Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

31.01. 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього на його користь суму боргу в розмірі - 111 830,00грн., з яких - 6 330,00грн. - 6% від суми позики та понесені судові витрати у сумі 1 118,30 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що у 2011році [PERSON] під розписку позичив у нього кошти у розмірі 105 500,00 грн., але на час звернення з позовом до суду, відповідачем ані позичена сума коштів, ані навіть її частина, так і не повернута. При цьому, відповідач 06.02.2011року в розписці зазначав, що зобов'язується повертати та погашати частину боргу до 18-го числа щомісячно, у разі не сплати борг збільшується на шість відсотків. На його неодноразові звернення до відповідача з вимогою повернення позиченої суми, кошти повернуті так і не були. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 14.01.2011року відповідач [PERSON] під розписку позичив у [PERSON] кошти у розмірі 105 500,00 грн. При цьому, відповідач 06.02.2011року в розписці зазначав, що зобов'язується повертати та погашати частину боргу до 18-го числа щомісячно, у разі не сплати борг збільшується на шість відсотків, однак своїх зобов'язань не виконав. Причини невиконання таких зобов'язань правового значення для справи не мають. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Статтею 1047 ЦК України передбачена письмова форма укладення договору позики. Згідно з положеннями ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, досліджені у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики (борговою розпискою) та 6% від суми позики. Зважаючи на те, що відповідач свої зобов'язання у визначений термін не виконав, добровільно грошові кошти не повернув, у позивача виникло право на звернення до суду з позовом. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1118грн.30коп., що документально підтверджується квитанцією , долученою до матеріалів цивільної справи (а. с . 1).

Outcome: approved