overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

30 січня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, де зазначила, що 01 березня 2003 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області, про що в книзі реєстрації про укладення шлюбу зроблено запис за №5. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що після реєстрації шлюбу між сторонами не було взаєморозуміння, рідко доходили згоди при вирішенні сімейних питань. [PERSON] зловживає спиртними напоями, є неурівноваженою, конфліктною людиною. Коли [PERSON] приходив додому п'яний то влаштовував сварки, скандали. Відповідач проявляв неповагу до сім'ї та дітей, ухилявся від виконання сімейних обов'язків не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідач по декілька днів не ночує вдома, веде розгульний спосіб життя. Усі спроби позивачки направлені на те, щоб [PERSON] перестав пити та налагодити з ним нормальне сімейне життя та стосунки, позитивних результатів не дали, а тому позивачка була вимушена забрати дітей та переїхати проживати до своїх батьків. Позивачка вважає, що за таких обставин збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, примирення з відповідачем є неможливим. Позивачка просить розірвати шлюб з [PERSON], неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Позивачка надіслала до суду заяву про підтримання позову і можливість розгляду справи за її відсутності. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про підтримання позову в повному обсязі, можливість проведення заочного розгляду справи за відсутності позивача та відповідача. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився повторно, не повідомив про причини неявки і від нього не надходило заяви про відкладення розгляду справи чи можливість розгляду справи за його відсутності. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

30 січня 2015 року прокурор Романівського району Житомирської області звернувся до суду з позовом в інтересах Романівської центральної районної лікарні (далі Романівська ЦРЛ) до [PERSON], в якому зазначив, що 3 липня 2013 року відповідач заподіяв [PERSON] легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, внаслідок чого останній у період з 4 липня 2013 року по 9 липня 2013 року перебував на лікуванні в Романівській ЦРЛ. Посилаючись на те, що закладом охорони здоров'я на лікування [PERSON] було затрачено 1211 грн 10 коп, прокурор просить стягнути з відповідача на користь позивача вказані витрати. Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про час і місце судового розгляду справи вказані особи були повідомлені належни чином. Прокурором та позивачем до суду подані заяви про розгляд справи за їх відсутності та про підтримання ними позовних вимог. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ЦПК України. Судом встановлено, що 3 липня 2013 року відповідач, знаходячись в будинку по вулиці Фабричній, 17 в смт.Миропіль Романівського району Житомирської області, на підгрунті неприязних відносин умисно заподіяв [PERSON] легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Вказана обставина підтверджується вироком Романівського районного суду Житомирської області від 4 листопада 2013 року, яким [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України. Внаслідок злочинних дій відповідача [PERSON] у період з 4 липня 2013 року по 9 липня 2013 року перебував на лікуванні в Романівській ЦРЛ. Витрати на його лікування склали 1211 грн 10 коп, що підтверджується довідкою лікувального закладу. Згідно частини 4 статті 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено цей вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до статті 1206 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. З огляду на встановлені обстаини, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до статті 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

30 січня 2015 р. позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що 21 листопада 2008 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької обл., актовий запис №1055, і проживала з ним до квітня 2014 р. Від спільного подружжя мають одну дитину [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, так як постійно в сім'ї виникали сварки побутового характеру та грубого відношення відповідача до позивачки. Поновлювати стосунки сторони не збираються. У зв'язку з цим вони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. В подальшому спільне життя та збереження їхньої сім'ї неможливе. Спільне майно сторони поділили добровільно. Угода про проживання дитини між ними досягнута. Питання щодо утримання неповнолітньої дитини буде вирішуватися в іншій справі. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить шлюб розірвати, так як не має наміру поновлювати стосунки, які були припинені у квітні 2014 р. з вини відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, 03.02.2015 р. в телефонному режимі повідомив, що 10.02.2015 р. в судове засідання з'явитися не може, так як знаходиться в лікарні, письмову заяву надати теж не може, в зв'язку з відсутністю зв'язку, так як проживає в зоні проведення АТО. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить справу слухати без його участі. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини між сторонами були припинені, поновлювати стосунки сторони намірів не мають, на примирення не згодні, тому шлюб належить розірвати. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

30 січня 2017 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] суму боргу згідно договору позики з відповідними відсотками в загальній сумі 198068 грн. Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 16.02.2014 року між ним та відповідачем укладено договір позики в сумі 1000 доларів США, який має форму власноручно написаної [PERSON] розписки. За умовами укладеного договору відповідач зобовязалась повернути суму боргу до 01.06.2014 року, однак до обумовленої дати та станом на день звернення до суду з зазначеним позовом кошти йому не повернула, тобто взяте на себе зобовязання не виконала. Посилаючись на викладені обставини, розмір заборгованості позивачем визначено у 198068,00 грн., з якої: 27192,00 грн. - сума основного боргу та 170 876,00 грн. - проценти у відповідності до положень ст.1048 ЦК України, згідно зробленого ним розрахунку за період з 16.03.2014 року по 16.01.2017 року. Позивач [PERSON] на розгляд справи в судове засідання не зявився, однак в канцелярію суду подав заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутності, одночасно зазначивши, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання двічі не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи в суді, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомила та будь-яких заяв чи клопотань з приводу розгляду справи не подала. Враховуючи згоду позивача, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

30 січня 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] селищної ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Шковороди, 112, у смт. Шацьк, Шацького району Волинської області. Позовну заяву обґрунтовано тим, що 21 листопада 2013 року помер [PERSON], якому належало вказане нерухоме майно. Належність даного майна спадкодавцю підтверджується довідкою [PERSON] селищної ради Шацького району Волинської області від 27.01.2017 року № 288, архівним витягом з рішення [PERSON] селищної ради Шацького району Волинської області від 09.09.1997 року № 9/4. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. За життя [PERSON] заповіт не склав, а тому, відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги за законом був [PERSON], який спадщину прийняв подавши відповідну заяву до нотаріуса у передбачений законодавством строк, що підтверджується спадковою справою №83/2013, проте так і не оформивши спадщину помер 25 січня 2015 року. За життя [PERSON] склав заповіт, засвідчений приватним нотаріусом Шацького районного нотаріального округу [PERSON] 26.11.2013 року, яким заповів усе своє майно [PERSON]. [PERSON] спадщину прийняв шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу у строк, передбачений законодавством. Інших спадкоємців,які б прийняли спадщину немає. У звязку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні її спадкових прав. Тому він просить суд визнати його право власності на дане нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач в попереднє судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. [PERSON] подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області при ухваленні рішення покликається на розсуд суду. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, тому позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 392, 1217, 1222, 1223, 1268, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

30 січня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 26 травня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 37. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 26 травня 2012 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 37. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

30 січня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 27 червня 2015 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новогродівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 38. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з травня 2016 року, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, виникненням непорозумінь та сварок. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новогродівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 38. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, виникненням непорозумінь та сварок. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

30 січня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 31 серпня 2013 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований виконавчим комітетом Родинської міської ради міста Красноармійська Донецької області, актовий запис № 34. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені у звязку з різними поглядами на сімейне життя, відповідач повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав, просив розглянути справу за його участі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 серпня 2013 року виконавчим комітетом Родинської міської ради міста Красноармійська Донецької області, актовий запис № 34. Сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

30 січня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 06 червня 2015 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у вказаному шлюбі народилась дитина [PERSON] [INFO], подружнє життя з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що в січні 2017 року привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе, оскільки вона проживає зі своїми батьками. В судове засідання сторони не зявились. Позивач надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без неї. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу заперечував. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 червня 2015 року (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO] (а.с.6). Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, які не заперечуються відповідачем, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені з січня місяця 2017 року. З цього часу спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та місця проживання дитини немає. Ухвалою від 16.02.2017 року сторонам надавався строк на примирення терміном на 2 місяці. Станом на дату розгляду справи примирення не відбулось. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

30 січня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона працювала на посаді дільничий нормувальник ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля». Наказом №190/к від 07 листопада 2016 року була звільнена з вищевказаного підприємства за власним бажанням, на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. У день звільнення виплата всіх належних їй сум проведена не була, заборговані кошти, всього на суму 37794,74 грн. були повністю виплачені відповідачем лише 29 грудня 2016 року. Враховуючи, що її середньоденний заробіток становив 271,78 грн., а за період з 08 листопада 2016 року по 29 грудня 2016 року минуло 37 робочих днів, просить суд стягнути з відповідача в свою користь 10055,86 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити (а.с. 40 ). Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.39). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно копії трудової книжки [PERSON] та копії витягу з наказу №190/к від 07 листопада 2016 року, остання була звільнена з ДП «Волиньвугілля», на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору (а.с.4,7). Відповідно до довідки ДП «Волиньвугілля» №36/7.2.5/01-19 від 10 січня 2017 року середньоденна заробітна плата позивача становила 271,78 грн. (а.с.5). У судовому засіданні встановлено, що відповідач виплатив позивачу усі кошти належні їй при звільнені лише 29 грудня 2016 року (а.с. 8-12). Таким чином, суд задоволює позов і стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля»» в користь [PERSON] 10055,86 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08 листопада 2016 року по 29 грудня 2016 року включно, з розрахунку 271,78 грн. (середньоденний заробіток [PERSON]В.) х 37 (робочі дні за вищевказаний період). Суд стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в користь [PERSON] 640 грн. судового збору.

Outcome: approved