час розгляду справи, спрямувала до суду заяву щодо розгляду справи в її відсутність і просила суд позов задовольнити ( а.с.22,19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, спрямував до суду заяву щодо розгляду справи в його відсутність та в ній зазначив, що позов визнає в повному обсясі ( а.с. 23 ). Суд, , вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини : так, судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який зареєстровано 05.03.2010 року у виконавчому комітеті Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області і про що здійснено актовий запис за № 01 від 05.03.2010 року ( а.с.6). Від шлюбу народився син [PERSON] 16.06.2010 року, його батьком є [PERSON] (а.с.8 ). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст..182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст..114 СК України мати і батько мають рівні права та обов*язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов*язків щодо дитини. Таким чином, виходячи із зазначено принципу рівності обов*язків обох батьків щодо дітей, кожен із них зобов*язаний забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів. Відповідно до положень ст..8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України. Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст..10 ЦПК України , цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи: роз*ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов*язкі, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов*язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів , які б вплинули на зменшення розміру аліментів, який визначила позивачка, відповідачем надано не було. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини , сина [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня по дачі позовної заяви, тобто з 29 вересня 2015 року до досягнення ним повноліття. Згідно з ч. 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладено,

Outcome: approved