Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

31.01.2014 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в обґрунтування позову вказала, що [INFO] помер її батько - [PERSON], який проживав за адресою: [ADDRESS] Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємицем першої черги за законом є [PERSON], але до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, так як вважала, що спадщина відсутня. Під час прибирання та огляду особистих речей померлого батька позивач знайшла державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану в межах Радиванівської сільської ради Кам'янського району Черкаської області, виданий на ім'я [PERSON] В зв'язку з чим, вона звернулась до Шостої нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено та роз'яснено, що вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори. Позивач просить визнати причину пропуску строку звернення до нотаріальної контори поважною та надати їй додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO] до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори. У судовому засіданні позивач позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач - представник адміністративно-правової роботи районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району Кравець Є.В. не заперечував проти задоволення позову, вважаючи, що є поважні причини пропуску строку звернення із заявою до нотаріальної контори. За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню за наступними підставами. Свідоцтвом про народження на ім'я [PERSON], виданим Радиванівською сільською радою Кам'янського району Черкаської області, серії [NUMBER] від 18.07.1975 року підтверджено, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). 09.11.1974 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], змінила прізвище на «[PERSON]», про що Радиванівською сільською Радою Кам'янського району Черкаської області видано свідоцтво про укладення шлюбу, серії [NUMBER] (актовий запис № 17) (а.с. 6). [INFO] - [PERSON] - помер, про що Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 29.07.2012 року (актовий запис №4372), місце смерті: м. Запоріжжя, місце реєстрації: Запорізький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 5). Відповідно до інформації, наданої державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась. Поясненнями, наданими державним нотаріусом Шостої запорізької державної нотаріальної контори Фоміною Т.В. № 208/02-31 від 28.01.2014 року позивачу роз'яснено, що вона звернулась з заявою про відкриття спадщини лише 28 січня 2014 року, при тому, що [PERSON] помер [INFO], а отже пропустила строк для прийняття спадщини. У відповідності до ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємцям необхідно її прийняти шляхом подачі в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Також, нотаріусом роз'яснено [PERSON], що суд може встановити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за умови визнання причин пропуску поважними. Крім того, спадщина може бути прийнята по закінченню шестимісячного строку без звернення до суду, якщо є згода на це всі інших спадкоємців, які своєчасно прийняли спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Частина 5 статті 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пункт п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7, зазначає, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Сукупність досліджених доказів свідчить про можливість визнання пропущеного позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки зазначені нею докази не спростовуються матеріалами справи, що є підставою для визначення їй, як спадкоємиця за законом, додаткового строку на звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO], тому її позов підлягає задоволенню, так як він знайшов своє підтвердження доказами у судовому засіданні. Спадкоємиць після визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається такою, що прийняла спадщину. Враховуючи вищевикладене, той факт, що [PERSON] є єдиним спадкоємицем за законом, суд вважає можливим надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, визначивши його в три місяці, оскільки такий строк буде достатнім для реалізації позивачем свого права на подачу заяви про прийняття спадщини у відповідності з нормами ст.1272 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved