Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

30.01.2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Герцаївського районного управління юстиції у Чернівецькій області 21 липня 2015 року, актовий запис № 20. Від шлюбу не мають дітей. З березня місяця 2016 року сімейні відносини з відповідачкою не підтримує. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та спільної думки щодо вирішення звичайних побутовий питань, Все це спонукало до розриву їхніх відносин. Подальше фактичне спільне проживання та збереження шлюбу є неможливе і таким, що суперечить його інтересам. Просив суд розірвати укладений між ними шлюб. В судове засідання позивач не зявився, однак від його імені діяв представник по довіреності [PERSON], який подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій також просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, та не заперечував проти розглянути справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи двічі, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, суд не повідомила про причини неявки. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Суд, заслухавши пояснення сторін, досліджуючи наявні докази по справі, встановив наступні обставини справи. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Герцаївського районного управління юстиції у Чернівецькій області 21 липня 2015 року, актовий запис № 20. Від шлюбу дітей не мають. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом ( ч.4 ст.56 СК України ). Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сімї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом позов задоволено у повному обсязі, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі ст.ст.55-56, 104-105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved