Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

30 січня 2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем. За час перебування в шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В березні 2014 року рішенням Коломийського міськрайонного суду шлюб між ними розірвано, дітей залишено проживати з нею. Однак 11 грудня 2014 року, їй подзвонила вчителька зі школи та сказала, що [PERSON] з уроків забрав дідусь-батько відповідача. З того часу вона дочку не бачить, відповідач по телефону сказав їй, що вона її більше не побачить. Тому просить суд відібрати у [PERSON] малолітню дочку [PERSON], [INFO] та повернути малолітню дочку їй, [PERSON] за місцем її проживання за адресою:[ADDRESS], Коломийського району Івано-Франківської області. 17 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, посилаючись в ньому на те, що після розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, діти залишились проживати з нею. Однак [PERSON] перешкоджала йому у зустрічах з дітьми, а тому він змушений був звернутися до суду з позовом про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкування з дітьми. Внаслідок розгляду вищевказаного позову, між ними було укладено мирову угоду, згідно якої [PERSON] зобов'язувалась не перешкоджати йому брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми. Однак умови укладеної угоди позивакою не виконувалися. Також зазначив, що дитина проживати з матірю не бажає, із зовнішнього вигляду дочки видно, що позивачка належним чином не здійснює за нею догляд. Повернення дочки до матері створить реальну небезпеку для здоровя дочки. Просить суд визначити місце проживання [PERSON], [INFO] у нього, [PERSON]. В судовому засіданні позивач та її представник первісний позов підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, зустрічний позов заперечили в повному обсязі, вказали, що підстави, які в ньому викладені не відповідають дійсності. Позивач за зустрічним позовом [PERSON], та його представники первісний позов заперечили, зустрічний позов підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в зустрічній позовній заяві. Вказали, що мати належним чином не доглядає за дитиною, часто залишає її саму, а крім того, ніде не працює. Представник третьої особи в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримала, надала Висновок комісії з питань захисту прав дитини від 19.02.2015 року про доцільність відібрання дитини та передачі її матері. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що первісний позов слід задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 31 березня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Малолітніх дітей залишено проживати з матірю- [PERSON]. (а.с.8). [PERSON], [INFO] є ученицею Великоключівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, за місцем свого проживання та проживання матері, за адресою: [ADDRESS] 11.12.2014 року дитину забрав зі школи батько та з того часу вона проживає з ним в [ADDRESS] Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є вчителем початкових класів в с. Великий Ключів. У вересні 2014 року [PERSON] поступила до неї в перший клас. На святі 1 вересня дитина була святково одягнута, звонила у дзвоник. Пояснила, що дитина не відвідує школу з 12 грудня 2014 року після того, як її з уроків забрав тато. Також вказала, що дитина була не замкнута, спілкувалася з дітьми та була доглянута. Свідок [PERSON] суду повідомив, що він є директорм школи в с. В.Ключів. Коли в грудні 2014 року [PERSON] перестала відвідувати школу, він звернувся за допомогою у відповідні соціальні служби, на що отримав відповідь, що дитина перебуває в батька, який ознайомлений про можливість притягнення його до відповідальності. Також вказав, що за той час, поки дитина відвідувала школу, скарг щодо неї ні від вчительки, ні від психолога не поступало. Свідок [PERSON] суду пояснила, що їй відомо, що [PERSON], часто приїздив до [PERSON] для побачення з дитиною [PERSON] При цьому [PERSON] не чинила йому перешкод, завжди давала дитину. Також повідомила, що меншу дитину, [PERSON] [INFO] батько ніколи не брав. Відповідно до ст. 162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам. Відповідно до ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам. Позивачем за зустрічним позовом не доведено, що проживання малолітньої [PERSON] з матір'ю створює реальну небезпеку для життя та здоров'я дитини. Будь-яких поважних причин, що проживання з матір'ю суперечить інтересам дитини суду не вказано, а є тільки посилання відповідача за первісним позовом на те, що він створює більш кращі умови проживання дитини ніж мати, оскільки має кращій матеріальний статок, і що дитина не бажає жити з матірю. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює психологом-волонтером. До неї звернувся за допомогою [PERSON] про допомогу, оскільки дитина, [PERSON], дуже стривожена. Після спілкування з дитиною і батьком вона відмітила, що дівчинка завжди тулиться до батька, казала, що боїться, що мама забере її від тата, а вона хоче бути з татом. Суд критично оцінює пояснення даного свідка, оскільки психологічний стан дитини, її прихильність до кожного з батьків не впливає на вирішення спору по суті з огляду на вік дитини. Згідно Висновку комісії з питань захисту прав дитини від 19.02.2015 року, комісія вирішила про доцільність відібрання дитини та передачі її матері- [PERSON]. (а.с.43). Свідок [PERSON] суду пояснила, що при спілкуванні з [PERSON] та його мамою, останні скаржились їй на те, що не можуть спілкуватися з дітьми, оскільки [PERSON] чинить їм у цьому перешкоди. Сама була свідком, коли [PERSON] приїхав до [PERSON] для того, щоб побачитись з донькою, однак [PERSON] в грубій формі йому відмовила, а дитина в цей час бачила конфлікт батьків через вікно і плакала. Суд відхиляє покази даного свідка, оскільки вони не стосуються предмету первісного і зустрічного позовів. З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги про відібрання дитини від батька та передачі дитини матері підлягають задоволенню. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала. Оскільки проживання дитини з батьком приводить до того, що дитина не відвідує школу, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду. На підставі наведеного та ст. ст. 19, 162 СК України,

Outcome: approved