Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

30 липня 2018 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить визнати [PERSON], [INFO], особою такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №2 в житловому будинку, розташованому за адресою: м. Корюківка, Чернігівської області, вул. Садова, 53. Свої вимоги аргументує тим, що вона є власницею квартири, а відповідач, яка є її донькою, вже близько восьми років з 2010 року проживає за кордоном, але зареєстрована у її квартирі. Відповідно до права власності на нерухомість вона є повноправною власницею квартири. Своїми діями відповідач порушує її права як власника квартири, зокрема вона не може оформити субсидію на комунальні послуги, а також інші пільги, встановлені законом, що не дозволяє їй повністю користуватися тими правами, які належать власнику квартири, відповідно до чинного цивільного законодавства України, а тому вона змушена звернутись до суду. У судове позивач не прибула. В позові вказала про можливість розгляду справи без її участі. \~ \~ \~ \~У судове засідання відповідач не прибула, повідомлена про розгляд справи, відзиву на позов не подала. Враховуючи позовні вимоги позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, беручи до уваги відсутність відповідача, яка повідомлена про день та час розгляду справи, яка відзиву не подала, суд приходить до висновку про можливість заочно розглянути справу відповідно до ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як встановлено судом, позивач є власником квартири № 2 в будинку по вул. Садовій, 53, на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане згідно рішення виконкому міськради від 25.11.1993 року № 162. У її квартирі разом з нею зареєстровані її син [PERSON], [INFO], та її донька [PERSON], [INFO] Донька після укладення шлюбу в 2005 році з [PERSON] змінила своє дівоче прізвище Дзюба на [PERSON]. Близько восьми років з 2010 року донька проживає за кордоном, а саме в Канаді. Факт не проживання відповідача по справі за вищевказаною адресою понад шість місяців без поважних причин підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 23.07.2018 року, який затвердили своїми підписами сусіди та депутат Корюківської міської ради. Своїми діями відповідач порушує її права як власника квартири, зокрема вона не може оформити субсидію на комунальні послуги, а також інші пільги, встановлені законом, що не дозволяє їй повністю користуватися тими правами, які належать власнику квартири, відповідно до чинного цивільного законодавства України. Згідно із ч.1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст. 72 цього Кодексу, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а згідно із ст. 319 цього Кодексу, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, відповідач втратила право користування квартирою №2, розташованою за адресою: м. Корюківка, вул. Садова, 53, оскільки з 2010 року за місцем реєстрації вона не проживала. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється на користь позивача, а позивач не ставить вимоги про стягнення судового збору з відповідача, тому ці витрати сплачені нею при зверненні з позовом д суду слід залишити за нею. За таких обставин, відповідачам необхідно розяснити, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за його письмовою заявою. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Outcome: approved