Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

2 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить визначити йому, як спадкоємцю за заповітом, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 3 липня 2009 року в с. Байрак Липоводолинського району Сумської області. Мотивує свої вимоги тим, що батько при житті, як він пізніше дізнався, склав заповіт на його користь. Заповіт на даний час не змінено і не відмінено. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді земельних паїв на території [PERSON] сільської ради Липоводолинського району, що належали померлому на підставі Державних актів про право приватної власності на земельні паї РЗ № 715615 та РЗ № 727713, виданого на його імя [PERSON] сільською радою 18 грудня 2002 року. Спадкоємцем за заповітом після смерті батька являється він. Його мати [PERSON] на момент смерті батька була з ним розлучена, та сестра [PERSON] на даний час не мають право на обовязкову долю в спадщині. Покійний батько проживав окремо від нього, а при житті під час нечастих зустрічей ніколи не говорив про наявність заповіту та спадкового майна, тому він не звернувся з заявою про прийняття спадщини, а дізнався про наявність заповіту нещодавно, коли про це довідався в сільській раді та отримав його дублікат. По цій причині вважає, що пропуск шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька стався з поважної причини. Просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті заповідача - його батька [PERSON], який помер 3 липня 2009 року в селі Байрак Липоводолинского району Сумської області. Уповноважений на участь у розгляді справи представник позивача в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю 1 місяць. Від відповідача [PERSON] сільської ради Липоводолинського району надійшла заява про відсутність заперечень проти позову та прохання справу розглянути без участі представника ради. Третя особа до суду не зявилась, повідомила про відсутність заперечень проти визначення додаткового строку для прийняття спадщини та просила розглядати справу за своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. [PERSON], являється батьком позивача [PERSON] (а.с. 9). За життя [PERSON] отримав державний акт Р3 № 715615 від 18 грудня 2002 року на право приватної власності на землю площею 3,402 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Липоводолинського району Сумської області та державний акт Р3 № 727713 від 18 грудня 2002 року на право приватної власності на землю площею 0,312 га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 11-12). 17 червня 2008 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений [PERSON] сільською радою Липоводолинського району за реєстровим № 51, дублікат замість втраченого видано 07 жовтня 2013 року за реєстром № 66, яким все своє майно, включаючи грошові вклади та інші цінні папери, земельні та майнові паї, яке на день смерті буде йому належати, заповів своєму сину [PERSON]. (а.с. 7). 16 грудня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 10). 3 липня 2009 року в с. Байрак Липоводолинського району Сумської області [PERSON] помер (а.с. 6). Дочка спадкодавця [PERSON] в заяві від 10 жовтня 2015 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Липоводолинського районного нотаріального округу [PERSON] 10 жовтня 2015 року, вказала, що заяву про прийняття спадщини в установлений законом термін вона не подавала, за продовженням строку для подання заяви чи оспорювання заповіту до суду звертатися не буде, від спадщини відмовляється (а.с. 29). Згідно довідки № 62/02-37 від 24 лютого 2016 року, виданої [PERSON] сільської радою Липоводолинського району Сумської області, та копії наданої книги по господарського обліку № 201 на день смерті [PERSON] проживав разом з [PERSON] та [PERSON]. Підтверджено посвідчення заповіту за №51. З наданих Липоводолинською райдержнотконторою № 49/01-16 від 8 лютого 2016 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, спадкоємці з заявами не звертались, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіт від імені [PERSON], відповідно до Спадкового реєстру посвідчувалися [PERSON] сільською радою Липоводолинського району Сумської області 17 червня 2008 року за реєстровим № 51. Зазначено, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена у приватного нотаріуса Липоводолинського районного нотаріального округу [PERSON] З наданих приватним нотаріусом Липоводолинського районного нотаріального округу [PERSON] № 31/01-16 від 19 лютого 2016 року відомостей вбачається, що спадкова справа № 15/2009 після смерті [PERSON] була заведена за заявою гр. [PERSON], [INFO], яка проживає в [INFO], про прийняття спадщини № 34 від 25 грудня 2009 року. Однак в звязку з тим, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний 16 грудня 2008 року, тобто до відкриття спадщини, [PERSON] не входить до кола спадкоємців після смерті [PERSON] Спадкоємцем першої черги за законом є дочка померлого [PERSON], [INFO], спадщину в установлений законом термін не приймала, від спадщини відмовилася, про що є її заява № 251 від 10 жовтня 2013 року. Інші особи не зверталися з заявами щодо цієї справи. За життя [PERSON] був складений заповіт, посвідчений [PERSON] сільською pадою Липоводолинського p-ну Сумської області 17 серпня 2008 року реєстр № 51, дублікат якого замість втраченого видано 7 жовтня 2013 року за реєстром № 66. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування згідно ст. 1223 ЦК України мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, спадкування здійснюється за законом. Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відмова від прийняття спадщини має бути подана також протягом 6-місячного строку з часу відкриття спадщини (ст. 1273 ЦК України). Ч. 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Зважаючи на те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом та не знав про його існування та існування спадкового майна, а дізналася лише нещодавно, а інший спадкоємець за законом [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, суд вважає причину пропуску позивачем встановленого законом строку для прийняття спадщини поважною і такою, що дає підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Тому, встановивши відсутність можливих спадкоємців після смерті [PERSON], дотримуючись вимог законності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з визначенням позивачу місячного додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]

Outcome: approved