overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

30.05.2016 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Позивач також повідомила про відсутність наміру змінювати своє прізвище на дошлюбне. Відповідач позов визнав. Від надання судом строку на примирення сторони відмовилися. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 24.12.2010, при цьому мають двох спільних малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. З січня 2015 сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

30.05.2016р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 25.11.2015 р. вони перебувають у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу дітей не мають, оскільки спільне життя не склалося через непорозуміння, несумісність характерів, то шлюбні відносини з відповідачкою фактично припинені. Позивач та відповідачка в судове засідання не зявились, позивач надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності та позов підтримав. Відповідачка надала суду заяву з проханням розглядати справу без неї, позов визнала повністю, про що подані відповідні письмові заяви. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 25.11.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області за актовим записом №108 (а.с.4). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Окрім того, згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

30.05.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання дитини. В обґрунтування позову вказує, що з 1998 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в період якого у них народився син [PERSON], [INFO] Шлюб між нею та відповідачем 18.07.2007 р. розірвано. В теперішній час їх син навчається у 10-В класі КЗШ № 7, терміном до 25.05.2018 р., однак відповідач добровільно матеріальної допомоги на навчання дитини не надає, в звязку з чим вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ст.ст.182, 199, 200 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини ти платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружину, батьків та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження відповідач являється батьком [PERSON] а.с.3, згідно довідки інформаційної служби «Новаком» від 01.04.2016 р. № 19 позивач проживає разом з сином [PERSON] а.с.8, з довідки № 110 від 29.04.2016 р. вбачається, що [PERSON] навчається в 10-В класі КЗШ № 7 з 13.11.2015 р. по 25.05.2018 р. а.с.4. Оскільки, [PERSON] продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно не надає такої допомоги, то для забезпечення права позивача на утримання в період навчання сина, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

30.05.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей (а.с. 1-2), в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму відповідної категорії громадян на утримання двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], починаючи з дня звернення до суду і до повноліття доньки [PERSON] 14.07.2020 р., а потім у розмірі 1/4 частки зарплати, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму відповідної категорії громадян на утримання однієї дитини, починаючи з 15.07.2010 р. і до повноліття сина [PERSON] 16.10.2028 р. Позивач не зявилась в судове засідання, надала заяву (а.с. 13), в якій підтримала позовні вимоги та заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідач не зявився в судове засідання, надав заяву (а.с. 14), в якій визнав позовні вимоги у повному обсягу, просив розглянути справу у його відсутності. Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності сторін, представника відповідача. З′ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходяться у шлюбі з 19.01.2002 р. (а.с. 4), мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6), які мешкають з позивачкою. Сторони не досягли домовленості з питання утримання дітей. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров′я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дітей. При цьому суд бере до уваги і визнання позову відповідачем (а.с. 14). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~30.05.2016 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов зазначений позов (а.с. 2-5), який був уточнений 18.10.2016 р. (а.с. 57-58). В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не зявились, надавши клопотання про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 57-66). Із позовної заяви з урахуванням уточнення (а.с. 2-5, 57-58) слідує, що [PERSON] є власником квартири № 178 будинку №7 по бул. Гайдара (нова назва - вул. Лазурна) м. Іллічівська (нова назва м. Чорноморськ ) Одеської області і просить визнати відповідачів втратившими право користування вказаною квартирою, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані в цій квартирі, однак не проживають в ній з 2015 р., не мають родинних відносин з позивачем. Відповідачі до судового засідання не зявились, повідомлялись про розгляд справи шляхом оголошення у пресі (а.с. 49). З урахуванням згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Представником третьої особи - органу опіки та піклування [PERSON] була подана заява з клопотанням про розгляд справи у її відсутності (а.с. 59), в якій зазначено про непроживання відповідачів у спірній квартирі. Зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі фактичні обставини та відповідні правовідносини: Докази на а.с. 6-15 свідчать, що з 14.04.2016 р. позивач [PERSON] є власником квартири № 178 будинку № 7 по бул. Гайдара м. Іллічівська Одеської області, яка була передана в іпотеку (заставу) [PERSON]Ф за договором від 11.10.2007 р. для забезпечення виконання кредитного договору № 014/3611/82/83880 від 28.09.2007 р. Довідки на а.с. 17, 28-31, 67-69 підтверджують, що відповідачі є зареєстрованими у вищезазначеній квартирі. Із доказів на а.с. 18, 34, 59, 61-65, 67-69 вбачається, що сімя відповідачів з 2015 р. не проживає у вищезазначеній квартирі, що в квартирі відсутнє майно, яке належить відповідачам; що відповідачі не є родичами з [PERSON] і не укладали договір найму житлового приміщення. За таких обставин позов є обґрунтованим, доведеним та підлягає задоволенню відповідно до положень, встановлених ст.ст. 71, 72, 150, 152, 155 ЖК України, ст.ст. 316, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

30.05.2016р. до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовною заявою до [PERSON] про виселення та зняття з реєстрації. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

30.05.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою суду від 23.09.2016 року до участі в розгляді даної справи в якості третьої особи було залучено Пасічнянську с/раду. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов'язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

30.05.2016 року [PERSON] звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначив, що 19.10.2013 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 210. За час подружнього життя з відповідачкою у них народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося. За час спільного проживання вони з нею зрозуміли, що не зійшлися характерами, внаслідок чого їх стосунки почали псуватися, між ними постійно виникали сварки, які призвели до повного непорозуміння та негативного ставлення один до одного. На його неодноразові прохання змінити ставлення до сімї дружина не реагувала, що остаточно призвело до втрати між ними необхідних для подружжя почуттів любові, взаємоповаги та взаємопорозуміння. Приблизно рік вони проживають окремо та ведуть окреме господарство. Він вважає, що їх сімя існує лише формально та наполягає на розірванні шлюбу між ними, строку на примирення просить не давати. Також вважає, що неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], слід залишити на виховання матері. В звязку з викладеним просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], [INFO], зареєстрований в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 210, а їх неповнолітнього сина залишити на виховання матері. Позивач в судове засідання не зявився, але звернувся до суду з заявою, відповідно до якої позов підтримує, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилась, але також звернулась до суду з заявою, відповідно до якої позов визнає, просить розглядати справу у її відсутність. Ознайомившись з позовом та заявами сторін, дослідивши надані суду письмові по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 19.10.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 210. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України шлюб може бути розірваним за заявою одного з подружжя. У судовому засіданні встановлено, що спільне проживання сторонами фактично припинено, подальше спільне проживання чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечить істотним інтересам позивача, відповідача та дитини, тобто наявність підстав для розірвання шлюбу, передбачених ст.112 ч.2 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

30.05.2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], виданого 25.11.1993 року житлово-комунальним управлінням Чорноморського суднобудівного заводу, з підстав розбіжності між його паспортними даними та даними в свідоцтві про право власності на квартиру в написанні його прізвища, в зв'язку з чим у заявника виникають проблеми у визнанні права власності. У судове засідання заявник не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги просив задовольнити. Представник Миколаївської міської ради в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, а рішення прийняти за наявними матеріалами у справі та відповідно до норм діючого законодавства. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.11.1993 року житлово-комунальним управлінням Чорноморського суднобудівного заводу заявнику [PERSON] та його дружині [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що квартира [ADDRESS] належить їм на праві спільної сумісної власності. В даному свідоцтві прізвище заявника заявниці вказано як «[PERSON]». 31.01.1997 року заявник отримав новий паспорт громадянина України, в якому його прізвище вказано як «[PERSON]». Факт належності свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], виданого 25.11.1993 року житлово-комунальним управлінням Чорноморського суднобудівного заводу саме [PERSON] як співвласнику підтверджується паспортом громадянина України, де він записаний як «[PERSON]». Відповідно до ст. 256 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, тому суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки суд вважає, що при написанні прізвища заявника в свідоцтві про право власності на житло, саме як «[PERSON]» було помилково вказано як «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

30.05.2016року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, а саме що державний акт на право приватної власності на землю площею 0,0498га, що розташований на території Львівської міської ради, урочище «Клепарів» в садовому кооперативі «Мічурінець» від 14 листопада 2000року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 2-3-2 №2546, належить [PERSON],[INFO], уродженці [INFO]. В обґрунтування своїх вимог зазначила те, що 4 серпня 2000року згідно договору купівлі-продажу АВМ №075440 вона придбала земельну ділянку площею 0,0498га, що розташований на території Львівської міської ради, урочище «Клепарів». Земельну ділянку передано їй для ведення садівництва в садовому кооперативі «Мічурінець». Вона звернулась в Головне управління Держгеокадастру у Львівській області для отримання кадастрового номеру на згадану ділянку. Працівниками Держгеокадастру було встановлено помилку в Державному акті про право власності на землю, а саме, прізвище заявника помилково записане «Чорнобай», що не збігається із прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження, паспортом, договором купівлі-продажу, довідкою державної міграційної служби України з якої вбачається, що у старому паспорті, який був зданий для обміну її прізвище значиться як «Чернобай» В судовому засіданні заявник заяву підтримала, давши аналогічні пояснення тим, які зазначені в заяві. Просила заяву задовольнити. Зацікавлені особи в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на заяву зацікавленими особами суду подано не було. Заслухавши пояснення заявника, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю площею 0,0498га, що розташований на території Львівської міської ради, урочище «Клепарів» в садовому кооперативі «Мічурінець» від 14 листопада 2000року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 2-3-2 №2546, належить [PERSON],[INFO], уродженці [INFO]. Як вбачається з долучених до матеріалів справи документів, зокрема, в копії свідоцтва про народження УВ №424444, копії довідки Галицького РВ ГУ Державної міграційної служби у Львівській області, з копії паспорта КС №023453, з копії членської книжки №31, з копії довідки серія ЛВА-1 №332455 прізвище заявника «Чернобай». Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

30.05.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказувала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 04.10.1997 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сімї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у звязку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 04.10.1997 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO]. Сторони з квітня 2016 року припинили шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

30.05.2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою при визнання її сина [PERSON], [INFO] недієздатним . Заяву обґрунтовувала тим, що її син перебуває на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті Семенівської ЦРЛ Полтавської області по причині захворювання F 70.0. За станом здоров»я не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. Пояснила, що визнання її сина недієздатним необхідне для того, щоби оспорити кредитний договір, який її син уклав із банком , отримавши 25 000 доларів кредиту на придбання квартири. Також зазначила, що за отримані в кредит кошти її син придбав квартиру на своє ім»я, особисто вона брала для сина довідку про його доходи з тим, щоб він отримав кредит у такому розмірі. Представник органу опіки та піклування просив відмовити у задоволенні заяви, пояснила, що заявник до них із заявою про встановлення опіки не звертався. Заслухавши заявника, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Згідно акту судово-психіатричної експертизи № 284 від 07.07.2016 року [PERSON] виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості ( олігофренія в ступені помірної дебільності.) Ступінь розумової відсталості у [PERSON] є таким, що істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час, але не позбавляє такої здатності. Будь-яких інших доказів того, що [PERSON] хворіє на психічну хворобу, яка позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними заявник не надала. Отже підстави для визнання [PERSON] недієздатним та призначення опіки відсутні.

Outcome: dismissed