Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

31 травня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (ціна позову 15118,40 грн.), посилаючись на те, що 03 травня 1996 року помер її чоловік - [PERSON], який проживав та був зареєстрований в [INFO]. Після смерті чоловіка залишилось спадкове майно: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СВК «Смотрич» розміром 2,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчене сертифікатом серії ХМ №0381757. Позивачка є дружиною померлого та спадкоємцем першої черги за законом, спадщину прийняла згідно ст.549 ЦК УРСР - вступивши в управління спадковим майном, крім неї спадкоємців, які би могли претендувати на спадщину немає, дітей від шлюбу не було. Звернувшись до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) серії ХМ №0381757, виданий Дунаєвецькою районною державною адміністрацією 17 квітня 2000 року, тобто після смерті [PERSON], померлого 03 травня 1996 року. Оскільки право на земельну частку (пай) виникло у чоловіка при житті, а тому звернулася з даним позовом до суду. Представник позивачки по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, послалась на обставини, які викладені у позовній заяві. Відповідач: представник Смотрицької селищної ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій позов визнає і просить справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивачки, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 травня 1996 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно земельна частка (пай) розміром 2,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського виробничого кооперативу «Смотрич». Згідно ст.ст. 524, 526, 529-530 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Позивачка є єдиною спадкоємицею за законом, дружина померлого, яка прийняла спадщину згідно зі ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті останнього. Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON], померлого 03 травня 1996 року не заводилася. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12 травня 2016 р. приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу позивачка отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що належала [PERSON], померлому 03 травня 1996 року, не може в зв'язку із тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0381757, виданий Дунаєвецького райдержадміністрацією 17.04.2000 р., тобто після смерті спадкодавця. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Згідно п. 3 Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно п.11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець мав право на земельну частку ( пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Згідно пункту 2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Судом встановлено, що 17 квітня 2000 року на імя [PERSON] Дунаєвецькою районною державною адміністрацією видано сертифікат на право на земельну частку (пай) - члену сільськогосподарського виробничого кооперативу «Смотрич» розміром 2,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість земельної частки (паю) 15118 грн., серія ХМ № 0381757 на підставі рішення Дунаєвецької райдержадміністрації від 07 квітня 2000 року №79/2000-р., що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай), копією держаного акту на право колективної власності на землю агрофірми «Смотрич» серії ХМ №000362, копією розпорядження №79/2000р. від 07.04.2000 року «Про зміну розміру та вартості земельного паю СВК «Смотрич», архівним витягом з рішення девятої сесії Смотрицької селищної ради ХХІІІ-го скликання від 29.02.2000 року №3 «Про затвердження додаткового списку громадян членів агрофірми «Смотрич», що мають право на земельну частку (пай)», з якого видно, що в додатковий список включений під №93 [PERSON]. Згідно довідок,виданих Смотрицькою селищною радою Дунаєвецького району та копії з по господарських книг за 1955-1990 роки видно,що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж особа. Отже, вищенаведений доказ свідчить про те, що спадкодавець [PERSON] набув право на земельну частку (пай) і його право на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивача за законом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.10 ст.5 ЗК України в редакції 1990 року право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Відповідно до ч.4 ст. 25, ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право на спадкове майно. Оскільки [PERSON] на час своєї смерті мав право на отримання земельної частки (паю) розміром 2,97 га із земель сільськогосподарського виробничого кооперативу «Смотрич», а тому вимоги обгрунтовані і суд задовольняє їх.

Outcome: approved