Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

30.03.2021 року позивач [PERSON] звернулась в Корабельний районний суд міста Миколаєва з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 25.04.2023 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 139. В обґрунтування позову позивач вказала, що шлюбні відносини з відповідачем припинені більше року тому через відсутність взаєморозуміння одно одного, різні характери та погляди на життя. Все це призвело до втрати почуття любові, а подальше перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить інтересам позивача та інтересам їхньої дитини. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із матір`ю, позивачем по справі. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27.04.2021 р. відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Одночасно, в ухвалі відповідачу роз`яснення, що він має право подати до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також має право подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Сторони в судове засідання не з`явились. Надали суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, просили шлюб між ними розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що 25.04.2013 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 139. Від вказаного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не має, на тепер спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із матір`ю, позивачем по справі. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 2019 року. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Крім того, згідно з ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання залишити прізвище, яке вона набула під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved