overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

29 червня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач добровільно не надає. У судове засідання позивач не зявилася, проте від неї надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про день і час слухання справи, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Матеріалами справи встановлено, що між позивачем та відповідачем 12 липня 1996 року було укладено шлюб (арк.с.3). 14 липня 2008 року від зазначено шлюбу у них народилась донька [PERSON], яка є рідною донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (арк.с.4). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утримані, добровільно допомоги на її утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

29 червня 2016 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 26 серпня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені чотири місяці тому через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 26.08.2016 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №816, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити без змін - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

29 червня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей і утримання дружини. З 21 листопада 2008 року, сторони перебувають в юридичному (а.с.5). Від даного шлюбу, у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.7) та донька [PERSON],[INFO] (а.с.6), які проживають разом з матір'ю (а.с.8). Мотивуючи тим, що позивачка перебуває у декретній відпустці, і має тяжке матеріальне становище, а відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому вона і просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте завчасно подала заяву в якій заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте завчасно подав заяву в якій позовні вимоги визнав, проти позову не заперечував. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, та що відповідач визнав заявлені вимоги, то суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

29 червня 2016 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05 грудня 2011 року в розмірі 30475,59 грн., а також судовий збір у розмірі 1378,00 грн. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволений. Стягнено з [PERSON] Тахсіна Махмудовича, 02 ківтня [INFO], (ПІН 39024854), на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05 грудня 2011 року в сумі 30475 (тридцять тисяч чотириста сімдесят п'ять) грн. 59 коп., з яких: заборгованість за кредитом 4935,99 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 20962,19 грн., 2650,00 - заборгованість за пеню, 500,00 штраф (фіксована частина), 1427,41 грн. - штраф (процентна складова). 23 серпня 2016 року представник позивача надав до суду із заявою про приєднання до матеріалів справи доказів про понесені судові витрати по справі та просив вирішити питання про розподіл судових витрат за публікацію оголошення в пресі. Сторони та представник позивача в судове засідання не зявились, причину неявки суду не повідомили, про дату та час слухання справи судом проінформовані своєчасно та належним чином. Пунктом 1 частини 1 статті 220 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Оскільки вимоги позивача судом задоволені, але під час ухвалення рішення судом не було вирішено питання розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення та на підставі ст. 79, 88 ЦПК України стягнути з [PERSON] Тахсіна Махмудовича, [INFO], на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати за публікацію оголошення в пресі в сумі 420,00 грн., яка відповідно до рахунку №11023 від 17 серпня 2016 року була сплачена позивачем за публікацію оголошення в пресі (а.с. 52-59). Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

29 червня 2017 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 25 жовтня 2001 року Чорноморською сільською радою Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В минулому судовому засіданні позов не визнала. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 жовтня 2001 року Чорноморською сільською радою Очаківського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 16 (а. с. 5), від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Суд переконаний, що в даному випадку заперечення відповідачки проти позову суперечитиме моральним засадам суспільства, оскільки збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної поваги та любові. Фактичні обставини справи, а саме те, що судом сторонам надавався строк для примирення з метою збереження шлюбу, ставлення позивача до заперечень відповідачки, той факт, що він має намір створити сімю з іншою жінкою, яка є вагітною, свідчать про те, що примирення неможливе, шлюб розпався остаточно. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

29 червня 2017 року [PERSON] звернувся з вказаною заявою до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 15 квітня 2017 року померла [PERSON], з якою він в період з 05 листопада 1980 року по день її смерті проживав разом однією сімєю без реєстрації шлюбу за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Таврійська, 61. Крім того, він разом з померлою є батьками [PERSON] [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, але оформитись в правах спадкоємця він не може, оскільки за життя шлюб із померлою не було зареєстровано. Посилаючись на викладені обставини, просив встановити факт проживання однією сім'єю з [PERSON] з 05 листопада 1980 року по день її смерті. У судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ФП № 261083, [PERSON] померла15 квітня 2017 року. Згідно довідки № 302/2419-54 від 26 червня 2017 року, що видана центром надання адміністративних послуг Очаківської міської ради, [PERSON] була зареєстрована та проживала по день своєї смерті за адресою: Миколаївська область, м.Очаків, вул. Таврійська (Свердлова), буд. 61. За цією ж адресою з 05 листопада 1980 року зареєстрований [PERSON], що підтверджується ксерокопією паспорту серії ЕО № 984594 на його імя. З копії свідоцтва про народження VII-УР №0936973 вбачається, що [PERSON] народився 04 грудня 1969 року, його батьками записані [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт проживання однією сімєю у період з 05 листопада 1980 року по 15 квітня 2017 року заявника та [PERSON], наявність між ними сумісного побуту, який, зокрема, полягав у наявності спільного бюджету, господарства, речей домашньої обстановки, продуктів харчування. Крім того, в судовому засіданні оглянуті фотографії, на яких заявник, в різні періоди життя, знятий разом з [PERSON], що підтвердили заінтересована особа [PERSON] та свідок [PERSON] З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для реалізації заявником свого права на спадкування, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що [PERSON] проживав однією сімєю без укладення шлюбу з померлою [PERSON], а тому його вимоги про встановлення цього факту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Початком спільного проживання однією сім'єю без шлюбу [PERSON] та [PERSON] слід вважати 05 листопада 1980 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

29 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з\~позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 22 вересня 2006 року вона\~зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюбні відносини у сторін фактично припинені з травня 2017 року, оскільки вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, відповідач нехтує сімейними цінностями та у них повністю відсутня взаємоповага. В судове засідання позивачка не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена\~належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, погодився розірвати шлюб з позивачкою. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явилась до суду. Судом встановлено, що 22 вересня 2006 року сторони зареєстрували шлюб в Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 22 вересня 2006 року зроблено запис № 401. Відповідно до частини третьої\~статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки з травня 2017 року, вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, відповідач нехтує сімейними цінностями та у них повністю відсутня взаємоповага. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач\~має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8\~статті 235 Цивільного процесуального кодексу України\~позивачці залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу -\~«Якубовська».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

29 червня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], з яким уклала шлюб 27 грудня 2012 року, мотивуючи тим, що втрачена повага один до одного з неприйняття позиції іншого подружжя щодо важливих питань ведення спільного господарства, через що сторони часто не можуть знайти спільну мову стосовно подружнього життя. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. До канцелярії суду надійшла письмова заява від відповідача з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у його відсутності. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2012 року. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Зі змісту заяви позивача видно, що сторони проживають окремо з травня 2017 року. Причиною цього є те, що втрачена повага один до одного з неприйняття позиції іншого подружжя щодо важливих питань ведення спільного господарства, в сімї відсутнє знаходження спільної мови по ряду питань подружнього життя. Примирення між собою сторони категорично заперечують. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сімї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

29 червня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить суд визнати недієздатною її матір - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що остання через свій стан здоров'я не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім того, заявник просить призначити її опікуном над недієздатною матір'ю. Заявник у судове засідання подала клопотання про розгляд справи без її участі, зазначивши, що заяву підтримує. Представник органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши пояснення представника органу опіки і піклування та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 535 від 10 серпня 2017 року, [PERSON] страждає на важкий (хронічний та стійкий) психічний розлад, у зв'язку з чим вона позбавлена здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними (а/с 29-31). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Крім того, судом встановлено, що 18 жовтня 2017 року [PERSON] подала до органу опіки і піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради заяву щодо вирішення питання про призначення її опікуном над недієздатною матір'ю - [PERSON]. 31 жовтня 2017 року до суду надійшло подання органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради про призначення [PERSON] опікуном над недієздатною матір'ю - [PERSON]. З поданих документів вбачається, що [PERSON] характеризується позитивно, не працює, доглядає за матір'ю, за станом здоров'я може виконувати обов'язки опікуна. Згідно ч. 1 ст. 58 Цивільного кодексу України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. А тому, суд вважає за можливе призначити [PERSON] опікуном над недієздатною матір'ю - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

29 червня 2017 року в Добропільський міськрайонний суд Донецької області звернувся [PERSON] з заявою про виправлення описки в рішенні Харцизького міського суду Донецької області від 10 червня 2011 року у цивільній справі № 2-0-54/2011 р. за позовом органу опіки та піклування виконкому Харцизької міської ради до [PERSON], заінтересована особа [PERSON], про звільнення від обов»язків опікуна, розгляд якої на підставі ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2017 року зупинено до вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження у зазначеній цивільній справі. До заяви [PERSON] докладена належним чином посвідчена копія рішення Харцизького міського суду Донецької області від 10 червня 2011 року у справі № 2-0-54/2011 р. Сторони у справі орган опіки та піклування Харцизької міської ради, [PERSON] про дату і час розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження повідомлені шляхом розміщення оголошення на веб -сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області. . [PERSON] повідомлений шляхом направлення телефонограми за номером мобільного зв»язку. В судове засідання 7 серпня 2017 учасники судового розгляду не прибули. Дослідивши матеріали, суд приходить до такого висновку. Згідно ст.. 403 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду. Як передбачено ст.. 407 ч. 1 ЦПК України, суд при розгляді справи використовує ту частину провадження, що збереглася , документи , видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження , копії цих документів , інші довідки, папери, відомості , що стосуються справи, виконавчого провадження. Судом досліджені такі матеріали автоматизованої системи документообігу Харцизького міського суду Донецької області: Ухвала від 22 квітня 2011 року у справі № 2-о-54/11 , постановлена суддею Трухановою Л.М. про відкриття провадження у справі за заявою органу опіки та піклування виконкому Харцизької міської ради , заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , про звільнення від обов»язків опікуна. Рішення Харцизького міського суду Донецької області від 10 червня 2011 року у цивільній справі № 2-о-54/2011р Перевіривши матеріали , суд вважає їх достатніми для відновлення втраченого судового провадження в частині рішення у цивільній справи , враховуючи, що зазначена мета звернення заявника [PERSON] до суду щодо внесення виправлення описки у судове рішення пов»язана із захистом його прав та інтересів.

Outcome: approved