overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

29 листопада 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 30.09.2010 року у розмірі 53278 грн. 44 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 30.09.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 300 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 31 жовтня 2017 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 53278 грн. 44 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 569 грн. 13 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 44646 грн. 48 коп.; пені та комісії за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 5049 грн. 57 коп.; фіксованої частини штрафу - 500 грн. 00 коп.; відсоткової складової штрафу 2513 грн. 26 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

29 листопада 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2007 року. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На початку літа 2014 року між сторонами фактично припинені шлюбні відносини. Їх причинами є відсутність взаємолюбові, різних поглядів на сімейне життя та втрати поваги один до одного. Спільне господарство та бюджет також не ведуться. Зараз сторони створили собі інші нові сімї. Позивач вважає, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. До суду вона надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. До суду він надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 23 червня 2007 року сторони [PERSON] та [PERSON] у виконавчому комітеті Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 19. На початку літа 2014 року між сторонами припинені шлюбно-сімейні відносини. Сторони разом не мешкають, спільним побутом та господарством не повязані. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони проживають окремо один від одного і фактично сімейних відносин між ними не має. Поновляти сімейні стосунки вони не бажають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

29 листопада 2017 року позивач звернувсь до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сім'ї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі. Свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. У судове засідання відповідачка надала заяву про згоду на розірвання шлюбу, прізвище просить повернути дівоче «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.06.2013 року у Виконавчому комітеті Личанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис за №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 01.06.2013 року. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. На даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сім'ї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, тому судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду, слід залишити за ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

29 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 06.10.1990 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Позивач є інвалідом І групи та потребує додаткової уваги та фінансової підтримки, проте відповідач не зважає на її потреби, постійно нехтує сімейними цінностями. Відповідач веде аморальний спосіб життя (зловживає спиртними напоями) між ними часто виникають сварки. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на життя. Протягом трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до припинення ведення спільного господарства та сімейних відносин. Від цього шлюбу у них є повнолітня дитина [PERSON], [INFO] Спір про майно відсутній. Отже, вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач надала заяву, позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у їх відсутність, строк на примирення просить не надавати, проти винесення рішення при заочному розгляді справи не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань не надав. На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 06.10.1990 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с. 6). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Позивач є інвалідом І групи (а.с. 2) та звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому згідно ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

29 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 13.09.1975 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що у них різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету. Внаслідок чого часто виникають суперечки, ведення спільного господарства та сімейні відносини припинились з лютого 2016 року. Спір про майно відсутній. Отже, вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач надав заяву, позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у його відсутність, строк на примирення просить не надавати, проти винесення рішення при заочному розгляді справи не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв чи клопотань не надала. На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 03.09.2005 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с. 5). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

29 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 20 червня 2008 року виконкомом Оленівської селищної ради Волноваського району Донецької області, актовий запис № 32 розірвати. В обґрунтування позову він зазначив, що від шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2014 року. Причиною розпаду сім'ї, є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Спору про поділ майна немає. Позивач у судове засідання не зявився, але у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, однак від неї надійшла телефонограма, в якій вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову і розірвання шлюбу. 15 грудня 2017 року набув чинності ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Отже, згідно п.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Провадження у справі відкрито 01 грудня 2017 року. При цьому, відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Враховуючи зазначене і положення ст.ст.19, 274 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 20 червня 2008 року уклали шлюб (арк.с.3). Від шлюбу у них дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з 2014 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, зібрані у справі докази та наявна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

29 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 10 грудня 2003 року у Костянтинівському міському відділі державної реєстрації актів громадського стану Донецькій області, актовий запис № 512, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], також зазначив, що шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. 10 грудня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Костянтинівському міському відділі державної реєстрації актів громадського стану Донецькій області, актовий запис № 512, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб 1-НО № 204646 (а.с.6). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії 1-НО № 406030 (а.с.6). В даний час сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили через психологічної несумісності, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. В порядку ст.141 ЦПК України в звязку із задоволенням позовних вимог [PERSON] з відповідача [PERSON] на її користь підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

29 листопада 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 18 серпня 2016 року, від шлюбу дітей не мають, спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Позивач в судове засідання не зявилась, надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2016 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

29 листопада 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними та стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 400 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили, мешкають окремо. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, які мешкають з позивачкою. Позивачка, належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи, до суду не зявилась, надала заяву, в якій підтримала позов, просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 15). Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не зявився, надав до суду заяву, в якій позов визнав, просив розглянути справу без його участі (а.с.16). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 31 травня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 181143, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 5). Позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджено копіями свідоцтв про народження серії І-ЖД № 361279, та серії І-ЖД № 447563, виданих відділом державної реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 6, 7). Шлюбні відносини сторони не підтримують, проживають окремо, за цей час примирення не досягли, згодні на розірвання шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки, суд вважає необхідним залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.137 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути документально підтверджені витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 400 гривень (а.с. 8). Згідно ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 гривень (а.с. 1)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

29 листопада 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними та стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили, мешкають окремо. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, які мешкають з позивачкою. Позивачка, належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи, до суду не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позов, просила розглянути справу за її відсутності та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов визнав, просив розглянути справу без його участі . Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 03 березня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 6). Позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджено копіями свідоцтв про народження [NUMBER], та [NUMBER] (а.с. 7, 8). Шлюбні відносини сторони не підтримують, проживають окремо, за цей час примирення не досягли, згодні на розірвання шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки, суд вважає за необхідне залишити прізвище [PERSON]. Згідно ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 гривень (а.с. 1)

Outcome: approved