Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

30 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з останнього на свою користь аліменти на доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дитиною двадцяти трьох років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що з 17 грудня 2005 року по 18 липня 2011 року перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання дитини, не приймає участі у її вихованні, хоча має таку можливість, оскільки працює інженером електрозв'язку в ТОВ «Новітні телекомунікаційні рішення», інших осіб на утриманні не має. Тому, просить в судовому порядку стягувати з відповідача аліменти на дитину. В судове засідання позивачка [PERSON] надала письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, також подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю й не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини своїх доходів щомісячно. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 17 грудня 2005 року по 29 липня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилася донька [PERSON]. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання доньки, яка проживає із матір»ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: свідоцтвом про народження дитини, рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 18 липня 2011 року про розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON], а тому в силу ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні цього розміру суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також те, що відповідач є здоровою, працездатною особою, має постійне місце роботи й працює інженером електрозв'язку в ТОВ «Новітні телекомунікаційні рішення», та може надавати таку допомогу, про що свідчить визнання ним позову та довідка про його доходи, видана ТОВ «Новітні телекомунікаційні рішення» №11-01 Д від 27 листопад 2014 року. Разом з тим, з позовної заяви вбачається, що [PERSON] просить стягувати аліменти з відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. Однак, відповідно до положень ст.180 СК України аліменти стягуються лише до досягнення дитиною повноліття, а тому у суду відсутні правові підстави для стягнення зазначених аліментів до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Після досягнення дитиною повноліття та у разі продовження нею навчання, позивачка не позбавлена можливості ставити питання про стягнення з відповідача аліментів в порядку ст.199 СК України на період навчання дитини й до досягнення нею 23 років. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялася від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved