overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

29 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 29 листопада 2013 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 624. В обгрунтування своїх вимог зазначала, що спільне життя з відповідачем не склалось тому, що у них різні погляди на сімейне життя і обов'язки. З квітня 2015 року вони не проживають разом, оскільки [PERSON] був засуджений та відбуває покарання у Житомирській установі виконання покарань №8. З квітня 2015 року вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. В зв'язку з цим вона змушена звернутись до суду. У судовому засіданні позивач позов підтримала, надавши пояснення аналогічні вищенаведеним. Доповнила, що за час розгляду справи у суді між ними примирення не настало, відновлення та збереження сім'ї не відбулось. Вони абсолютно різні люди, з різними поглядами на життя, з різними життєвими цінностями, з різним ставленням до шлюбу та сім'ї. Вона категорично наполягає на розірванні шлюбу, а тому просить позов задоволити. Відповідач у судове засідання не з'явився оскільки відбуває покарання у Житомирській установі виконання покарань №8, подавши 03.11.2015 року через адміністрацію установи на адресу суду заяву в якій зазначив, що заперечую проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. У відповідності до ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 29.11.2013 року, який був зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 624. Від шлюбу дітей не було. Протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

29 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 11 квітня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис за № 575. Сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки у сторін не склались, з липня 2015 року вони перестали проживати як подружжя. Сімя фактично розпалась і її збереження неможливе. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З огляду на зазначене вище позивач дійшла висновку про необхідність звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 квітня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 575, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 144824, видане 11 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 3). Сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 269087, видане 04 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 4). Сімейні стосунки у сторін не склались, з липня 2015 року вони перестали проживати як подружжя. Сімя фактично розпалась і її збереження неможливе. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

29 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 2008 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спору щодо місця проживання дитини та майнового спору в сторін немає. З початку 2011 року вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Їх сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, протилежними поглядами на життя. Позивач прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася, примирення між ними неможливе, в зв'язку з чим звернулася із вказаним позовом до суду, просила задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив залишити йому прізвище, обране під час реєстрації шлюбу, - Кузнецов. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, шлюб зареєстрований 11 січня 2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №3. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінив прізвище на Кузнецов (а.с.10). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12), яка проживає з позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с.11). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сімї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

29 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 червня 1999 року. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З січня 2014 року сторони припинили сімейні відносини. Причиною цього були постійні сварки, конфлікти та непорозуміння. Відповідач залишив сім'ю та виїхав в невідомому для позивача напрямку. Позивач вважає, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву від 26 жовтня 2015 року, в якій просить розглянути справу без її присутності, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На позовних вимогах наполягає, просить шлюб з [PERSON] розірвати. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надав суду заяву від 26 жовтня 2015 року, в якій просить розглянути справу без його присутності, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином: через оголошення у газеті «Урядовий кур'єр» від 17 жовтня 2015 року № 193(5567). Зі згоди позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 12 червня 1999 року сторони [PERSON] та [PERSON] у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Донецька Донецької області зареєстрували шлюб, актовий запис №264. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне проживання у січні 2014 року, відповідач залишив сім'ю, знявся з реєстраційного обліку та зник в невідомому для позивача напрямку. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони проживають окремо один від одного і фактично сімейних відносин між ними не має. Поновляти сімейні стосунки вони не бажають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

29 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2011 року. Має спільну з ним неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що з початку січня 2015 року між нею та відповідачем стали виникати сварки, які призвели до втрати між ними почуття любові, поваги, взаєморозуміння. Відповідач зловживає наркотичними засобами і був засуджений 11 березня 2015 року за ч.1 ст. 317 КК України. Останні кілька місяців відповідач не приймав участі у веденні господарства, не додавав грошей до сімейного бюджету. Фактично вони припинили шлюбні відносини на початку вересня 2015 року і з того часу сумісне господарство не ведуть і разом не мешкають. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, зберегти її неможливо. Просить шлюб розірвати, доньку [PERSON] залишити мешкати разом з нею, прізвище їй залишити «[PERSON]». У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив. Судові повістки вручалися йому житлово-експлуатаційною організацією, але відповідач відсутній за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ст.76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. Суд вважає, що відповідач сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Сторони проживають окремо, фактично сімейних відносин між ними не має. Спільним господарством вони не пов'язані, поновляти сімейні стосунки позивач категорично не бажає. Відповідач не вчинив жодної дії, які свідчили б про його бажання зберегти родину. Його поведінка та вчинення ним кримінального правопорушення стало причиною розладу у родині, тому він є винним у розірванні шлюбу. Суд вважає, що зобов'язати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам. Сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Суд вважає за можливе неповнолітню дитину залишити проживати з матір'ю. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору у сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

29 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якому зазначила, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2011 року. Має з ним спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що з початку січня 2015 року між нею та відповідачем стали виникати сварки, які призвели до втрати між ними почуття любові, поваги, взаєморозуміння. Відповідач зловживає наркотичними засобами і був засуджений 11 березня 2015 року за ч.1 ст. 317 КК України. Останні кілька місяців відповідач не приймав участі у веденні господарства, не додавав грошей до сімейного бюджету. Фактично вони припинили шлюбні відносини на початку вересня 2015 року і з того часу сумісне господарство не ведуть і разом не мешкають. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є працездатним і працює без офіційного оформлення. Донька перебуває на утриманні позивача. [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 14 частини його доходів, але не менше мінімуму встановленого законом, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причину неявки не повідомив. Судові повістки вручалися йому житлово-експлуатаційною організацією, але відповідач відсутній за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ст.76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. Суд вважає, що відповідач сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок батьків не залежить від місця проживання дитини, тому [PERSON] зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, аліменти підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини його доходу на місяць, але не менше мінімального розміру аліментів, встановленого законом, до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 487,20 грн. на корить державного бюджету м. Дружківки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

29 вересня 2015 року позивач [PERSON]\~\~звернулася\~\~до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, у розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу, який згідно рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 серпня 2015 року розірвано (а.с. 6), неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (після розірвання шлюбу змінила прізвище на [PERSON]) [PERSON] (а.с. 6,7). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд\~\~відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивача можливо стягнути аліменти\~\~у\~\~розмірі 1/4\~\~частини з всіх видів доходів відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

29 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала із підстав зазначених в ньому. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне Цимбалюк) [PERSON] на підставі рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2014 року розірвано (а.с.3) [PERSON] народився 15 травня 2013 року в с.Тетерівка, Житомирського району, Житомирської області, в свідоцтві про народження якого батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.2). Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наявність порушення відповідачем своїх обовязків, як батька, утримувати свою неповнолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги, що є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

29 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на час навчання повнолітнього сина, посилаючись на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час син [PERSON] продовжує навчання за денній формі навчання (контрактної форми фінансування) в Коледжі при Житомирському інституті МАУП за спеціальністю «Оціночна діяльність» та потребує матеріальної допомоги зі сторони батька, який не надає матеріальної допомоги на його утримання, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала із підстав зазначених в ньому. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис за №487 (а.с.3) [PERSON] народився 08 серпня 1997 року в м.Житомирі в свідоцтві про народження якого в графі «батьки» записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.2). Згідно ч.1 ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до довідки від 28 вересня 2015 року №50 [PERSON] дійсно навчається на денній формі навчання (контрактної форми фінансування) в Коледжі при Житомирському інституті МАУП за спеціальністю «Оціночна діяльність» з 01 вересня 2015 року по серпень 2017 року (а.с.4). Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Оцінивши надані докази на умовах змагальності і в межах заявлених позовних вимог, суд задовольняє позов про стягнення аліментів на час навчання повнолітнього [PERSON], оскільки він продовжує навчання після досягнення повноліття, не досяг 23 річного віку та потребує матеріальної допомоги.

Outcome: approved