Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

29.08.2014р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що [INFO] помер [PERSON]- батько позивачки. Після померлого відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна. Позивачка, спадкоємеця звернулась до Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, але їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину так як правовстановлюючий документ на спадкове нерухоме майно не зареєстрований належним чином. В судове засідання позивач не з'явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Від третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, зазначивши, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що [INFO] року помер, [PERSON], батько позивачки. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме 1/2 частини домоволодіння в [ADDRESS] який отримав у власність зазначене майно по договору купівлі-продажу від 21 травня 1963 року, який було укладено між [PERSON] та [PERSON] та посвідчено головою Щербанівської сільської ради Косточка І.Ю. за реєстром № 257. Встановлено, що на підставі рішення виконкому Полтавської районної Ради народних депутатів №2 179 від 28.04.1980 року [PERSON] на 1/2 частину вищевказаного будинку 24.11.1980 року було видано свідоцтво № 250 на право особистої власності на домоволодіння. Згідно листа Полтавської районної державної нотаріальної контори № 02-14/1262 від 13 травня 2014 року, судом встановлено, що з заявами про прийняття спадщини на майно померлого [PERSON] до нотконтори подали позивачка та відповідачка доньки спадкодавця, натомість їхня мати та дружина померлого - [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини. Відповідно до частини 2 статті 1275 Цивільного Кодексу України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Отже, встановлено факт того, що право на спадкування 1/2 частини домоволодіння в [ADDRESS] в рівних частинах мають доньки спадкодавця: позивач - [PERSON] та відповідач - [PERSON] Встановлено також те, що позивачці як спадкоємцеві за законом першої черги належить на праві власності спадкове майно, а саме: 1/4 частина житлового будинку із спорудами по [ADDRESS], але оформити право власності вона не може у зв'язку із відмовою нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, так як правовстановлюючий документ на спадкове майно не зареєстрований належним чином. Згідно листа Полтавської районної державної нотаріальної контори № 02-14/1262 від 13 травня 2014 року, встановлено, що позивач та відповідач як єдині спадкоємці за законом звернулись в травні до Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявами про отримання свідоцтв про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва їм було відмовлено у зв'язку з тим, що на спадкове нерухоме майно відсутня належна державна реєстрація правовстановлюючого документа, в зв'язку з чим їм було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання спадкування. Згідно державного акта серії ЯК № 666529, встановлено, що спадкове нерухоме майно розташовано на приватизованій земельній ділянці яка належала спадкодавцю та цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Згідно архітектурно-будівельного висновку про технічний стан житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS], виданого КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» - житловий будинок придатний для подальшої експлуатації за призначенням. Отже, відсутність державної реєстрації правовстановлюючого документу, що засвідчує право власності померлого на приватизовану земельну ділянку позбавляє позивача можливості відповідно до вимог чинного законодавства оформити свої спадкові права на неї та одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року,

Outcome: approved