Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

31 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, вказуючи, що 22 квітня 2017 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. У теперішній час вони з відповідачем припинили шлюбні відносини та проживають окремо, матеріальної допомоги від чоловіка позивачка не отримує. Позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, яку він у змозі надавати. У зв'язку з наведеним просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі заявидо досягнення дитиною трирічного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій повідомила про підтримання позовних вимог в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України та шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, з'ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено що, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7) позивач та відповідач з 22 квітня 2017 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 84. Позивач та відповідач є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] (а.с. 8), актовий запис Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 612 від 30 серпня 2017 року. Малолітня дитина [PERSON] мешкає разом із матір'ю - позивачкою у справі [PERSON], що підтверджується довідкою № 4186 від 29 жовтня 2018 року Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» (а.с. 9). Згідно наказу В.о. директора НВК «Гімназія із ЗШ І ступеня» від 25 жовтня 2017 року № 124-к/тм (а.с. 10) позивачці було надано додаткову відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 25 жовтня 2017 року по [INFO]. Як вбачається з довідки № 01-22-2319 від 31 серпня 2018 року (а.с. 13) позивач [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Костянтинівської міської ради, їй з 01 серпня 2017 року по теперішній час призначено допомогу при народження дитини на [PERSON], [INFO] та ДСД малозабезпеченим сім'ям. Відповідач є повнолітньою працездатною особою, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України, наданих ГУ ДФС у Донецькій області (а.с. 33), в період часу з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року загальна сума його доходу склала 22211 грн. 36 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Положенням ст. 84 Сімейного кодексу передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, ч. 1 ст. 367 ЦПК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на утримання від відповідача [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку, а відповідач [PERSON] має можливість надавати їй таку допомогу. При визначені розміру аліментів, суд враховує матеріальний та сімейний стан відповідача, а саме те, що відповідач є працездатною особою та отримує дохід, будучи батьком дитини, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання її матері до досягнення дитиною трирічного віку, а тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною трьох років. У зв'язку із тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів, суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп.

Outcome: approved