Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

2 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 30.06.1994р. померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житлову кімнату, площею 8,6 кв. м., що знаходиться у житловому будинку, розташованому в с. Черемошне Погребищенського району Вінницької області по вул. Лісова, 9. Заповітом від 07.07.1983р. мати усе своє майно заповіла позивачу. У встановлений строк [PERSON] прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки фактично вступив в володіння та управління спадковим майном, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на це майно. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив визнати за [PERSON] право власності на житлову кімнату, площею 8,6 км. м., що знаходиться у житловому будинку, розташованому в с. Черемошне Погребищенського району Вінницької області по вул. Лісова, 9, в порядку спадкування після смерті 30.06.1994р. матері позивачки [PERSON]. Представник Черемошненської сільської ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] до суду не зявився, у телефонному режимі повідомив, що вимоги позову визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померла 30.06.1994р. [PERSON] (свідоцтво про смерть а. с. 8) відповідно до рішення Народного суду Погребищенського району від 05.10.1979р. була власницею житлової кімнати, площею 8,6 кв. м., що знаходиться у житловому будинку, розташованому в с. Черемошне Погребищенського району Вінницької області по вул. Лісова, 9 (а. с. 16-17). Заповітом від 07.07.1983р. [PERSON] усе своє майно заповіла позивачу (а. с. 9). У встановлений законом строк [PERSON] прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки фактично вступив в володіння та управління спадковим майном, однак у видачі на його імя свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ст. 328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном.; -п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 30.06.1994р., була власницею житлової кімнати, площею 8,6 кв. м., що знаходиться у житловому будинку, розташованому в с. Черемошне Погребищенського району Вінницької області по вул. Лісова, 9; [PERSON] як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на цю кімнату.

Outcome: approved