Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

2 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 25 лютого 2015 року між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу меблевої системи «Юніор» (шимо) з 5 секцій (далі Договір), вартість якої становила 4 775 грн. Відповідно до умов договору покупець зобовязався оплатити вартість товару, а продавець передати зазначену меблеву систему впродовж 1-2 тижнів з моменту укладення договору за адресою: м. Носівка Чернігівської області, вул. Кушнірова, 14, а також зібрати меблеву систему за цією адресою. На виконання умов договору, в момент його укладення, вона (позивач) здійснила 100 % попередню оплату в розмірі 4 775 грн. У звязку із невиконанням відповідачем умов договору, 23 березня 2016 року вона (позивач) направляла відповідачу вимогу про передачу товару або повернення сплачених коштів у повному обсязі, але зазначена вимога була залишена без відповіді. [PERSON] просила стягнути з відповідача суму попередньої оплати за меблеву систему «Юніор» (шимо) з 5 секцій у розмірі 4 775 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів, які зазначені в позовній заяві, просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, його представник позовні вимоги не визнав повністю, дав пояснення, суть яких зводиться до того, що 6 березня 2015 року ФОП [PERSON] направляв на адресу позивача лист про те, що замовлені нею меблі готові до доставки та просив повідомити час та місце доставки. На зазначений лист відповіді не надійшло. У травні 2015 року позивачем було подано позов до відповідача про розірвання договору № 904с від 25 лютого 2015 року, стягнення коштів та моральної шкоди. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області у задоволенні цього позову було відмовлено у повному обсязі, встановлено, що товар надійшов до магазину відповідача вчасно, відповідач повідомляв про це позивачу та просив сповістити про можливу дату прийняття нею товару. Апеляційний суд у своєму рішенні зазначив, що твердження позивача про те, що вона не отримувала листа, а в повідомленні про отримання цього листа 7 березня 2015 року стоїть не її підпис, не спростовують того факту, що лист був і відповідач мав намір передати куплений товар в обумовлений Договором строк. Як підтвердження належного та своєчасного виконання відповідачем умов Договору суд апеляційної інстанції розцінював і лист ТОВ «Укрюг» від 26 червня 2015 року. У силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України рішення апеляційного суду Чернігівської області від 19 серпня 2015 року має преюдиційний характер щодо обставин виконання умов договору від 25 лютого 2015 року, а самі обставини доказуванню не підлягають. У звязку із неявкою 20 квітня 2017 року в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вислухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 25 лютого 2015 року між [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу меблевої системи «Юніор» (шимо) з 5 секцій, відповідно до умов якого продавець зобовязався передати у власність покупця шляхом доставки за адресою: м. Носівка Чернігівської області, вул. Кушнірова, 14, та здійснити зборку меблевої системи «Юніор» (шимо) з 5 секцій, а покупець зобовязався прийняти та оплатити вартість прийнятого товару, що підтверджується копією талону оформлення індивідуального замовлення № 904с від 25 лютого 2015 року (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що сторонами при укладенні договору було узгоджено строк поставки меблевої системи «Юніор» (шимо) з 5 секцій, який становив 1-2 тижні, що підтверджується відомостями, зазначеними у талоні оформлення індивідуального замовлення № 904с від 25 лютого 2015 року (а.с. 5). Таким чином, строк поставки меблевої системи «Юніор» (шимо) з 5 секцій спливав 11 березня 2015 року. Крім цього, з талону оформлення індивідуального замовлення № 904с від 25 лютого 2015 року (а.с. 5) вбачається, що при укладенні договору позивач здійснила 100 % попередню оплату за меблеву систему «Юніор» (шимо) з 5 секцій у розмірі 4 775 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 19 серпня 2015 року у цивільній справі № 741/641/15 за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди не встановлені обставини, які б підтверджували: - факт вручення фізичною особою підприємцем [PERSON] [PERSON] меблевої системи «Юніор» (шимо) з 5 секцій; - факт отримання [PERSON] від ФОП [PERSON] листа від 6 березня 2015 року, в якому було зазначено, що замовлені нею меблі готові до доставки, а також містилося прохання повідомити час та місце доставки. Таким чином, вищезазначені обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення, підлягають доказуванню в загальному порядку. У судовому засіданні встановлено, що станом на 20 квітня 2017 року відповідач не передав у власність позивача меблеву систему «Юніор» (шимо) з 5 секцій, що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві, та поясненнями сторін. Доводи представника відповідача про те, що відповідач не міг виконати умови Договору та поставити позивачу в строк до 11 березня 2015 року товар у звязку із відмовою позивача від Договору, порушення позивачем умов Договору, не заслуговують на увагу, оскільки є надуманими та такими, що спростовуються добутими по справі доказами, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 5, 12 березня та 27 квітня 2015 року [PERSON] зверталася до ФОП [PERSON] із заявою про повернення сплачених коштів через недодержання терміну поставки товару, що підтверджується обставинами, викладеними у рішенні апеляційного суду Чернігівської області від 19 серпня 2015 року. З матеріалів справи вбачається, що умовами Договору було встановлено, що у разі відмови від замовлення покупець сплачує продавцю 30% від вартості товару за отримані продавцем збитки. У судовому засіданні встановлено, що відповідач отримавши 25 лютого 2015 року від відповідача 100 % попередню оплату за замовлену меблеву систему, навіть після отримання листів від 5, 12 березня та 27 квітня 2015 року не вчинив дій, передбачених Договором, щодо повернення позивачу 70% від вартості замовленого товару. Статтею 689 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. З матеріалів справи (а.с. 6-8) вбачається, що 23 березня 2016 року [PERSON] зверталася до ФОП [PERSON] з вимогою виконати зобовязання за Договором шляхом передачі товару або повернення сплачених нею коштів у повному обсязі. Цю вимогу відповідачем було отримано 24 березня 2016 року (за місцем розташування магазину «Меблі», а саме в м. Носівка Чернігівської області по вул. Вокзальна, 1) та 28 березня 2016 року (за місцем проживання, а саме в [ADDRESS]). У листі-вимозі було зазначене прохання повідомити про час, коли відповідач виконає свої зобовязання за Договором. Відповідач не надав доказів того, з яких саме причин ним не було задоволено заяву [PERSON] від 23 березня 2016 року в частині доставки замовленої та оплаченої меблевої системи або повернення попередньої оплати, а також які дії ним були вчиненні після отримання зазначеного листа-вимоги. Таким чином, суд вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх зобовязань за Договором, меблеву систему позивачу не передає, грошові кошти не повертає. Частиною 2 ст. 693 ЦК України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Відповідачем не надано суду доказів того, що станом на 20 квітня 2017 року оплачений товар переданий [PERSON] або сума попередньої оплати їй повернута. Проаналізувавши добуті по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума попередньої оплати у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у розмірі 551,20 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1). Зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved