Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

29.12.2019 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області(далі по тексту - відповідач) про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування (а.с.2-4). В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги (32-33). Так, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок [ADDRESS] , літера «А» житловою площею 48,2 кв.м, загальною площею 133,8 кв.м, у складі коридору літера «1», житлової кімнати літера «2», житлової кімнати літера «3», житлової кімнати літера «4», житлової кімнати літера «5», кухні літера «6», коридору літера «7», комори літера «8», веранди літера «а», веранди літера «а1», прибудови літера «а2», сараю літера «Г», сараю літера «Д», вбиральні літера «Є», сараю літера «Ж», сараю літера «З», навісу літера «з», альтанки літера «І», сараю літера «К», навісу літера «к», огорожі літера № 1, хвіртки літера № 3, воріт літера № 4, огорожі літера № 6, цистерни літера № 7 , після смерті бабусі - [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі № 495/10882/19 за позовною заявою [PERSON] до Старокозацької СР про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Справу призначено до розгляду (а.с.19-20). Позивач - [PERSON] , в судове засідання не з`явився, але його представник - адвокат Павленко В.С., подав до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.59). Відповідач - Старокозацька СР, у судове засідання не з`явилася, про день, час і місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно із ч.3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України). У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Старокозацької СР про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла баба [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис за № 509 (а.с.5). За життя померла [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , про що свідчить копія заповіту зареєстрованого в реєстрі за № 13 9 (а.с.35). Померла [PERSON] була власником вищевказаного житлового будинку, що підтверджується довідкою № 2163, виданою 11.12.2019 року Старокозацькою СР (а.с.6). За твердженням позивача, він звернувся у встановленому порядку до нотаріальної контори за свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, однак йому було нотаріально відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, що підтверджується довідкою № 157/01-16 від 26.07.2019 року (а.с.9). Позивач зазначає, що він є онуком померлої баби та проживає у будинку, який вона йому заповідала, але у зв`язку з тим, що за своє життя баба не оформила право власності на житловий будинок, він не має можливості вступити у спадщину. Дані обставини і стали підставою для звернення [PERSON] до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб. Згідно із ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування по черзі. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки. Спадкоємцем першої черги за законом являються позивачка. Згідно із ч.ч. 1, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності. Як встановлено матеріалами справи та підтверджено в ході судового засідання єдиним спадкоємцем [PERSON] , який претендує на спадщину за заповітом у вигляді житлового будинку є її онук - [PERSON] . Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку прозаконність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог [PERSON] до Старокозацької СР про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved