overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

30.01.2014р. [PERSON], звернулась до суду з цією заявою, вказуючи, що у свідоцтві про її народження серії [NUMBER] її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 17.06.94 серії [NUMBER] заявниця одружилася з [PERSON] й після укладення шлюбу отримала прізвище [PERSON]. Згідно цих документів вона отримала паспорт громадянина України на ім'я [PERSON], серії [NUMBER], виданий Бершадським РВ УМВС України у Вінницькій області 11.09.1998. В усіх належних батькові документах (свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть) та інших він записаний як [PERSON], тоді як вірно [PERSON]. В теперішній час заявниця не може реалізувати своє право на спадщину після смерті батька, в зв'язку з відсутністю доказів, що підтверджували б родинні зв'язки між [PERSON] та [PERSON] Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила встановити факт, що [PERSON] є її батьком. Погребищенська державна нотаріальна контора, просила провести розгляд даної справи без участі їхнього представника, про що до суду повідомили телефонограмою. Заслухавши пояснення заявника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 6), свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] (а.с. 4), свідоцтвом про народження [PERSON].(а.с. 3), достовірно доведено, що [PERSON], [INFO] є рідною донькою [PERSON], який помер [INFO] Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], [INFO] є рідною дочкою [PERSON], який помер [INFO]., то цей факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-07 00:00:00

30.01.2014 р. [PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді двокімнатної квартири [ADDRESS]. За життя матір*ю позивачки було складено заповіт, згідно якого квартира була заповіта [PERSON], який є сином позивачки. Позивачка після смерті матері доглядала за квартирою, робила в ній ремон, та вважала, що вона фактично прийняла спадщину. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на двокімнатну квартиру [ADDRESS]. У судове засідання позивачка не з*явилась, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з*явився, подав письмову заяву про розгляд спарви за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14.02.1995 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.12.2001 року спадкоємцем майна [PERSON] є [PERSON]. Згідно заповіту від 18.03.2005 року [PERSON] заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] [PERSON]. [PERSON] визнав позовні вимоги, та не оспорює обставини справи. Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 вказаного Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON] не скористався своїм правом прийняти спадщину на протязі більше п*яти років. . Як вбачається з матеріалів справи, позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

30.01.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 43,2 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м, як за спадкоємицею за заповітом, після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування вказує, що згідно договору купівлі-продажу від 06.05.1992 року, її матері - [PERSON] належить квартира [ADDRESS], загальною площею 43,2 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м. [INFO] [PERSON] померла. Ще при житті, 24.09.2008 року [PERSON] склала заповіт, якийм заповіла їй - [PERSON] та [PERSON] усе належне їй на день смерті майно. Спадкоємцями першої черги за законом є вона, як донька спадкодавця, та відповідач [PERSON], як син спадкодавця, які у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, але оскільки відповідач мешкає у Росії та отримувати спадщину не бажає, крім того, між ними існує домовленість про сплату відповідачу 20 000 грн. за належну йому частину у спадщину, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому отримати нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не можливо. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи в свою відсутність та про підтримання позову. Відповідач [PERSON] надіслав телеграму про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст.61 ЦПК України. Належність спадкодавцю квартири на підставі договору купівлі-продажу, смерть спадкодавця, складання заповіту, підтверджується наданими позивачем доказами. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі визнання заповіту недійсним або відмови від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Згідно ст. 1269-1270 ЦК України - визнається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивач [PERSON] у встановлений законом строк, звернулася до нотконтори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, а.с.24, суд вважає необхідним, відповідно до ст. 1222, 1223 ЦК України, визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 43,2 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м, як за спадкоємицею за заповітом, після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. На підставі ст.ст. 1222, 1223, 1269,1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

30.01.2014 р. [PERSON] звернулася з позовом до суду, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 03.03.2006 року по 14.03.2014 року. Від даного шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. На даний час діти мешкають разом з нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, в зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дітей позивача сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження - а.с.8,9. Діти проживають разом з позивачем [PERSON], що підтверджується довідкою № 22 від 01.11.2013 року - а.с.10. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити і у відповідності зі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача [PERSON] на утримання двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. 79,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

30.01.2014 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом шести місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с.14). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.16). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом шести місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом шести місяців, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

30.01.2014 р. до суду подано позов, в якому прокурор просить стягнути з [PERSON] на користь Гайсинської центральної районної лікарні 3448 грн. 68 коп. витрат на лікування потерпілого від злочину [PERSON], оскільки відповідно до постанови Гайсинського районного суду від 30.10.2013 р. закрито кримінальну справу про обвинувачення [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, його звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням винного з потерпілим. [PERSON] обвинувачувався в тому, що він 21.11.2011 р. о 17 год. 40 хв. на 490 км+570 м ділянки автодороги Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка, на перехресті з другорядною дорогою до с.Гранів Гайсинського району, керуючи автомобілем «ВАЗ-21093» [NUMBER], грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 16.13 ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Мерседес-Віто» [NUMBER] під керуванням [PERSON], останній отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ключиці зі зміщенням уламків. Потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Гайсинської ЦРЛ з 21.11.2011 р. по 13.12.2011 р., на лікування було витрачено 3448 грн. 68 коп. за рахунок лікарні. В судовому засіданні прокурор Джежик Р.А. позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Головний лікар Гайсинської ЦРЛ Кохан І.В. в поданій до суду заяві просив справу розглянути у відсутність представника позивача, позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач вимоги позову визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. З`ясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне позов задовільнити повністю з таких підстав. Поясненнями прокурора, відповідача та матеріалами справи достовірно доведено, що потерпілий від скоєного [PERSON] передбаченого ч.1 ст. 286 КК України злочину [PERSON] (копія постанови Гайсинського районного суду на а.с.2) знаходився на стаціонарному лікуванні в Гайсинській ЦРЛ 22 дні в травматологічному відділенні Гайсинської ЦРЛ з 21.11.2011 р. по 13.12.2011 р., на його лікування було витрачено 3448 грн. 68 коп. згідно розрахунку (а.с.3). Дані правовідносини регламентуються ст. 1206 Цивільного кодексу України, відповідно до якої особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Оскільки, витрати Гайсинської ЦРЛ на лікування [PERSON], потерпілого від скоєного [PERSON] злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, становлять 3448 грн. 68 коп., то ці витрати необхідно стягнути з останнього на користь закладу охорони здоров`я рішенням суду, а також на користь держави - судовий збір в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

30.01.2014р. до суду подано цю заяву. В заяві вказано, що [INFO] в с. Черемошне Погребищенського району Вінницької області помер батько заявника, [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю), майнового паю та іншого майна. Після смерті батька заявник звернувся до нотаріального органу за отриманням свідоцтва про право на спадщину, у видачі якого йому було відмовлено, відмова була мотивована тим, що він не надав достатньо документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку фактичного прийняття ним спадщини. На протязі шести місяців з дня відкриття спадщини, як спадкоємець за законом, [PERSON] фактично прийняв спадщину, вступив в управління та володіння спадковим майном, про що свідчить отримання в володіння та користування сертифікатом на право на земельну частку (пай), володіння житловим будинком, його доглядом та проведенням ремонту, користування предметами та речами домашнього вжитку. Зазначені дії відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, свідчать про прийняття ним спадщини. В судове засідання заявник не з'явився, подав заяву до суду про розгляд справи без його присутності, свої вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Черемошненська сільська рада Погребищенського району Вінницької області просила провести розгляд справи без участі їхнього представника, про що до суду повідомили телефонограмою. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. 549 ЦК Української РСР від 1963 року, які були чинними на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні достовірно доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлого батька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження заявника (а.с. 7), однак не може оформити спадщину тому, що нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як він не надав достатньо документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному органі факту вступу у володіння (управління) спадковим майном після смерті спадкодавця. Але протягом шестимісячного строку після смерті батька вступив у володіння спадковим майном, здійснивши дії, які свідчать про прийняття ним спадщини. Тому, суд вважає доведеним факт прийняття спадщини заявником. Встановлення факту прийняття спадщини має для заявника юридичне значення для виникнення спадкового права. Законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, тому з метою захисту майнових прав заявника даний факт потрібно встановити у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

30.01.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу,в якому вони перебувають з 20.12.2007 року. Свою вимогу мотивує тим,що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя,що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з 2011р. шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надав заяву, в якій позов підтримав, справу просить розглянути без його участі та постановити заочне рішення, а судові витрати покласти на нього.(а.с.25) Відповідачка також надала заяву, в якій позов визнала, справу просить розглянути без її участі.(а.с.26) Ознайомившись із заявами суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

30.01.2014 року [PERSON] звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON], аліменти на утримання дитини: сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. В обґрунтуванні позову вказує, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню і відповідно до ст. 180, 183 Сімейного кодексу України слід стягнути з відповідача на одну дитину аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. На підставі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

30.01.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що є опікуном своєї онуки, [PERSON], [INFO]. Відповідач позбавлена батьківських прав стосовно своєї доньки, вихованням та її матеріальним утримуванням не займається. Тому позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, на утримання дитини. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явилась, про час та місце розгляду справи була інформована. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Дзержинської міської ради від 15.01.2014 року № 10, позивач призначена опікуном своєї онуки, [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Дзержинського міського суду від 03.10.2013 року, відповідач позбавлена батьківських прав відносно своєї доньки - [PERSON], [INFO] (а.с.6). У добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дитину. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

30.01.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 24.10.2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Сімейно - шлюбні відносини з відповідачем припинені з листопада 2012 року у зв'язку з втратою взаєморозуміння, різні погляди на життя та сім'ю. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, просила суд залишити їй прізвище [PERSON], відповідач [PERSON] проти позову не заперечував. ( а.с.15-16 заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.10.2009 року у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 631 ( а.с. 9 - копія свідоцтва про шлюб). Від спільного проживання мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. (а.с. 10 копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, проживають окремо, тому шлюб суперечить їх інтересам і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] надала заяву про залишення їй прізвища - [PERSON], суд вважає за необхідне залишити їй прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved