Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~5 листопада 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позов підтримує, просить його задоволити, його інтереси в судовому засіданні буде представляти адвокат Онищук Т.Н. Представник позивача адвокат Онищук Т.Н. в судове засідання не з`явився, подав суду заву, в якій просить суд слухання справи проводити у його відсутності та у відсутності його довірителя, позов підтримав, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій згідна на розірвання шлюбу, слухання справи просить проводити у її відсутності. Взявши до уваги пояснення позивача, зазначені в позовній заяві та визнання позову відповідачем, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Згідно ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 травня 1990 року у Виконавчому комітеті Белзької міської ради Сокальського району Львівської області, про що було зроблено актовий запис № 6, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29 жовтня 2019 року (а.с. 5). Неповнолітніх дітей у подружжя немає. З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що протягом останніх років між ним та відповідачкою стали виникати конфлікти через різні погляди на сімейне життя та інтереси сім`ї, які згодом набули системного характеру. Вони стали зовсім чужими людьми з протилежними поглядами на подружнє життя та сім`ю. Між ним та відповідачкою немає поваги, любові, взаєморозуміння. Моральна основа шлюбу відсутня. Протягом тривалого часу вони не підтримують жодних подружніх відносин, не ведуть спільного побуту та бюджету. Сім`я розпалася і можливість її збереження відсутня. Їх шлюб носить виключно формальний характер, подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливі та недоцільні, а також суперечать його інтересам, оскільки постійні непорозуміння та конфлікти завдають йому психологічних страждань. Крім цього, формальні шлюбні відносини обмежують його право на особисту свободу, а також створюють перешкоди у здійсненні правочинів, для яких необхідна згода іншого з подружжя. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що у 2017 році припинено сімейні відносини між подружжям, сім`я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved