Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

31.07.2020 позивач [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просять стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти на період його навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Шлюб між батьками [PERSON] розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу видане 12.06.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Дебальцевського міського управління юстиції Донецької області. Син [PERSON] після припинення сімейних відносин між батьками проживає однією сім`єю разом з матір`ю. Позивач повністю забезпечує сина, але в теперішній час вона не в змозі самостійно його утримувати, оскільки матеріальні потреби на виховання дитини перевищують її доходи. У зв`язку з цим вони з сином опинилися у скрутному матеріальному становищі. На теперішній час [PERSON] навчається і є студентом І курсу факультету автоматизації машинобудування та інформаційних технологій Донбаської державної машинобудівельної академії. Денна форма навчання. Навчається за рахунок держбюджету. Навчання з 02.09.2019 по 30.06.2023. Оскільки надавати матеріальну допомогу добровільно відповідач відмовляється, тому позивач вимушена звернутися до суду за вирішенням цього питання. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13.08.2020 відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, разом з тим надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове також засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Повідомив телефонограмою, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 20 грудня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дебальцевського міського управління юстиції Донецької області (а.с.2). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.3) 12 червня 2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу відділу реєстрації актів громадянського стану Дебальцевського міського управління юстиції зроблено запис за № 121. Після розірвання шлюбу дружина змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданої 29.07.2020 за № 726 Комунальним унітарним підприємством «Мирком» Миронівської селищної ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] - як наймач квартири, разом з нею зареєстрований її син [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Довідкою № 131, виданою 27.07.2020 Донбаською державною машинобудівельною академією (а.с.4) підтверджується, що [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу факультету автоматизації машинобудування та інформаційних технологій Донбаської державної машинобудівельної академії денного відділення. Навчається за рахунок бюджету. Термін навчання з 02.09.2019 року по 30.06.2023. Позивач вказує, що вона повністю забезпечує сина, але в теперішній час вона не в змозі самостійно його утримувати, оскільки матеріальні потреби на виховання дитини перевищують її доходи. Крім того, на даний час її син [PERSON] навчається на денній формі, а тому не має можливості працювати та самостійно себе забезпечувати. Зазначає, що відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги їй не надає. Згідно із ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналіз зазначеної норми на думку суду свідчить про те, що дане аліментне зобов`язання - це правовідношення, підставою виникнення якого є сукупність таких фактів, як продовження навчання дитиною після досягнення нею повноліття; не досягнення дитиною встановленого законом віку - двадцяти трьох років; наявність потреби в матеріальній допомозі у дитини у зв`язку із навчанням; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на відповідачеві також лежить процесуальний обов`язок доказування своїх доводів і заперечень. Виходячи з вищевикладеного та із загальних засад справедливості цивільного судочинства, суд, враховуючи матеріальне становище сторін, той факт, що повнолітній [PERSON] здобуває освіту, навчається на денній формі, він потребує матеріальної допомоги, та обов`язок відповідача, який є батьком повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, надавати допомогу сину, оскільки той навчається, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а тому призначає до стягнення з відповідача на користь позивача - [PERSON] аліменти на утримання їх сина на час навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 840 грн. 80 коп. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved