overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

29 серпня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою:м.Дніпро, пр. Героїв,25/48. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 28.08..2017р. о 18 год. 25 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON]С письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 28.08.2017р. о 18 год. 25 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря - психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора підозріла, тривожна. Не може пояснити чому потрапила до лікарні. Поведінкою виявляє «голоси». До чогось прислухається, закриває очі. [PERSON]С було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-маячний с-м. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON]С до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

29 серпня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпро, пр, К. Лібнехта, буд. 15а/31. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 28.08.2017р. [PERSON] була госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 28.08.2017р. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря [PERSON] ОКЛ «ім. Мечнікова». При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів підтвердила обґрунтованість госпіталізації [PERSON]. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

29 серпня 2017 року заявники звернулися до суду із заявою про надання права на шлюб до досягнення шлюбного віку. Заяву мотивують тим, що вони, [PERSON] народився [INFO] та [PERSON] народилася [INFO]. Зазначають, що між ними склались взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного, а тому вирішили створити сім'ю та зареєструвати шлюб. З метою реєстрації шлюбу вони звернулися до Луцького міського ВДРАЦС, проте у реєстрації шлюбу їм було відмовлено, оскільки ні йому (заявнику) ні їй (заявниці) не виповнилося вісімнадцять років. Вказують, що визнання права на укладення шлюбу для них є необхідним та відповідає їхнім інтересам, оскільки заявниця [PERSON] вагітна, термін 9-10 тижнів. Просять суд надати їм право на шлюб [PERSON], 21 До початку судового засідання заявники [PERSON], [PERSON] надали суду заяви з проханням слухати справу за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують. Зацікавлені особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали суду заяви з проханням слухати справу за їх відсутності, проти задоволення заяви [PERSON], [PERSON] не заперечують. Представник Луцького міського ВДРАЦС ГТУЮ у Волинській області в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи без його участі. При вирішенні питання покладається на думку суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У відповідності до ч. 2 ст. 23 Сімейного Кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявники [PERSON], який народився [INFO] та [PERSON], [INFO] на момент розгляду справи не досягли шлюбного віку, що підтверджується копіями паспортів останніх, які містяться в матеріалах справи (а.с.6-8, 10). Судом встановлено, що укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] відповідає їх інтересам. Як вбачається з протоколу УЗД обстеження від 10 серпня 2017 року, виданого ПП «Діагностичний центр», [PERSON] перебуває на 9-10 тижні вагітності. (а.с.27) [PERSON] та [PERSON] мають намір зареєструвати свої шлюбні відносини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] та [PERSON] про надання права на шлюб підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

29 серпня 2017 року заявниця звернулась до суду з даною заявою, вказуючи, що у червні 2007 року вона отримала державний акт серії ЯГ № 930090, в якому допущено описку щодо її по батькові. Відділ Держгеокадастру в Саратському районі відмовив їй внести зміни до державного акту. Заявниця просить встановити факт, що державний акт на право власності серії ЯГ № 930090 на земельну ділянку площею 2,93 га, розташовану на території Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області, призначену для ведення сільськогосподарського виробництва, належить їй. Представник заявниці [PERSON] в суді заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував про задоволення заяви (а.с. 36). Представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви. Заслухавши представника заявниці та представника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно копії паспорту серії КК № 771809, виданого 24 грудня 2001 року Арцизьким РВ УМВС України в Одеській області, прізвище, ім'я та по батькові заявниці [PERSON] (а.с. 4). Відповідно копії розпорядження Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 11 квітня 2006 року за № 157/А-06 передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки громадянам із земель колективної власності колишнього КСП «Победа» на території Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області та вирішено видати їм державні акти на право власності на земельні ділянки (а.с. 6). У додатку до цього розпорядження під № 20 зазначена [PERSON], земельна ділянка площею 2,93 га (а.с. 7-8). Державний акт серії ЯГ № 930090 на право власності на земельну ділянку площею 2,93 гектара, розташовану на території Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий на ім'я [PERSON] (а.с. 5). Відділ Держгеокадастру у Саратському районі Одеської області відмовив заявниці у виправленні описки у бланку державного акту серії ЯГ № 930090 (а.с. 10). Таким чином, судом встановлено факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 930090, виданий 07 червня 2007 року [PERSON], належить [PERSON], [INFO]. Встановлення даного факту породжує для заявниці юридичні наслідки, пов'язані з розпорядженням своєю власністю. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

29 серпня 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23 липня 2011 року він уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований виконкомом Лисівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 11. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припиненні. Відповідачка з дитиною має намір переїхати до іншого місця проживання, спільне господарство між ними не ведеться. Під час спільного проживання вони втратили почуття любові та поваги один до одного. У них не залишилось ні яких загальних цілей, ніякого порозуміння. За таких обставин вважає, що збереження шлюбу не може бути можливим і не відповідає його інтересам. Збереження шлюбу вважає неможливим, так як вони не бачить майбутнього для їхньої сім'ї Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила справу розглянути за її відсутності . Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 липня 2011 року виконкомом Лисівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 11. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку з втратою почуття любові та поваги один до одного. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

29 серпня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 18.07.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 1800 грн. У порушенні умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 31.07.2017 року - 16708,27 грн., а саме: за кредитом - 1772,05 грн; 13664,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована складова); 771,82 грн. - штраф (процентна складова). З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 18.07.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 1800 грн. В звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконав, станом на 31.07.2017р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом - 1772,05 грн; 13664,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована складова); 771,82 грн. - штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості складає 16708,27 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

29 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 грудня 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1137. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з червня 2017, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 грудня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Подружні стосунки сторони фактично припинили в червні 2017 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивачем [PERSON] сплачено судовий збір за подання до суду позову в сумі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією №1/7 від 29.08.2017 (а.с.1). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, доданих до позовної заяви, необхідно стягнути з [PERSON] на користь позивача судові витрати за оплату судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

29 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що подружні відносини з відповідачем не склались через втрачене почуття любові, постійні сварки між подружжя. З липня 2017 року подружжя разом не проживає, спільно домогосподарство не веде. Спільних дітей сторони не мають. В судове засідання сторони не зявились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримала, а відповідач визнав в повному обсязі. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем є безумовним, не суперечить вимогам закону, а також правам та інтересам інших осіб, а отже позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Нестеренко) [PERSON] та відповідач [PERSON] 07 серпня 2015 у відділі ДРАЦС по м. Миргороду зареєстрували шлюб, актовий запис № 256 (а.с.5). Спільних дітей сторони не мають. Як вбачається зі змісту позовної заяви та не заперечується відповідачем з липня 2017 року подружжя разом не проживає, спільного домогосподарства не веде. Позивач вважає збереження сімї та примирення неможливим, в категоричній формі наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Майнових претензій сторони також один до одного не висловлюють. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст.ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з членів подружжя, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи те, що позивач виявила бажати змінити прізвище на дошлюбне, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

29 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 серпня 2013 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №241. В шлюбу неповнолітніх дітей не має. Шлюбні відносини припинені в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, з наслідками ознайомлена.Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи належним чином був сповіщений про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи. 17 листопада 2017 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved