Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

29 листопада 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на її користь на дитину [PERSON] , [INFO] , та стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що проживає з сином [PERSON] , який перебуває на її утриманні, а відповідач проживає окремо. Згідно з рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24.02.2016р. з відповідача стягуються аліменти на сина [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно і до повноліття дитини. Згідно з рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21.06.2018р. з відповідача стягуються аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1100 грн. щомісячно і до повноліття дитини. З часу ухвалення рішення суду витрати на утримання сина значно зросли, розмір призначених рішенням суду аліментів не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не відповідає мінімальному їх розміру, встановленому частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України. Разом з цим, відповідач є здоровою, працездатною особою, постійно працює та здатний сплачувати аліменти в більшому розмірі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд, за згодою позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.192 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, визначений за рішенням суду розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Судом встановлено, що згідно з рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24.02.2016р. з відповідача стягуються аліменти на сина [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно і до повноліття дитини та згідно з рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21.06.2018р. з відповідача стягуються аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1100 грн. щомісячно і до повноліття дитини. Розмір призначених рішенням суду аліментів не є необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не відповідає мінімальному їх розміру, встановленому частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України. Враховуючи викладене, необхідно визначити аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. При поданні позову позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved