Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

29.10.2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно. Вказує, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], яка на випадок своєї смерті склала заповіт, за яким все належне їй майно: жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, земельну ділянку, яка рахувалася за нею заповіла відповідачу [PERSON], земельну частку (пай), що знаходиться в колективному сільськогосподарському підприємстві «Україна» заповіла відповідачу [PERSON] Зазначає, що жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], за договором дарування померла [PERSON] подарувала [PERSON] За рішенням суду за нею [PERSON] визнано право власності на вищевказаний майновий пай та грошові кошти спадкодавця. В той же час, зазначає, що відповідачі - спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON], у встановлений термін з заявою до нотаріальної контори не звернулись, не проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому не вважаються такими, що прийняли спадщину. Окрім того вказує, що відповідач [PERSON] спадщини після смерті матері не прийняв. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року, а саме: земельну ділянку площею 1,81 га, яка розташована на території Баївської сільської ради Луцького району, та передана для ведення особистого селянського господарства і належить померлій [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 128677 виданого на підставі розпорядження Луцької райдержадміністрації від 26.03.2002 року № 97. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила справу розглядати у її відсутності по наявних у ній матеріалах, позов підтримала в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], представник Баївської сільської ради Луцького району у судове засідання не з'явилися, хоча повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подали. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши подані суду докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.04.2006 року (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належні їй на праві власності: земельну ділянку площею 1,81 га, яка розташована на території Баївської сільської ради Луцького району, майновий пай члена сільськогосподарського підприємства КСП «Україна», с. Баїв Луцького району, що належить на підставі свідоцтва пре право власності на майновий пай серії ВЛ № 0126449, грошовий вклад в ПАТ «Ощадбанк» в розмірі 213,39 грн. Земельна ділянка площею 1,81 га, що розташована на території Баївської сільської ради із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 128677 від 31.08.2002 року, виданого на підставі розпорядження Луцької райдержадміністрації від 26.03.2002 року № 97, що підтверджується копією державного акта та копією довідки відділу земельних ресурсів Луцького району від 28.02.2008 року № 166 (а.с.7). Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], та вважається такою, що прийняла спадщину так як постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що стверджується свідоцтвом про народження та довідкою Баївської сільської ради Луцького району (а.с.9). Як встановлено судом, на підставі рішенням Луцького міськрайонного суду від 24.04.2012 року за позивачем було визнано право власності на спадкове майно після смерті спадкодавця, а саме: на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «України», с. Баїв Луцького району, що належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ВЛ № 0126449 від 11.05.2003 року, виданого Баївською сільською радою Луцького району та на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № с043р в Ощадному Банку України міста Луцька (а.с.10-11). У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зі змісту ст. 1269 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що за життя спадкодавець [PERSON] склала заповіт на випадок свої смерті, який був посвідчений секретарем Баївської сільської ради Луцького району, та зареєстрований за № 18 (а.с. 6). За заповітом, [PERSON] все належне їй майно: жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, земельну ділянку, яка рахується за нею, заповіла своїй онуці [PERSON], земельну частку (пай) (сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВЛ № 0161335), що знаходиться в колективному сільськогосподарському підприємстві «Україна» заповіла свої онуці [PERSON] Як вбачається із матеріалів спадкової справи, відповідачі - спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON], у грудні 2010 року звернулись до Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] посилаючись на ті обставини, що рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 11.10.2010 року їм призначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Однак, судом встановлено, що за рішенням Апеляційного суду Волинської області від 13.06.2012 року, вищевказане рішення Нововолинського міського суду від 11.10.2010 року було скасовано, в позові відповідачів до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено (а.с.12-13). Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON], [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину у відповідності до ч. 1 ст. 1272 ЦК України. Водночас, відповідач [PERSON] після смерті [PERSON] у встановлений законом термін з заявою в нотаріальну контору не звертався, із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав, що вбачається із матеріалів спадкової справи, а тому спадщини після смерті матері не прийняв. Будь-яких доказів звернення до суду із заявою про поновлення пропущеного строку на прийняття спадщини, наявності згоди інших спадкоємців, які прийняли спадщину, відповідачем [PERSON] суду надано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки, в тому числі й на підставі успадкування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її матері - [PERSON], яка померла [INFO] року, а саме: земельну ділянку площею 1,81 га, яка розташована на території Баївської сільської ради Луцького району, яка передана для ведення особистого селянського господарства та належить померлій [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 128677, виданого на підставі розпорядження Луцької райдержадміністрації від 26.03.2002 року № 97.

Outcome: approved