Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

29.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, стягнутих з нього на користь відповідача, яка є повнолітньою особою і навчається у вищому навчальному закладі, з 1/6 частини всіх видів доходу до 50% щорічного платежу за навчання. В обґрунтування позову зазначив, що ухвалюючи заочне рішення, яким з нього стягнуто аліменти на користь відповідача, яка є його дочкою, Деснянський районний суд міста Чернігова дійшов помилкового висновку про те, що він працевлаштований. Насправді він перебуває на пенсії, а тому єдиним джерелом його існування є пенсія, яку він отримує як пенсіонер органів внутрішніх справ. Крім того, судом не було враховано його матеріальний і сімейний стан, зокрема те, що він має іншу сім'ю та виховує малолітнього сина [PERSON], [INFO]; що його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і отримує лише дохід у вигляді державної допомоги в розмірі 130 грн, що покладає на нього обов'язок її утримання. Судом також не враховано, що відповідач навчається у вищому професійному училищі і отримує стипендію, а також те, що вона перебуває в шлюбі. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Відповідач позов не визнала. Вона пояснила, що після ухвалення судом заочного рішення, яким на її користь з позивача стягнуто аліменти, матеріальний або сімейний стан позивача не змінився, а тому відсутні підстави для зменшення розміру аліментів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та цивільну справу № 750/7202/13-ц суд дійшов наступного висновку. Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 13.09.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь його повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, на час навчання в Чернігівському національному педагогічному університеті імені Т. Г. Шевченка, починаючи з 26.07.2013 року і до 30.06.2016 року. Відповідно до статті 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення. Як убачається з матеріалів цивільної справи № 750/7207/13-ц про те, що [PERSON] є студентом одночасно двох вищих навчальних закладів і що [PERSON] є пенсіонером органів внутрішніх справ і отримує пенсію; про те, що він має іншу сім'ю було зазначено в позовній заяві про стягнення аліментів (а.с. 1). Про відсутність у [PERSON] інших доходів, крім пенсії; створення ним іншої сім'ї, народження у [INFO] сина [PERSON] та необхідність утримання крім сина ще й дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивач вказував у заяві про перегляд заочного рішення (а.с. 34). Отже, про всі обставини, на які позивач посилається в цьому позові, як на підставу для зменшення розміру аліментів, було відомо суду першої інстанції, який ухвалив заочне рішення про стягнення з позивача аліментів у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу. В силу положень статті 231 ЦПК України, в разі незгоди із заочним рішенням суду [PERSON] має право звернення до суду, який ухвалив заочне рішення, із заявою про його перегляд, а в разі незадоволення цієї заяви - набуває право оскарження заочного рішення суду в апеляційному та касаційному порядку. Позивач [PERSON] цим правом не скористався, а звернувся до суду з окремим позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно із частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зі змісту даної статті вбачається висновок про те, що зменшення розміру аліментів можливо лише за позовом платника аліментів, у разі погіршення його матеріального стану, зміни сімейного стану або погіршення стану здоров'я, що негативно вплинуло на матеріальний стан платника аліментів та унеможливлює сплату ним аліментів у визначеному судом розмірі. Необхідною умовою зменшення розміру аліментів є те, що зміна матеріального чи сімейного стану та/або погіршення стану здоров'я платника аліментів повинні відбутися вже після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів. Оскільки усі ті обставини, на які посилається позивач як на підставу зменшення розміру аліментів, існували на час ухвалення судом заочного рішення, при цьому були відомі суду, вони не можуть бути враховані як обставини, що є підставою для зменшення розміру аліментів. Якщо на думку позивача суд, який ухвалив заочне рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача, не виконав вимоги статті 182 Кодексу і не врахував всі ці обставини, які мають значення для визначення розміру аліментів, це є підставою для перегляду заочного рішення тим самим судом або його зміни судом апеляційної чи касаційної інстанції за відповідною заявою особи, яка не погоджується із заочним рішенням суду. Звернувшись до суду з даним позовом, позивач фактично намагається змінити рішенням суду першої інстанції, ухвалене цим самим судом заочне рішення, з яким він не згодний, що не відповідає приписам ЦПК України, стосовно порядку перегляду рішень судів. Враховуючи вищевикладене, те, що позивач у межах цієї справи не зазначив інших обставин, що виникли після ухвалення заочного рішення, та з огляду на вимоги статті 192 Кодексу впливають на розмір визначених заочним рішенням аліментів, суд не знаходить підстав для задоволення цього позову.

Outcome: dismissed