Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

29 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON], в якому просить розірвати договір на виготовлення та доставку металопластикових конструкцій (вікон) від 05.07.2015, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON], а також стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування збитків 2685 грн., пеню 454 грн., три проценти річних 28 грн., інфляційне збільшення боргу 232 грн. та судовий збір. Позивач у судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву, в якій позов підтримав та просивсправу розглядати без його участі, давши згоду на заочний розгляд справи. Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщався, причин неявки суду не повідомив, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 05 липня 2015 року [PERSON] уклав з ФОП [PERSON], відповідно до якого останній зобовязується виконати роботи по виготовленню і доставці металопластикових конструкцій (а.с. 6). Згідно з п. п. 3.1 та 3.2договору при його укладенні замовник зобовязується сплатити виконавцю аванс в сумі 2685 грн., а виконавець зобовязується виготовити та доставити вироби протягом 31 робочих днів. На виконання умов договору [PERSON] сплативФОП [PERSON] вказану суму коштів, проте до теперішнього часу останній умов договору не виконав. Відповідно до п.1 ст. 10 ЗаконуУкраїни «Про захист прав споживачів» (далі Закон) споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобовязань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Як встановлено судом, відповідач не виконав умови договору у визначений договором строк, тому вимоги позивача щодо розірвання договору від 05.07.2015та стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 2685 грн., сплачених позивачем як аванс при укладенні договору від 05.07.2015, підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п. 4.2 договору від 05.07.2015 в випадку невиконання виконавцем п. 3.2 даного договору, виконавець зобовязаний сплатити неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення (ч. 2 ст. 551 ЦК України). Згідно даного позивачем розрахунку розмір неустойки складає 452 грн. 00 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Частиною 2\~статті 625 ЦК України\~встановлено обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.\~1 ст.\~509\~ЦК зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За змістом статей\~524 та 533 ЦК грошовим є зобовязання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті). Така правова позиція підтверджується й практикою Верховного Суду України (постанова від 6 червня 2012\~р. у справі №\~6-49цс12). Отже, статтею\~625 ЦК регулюються зобовязальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобовязання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. З обставин справи не убачається існування грошового зобовязання відповідача перед позивачем, а тому суд не знаходить підстав для застосування до правовідносин, що виникли між сторонами, положень ч. 2 ст. 625 ЦК України про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. За таких обставин, позов підлягає задоволенню в частині розірвання договору та стягнення з відповідача на користь позивача сплаченої за товар суми2685 грн. та 451,96 грн. пені. У звязку з частковим задоволенням позову, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 487,20 грн., на користь держави у розмірі 449,93 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial