Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

7 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що з 11 липня 1987 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. 16 липня 1988 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок №16 по вул. І.Франка в с. Вовча Гора Хмельницького району з надвірними будівлями. 6 грудня 2013 року [PERSON] помер. Після його смерті у [PERSON] районні нотаріальній конторі було заведено спадкову справу 61-2014. 3 червня 2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що спадкодавець не встигнув зареєструвати договір купівлі-продажу житлового будинку. З огляду на викидане позивач просить її вимоги задовольнити та визнати за нею право власності на житлови й будинок літер А1, з прибудовами «а» та «а1»житловою площею 25,5 кв.м., загальною площею 63,4 кв.м., хлів «Б» площею 24,4 кв.м., погріб «б» площею 12,1 кв.м., хлів «В» площею 9 кв.м. В судовому засіданні представник позивача вимоги викладені у позовній заяві підтримав в повному обсязі. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив, щодо задоволення позову. Суд,заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] з 11 липня 1988 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. 16 липня 1988 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу придбав у [PERSON] житловий будинок літер А-1, сарай цегляний літер «Б», погріб літер «В», що розташований на присадибній колгоспу «Імені Леніна». Відповідний договір був посвідчений виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради. 6 грудня 2013 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після його смерті у [PERSON] районній державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу 61-2014 на підставі заяви [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу [PERSON] державною районною нотаріальною конторою було відмовлено з тих підстав, що померлий [PERSON] за життя не встигнув зареєструвати право власності на житловий будинок за собою. Відповідно до оглянутої в судовому засіданні інвентарної справи на час укладення договору купівлі-продажу [PERSON] житловий будинок літер А-1 мав добудову літер «а», на земельній ділянці були розташовані сарай літер «Б», погріб літер «б». При виготовленні [PERSON] технічного паспорту станом на 4 березня 2014 року до житлового будинку було прибудовано прибудову літер «а-1», хлів літер «В», гараж літер «Г», вбиральня літер «Д». Згідно ст.227 ЦК України договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Договір купівлі-продажу був зареєстрований у виконавчому комітеті [PERSON] селищної ради, однак [PERSON] право власності у БТІ не зареєстрував. Відповідно до ч.1 ст1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК). Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року N 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: - оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 05 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; - по об'єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року N 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Оскільки позивачем не надано доказів того, що прибудова літер «а-1», хлів літер «В» у встановленому законом порядку було побудовані та прийняті в експлуатацію, суд не знаходить достатніх підстав для задоволення вимог позивача в цій частині.

Outcome: dismissed