overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

29 листопада 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначив, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, але в добровільному порядку оплату за отриману послугу не здійснює, в результаті чого у відповідача перед КП «Харківські теплові мережі» станом на 01.11.2012 року утворилась заборгованість за період з 01.08.2001 року по 30.11.2010 року в сумі 4258,06 грн., яку на теперішній час не відшкодовано, в зв'язку з чим і просить стягнути. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.06.2011 року було скасовано судовий наказ № 2029/2-н-3895/10, яким стягнуто з боржника на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячу воду у сумі 44258,06 грн. (а.с. 3) Згідно довідки про склад сім'ї від 29.07.2011 року відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Позивач надає послуги з центрального опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно Закону України «Про житлово - комунальні послуги» № 875-/у від 24.06.2004 року та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг та споживачами, які отримують ці послуги. Відповідач зобов'язаний своєчасно та в повній мірі вносити плату за надані позивачем послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, однак оплату в добровільному порядку не здійснює. За період з 01.08.2001 року по 30.11.2010 року заборгованість складає суму в розмірі 4258,06 грн. Обов'язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги, у тому числі і за опалення та підігрів холодної води для потреб гарячого водопостачання, передбачений ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Таким чином, суд вважає позовні вимоги КП «ХТМ» такими, що підлягають задоволенню. Виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір у сумі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

29 листопада 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач просив суд розглядати справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 18 серпня 1995 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З грудня 2008 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

29 листопада 2013 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього боргу в сумі 20 346 грн. 27 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 14 липня 2008 року між сторонами був укладений договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та позивачем Договір, підтверджується підписом у заяві. Згідно з п.8.6 Умов, при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п.9.12 Умов, договір дії протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про закінчення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Дотепер відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, заборгованість за кредитом - 2692 грн.00 коп., заборгованість по процентам - 9594 грн. 21 коп., комісія та пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 6615 грн. 00 коп.,штраф (фіксована частина) -500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 945 грн. 06 коп.-станом на 19.11.2013 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 20 346 грн. 27 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за договором, у зв'язку з чим з нього необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за договором в сумі 20 346 грн. 27 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

29 листопада 2013 року позивач звернулася до суду з зазначеним вище позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємного порозуміння. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя як зазначає позивач погіршується, що кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач вказує, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, внаслідок чого виникають постійні сварки свідком яких стає дитина. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні з позовом був повністю згоден та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи заслухавши сторони вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 31 жовтня 1992 року сторони уклали між собою шлюб, про що свідчить запис за № 108 зроблений у Книзі реєстрації актів Шевченківського районного відділу ЗАГС (а.с.4). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.5). На протязі останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, внаслідок чого між ними постійно виникають сварки. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства припинено, після наданого судом сторонам строку для примирення сторони наполягають на розірванні шлюбу. Майновий спір як зазначає позивачка буде розглядатися окремо. З ким буде проживати дитина після розірвання шлюбу, сторони ще не визначились. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню відповідно до ст.112 СК України, так як подальше життя подружжя у шлюбі буде суперечити як їх інтересам так і інтересам їх неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

29 листопада 2013 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вони мають у власності квартиру [ADDRESS]. В спірній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] який не є власником квартири. Позивачі просять суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на житло в спірній квартирі, тому що відповідач не проживає в спірній квартирі більш ніж шість місяців без поважних причин. Позивачі в судовому засіданні підтримали позов та надали пояснення, що в жовтні 2012 року відповідач [PERSON] пішов зі спірної квартири, забравши свої особисті речі, квартирою він не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, заочно, на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивачів, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення в результаті відсутності цієї особи довше встановленого терміну проводиться в судовому порядку. Згідно зі ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Судом встановлено з письмових доказів, що в спірній квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON], її неповнолітній син [PERSON], відповідач [PERSON] Спірна квартира належить позивачам на підставі свідоцтва на праві власності на житло, виданого органом приватизації жилого фонду ВАТ «Харківський тракторний завод» від 25.12.1995 року (а.с.3). Рішенням Орджонікідзевського районного суду від 04.11.2013 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. (а.с.11).. Відповідач [PERSON] не проживає постійно в спірній квартирі з жовтня 2012 року, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей його в квартирі не має. Ці обставини підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], які є сусідами сторін. При таких обставинах суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право на житло в квартирі [ADDRESS] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

29 листопада 2013 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначала, що їх неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, але відповідач, який є її батьком, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча працездатний і зобов'язаний це робити, тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частині всіх його заробітків щомісячно. В судове засідання сторони не з'явилися, від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі та задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи судом повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи без участі сторін, дослідивши письмові докази в ній, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 5). Однак участі в її утриманні як батько не приймає, хоча згідно зі ст.180 СК України зобов'язаний це робити до досягнення дитиною повноліття. Частина 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обов'язок батька утримувати своїх дітей до їх повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, матеріальне становище дитини, стан її здоров'я, та стан здоров'я і матеріальне положення платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх заробітків (доходів) щомісячно, але розмір щомісячних аліментів не повинен бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне викання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України та ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

29 листопада 2013 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначала, що їх неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, але відповідач, який є його батьком, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча працездатний і зобов'язаний це робити, тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частині всіх його заробітків щомісячно. В судове засідання сторони не з'явилися, від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі та задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи судом повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи без участі сторін, дослідивши письмові докази в ній, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого в них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 4). Однак участі в його утриманні як батько не приймає, хоча згідно зі ст.180 СК України зобов'язаний це робити до досягнення дитиною повноліття. Частина 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обов'язок батька утримувати своїх дітей до їх повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, матеріальне становище дитини, стан її здоров'я, та стан здоров'я і матеріальне положення платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх заробітків (доходів) щомісячно, але розмір щомісячних аліментів не повинен бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне викання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України та ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

29 листопада 2014 року, близько 11 години 00 хвилин, водій автомобіля BMW 3181, державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON], рухаючись по вул. Комунарська в м. Сміла, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, після виникнення небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості руху, в результаті чого не справився з керуванням та зіткнувся з автомобілем ВАЗ-21043, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Позивач, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому [PERSON] спричинена шкода, звернувся з позовом до нього та просить суд стягнути з відповідача на його користь 19 893,60 грн. матеріальних збитків. Представник відповідача проти позову не заперечує. Позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Дорожньо-транспортна пригода мала місце 29 листопада 2014 року близько 11 години 00 хвилин, по вул. Комунарська в м. Сміла. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. В діях водія автомобіля BMW 3181 [PERSON] вбачаються порушення вимог п.п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. Це підтверджується постановою Смілянського міськрайонного суду від 17 лютого 2015 року та постановою апеляційного суду Черкаської області від 01 квітня 2015 року, якими [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, і на нього накладений штраф в розмірі 400,00 грн. Постановою апеляційного суду Черкаської області від 01 квітня 2015 року провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито в звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 33 від 15 вересня 2015 року, складеного судовим експертом-автотоварознавцем [PERSON], сума матеріальних збитків, нанесених власнику автомобіля ВАЗ-21043, державний реєстраційний знак [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 15 вересня 2015 року становить 19 893,60 грн. Відповідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Оскільки матеріальний збиток завдано позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача, крім того, відповідач позов визнав повністю, що не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд вважає, що матеріальні збитки в розмірі 19 893,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. У відповідності з ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі наведеного, ч. 2 ст. 1187 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

29 листопада 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від квітня 2007 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 11). Позивач у судовому засіданні підтримала заявлений позов, а відповідач - не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 14.04.2007 р. (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачем (а.с. 6). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від липня 2013 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

29 листопада 2014 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Позивач з відповідачкою спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового \~спору між сторонами не має. Позивач під час судового розгляду справи направив заяву з якої видно, що на позові наполягає просить \~справу розглянути в його відсутність. Відповідачка до суду не зявилась хоча належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з серпня 2018 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З \~позову який надійшов до суду спору про розподіл майна не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім»я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. \~ Позивач \~при поданні позову сплатив судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивач не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved