Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

7 квітня 2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 від всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 1 лютого 2020 року. Мотивує свої вимоги тим, що у позивача під час перебування у шлюбі з [PERSON] у 2018 році народилась донька. 7 квітня 2020 року рішенням суду виключено відомості про батька [PERSON] з актового запису про народження [PERSON] . Зазначає, що позивачка зверталася з прохання до відповідача про сплату аліментів в добровільному порядку, зокрема 16 січня 2020 року. Рішенням суду від 16 березня 2021 року встановлено батьківство [PERSON] щодо малолітньої [PERSON] . На підставі рішення суду були внесені зміни до актового запису про народження дитини. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, працює. Відповідач подав до суду відзив на позов в якому позов визнав частково - з дати подання позову до суду, та зазначив про безпідставне стягнення з нього аліментів на утримання дитини за минулий період, оскільки на час звернення позивача до нього з вимогою про сплату аліментів батьком дитини був зазначений [PERSON] . Позивачем не надано доказів звернення з вимогою про сплату аліментів після виключення [PERSON] з актового запису про народження [PERSON] , тобто після 7 квітня 2020 року. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Із матеріалів справи вбачається, що з 7 вересня 2013 року [PERSON] , 1988 року народження, та [PERSON] , 1993 року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконкомом Яганівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, актовий запис № 2 (а.с. 8). Під час перебування у шлюбі у позивача народилась [PERSON] , [INFO] . Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 7 квітня 2020 року по справі №581/201/20 виключено з актового запису про народження [PERSON] , вчиненого 29 жовтня 2018 року виконавчим комітетом Яганівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області за № 02, відомості про батька [PERSON] . Вирішено про необхідність зазначити в актовому записі про народження [PERSON] відомості про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 9). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 11 лютого 2021 року по справі №581/725/20 визнано відповідача [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Грабщина Липоводолинського району Сумської області. Внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] : батьком дитини зазначити [PERSON] , прізвище дитини змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 9-11). Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого повторно, батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] , є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). 15 січня 2020 року [PERSON] направила [PERSON] лист-звернення, в якому прохала сплачувати аліменти на утримання дитини (а.с. 14). Даний лист отримано відповідачем 21 січня 2020 року (а.с. 14-17). Відповідно до довідки про доходи №57 від 21 квітня 2021 року, [PERSON] працює на посаді агронома в Селянському (фермерському) господарстві Кривозуб С.І. та його середня нарахована заробітна плата за період з січня 2020 по березень 2021 року становить 22272 грн. При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років на даний час становить 1921 грн., 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років від цієї суми становить 960 грн. 50 коп. Згідно з частинами першою, другою статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Встановивши вищезазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги на її утримання, а в силу положень ст. 180 СК України, яка покладає обов`язок утримувати дитини на обох батьків, відповідач, як її батько, зобов`язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи всі фактичні обставини справи, зокрема докази офіційного працевлаштування відповідача, відсутність доказів наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, дружини, батьків, дочки, сина, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, у зв`язку з чим суд вважає, що позов про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованим. Визнання позову відповідачем в цій частині не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Однак суд вважає, що аліменти мають стягуватися від дня пред`явлення позову, оскільки позивачем не подано суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а останній ухилявся від їх сплати. Направлення позивачем на адресу відповідача 15 січня 2020 року листа-звернення з проханням сплачувати аліменти на утримання дитини не може вважатися таким доказом, адже на зазначену дату батьківство відповідача щодо дитини ще не було встановлено, відтак обов`язок сплачувати аліменти ще не виник. Інших доказів, які б доводили вжиття заходів позивачем щодо одержання аліментів з відповідача після набрання законної сили рішенням суду від 11 лютого 2021 року, яким встановлено батьківство відповідача, позивачем також не надано. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави 908 грн. судового збору.

Outcome: partial