Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

29 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовною заявою до [PERSON] про зміну графіка побачень з дитиною. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.09.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.22). 23.09.2019 року ухвалою Тернопільського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] (а.с.38). Постановою Тернопільського апеляційного суду від 23.10.2019 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.09.2019 року скасовано та цивільну справу постановлено направити для розгляду до Козівського районного суду Тернопільської області за встановленою підсудністю (а.с.66-67). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 06.11.2019 року судову справу №607/20536/19 передано судді Гриновець О.Б.. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем, перебувала у шлюбі та останній є батьком їхньої спільної дитини - [PERSON] , [INFO] . Судом, у 2018 році постановлено визначити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні [PERSON] , [INFO] , встановивши, що батько проводить з сином час за наступним графіком: щопонеділка, з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв.; кожну другу та четверту суботу місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.; другу частину щорічних літніх канікул. Вказує, що на даний час встановлений графік побачення з дитиною слід призупинити та встановити новий графік, яким змінити час можливого спілкування батька з сином у зв`язку із початком нового навчального року та іншими істотними обставинами, у зв`язку з небажанням сина проводити час з батьком, тривожним і стресовим станом дитини, а тому, просить змінити існуючий графік побачень відповідача з сином на наступний: кожний перший і третій понеділок місяця з 17:00 год. до 19:00 год.. 10.06.2020 року представник позивача скерував до суду «заяву про зміну предмета позову», згідно якої просить: «змінити існуючий графік побачень [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] . Визначити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні [PERSON] , [INFO] , встановивши, що батько проводить з сином час за наступним графіком: кожну суботу з 17:00 год. до 19:00 год., без участі матері [PERSON] та за обов`язкової умови завчасно надання вільної згоди сином [PERSON] на спільне проведення часу.» (а.с.173-174). Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 28.01.2020 року постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті (а.с.187). Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак останній подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, згідно з якою просять задовольнити позовні вимоги (а.с.200). Відповідач у жодне судове засідання, яке призначалось судом не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України, однак з невідомих причин у такі не з`являвся. 09.06.2020 року скерував на електрону адресу суду клопотання, у якому, серед іншого, відповідач вказує на те, що у позивача правових підстав для звернення до суду не було, оскільки син «позивачки» та відповідача не може бути особою, в інтересах якої подано такий позов та, відповідно, позивачем у справі. Отже справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства через відсутність порушених прав чи інтересів малолітнього сина [PERSON] - позивача та/або його матері, яка згідно ч.1 ст.57 ЦПК України має процесуальні права та обов`язки позивача. Разом з тим зміна графіку побачень (не передбачений законом засіб судового захисту обраний матір`ю дитини) передбачає обмеження безперешкодного спілкування батька з сином, право на яке згідно ст.153 СК України може бути обмежене виключно законом, не судом. Відтак, поданий адвокатом позов до суду є завідомо безпідставним та має очевидно штучний характер, а тому просить постановити окрему ухвалу щодо неналежного виконання професійних обов`язків адвокатом та закрити провадження у справі (а.с.167-168). Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України та ч.1 ст.81 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.06.2009 року (а.с.7). Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.11.2018 року вирішено визначити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні [PERSON] , [INFO] , встановивши, що батько проводить з сином час за наступним графіком: щопонеділка, з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв.; кожну другу та четверту суботу місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.; другу частину щорічних літніх канікул (а.с.201-203). Згідно з листа Тернопільського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-економічний ліцей №9 ім. І.Блажкевич» Тернопільської міської ради Тернопільської області від 04.02.2019 року №02-04/17 вбачається, що з учнем 4-Г класу [PERSON] , 2009 р.н., було проведено проективну методику «Моя сім`я», а саме: «На малюнку хлопець зобразив членів сім`ї: маму, себе, бабусю (проживає поруч), покійного дідуся, проте не намалював тата. В розповіді [PERSON] пояснив це тим, що не хоче спілкуватись з батьком, незважаючи на визначений рішенням час. Пов`язано це з тим, що тато неодноразово під час таких зустрічей ображав його і маму, викликав поліцію, підвищував голос та шарпав сина. Хлопець ображений на батька за таке ставлення. Зі слів [PERSON] ці зустрічі негативно позначаються на його самопочутті та комфорті. Також промовився, що боїться тата через таку поведінку. Зі слів класного керівника 4-Г класу, [PERSON] , батько, [PERSON] , цікавився дитиною коли [PERSON] навчався в першому класі (березень 2016 р.)» (а.с.8). Відповідно до положень ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Стаття 18 Конвенції ООН «Про права дитини» встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Статтями 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитини, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст.153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Положеннями ст.157 Сімейного кодексу України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з ст.159 Сімейного кодексу Україниякщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. При визначенні способу участі відповідача у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд враховує вік дитини, прихильність дитини до батька та матері, ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, ведення ними здорового способу життя та відсутність шкідливих звичок. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відтак, слід визначити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні [PERSON] , [INFO] , встановивши, що батько проводить з сином час за наступним графіком: кожну суботу з 17:00 год. до 19:00 год. без участі матері [PERSON] та за обов`язкової умови завчасного надання вільної згоди сином [PERSON] на спільне проведення часу. Згідно з ст.141 ЦПК України, вирішуючи питання судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved