Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

4 жовтня 2013 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,85 га, що знаходиться в [ADDRESS], шляхом демонтажу металевої сітки (огорожі). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно рішення Гнідинцівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області від 23 вересня 2002 року йому було надано дозвіл на використання земельної ділянки і набуття права власності - площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в [ADDRESS]. Однак на протязі багатьох років порушується його право користування земельною ділянкою, оскільки ще покійним батьком відповідачки [PERSON] між земельними ділянками було встановлено металеву сітку з порушенням межі суміжного землекористування. При цьому частина водогону до його будинку стала знаходитися не на його земельній ділянці. Відповідачка [PERSON], успадкувавши земельну ділянку, продовжує чинити йому перешкоди у користуванні нею, установивши металеву сітку як межу між суміжними земельними ділянками, на 2 метри пересунувши на належну йому земельну ділянку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та пояснила, що дійсно після смерті свого батька [PERSON] прийняла спадок, в тому числі і земельну ділянку, яка межує з земельною ділянкою позивача [PERSON] Проте, жодних порушень меж суміжного землекористування ані вона, ані її батько не допускали. У 2005 році за рішенням Варвинського районного суду рішення Гнідинцівської сільської ради про виділення її батькові земельних ділянок були скасовані, а батькові були виділені земельні ділянки у відповідності з їх призначенням, які він приватизував та отримав у 2006 році державні акти на них. Саме в 2006 році на підставі рішення суду та державних актів, з участю спеціаліста сільської ради була встановлена межа між ділянками - металева сітка. Натомість з боку позивача неодноразово допускалося самовільне руйнування межових знаків. Разом з тим, [PERSON] послалася на те, що [PERSON] не надає ніяких доказів на підтвердження своїх позовних вимог. За таких обставин вона вважає, їх необґрунтованими, надуманими, незаконними та безпідставними. Просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи Гнідинцівської сільської ради Міщенко Н.І. зазначила, що між сторонами на протязі багатьох років склалися напружені стосунки щодо використання їх земельних ділянок. Гнідинцівська сільська рада не вбачає порушень з боку відповідачки [PERSON] Заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідачки [PERSON], представника третьої особи Міщенко Н.І. та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є користувачем земельної ділянки в [ADDRESS], а відповідачка [PERSON] - власником земельної ділянки в [ADDRESS]. Сторонами визнано, що межею між зазначеними земельними ділянками служить металева сітка. При користуванні земельними ділянками у позивача виникає спір з приводу встановлення межі між земельними ділянками, а тому з боку позивача допускалося неодноразове руйнування межових знаків та металевої сітки, що встановлена між земельними ділянками (а.с. 40-43). Згідно п. п. 1, 2 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року. № 7 власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Статтею 60 ЦПК України передбачено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не доведено порушення його прав відповідачкою на час пред'явлення позову та під час розгляду справи в суді. Матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] порушила межі захопивши частину земельної ділянки [PERSON] Посилання позивача [PERSON] на те, що рішенням Варвинського районного суду від 24 травня 2005 року рішення виконкому Гнідинцівської сільської ради № 16 від 16 квітня 1998 року та державний акт на право приватної власності на землю від 30 травня 2000 року, виданого [PERSON], визнано недійсними, а тому межа між спірними земельними ділянками повинна проходити на відстані 2 метри в сторону земельної ділянки [PERSON] не може бути підставою для задоволення позову, оскільки тим рішенням суду було зобов'язано Гнідинцівську сільську раду прийняти рішення про передачу [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 0,35 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в [ADDRESS]. Крім того, зобов'язано багатопрофільне науково-виробниче підприємство «Черона-Л» м. Чернігова після прийняття рішення Гнідинцівською сільською радою про передачу у приватну власність земельних ділянок [PERSON] виготовити технічну документацію та план зовнішніх меж згідно фактичного користування земельною ділянкою та встановити межові знаки відповідно до державного акту (а.с. 15-16). Відповідно до акту від 26 квітня 2006 року під час обмірів земельних ділянок сторін було виявлено, що земельна ділянка [PERSON] менша на 0,06 га, оскільки становить 0,54 га замість 0,60 га, а земельна ділянка [PERSON] - 0,31 га, тобто більша на 0.06 га (а.с. 38). Рішенням сесії сільської ради від 21.04.2006 року було вирішено привести земельні ділянки до норми, а межові знаки встановити повторно, оскільки вони були знищені. Проте, як зазначила представник Гнідинцівської сільської ради Міщенко Н.І., межа між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] не змінювалися. Крім того, для об'єктивного розгляду справи за клопотанням позивача судом було залучено до участі у справі спеціаліста ПП «Елітзем» та зобов'язано здійснити натуральне обстеження земельної ділянки на місці, провести відповідні технічні заміри та надати суду письмове роз'яснення чи відповідає встановлена межа в натурі між земельними ділянками [PERSON] ([ADDRESS]) та [PERSON] ([PERSON]) ([ADDRESS]) кадастровому плану земельної ділянки, переданої у власність гр. [PERSON] 11 липня 2006 року, та схемі прив'язки земельної ділянки, що містяться в технічній документації землеустрою. Згідно висновку ПП «Елітзем» межі земельної ділянки відповідають кадастровому плану, що міститься в технічній документації із землеустрою, довжини ліній та відстані співпадають з існуючими межами в натурі За таких обставин суд приходить до переконання, що правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати слід віднести за рахунок держави, оскільки позивач на підставі Закону України «Про судовий збір» від їх сплати звільнений. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed