Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

31.07.2017 року [PERSON] звернувся із вищезазначеним позовом, в якому просив визнати договір купівлі-продажу №2791 квартири [ADDRESS], зареєстрований на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» 26.06.1997 року - дійсними. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що не має можливості як власник розпорядитися майном, оскільки укладений договір не був нотаріально посвідчений, зв'язок з відповідачами після продажу квартири втрачений. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої позов підтримав, просила розглянути справу без його участі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлялись про розгляд справи в порядку статей 74,76 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до п.4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2004 року він застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності - 1.01.2004 року. Враховуючи, що договір купівлі-продажу був укладений в 1997 році, тобто до набрання чинності новим ЦК, до зазначених правовідносин застосовуються норми ЦК України в редакції 1963 року. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна №2791 від 26.06.1997 року позивач придбав у відповідачів квартиру [ADDRESS]. Як вбачається з пункту 2 спірного договору квартира належала відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на квартиру №5485, виданого Одеською залізницею 12.06.1997 року, зареєстрованого Одеським БТІ 18.06.1997 року під №89. Зазначений договір був відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року зареєстрований на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» 26.06.1997 року. Нотаріально договір між сторонами посвідчений не був. Відповідно до ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року нотаріальна форма договору купівлі-продажу нерухомого майна є обовязковою. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору з наслідками, передбаченими ч.2 ст. 48 цього Кодексу. Водночас, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Позивач позбавлений можливості розпорядитися спірним майном, оскільки договір купівлі-продажу був оформлений з порушенням вимог закону в частині його нотаріального посвідчення, на час розгляду справи зв'язок з відповідачем після продажу квартири втрачений. Поряд з тим, [PERSON] виконав умови договору, передав відповідачам 21 645 грн. у якості плати за майно, вселився у спірну квартиру, утримує її. Відповідачі отримали грошові кошти за продаж квартири відповідно до договору, виселилися з неї. За вказаних обставин, відповідно до ч. 2 ст. 47, ст.227 ЦК України в редакції 1963 року, договір купівлі-продажу спірного майна, зареєстрований на товарній біржі «Центральна Одеська біржа», за яким відповідачі продали його, а позивач придбав, може бути визнаний судом дійсним.

Outcome: approved