Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

31 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що [INFO] померла [PERSON]. За життя, 19 липня 2006 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно якого заповідала їй, [PERSON] все належне їй на день смерті майно. Позивач зазначила, що у встановлений законодавством шестимісячний строк вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], але, постановою нотаріуса від 14 жовтня 2013 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на право власності [PERSON] на житловий будинок не зареєстрований у встановленому законодавством порядку. В зв'язку з вищенаведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлої [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Встановлено, що за життя, 19 липня 2006 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно якого заповідала [PERSON] все належне їй на день смерті майно. Згідно до спадкової справи, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], до нотаріальної контори звернулася позивач [PERSON], наявність інших спадкоємців судом не встановлено. Встановлено, що постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 14 жовтня 2013 року [PERSON], було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на право власності [PERSON] на житловий будинок не зареєстрований у встановленому законодавством порядку. Судом встановлено, що 13 травня 1999 року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлої [INFO] Згідно вимог законодавства України, право власності на нерухоме майно виникає після одержання правовстановлюючого документу та державної реєстрації. Судом встановлено, що право власності спадкодавця [PERSON] на спірне нерухоме майно не було зареєстроване. В той же час, у відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. У суду не виникає сумнівів щодо належності спірного нерухомого майна спадкодавцю [PERSON] Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, суд приходить до переконання, що право власності на спірне майно повинно бути визнане за позивачем в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved