Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

30 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Виконкому Святогорівської селищної ради Донецької області про визнання права власності, посилаючись на те, що 30 травня 2015 року помер його дід - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно житловий будинок, розташований за адресою в с. Вірівка вул. Зарічна буд. 30 Добропільського району. Після смерті батька у будинку була прописана матір позивача [PERSON], але вона померла 23 листопада 2013 року. На даний час вказаний житловий будинок використовується його родиною, в ньому ніхто не зареєстрований, але він мешкає в ньому та доглядає за вказаним будинком проводить необхідні ремонтні роботи та обробляє огород. Вирішення питання щодо оформлення житлового будинку на позивача неможливо в звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи. По документам, які є в сімейному архіві позивачем було встановлено, що 23 червня 1947 року дід [PERSON] уклав акт з [PERSON] та прийняв в довічне безкорисне користування вказаний будинок, але вказаний акт і державних установах не було зареєстровано. Позивач просить у позовній заяві визнати право власності на житловий будинок, розташований за адресою в с. Вірівка вул. Зарічна буд. 30 Добропільського району. Позивач, представник відповідача в судове засідання не зявились, позивач надав заяву про слухання справи в його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, представник Виконкому Святогорівської селищної ради Донецької області надали листа з проханням розглянути справу в їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність позивача, представника відповідача. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позиція суду підтверджується наступним. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено: Згідно до ст. 114 ЦПК України, виключної підсудністю є позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. 30 травня 2015 року помер дід позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01 червня 2004 року (серія І-НО №786040, видане Виконавчим комітетом Святогорівської селищної ради Добропільського району Донецької області). (арк.справи 5). Відповідно до свідоцтва про народження позивача вбачається, що позивач [PERSON] має матір [PERSON] (арк.справи 8), яка в свою чергу відповідно до свідоцтва про народження має батьків [PERSON] та [PERSON] (арк.справи 6). Після смерті діда позивача [PERSON], залишилось спадкове майно житловий будинок, розташований за адресою в с. Вірівка вул. Зарічна буд. 30 Добропільського району. Довідкою ТОВ «Добропільське БТІ» від 28 серпня 2015 року вказано, що згідно архівних даних встановлено, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою в с. Вірівка вул. Зарічна буд. 30 Добропільського району, не зареєстроване. (арк.справи 9). З позовної заяви вбачається, що на даний час позивач мешкає в житловому будинку за адресою в с. Вірівка вул. Зарічна буд. 30, та доглядає за вказаним будинком проводить необхідні ремонтні роботи та обробляє огород, що не іде всупереч з довідкою від 30 листопада 2015 року, де достеменно обумовлено, що на момент смерті [PERSON], яка була зареєстрована за вказаною адресою, позивач постійно мешкала без реєстрації та на даний момент проживає в ньому. (арк.справи 19). Згідно ст. 321 ЦК України і ст. 41 Конституції України право власності є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійснення. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1216 ЦК України, обумовлюється, що спадкування є перехід прав і обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1268 ч. 5 ЦК України, незалежно від прийняття спадщини, вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини, а згідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 328 ч. 2 ЦК України, право власності вважається таким, що набуте правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Враховуючи, що позивач не моє можливості реалізувати своє право через нотаріальну контору, вказаний факт в судовому засіданні не спростований та зважаючи на той факт, що визнання позовних вимог Відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з огляду на обґрунтованість позову суд приходить висновку про задоволення позову в повному обсязі. У зв'язку з викладеними обставинами, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, знайшли своє обґрунтування та підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved