Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

8 вересня 2016 року позивач Центральна районна адміністрація Маріупольської міської ради звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилались на те, що [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду від 10.04.2015р. та рішенням Апеляційного суду Донецької області від 26.05.2015р. малолітню [PERSON], 2014р.н., було відібрано у матері без позбавлення її батьківських прав. Відомості про батька дитини, [PERSON], внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Рішенням колегії Жовтневої (Центральної) райадміністрації від 24 червня 2015 року за № 75/1, малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням Жовтневої (Центральної) райадміністрації від 24 червня 2015 року № 76/1, малолітню [PERSON] влаштовано до державного закладу на повне державне забезпечення. Згідно листа комунальної установи охорони здоров'я «Краматорський будинок дитини «Антошка» від 02 вересня 2016 року за № 01/07-478, за час перебування дитини в закладі, а саме з 02 вересня 2015 року по теперішній час, матір до дівчинки жодного разу не приходила, станом здоров'я не цікавилась, участі у вихованні не приймала. На засіданні комісії з прав дітей від 10 серпня 2016 року було прийнято рішення про направлення до суду позовної заяви про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини, [PERSON], 2014 року народження. Вважають, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносної малолітньої дитини є доцільним та відповідає інтересам самої дитини. Представник позивача Сорокіна Ю.О., що діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В останнє судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилась за невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Прокурор Голінко І.І. в письмовій заяві просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов. Представник третьої особи КУОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка» - головний лікар Романов А.О. до судового засідання не з'явився, від нього на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим повторно Орджонікідзевським Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 29 травня 2015 року. В графі «батько» зазначений [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00015288436 від 21 квітня 2015 року, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, відомості про батька в свідоцтві про народження малолітньої [PERSON], записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 10.04.2015р. та рішенням Апеляційного суду Донецької області від 26.05.2015р. малолітню [PERSON], [INFO], було відібрано у матері без позбавлення її батьківських прав. Положення Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яку Україна ратифікувала 27.02.1991 року та положення якої набули чинності для України 27.09.1991 року, передбачають, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27). Частина 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням колегії Жовтневої (Центральної) районної адміністрації Маріупольської міської ради від 24 червня 2015 року № 75/1, малолітній [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. А згідно рішення колегії Жовтневої (Центральної) районної адміністрації Маріупольської міської ради від 24 червня 2015 року № 76/1, малолітня [PERSON] була влаштована до державного закладу на повне державне забезпечення. Згідно довідки № 01/07-478 від 02 вересня 2016 року, виданої головним лікарем КУОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка» Романовим А.О., малолітня [PERSON], [INFO], з 02 вересня 2015 року по час надання довідки, перебуває у дитячому будинку змішаного типу «Центр опіки» на повному державному забезпеченні. Мати [PERSON] дівчинки жодного разу до неї не приходила, станом здоров'я не цікавилась, участі у вихованні не приймала. Згідно висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини та витягу з історії розвитку дитини, наданих комунальною установою охорони здоров'я «Краматорського будинку дитини «Антошка», дитина [PERSON], [INFO], страждає на хворобу зумовлену ВІЛ та супутніми захворюваннями, має змішані специфічні розлади психічного та мовного розвитку, розвивається з затримкою, часто хворіє, отримує постійно АРВ терапію. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснює, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, суд вважає, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, діє всупереч інтересам та потребам своєї малолітньої доньки, [PERSON], що на думку суду є неприпустимим. Згідно зі ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частина 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, враховуючи у сукупності вивчені докази та виключно інтереси дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки, [PERSON], 2014 року народження, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідачки [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір на час звернення позивача до суду у розмірі 551 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved