Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

31 жовтня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якій просить суд стягнути заборгованості у сумі 12735 грн. з відповідача та судові витрати. Позов мотивовано тим, що 03 березня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 150/2-1231, згідно умов договору відповідачу було надано кредит на загальну суму 6511 грн. 68 коп., з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних. Між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту № 150/2-1231 від 03 березня 2008 року, на підставі якого з 20.10.2008 року встановлено відсоткову ставку за користування кредитом було встановлено на рівні 24% річних. Зобовязання за договором відповідач не виконала, станом на 10 серпня 2016 року заборгованість у відповідача перед позивачем за кредитним договором складає 12735 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом 5338 грн. 97 коп.; суми заборгованості за відсотками 3167 грн. 81 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту 2336 грн. 85 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків 1076 грн. 39 коп., інфляційні витрати за кредитом 560 грн. 59 коп., інфляційні витрати за відсотками 254 грн. 39 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03 березня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 150/2-1231, згідно умов договору відповідачу було надано кредит на загальну суму 6511 грн. 68 коп., з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 02 березня 2015 року (п.1.1.). Відповідно до п.п.3.3.5, 3.3.6., 3.3.7., 3.3.8. кредитного договору позичальник зобовязаний погасити кредитору в повному обсязі кредит в строк, встановлений в .п.п.1.1.1., 1.1.3. цього договору, сплачувати кредитору проценти в строки, встановлені в п.2.4. цього договору, сплачувати кредитору неустойку (пеню, штраф) в строк встановлений у п.2.6. цього договору. Відповідно до п.4.1. кредитного договору у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту та/або сплати процентів зазначених в п. 1.1., 1.1.3., 3.3.13., 2.5., 2.5., 2.14. цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в національній валюті в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період невиконання зобовязання за цим договором, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня від дня прострочення. 03 березня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту № 150/2-1231 від 03 березня 2008 року, відповідно до якої сторонами узгоджено внесені зміни до договору кредиту та з 20.10.2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 24 % річних. Однак зобовязання передбачені зазначеним кредитним договором та договором відновлювальної кредитної лінії відповідачі не виконали. Станом на 10 серпня 2016 року заборгованість у відповідача перед позивачем за кредитним договором складає 12735 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом 5338 грн. 97 коп.; суми заборгованості за відсотками 3167 грн. 81 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту 2336 грн. 85 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків 1076 грн. 39 коп., інфляційні витрати за кредитом 560 грн. 59 коп., інфляційні витрати за відсотками 254 грн. 39 коп. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При постановленні судового рішення суд враховує правовий висновок Верховного Суду України у справі №6-2879цс16, у якому Верховним Судом України визначено, що відповідно до статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року\~№ 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у редакції, чинній на момент розгляду справи в суді, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Отже, при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитними договорами з громадян України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, суди повинні враховувати вимоги статі 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Виходячи з наведеного вище, та з огляду на те, що місто Донецьк входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р., пеня розрахована за період, який утворився після 14 квітня 2014 року, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, нарахованої на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договором. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: partial