Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

29.12.2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник ПАТ КБ «Приватбанк» з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 28\~991, 09 грн. за кредитним договором № HAXRRX16220044 від 30.11.2007 року та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № HAXRRX16220044 від 30.11.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3\~552, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею та банком договір. Відповідач зобовязалась погашати заборгованість у наступному порядку: щомісяця в період сплати надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, та іншими витратами. Позивач зазначає, що відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість, яка станом на 12.12.2017 року становить 28\~991, 09 грн., у зв'язку з чим представник позивача і був змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання учасники справи не зявились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не зявилася, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, у звязку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.04.2018 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі Анкети-заяви [PERSON] від 30.11.2007 року, між Публічним акціонерним товариством [PERSON] банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № HAXRRX16220044, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 3\~552, 00 грн., на строк 24 місяці з 30.11.2007 року по 27.11.2009 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 592, 00 грн. (а.с. 7). Укладення договору підтверджується заявою [PERSON] та Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (а.с. 7-10). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Умовами договору передбачено, що [PERSON] зобовязалась повернути кредит, сплачувати відсотки, винагороди, комісії у встановлені договором строки. (п. 3.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка») Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Умовами кредитного договору передбачено, що погашення заборгованості має відбуватися щомісяця в період сплати з «1» по «5» число кожного місяця шляхом надання банку грошових коштів у сумі 252,73 грн. для погашення заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії та інших витрат. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Представник позивача вказує, що відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом та відсотками. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Згідно п. 4.2 Умов, у випадку порушення позичальником зобовязань по погашення кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі вказаному у заяві. При порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочення платежу. (п. 5.1 Умов надання банківських послуг) Пунктом 5.3 Умов надання банківських послуг встановлено, що у разі порушення строків платежів, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від ціни позову. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. На підтвердження обставин щодо невиконання позичальником взятих на себе зобовязань суду надано розрахунок заборгованості. Так, судом встановлено, що відповідачем було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків та інших платежів, внаслідок чого, станом на 12.12.2017 року відповідач має заборгованість у сумі 28\~991, 09 грн., з яких: заборгованість за кредитом 741, 37 грн.; заборгованість за відсотками 477, 23 грн.; комісія 1\~960, 75 грн.; пеня 23\~955, 02 грн.; штраф (фіксований) 500 грн.; штраф (відсотки) 1\~356,72 грн. (а.с. 5-6). Відповідно до ст. 610 ЦК порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з положень Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості у разі невиконання позичальником своїх боргових та інших зобовязань за кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Виходячи з викладеного, враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення від 14.12.2017 року у сумі 1\~600 грн. (а.с. 2) На підставі викладеного і

Outcome: approved