Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

2 липня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Катеринівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визнання за нею права власності на жилий будинок з господарськими спорудами. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що 27 квітня 2013 року в с.Плещіївка Костянтинівського району Донецької області померла її мати, [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями по вул.Залізнична,50 в с.Плещіївка Костянтинівського району Донецької області. Спадкоємцем за заповітом після смерті матері є вона, про прийняття спадщини вона подала відповідну заяву в нотаріальну контору. Але вона не може одержати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний будинок, тому що свідоцтво про право приватної власності на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами, видане 23 листопада 1989 року виконавчим комітетом Катеринівської сільської ради на імя матері, [PERSON], було втрачено. Після отримання 8 квітня 2014 року дублікату цього документу вона звернулась до реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції за державною реєстрацією права власності на домоволодіння за померлою [PERSON], однак у цьому їй було відмовлено, оскільки цей власник домоволодіння помер. У звязку з наведеними обставинами, враховуючи, що вона прийняла спадщину після смерті матері, просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул.Залізнична,50 в с.Плещіївка Костянтинівського району Донецької області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Представник відповідача Катеринівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, в судове засідання не явився, подав заяву, в якій позов визнав повністю та просить розглянути справу за його відсутності. З'ясувавши у судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23 листопада 1989 року виконавчим комітетом Катеринівської сільської ради на імя матері позивача, [PERSON], було видане свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок з господарськими спорудами по вул.Залізнична,50 в с.Плещіївка Костянтинівського району Донецької області (а.с.23). 27 квітня 2013 року [PERSON] померла в с.Плещіївка Костянтинівського району Донецької області (а.с.22). Після її смерті залишилося спадкове майно у виді вказаного вище житлового будинку з господарськими спорудами. Оскільки правовстановлюючий документ на цей будинок з господарськими спорудами був втрачений і реєстрацію права власності [PERSON] на нього зробити у теперішній час неможливо, то на підставі ст.ст.380,392 ЦК України слід визнати, що померла [PERSON] за життя набула право власності на житловий будинок з господарськими спорудами по вул.Залізнична,50 в с.Плещіївка Костянтинівського району Донецької області. Спадкоємцем за заповітом на вказане майно після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] (а.с.21), яка 25 жовтня 2013 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.41), тому на підставі ст.392,1235,1268 ЦК України за нею слід визнати право приватної власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул.Залізнична,50 в с.Плещіївка Костянтинівського району Донецької області.

Outcome: approved