Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

30 березня 2017 року, [PERSON], яка діє від імені та в інтересах малолітнього сина [PERSON], [INFO], звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, визнати за своїм сином [PERSON], [INFO] право власності в порядку спадкування за законом, після смерті його батька [PERSON], померлого 01.11.2015 р. на спадкове майно у виді : 1/2 частини однокімнатної квартири, загальною площею 33,4 кв.м під № 19 в буд. № 1 по вул. Торговій в смт. Авангард, Овідіопольського району Одеської області, яку за життя, згідно договору купівлі-продажу майнових прав № Г5-19 від 27.10.2010 р., акту прийому-передачі майнових прав від 19.09.2011 р., укладених між спадкодавцем [PERSON] та ТОВ «Полімер-Граніт», а також довідки останніх про повну сплату [PERSON] вартості спадкової квартири набув право власності на вказану квартиру, і яка увійшла до спадкової маси після його смерті, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом державним нотаріусом було відмовлено позивачам у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкову квартиру. В судовому засіданні законна представниця малолітнього позивача [PERSON], [INFO] повністю підтримала свій позов та просила суд його задовольнити. Представниця відповідачки за довіреністю в судовому засіданні повністю визнала позов. Дослідивши письмові матеріали справи та спадкової справи № 31/2016, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, що були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до приписів ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у томі числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини, з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна. Статтею 1297 ЦК України передбачено спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна, як те передбачено ст. 1299 ЦК України. Суд встановив, що після смерті [PERSON], померлого 01.11.2015 р. - який є батьком малолітнього позивача [PERSON], [INFO], колишнім чоловіком [PERSON] та сином відповідачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 431013 виданого повторно 25.11.2015 р., свідоцтвом про народження дитини серії 1-ЖД № 186316 від 17.09.2003 р., свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЖД № 082469 від 25.11.2009 р. та свідоцтвом про народження спадкодавця [PERSON] серії VII-УР № 0507199 від 03.12.1966 р., в якому його матірю значиться відповідачка відкрилася спадщина у виді однокімнатної квартири, загальною площею 33,4 кв.м під № 19 в буд. № 1 по вул. Торговій в смт. Авангард, Овідіопольського району Одеської області, яку за життя, згідно договору купівлі-продажу майнових прав № Г5-19 від 27.10.2010 р., акту прийому-передачі майнових прав від 19.09.2011 р., укладених між спадкодавцем [PERSON] та ТОВ «Полімер-Граніт», а також довідки останніх про повну сплату [PERSON] вартості спадкової квартири (а.с. 6-8). Після смерті спадкодавця [PERSON], сторони по справі своєчасно прийняли спадщину, шляхом подачі відповідних письмових заяв на ім`я нотаріуса та проханням про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно (а.с. 19-38). Однак, у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку, сторонам було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкову квартиру, право власності на яку не зареєстрував спадкодавець, не отримавши на неї відповідних правовстановлюючих документів (а.с. 38). Крім цього, рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 09.08.2016 р., яке набрало законної сили 22.08.2016 р. був частково задоволений позов [PERSON] до [PERSON], в особі його законного представника [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та визнано за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її сина [PERSON], померлого 01.11.2015 р. на спадкове майно у виді1/2 частини однокімнатної квартири, загальною площею 33,4 кв.м під № 19 в буд. № 1 по вул. Торговій в смт. Авангард, Овідіопольського району Одеської області (а.с. 39-40). Аналізуючи приписи норм вищевказаного законодавства та статті 1218 ЦК України, суд дійшов висновку до складу спадщини входять лише ті права та обовязки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах, тому, не набуття права власності на річ спадкодавцем не дає законних підстав для виникнення такого права у спадкоємців померлого. Таким чином, як встановив суд, спадкодавець за життя набув право власності на спірну квартиру згідно договору купівлі-продажу майнових прав № Г5-19 від 27.10.2010 р., акту прийому-передачі майнових прав від 19.09.2011 р., укладених між спадкодавцем [PERSON] та ТОВ «Полімер-Граніт», а також довідки останніх про повну сплату [PERSON] вартості спадкової квартири і відповідно позивач [PERSON], [INFO], як син спадкодавця після смерті свого батька [PERSON] має право на спадкування 1/2 частини вищевказаного нерухомого майна, а тому вказаний позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню (а.с. 33-36).

Outcome: approved