Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

30 липня 2017 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 32372 доларів США 89 центів та судовий збір. Позов мотивовано тим, що між акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс-Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2256-069/07Р від 12 листопада 2007 року за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 33000 доларів США зі сплатою 12,80 % річних, строком до 12 листопада 2027 року. 10 серпня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та [PERSON] акціонерним товариством комерційний банк «Правекс-Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 2256-069/07Р від 12 листопада 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, у звязку з чим, має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором 2256-069/07Р від 12 листопада 2007 року в сумі 32372 доларів США 89 центів, з яких 21693 доларів США заборгованість за кредитом, 10679 доларів США 89 центів заборгованість по процентам. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року у справі № 185/6203/17 залучено до участі у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості правонаступника позивача, замінено позивача [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через оголошення у пресі, причину неявки суду не повідомив. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12 листопада 2007 року між акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс-Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір 2256-069/07Р, згідно якого банк надає позичальнику кредит у сумі 33000 доларів США з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 12,80 % річних, зі строком користування до 12 листопада 2027 року (п.1.1,1.2). 10 серпня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та [PERSON] акціонерним товариством комерційний банк «Правекс-Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 2256-069/07Р від 12 листопада 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Згідно витягу з реєстру боржників до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 10 серпня 2017 року, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором 2256-069/07Р від 12 листопада 2007 року в сумі 32372 доларів США 89 центів, з яких 21693 доларів США заборгованість за кредитом, 10679 доларів США 89 центів заборгованість по процентам. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. З часу отримання позивачем права вимоги до відповідача, останній зобовязання, передбачені кредитним договором не виконав, у звязку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором 2256-069/07Р від 12 листопада 2007 року, яка згідно розрахунку заборгованості складає 32372 доларів США 89 центів, з яких 21693 доларів США заборгованість за кредитом, 10679 доларів США 89 центів заборгованість по процентам. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Тобто, позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved