Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

29 квітня 2015 року Татарбунарська районна державна адміністрація Одеської області в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини та стягнути з неї аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття на користь опікуна, прийомних батьків, батьків-вихователів або державного закладу, де буде утримуватися дитина. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не займається належним чином утриманням та вихованням дитини, не створює належних умов для проживання сина, чим порушує його права на повноцінний розвиток. Посилаючись на те, що відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, неодноразово попереджалася про наслідки безвідповідального батьківства, позивач вважав, що є підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав. В судове засідання представник позивача, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не з'явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, в якій вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не поінформувала. В засіданні, що відбулося 19.05.2015року, [PERSON] позов не визнала, зазначивши, що дійсно іноді зловживає алкогольними напоями, проте підстав для позбавлення її батьківських прав немає. Представник третьої особи, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Надала письмову заяву, в якій вимоги підтримала та просила розглядати справу без її участі. Прокурор в засідання не з'явилася, була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). З актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 16.04.2015року, 16.01.2015року, 18.12.2014року, 27.11.2014року, 11.11.2014року, 08.04.2014року, 20.04.2011року, 18.07.2008року та рішень координаційної ради у справах дітей Татарбунарської районної державної адміністрації від 23.01.2015року №2 та від 11.02.2014року №7 слідує, що [PERSON] з 2007 року не працює, стан житла не задовільний, умови проживання жахливі, наявна антисанітарія, відповідач та її співмешканець [PERSON] зловживають алкогольними напоями, неодноразові зауваження представників органу опіки та піклування проігноровано (а.с.а.с.4,6, 38-42, 46-51). Згідно з характеристикою Трапівської сільської ради від 17.04.2015року [PERSON] ніде не працює, живе зі співмешканцем [PERSON] на пенсію його батька [PERSON], яка є єдиним джерелом доходу в сімї, мати та її співмешканець зловживають спиртними напоями, доглядом та вихованням дитини не займаються, власної кімнати хлопчик не має, проживає разом із дорослими, в кімнаті брудно, у дитини відсутні необхідні речі: одяг, іграшки, продукти харчування, ліжко та постіль (а.с.8). З інформації Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області вбачається, що відповідач протягом 2013-2014 років неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, зокрема, за дрібну крадіжку, за розпиття алкогольних напоїв у громадському місці, невиконання обовязків щодо виховання дітей, дрібне хуліганство (а.с.31). Судом встановлено, що за місцем навчання в Трапівській [PERSON] дитина характеризується посередньо, матеріал не засвоює і тому не вміє ні читати, ні писати, ні рахувати. Школу відвідує постійно, зовнішній вигляд належний (а.с.7). З висновку Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав слідує, що з урахуванням умов проживання та виховання дитини, ставлення [PERSON] до своїх батьківських обовязків, позивач як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с.3). Вирішуючи спір, що виник між сторонами з сімейних правовідносин, суд виходить з такого. Статтею 150 Сімейного кодексу (далі СК) України встановлено низку обовязків батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття нею повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав можливе за наявності підстав, визначених у ст.164 СК України. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, окрім іншого, ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини (п.2 ч.1 ст.164 СК). З цієї підстави мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав лише у разі досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК). При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує, окрім іншого, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. При цьому мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням того, що відповідач є повнолітньою особою, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не забезпечує належних умов для розвитку свого малолітнього сина, що негативно відображається на процесі його навчання, протягом тривалого часу не докладає зусиль щодо усунення антисанітарних умов проживання дитини, зловживає алкогольними напоями, попередження органу опіки та піклування ігнорує, суд вважає що є підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дитини [PERSON] із стягненням з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше мінімального розміру, встановленого законодавством. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При цьому якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» Татарбунарська районна державна адміністрація Одеської області, яка звернулася із заявою до суду щодо захисту прав та інтересів дитини, звільнена від сплати судового збору. Отже, з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 243грн.60коп. за подання до суду позовної вимоги немайнового характеру підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. З огляду на викладене,

Outcome: approved