Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

31 жовтня 2016 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку. В своїй заяві позивач [PERSON] просить суд винести рішення, в якому визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку зі всіма будівлями та надвірними спорудами, які розташовані по вул. Гагаріна, 29 в с. Мар'янівка Більмацького району Запорізької області. В обґрунтування позову позивачка [PERSON] зазначила, що вона та відповідач [PERSON] з 23 липня 1988 року проживають у зареєстрованому шлюбі за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район, с. Мар'янівка, вул. Гагаріна, б. 29. В період проживання у шлюбі, ними за спільні кошти був набутий, як спільне майно подружжя, житловий будинок, житловою площею 33.7 кв.м., розташований за адресою: Запорізька область, Більмацький район, с. Мар'янівка, вул. Гагаріна, б. 29,з будівлями та надвірними спорудами, вартістю 257366 гривень. Право власності на будинок було оформлено на відповідача. На даний час позивач та відповідач не можуть знайти розуміння щодо розподілу спільного майна подружжя - будинку, тому [PERSON] змушена була звернутись до суду . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце проведення повідомлена належним чином. Представник позивачки, адвокат - [PERSON] в уточнюючій письмовій заяві, просив визнати договір купівлі-продажу житлового будинку від 28 квітня 1998 року - дійсним, наполягав на задоволенні вимог в частині визнання за позивачем 1/2 частини спільного з відповідачем житлового будинку, а також в частині стягнення з відповідача судових витрат по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу - позовні вимоги просив залишити без задоволення та залишити їх сплату за позивачем. Одночасно просив справу розглянути за його відсутності та відсутності позивачки. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не зявився, надав суду заяву про часткове визнання позову, просить відмовити позивачу в задоволенні вимог, щодо стягнення з нього судових витрат по справі, з іншими вимогами позивачки згоден та не заперечує проти визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку за позивачкою, який є обєктом спільної сумісної власності подружжя, також просить розглянути справу за його відсутності. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, зясувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 1988 року та разом проживають у спільному будинку за адресою: Запорізька область, Більмацький район, с. Мар'янівка, вул. Гагаріна, б. 29. Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.71 Сімейного кодексу України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом . При цьому поділі, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка , дітей та інші обставини справи. Судом встановлено, що за період шлюбу за спільні кошти подружжям було придбано житловий будинок №29, який розташований за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район, с.Мар'янівка, вул.Гагаріна, що підтверджується договором купівлі-продажу від 28 квітня 1998 року. Згідно копії договору вищезазначений обєкт нерухомості зареєстрований в цілому за відповідачем [PERSON]. Відповідно до копії Технічного паспорту, виданого КП «Куйбишевське БТІ» 10 жовтня 2016 року, спірний житловий будинок, який розташований за адресою: Запорізька область, Більмацький район, с. Мар'янівка, вул. Гагаріна, б. 29, має житлову площу 33.7 кв.м. Вартість спірного домоволодіння становить 257366 гривень. Вище викладені обставини визнаються сторонами, і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.69 Сімейного кодексу України , дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Як вбачається з роз'яснень, викладених у п. 23,24,25 Постанови Пленуму ВСУ від 21грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Судом встановлено, що сторони за період перебування у шлюбі, за спільні кошти придбали спірний житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, Більмацький район, с. Мар'янівка, вул. Гагаріна, б. 29, в якому проживають на даний час. З обставин викладених в позовній заяві випливає, що між сторонами виникають суперечності, щодо порядку користування майном. Тому суд вважає, що позивач [PERSON], звернулася до суду за захистом своїх майнових прав у спосіб , що передбачений діючим законодавством і є наявні підстави для його задоволення. Оскільки позивачем не ставилось питання щодо виділення її частки в натурі чи присудження грошової компенсації, суд вважає, що поділ спірного майна має бути проведений шляхом визнання ідеальних часток подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Outcome: partial