Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~30 травня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та просить визначити їй додатковий строк тривалістю 2 (два) місяці (з моменту набрання рішенням суду чинності) для подання до Корюківської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її двоюрідного брата [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги аргументує тим, що [INFO] її двоюрідний брат [PERSON] помер, а після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок, але померлий за життя не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Після смерті [PERSON] в установлені законом строки вона не звернулася до Корюківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, бо вважала, що прийняла спадщину, бо вона мала у себе правовстановлюючі документи на спадкове майно померлого, крім того, вона вступила у володіння та управління спадковим майном брата. Потім вона звернулася до Корюківської районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого, але державний нотаріус пояснила, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин. Вона вважала, що прийняла спадщину, так як мала у себе правовстановлюючі документи на спадкове майно померлого брата, вона вступила у володіння та управління його спадковим майном, за браком часу та коштів вона не змогла в передбачені законом строки звернутися до нотаріальної контори і подати заяву про прийняття спадщини. За таких обставин вона звернулась до суду. 29 червня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та просить визначити їй додатковий строк тривалістю 2 (два) місяці (з моменту набрання рішенням суду чинності) для подання до Корюківської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її дядька [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги аргументує тим, що [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок та житлового будинку, але померлий за життя не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. В установлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини по причині різкого погіршення стану здоров`я, що потребувало періодичного обстеження та лікування, що підтверджується відповідними документами про лікування, тому і звернулась до суду. 09 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та просить визначити їй додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці (з моменту набрання рішенням суду чинності) для подання до Корюківської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її брата [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги аргументує тим, що [INFO] її брат [PERSON] помер та після смерті його відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок, але померлий за життя не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Вона є рідною сестрою померлого, що підтверджується її свідоцтвом про народження та свідоцтвом про народження її брата. Після його смерті вона не звернулась у встановлений законом строк із заявою для прийняття спадщини, бо взагалі нічого не знала про смерть свого брата так як проживає в Російській Федерації на острові Сахалін, тому не мала можливості вирішити питання прийняття спадщини, до того ж вона є особою похилого віку, часто хворіє та не проживає на території України тривалий час. На підставі цього вона звернулась до суду. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала і просила задовольнити, а у задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] просила відмовити. У судовому засіданні представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав і просив задовольнити, а у задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] просив відмовити. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник заявлені вимоги підтримали і просили задовольнити, а у задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] просили відмовити. У судове засідання від відповідача Олександрівської сільської ради Корюківського району та третьої особи Корюківської районної державної нотаріальної контори надано заяви про розгляд справи у їх відсутності, у рішенні покладаються на розсуд суду. Судом встановлено, що 30 травня 2016 року [PERSON] (позивач та відповідач по справі), яка є спадкоємцем п?ятої черги в порядку представлення, звернулась до суду з позовом та просила визначити їй додатковий строк 2 місяці (з моменту набрання рішенням суду законної сили) на подання до Корюківської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [INFO] її двоюрідного брата [PERSON] . Позивач [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON] , зареєстрованого 21 листопада 1987 року в Олександрівській сільській раді Корюківського району Чернігівської області, змінила своє прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». Батьками позивача [PERSON] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, наявною в матеріалах справи. [PERSON] (спадкодавець), є двоюрідним братом [PERSON] (позивача), враховуючи те, що його батьками, є [PERSON] та [PERSON] , а батько позивача - [PERSON] , та батько брата позивача - [PERSON] є рідними братами, у них спільні батьки - батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , запис акту про народження №167 від 12.12.1948 року та свідоцтвом про народження - [PERSON] ,серії [NUMBER] від [INFO] року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданим Олександрівською сільською радою Чернігівської області 11 вересня 2015 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок, на які право власності померлого підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] та Витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно сформованих Реєстраційною службою Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області. За життя [PERSON] в установленому законом порядку заповіту не складав. \~ \~ \~ \~ Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] посилалась на те, що [PERSON] проживав сам та сім`ї не мав, а вона є спадкоємцем п`ятої черги в порядку представлення. До нотаріальної контори у встановлені законом строки не звернулась, оскільки вважала, що прийняла спадщину, оскільки всі правовстановлюючі документи на спадкове майно були у неї. Вказує на те, що спробувала звернутись до нотаріальної контори після смерті [PERSON] , але через великі черги та необхідність завчасного запису до нотаріуса, вона не змогла вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець п?ятої черги в порядку представлення. \~ \~ \~ \~ 29 червня 2016 року [PERSON] (позивач та відповідач по справі), яка є спадкоємцем другої черги в порядку представлення, звернулась до суду з позовом до Олександрівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її дядько [PERSON] , який проживав по [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку та житловий будинок з ц надвірними спорудами, а також на земельні паї, що знаходяться на території Олександрівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області. За життя дядьком заповіту складено не було. Вона, являючись племінницею померлого, відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України, має право на ту частку спадщини, що належала б за законом її матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] і яка являлась рідною сестрою спадкодавця [PERSON] , бо згідно свідоцтв про їх народження спільними батьками їх є, [PERSON] та [PERSON] (копії актів про народження а.с. 12 т.1 та а.с. 7 т.2). Позивачка [PERSON] до шлюбу прізвище мала « [PERSON] » та змінила його при укладенні шлюбу ( опії свідоцтв а.с. 8 т.2). З наданих [PERSON] письмових доказів судом встановлено, що [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON] , зареєстрованого 12 серпня 1989 року змінила своє прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про одруження. [PERSON] [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та свідоцтвом про одруження. Батьками матері [PERSON] - [PERSON] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження. Отже, померлий [PERSON] та мати [PERSON] - [PERSON] є рідними братом та сестрою, а сама [PERSON] є племінницею [PERSON] . Як встановлено судом, строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] розпочався 11.09.2015 року і закінчився 11.03.2016 року. У встановлений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини [PERSON] до нотаріальної контори не звернулась з підстав погіршення стану здоров`я після смерті дядька, що потребувало періодичного обстеження та лікування. Оскільки, на її думку, вона пропустила строк з поважних причин, просила суд визначити їй додатковий двомісячний строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно довідок Ладанської районної лікарні позивачка двічі знаходилась на стаціонарному лікуванні з 25.12.2015 року по 11.01.2016 року і з 04.03.2016 року по 10.03.2016 року та на амбулаторному лікуванні з 19.02.2016 року по 29.02.2016 року. Тобто, починаючи з 11.09.2015 року по 24.12.2015 року включно та з 12.01.2016 року по 18.02.2016 року [PERSON] на лікуванні не перебувала, що не позбавляло можливості останню в установлений строк звернутись до нотаріальної контори, адже строк її лікування не був безперервним. 09 жовтня 2018 року [PERSON] (позивач та відповідач), яка є спадкоємцем другої черги, звернулась до суду з позовом до Олександрівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вона як позивач підтвердила документально, що її родове прізвище було « [PERSON] », а після укладення з [PERSON] шлюбу, зареєстрованого 28 травня 1976 року в Новолангрській сільській раді Охинського району Сахалінської області, змінила своє родове прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] виданим Новолангрською сільською радою Охинського району Сахалінської області. Її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується її свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 07 вересня 1953 року Олександрійським ЗАГС Корюківського району. В с. Олександрівка [ADDRESS] району Чернігівської області, в житловому будинку [ADDRESS] , проживав її брат (по батьківській лінії) [PERSON] , [INFO] . [INFO] її брат [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданим 11 вересня 2015 року Олександрівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області. Після смерті брата відкрилась спадщина, яка складається із земельних ділянок, право власності померлого на які підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] , який знаходиться у інших родичів померлого. Брат за життя не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Вона є рідною сестрою померлого, що підтверджується її свідоцтвом про народження та брата, тому є спадкоємцем померлого брата другої черги. Після смерті брата вона не звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в передбачені законом України строки, бо взагалі нічого не знала про смерть свого брата, оскільки проживає в Російській Федерації, на острові Сахалін, родичі не повідомили її про смерть брата. Про смерть брата вона дізналась пізніше, але на той час вже пройшло шість місяців для прийняття спадщини, коли вона почала виясняти можливості прийняття спадщини то її знайомі на Україні повідомили, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. Вона не мала можливості врегулювати питання прийняття спадщини раніше. Коли вона вже взнала про смерть брата то телефонувала родичам і знайомим на Україну, просила допомогти у вирішенні питання прийняття спадщини, хотіла надати їм доручення для вирішення питання спадщини в судовому порядку, але родичі та знайомі відмовлялись ходити по судам за її дорученням і виконувати на її користь будь-які дії по спадщині померлого брата. Крім того, вона має пенсійний вік, є особою похилого віку, хворіє, не проживає на території України, тому вона не мала можливості вирішити питання прийняття спадщини раніше. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ним вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Ц України. Суд, відповідно до п. 24 вказаної постанови, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи вищевказане, вислухавши учасників по справі, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та вирішуючи спори, суд не враховує, що надання позивачкою [PERSON] кількох медичних довідок, на підтвердження поважності пропуску строку не є тими поважними причинами, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, оскільки її лікування не було стаціонарним та безперервним. Як вбачається з наданих [PERSON] копій медичних довідок, вона не страждала тяжкими захворюваннями, наявні у неї захворювання не позбавляли її адекватного мислення і реального сприйняття інформації та дій. Що стосується [PERSON] , то в своєму позові вона зазначила, що вона не встигла звернутись до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що прийняла спадщину бо мала правовстановлюючі документи. До того ж строк пропуску вважає пропущеним з поважних причин таких як - брак часу та коштів, які суд не може визнати поважними. Позивач [PERSON] поважними, як на її думку причинами вказала, що вона взагалі не знала про смерть свого брата, а довідалася лише тоді, коли строк для подання заяви про прийняття спадщини минув, але з наданих доказів, вона в телефонному режимі спілкувалась з даними спадкоємцями про майно спадкодавці та надавала заяви про прийняття спадщини позивачем [PERSON] , тому причини пропуску строку є неповажними для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивачів щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність осіб про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Крім того, спадкоємці не обмежені у поданні відповідної заяви про прийняття спадщини лише до державної нотаріальної контори, оскільки на даний час спадщину можливо оформити і у приватного нотаріуса, а тому доводи про наявність черги до державного нотаріуса є надуманими позивачами і ніяким доказом, який би міг бути визнаний судом допустимим та належним і перебував в матеріалах справи, не підтверджує про наявність черги до державного нотаріуса. Оцінивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовів позивачам слід відмовити. Оскільки позови задоволенню не підлягають, а позивачі при зверненні з позовами сплатили судові збори, тому ці витрати слід залишити за ними.

Outcome: dismissed