Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

30.08.2016 [PERSON], [PERSON] звернулись до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області, [PERSON] в якому просять суд визнати незаконними та скасувати висновки узгоджувальної комісії з питань вирішення земельних спорів Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області від 04.04.2016р., якими погоджені визначені та встановлені у 2016 році нові зовнішні межі земельної ділянки за адресою по [ADDRESS] Охтирського району Сумської області, яка на праві приватної власності з 1998 року належить [PERSON] на підставі державного акту серії [NUMBER] від 21.01.1998р., зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №15, відповідно до виготовленої у 2016 році ПП «Бюро землевпорядного проектування» [PERSON] технічної документацій із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) за адресою по [ADDRESS] (с. Залісове) Охтирського району Сумської області, в наслідку невідповідності висновків фактичним обставинам, наявності порушеного земельного права, невідповідності висновків вимогам чинного законодавства України, проведених, складених та виданих з порушенням вимог чинного законодавства України, порушення земельних прав сусідніх землевласників та землекористувачів, в тому числі власників (співвласників) земельних ділянок по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що на даний час в провадженні Охтирського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа №583/669/15-ц (2/583/14/16) за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Бакирівської сільської ради Охтирського району, третя особа Управління Держземагенства в Охтирському районі Сумської області, про скасування державної реєстрації та правовстановлюючих документів на земельні ділянки. [PERSON] подала зустрічний позов до [PERSON], Бакирівської сільської ради Охтирського району, треті особи Управління Держгеокадастру в Охтирському району Сумської області, [PERSON] про скасування рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність та державного акту на право приватної власності. По межовим питанням між земельними ділянками по [ADDRESS] Охтирського району власник [PERSON] почала сварки та ініціювала судовий позов. Громадянка [PERSON] не влаштовують ні площі 3-х земельних ділянок по [ADDRESS] Охтирського району, ні їх державна реєстрації, ні їх координати на місцевості, ні наявність чіткої межі, яка перетинається з іншими земельними ділянками, що більш схоже на бажання пересунути межу земельної ділянки під розбудоване власне будинковолодіння по [ADDRESS]. Виявляється, що [PERSON] зверненням до суду намагається підвести виділену їй земельну ділянку під забудоване домогосподарство по [ADDRESS] Охтирського району, і тим самим розширити межі та площу виділеної їй земельної ділянки. 17.12.2012 [PERSON] змінила технічну документацію на будинковолодіння (житловий будинок з господарськими спорудами та надвірними будівлями), що простежується по матеріалам інвентарної справи МБТІ, і технічно змінила конфігурацію площі будинковолодіння, а тепер намагається під нову технічну документацію на будинковолодіння підвести нові кути, проміри та площу земельної ділянки на території свого подвір'я на місцевості. Саме на даній місцевості існує основний земельний спір за державним актом [PERSON] серії [NUMBER] від 21.01.1998р. та державним актом, який раніше був виданий [PERSON] серії [NUMBER] від 21.01.1998р. (0.06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку), який на даний час обліковується за [PERSON] серії [NUMBER] від 9.11.2007р. на підставі договору купівлі - продажу у 2007 році. На даний час виявлена, встановлена та чітко простежується невідповідність просторового розташування меж земельних ділянок по [ADDRESS], та [ADDRESS], за правовстановлюючими документами, обмінними файлами, каталогами координат та даними топографо - геодезичного знімання по причині невідповідності системи координат 1963 року сучасній системі координат, що впливає на права та інтереси інших сусідніх землекористувачів та землевласників, в тому числі по [ADDRESS] В судовому засіданні 25.04.2016р. [PERSON] надала до суду в якості доказу висновки узгоджувальної комісії з питань вирішення земельних спорів Бакирівської сільської ради Охтирського району від 04.04.2016р., згідно якого погоджені встановлені зовнішні межі земельної ділянки по [ADDRESS] - землевласник [PERSON], відповідно до виготовленої ПП «Бюро землевпорядного проектування» [PERSON] технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Позивачі вважають, що вказані висновки є незаконними в наслідку їх протиправності, невідповідності висновків фактичним обставинам, наявності порушеного земельного права та невідповідність вимогам чинного законодавства, оскільки узгоджувальна комісія з питань вирішення земельних спорів Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області при підготовці та виготовленні висновків від 04.04.2016р. діяла не у відповідності з вимогами чинного законодавства України та Положення про узгоджувальну комісію з питань вирішення земельних спорів, порушення права суміжних землекористувачів та землевласників, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Для розгляду земельного спору (більш того у даному спірному випадку) повинні обов'язково залучатися експерти, фахівці, спеціалісти місцевих органів влади, підприємств, організацій та установ за погодженням з їхнім керівництвом. Оскільки діючим законодавством, а саме ст.198 ЗК України, ст.56 Закону України «Про землеустрій», Інструкцією «Про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Державного Комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010р. №376 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.06.2010р. за №391/17686) передбачено узгодження меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками із суміжними землевласниками та землекористувачами, але при умові, що суміжні землевласники та землекористувачі не залучалися до роботи узгоджувальної комісії по розгляду заяви [PERSON],. то сільська рада без такого підпису не мала змоги та права затверджувати і засвідчувати вказану документацію. Власники (співвласники) земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] на засідання комісії не запрошувалися, про подання заяви [PERSON] та роботи комісії з цього питання не повідомлялися, на місцевість з комісією не виходили, про роботу комісії або висновки не повідомлялися (поки випадково не дізналися про висновки в суді та [PERSON] не витребувала копію висновків), нових або будь-яких межових знаків у 2016 році на місцевості не спостерігалося, не установлювалося і не існувало (як не існує на день подання даного позову). Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та пояснив, що [PERSON] замовила нову технічну документацію на земельну ділянку без погодження на це [PERSON] та [PERSON], провела затвердження меж без позивачів. Бакирівська сільсь ка рада при винесенні висновку порушила норми Положення про узгоджувальну комісію з питань вирішення земельних спорів, зокрема не повідомила позивачів про час і місце розгляду спору. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в ньому, та дала пояснення як свідок, підтвердивши, що дійсно в суді знаходиться на розгляді справа між нею та [PERSON] про скасування державного акту на землю та правовстановлюючих документів. Про наявність заяви [PERSON] до узгоджувальної комісії її не повідомляли, на засідання не викликали. З 01.04.2016 перебувала вдома, з проханням підписати акти про погодження меж до неї ніхто не звертався, 04.04.2016року до неї з сільської ради ніхто не приходив. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та пояснив, що позивач не наводить жодних доказів про те, у чому саме полягає незаконність цього висновку та яким чином зазначений висновок порушує його права. Сам факт звернення [PERSON] з заявою про погодження меж земельної ділянки не є підтвердженням порушення, невизнання чи оспорювання прав, свобод та інтересів позивачів. Позивач не надав жодного доказу того, що висновком узгоджувальної комісії з питань вирішення земельних спорів взагалі було вирішено спір чи хоча б відбувся розгляд справи з приводу вирішення спору. [PERSON] звернулася з заявою про погодження раніше встановлених та закріплених у державному акті на право приватної власності на землю меж. Ураховуючи той факт, що Бакирівська сільська рада раніше сама затверджувала документацію [PERSON], передавала їй у приватну власність земельну ділянку, щодо якої необхідно було погодити межі, та видавала державний акт, то й відмовити у погодженні раніше встановлених меж не було правових підстав. Окрім цього, висновок узгоджувальної комісії з питань вирішення земельних спорів Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області є актом правозастосування, але при цьому не відноситься ні до нормативно- правових актів, ні до актів індивідуальної дії суб'єкта владних повноважень. Прийняття вказаного висновку не вирішувало та не могло вирішувати земельний спір, а лише засвідчує наявність спору між суміжними землекористувачами. Самого спору по факту не було, а був факт не підписання однією стороною акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 01.04.2016. Від Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. ПП «Бюро землевпорядного проектування » належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомило. Представник третьої особи Управління Держгеокадастру в Охтирському районі Сумської області в судове засідання не з'явився. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельних ділянок площею 0,0600га, - для індивідуального житлового будівництва, та площею 0,1500 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою [ADDRESS], що підтверджується копіями держаних актів на право власності на земельну ділянку.(а.с.13-14) [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 0,2124га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою [ADDRESS], Охтирський район, Сумська область, що підтверджується копією державного акту на право на земельну ділянку серії [NUMBER] від 25.03.2011.(а.с.15) [PERSON] належить право власності на земельну ділянку площею 0,47 га, розташовану за адресою [ADDRESS], Охтирського району, Сумської області, що підтверджується копією держаного акту на право власності на землю [NUMBER] від 21.01.1998.(а.с.16) За ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка-це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до положень ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у значенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного растру. Формування земельних ділянок здійснюється: шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих ділянок. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Згідно із ст. 107 Земельного кодексу України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж, їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної земельної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема, з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. При здійсненні межування власник (користувач) земельної ділянки реалізує своє право. Проте така участь є також обов'язком кожного з сусідніх власників і землекористувачів, адже приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості) забороняється. За загальновизнаними нормами, власники й землекористувачі суміжних земельних ділянок повинні жити за правилами добросусідства, тобто зобов'язані співпрацювати при здійсненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них, не порушувати законні права один одного (ст.ст. 91, 96, 103 ЗК України). Відмова в узгодженні меж земельної ділянки може завадити іншій особі (сусідові) в оформленні прав на земельну ділянку. Відповідно до ч. 3 ст. 158 ЗК України, органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів відносно меж земельних ділянок, що перебувають у власності й користуванні громадян, та дотримання громадянами правил добросусідства. Такими повноваженнями згідно з п. «й» ст. 12 Земельного кодексу України наділені сільські, селищні, міські ради, які відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» можуть делегувати дане повноваження своєму виконавчому органу. Згідно із ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання вирішення земельних спорів, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, віднесено до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад. Відповідно до п. б п.п.1 ч.1 ст. 33 цього Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом. Судом встановлено, що згідно з рішення Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області від 11 листопада 2015 року «Про затвердження положення про узгоджувальну комісію з питань вирішення земельних спорів» утворена Узгоджувальна комісія для вирішення земельних спорів на території Бакирівської сільської ради. (а. с. 66-69) Відповідно до Положення про узгоджувальну комісію з питань вирішення земельних спорів, яке є додатком до рішення сільської ради від 11.11.2015р., земельні спори розглядаються узгоджувальною комісією з питань вирішення земельних спорів на підставі поданої заяви однією із сторін у місячний термін з дня надання подання заяви. Земельні спори розглядаються за місцем знаходження спірних земельних ділянок за участю сторін спору, які завчасно повідомляються про час та місце розгляду спору. У випадку відсутності однієї із сторін при першому розгляді спору та відсутності письмової згоди на розгляд спору без її участі. Розгляд спору переноситься. Узгоджувальна комісія з питань вирішення земельних спорів приймає рішення по вирішенню земельного спору по суті. Рішення викладається у вигляді висновку комісії, який вступає в силу з моменту його прийняття. (а.с. 67-68) Судом встановлено, що на підставі договору № 81 від 21.10.2015р. ПП «Бюро землевпорядного проектування» на замовлення [PERSON] розробляло технічну документацію на земельні ділянки по [ADDRESS] Сумської області. В цій документації наявні акти прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 01.04.2016року , в яких підписи [PERSON] та [PERSON] відсутні.(а.с. 105-109) 31.03.2016 [PERSON] звернулася до узгоджувальної комісії з питань вирішення земельних спорів Бакирівської сільської ради з заявою погодити встановлені зовнішні межі земельної ділянки по [ADDRESS] для виготовлення ПП «Бюро землевпорядного проектування» [PERSON] технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі на місцевості.(а.с.70) Висновком узгоджувальної комісії з питань вирішення земельних спорів Бакирівської сільської ради від 04.04.2016 погоджено встановлені зовнішні межі земельної ділянки по [ADDRESS] відповідно до виготовлених ПП «Бюро землевпорядного проектування» [PERSON] технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).(а.с.12) Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] повідомив, що заява до узгоджувальної комісії подана за вказівкою особи, яка виготовляла технічну документацію, тому подання заяви до узгоджувальної комісії було раніше ніж підписувались акти прийомки-передачі межових знаків. Відповідно до ч.5 ст.158 ЗК України у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування , центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . Жодних доказів того, що узгоджувальна комісія з питань вирішення земельних спорів Бакирівської сільської ради належним чином виконала вимоги положення щодо повідомлення власників спірних земельних ділянок про надходження заяви [PERSON] та належний виклик їх на засідання комісії, матеріали справи не містять. Відповідно до повідомлення Управління Держгеокадастру в Охтирському районі Сумської області від 01.11.2016, земельні ділянки по [ADDRESS] сформовані відповідно до правовстановлюючих документів та технічних документацій, що підтверджується матеріалами справи.(а.с.71-79) Приймаючи до уваги те, що між сторонами в даний час існує спір щодо меж земельних ділянок, який в установленому законом порядку не вирішений, спірні земельні ділянки є сформованими, оскаржуваний висновок приймався з порушенням процедури вирішення земельних спорів, що призвело до порушення прав позивачів, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зі змісту ст. 79 ЦПК України слідує, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на правову допомогу. З матеріалів справи вбачається, що 29.08.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язався надавати правову допомогу в підготовці позовної заяви та представляти інтереси позивача в суді (а.с. 47-49). Згідно з розрахунковою квитанцією №29/08 від 29.08.2016 року, за надання правової допомоги в підготуванні до суду позовної заяви та представництво інтересів позивача в суді [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 1 700, 00 грн. (а.с. 50). 29.08.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язався надавати правову допомогу в підготовці позовної заяви та представляти інтереси позивача в суді (а.с. 53-55). Згідно з розрахунковою квитанцією №29/08-1 від 29.08.2016 року, за надання правової допомоги в підготуванні до суду позовної заяви та представництво інтересів позивача в суді [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 1 700, 00 грн. (а.с. 56). Ухвалою суду від 23.11.2016р. [PERSON] залучений до участі у справі як фахівець в галузі права. (а.с. 112) Ставити під сумнів проведення позивачами оплати послуг фахівця в галузі права рамках цієї цивільної справи у суду підстав немає. Як роз'яснено в п. 47 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10, право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року №6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року №3460-VI «Про безоплатну правову допомогу», положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). [PERSON], як представник та фахівець в галузі права, приймав участь в судових засіданнях в інтересах позивачів: 20 жовтня 2016 року, тривалістю 44 хв.; 23 листопада 2016 року, тривалістю 1 год. 05хв.; 30 листопада 2016 року, тривалістю 41 хв., на що було витрачено 2 год. 30 хв., що підтверджується журналами судового засідання по справі. Крім того, представником вчинялися і інші дії поза судовим засіданням з надання правової допомоги, а саме готувалася позовна заява, клопотання, здійснювалося ознайомлення з матеріалами справи. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року №4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі з 1 травня -1450 грн.; у погодинному розмірі: з 1 травня - 8,69 грн. З вищенаведених норм закону слідує, що розмір компенсації витрат на правову допомогу при розгляді справи за одну годину роботи за період з жовтня 2016 року не може перевищувати 580,00 грн (1450 грн. х 40%) та бути нижчим 8 грн 69 коп. За таких обставин, враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, граничний (максимальний) та мінімальний розміри компенсації витрат на правову допомогу у погодинному розмірі, а також, що позов задоволено повністю, представництво та правова допомога надавалася одночасно двом позивачам, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд вважає за необхідне визначити понесені та документально підтверджені витрати на правову допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції, які підлягають відшкодуванню позивачам по 500,00 грн кожній, а також витрати по сплаті судового збору Бакирівською сілською радою, оскільки [PERSON] не є належним відповідачем по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved