Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

30.11.2018 р. [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ), в інтересах якої, на підставі письмової довіреності діє [PERSON] (далі представник позивача, [PERSON] ) звернулась до Енергодарського міського суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), в якій просила суд: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 12.07.2008 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Городоцького районного управління юстиції Хмельницької області, залишивши позивачу прізвище « [PERSON] »; визначити місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] , громадянки України, яка народилась: місто Енергодар Запорізька область, Україна з її матір`ю: [PERSON] ; стягнути зі [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з часу звернення до суду (а.с.1-3). Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 06.12.2018 р. було прийнято до розгляду та відкрито в порядку загального провадження цивільну справу №316/2095/18, провадження №2/316/1037/18 за вищезазначеним позовом та призначено підготовче судове засідання (а.с.14). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 11.01.2019 р. було роз`єднано у самостійні провадження позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, які залишено у даному провадженні №2/316/233/19, справа №316/2095/19 та позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с.22), які виділено в самостійне провадження №2/316/317/19, справа №316/82/19 та протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, передано 14.01.2019 р. до провадження судді Бульбі О.М. (а.с.25). Позивачем [PERSON] 15.02.2019 р. було подано до суду письмову заяву, відповідно до змісту якої позивач, у якості свого представника за письмовим договором за позовом про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини зазначила адвоката [PERSON] (а.с.33, 32). 15.02.2019 р., під час підготовчого провадження, представником позивача адвокатом Сірко Людмилою Петрівною, яка діє на підставі письмового договору (а.с.38), було надано до суду письмову заяву про уточнення позовних вимог по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій уточнила вимоги позову в частині стягнення аліментів та просить суд: стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усього його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття (а.с.34). Ухвалою Енергодарського міського суду від 11.03.2019 р. підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.45). Позивач [PERSON] в судове засідання, для розгляду справи по суті, не з`явилась, в заяві від 15.02.2019 р. просила суд розглядати справу без її участі за участю адвоката Сірко Л.П. (а.с.33). Представник позивача: адвокат Сірко Л.П., в судове засідання, для розгляду справи по суті, не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її присутності, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с.52). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його присутності, зазначивши на те, що свою думку стосовно позову ним було висловлено у відзиві (а.с.50). Відповідно до змісту надісланого відповідачем, поштовою кореспонденцією, письмового відзову на уточнену позовну заяву, відповідач визнав позов частково та не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку відповідача становить 1014,00 грн., вимогу в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від усього заробітку (доходу) не визнає. При цьому, в обґрунтування своїх заперечень, відповідач зазначає, що він проживає з батьками похилого віку які є пенсіонерами та потребують його допомоги, він заробітку не має та є безробітним, зазначаючи також на те, що позивач отримує кошти з оренди квартири в м.Хмельницькому, що також є допомогою дитині (а.с.41-42). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Вирішуючи питання стосовно вимог позову в частині визначення місця проживання доньки [PERSON] , [INFO] разом з її матір`ю [PERSON] , суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що сторони по справі проживають окремо та мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.4зворот). Згідно ст.161 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно приписів ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права та інтересу, у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно приписів ч.1 ст.2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. З аналізу зазначених положень законодавства, вбачається, що саме наявність спору щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, є підставою звернення до суду. Предмет позову\~є частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення. З досліджених судом матеріалів, а саме: довідки №12092 від 19.11.2018 р. (а.с.59), Акту обстеження житлово-побутових умов від 11.02.2019 р. (а.с.37) встановлено, що малолітня спільна дитина сторін: [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , відповідачем ні факту, ні права проживання дитини з позивачем не заперечується (а.с.17, 41-42), доказів наявності між позивачем та відповідачем спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, тобто предмету позову судом не встановлено. Враховуючи, що між сторонами відсутній предмет спору в частині вимог щодо визначення місця проживання малолітньої дитини - у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача та його розміру, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач не заперечує, щоб з нього стягувались аліменти на користь позивача на утримання спільної доньки [PERSON] , [INFO] , однак заперечує розмір аліментів про які просить позивач 1/4 частини його заробітку (доходу), погоджуючись на виплату на користь позивача аліментів на утримання доньки в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму у твердій грошовій сумі. Однак, суд не може погодитися з такою позицією відповідача, виходячи з наступних підстав. Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту\~прав\~або\~інтересів\~учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Як з`ясовано, між сторонами договору або домовленості щодо матеріального забезпечення відповідачем спільної дитини не укладалось. Згідно ч.8 ст.7 СК України визначено,\~що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Крім того, згідно приписів ч.1 ст.184 СК України, розмір аліментів у твердій грошовій сумі суд визначає за заявою одержувача. Як встановлено та не заперечується відповідачем, неповнолітня дитина сторін проживає з позивачем по справі [PERSON] .В. Тобто, право вибору способу присудження до стягнення аліментів у вигляді частки від доходу, або у вигляд твердої грошової сумі, належить саме тому з батьків з ким проживає дитина та звертається до суду з відповідним позовом, а даному випадку позивачу . Сторона позивача, в уточненому позові, просить суд про стягнення з відповідача аліментів у частці від усього його заробітку (доходу), а отже відповідач не має законних підстав вимоги щодо стягнення з нього аліментів ні в частці, а у твердій грошовій сумі, враховуючи, також, відсутність між відповідачем та позивачем домовленості про запропонований відповідачем спосіб сплати аліментів. Крім того, згідно абзацу 3 частини 2 статті 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно положень ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають також і рівні обов`язки щодо дитини. Частиною 1 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно абзацу 1 та 2 частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ч.1 ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Однак, відповідачем не надано суду доказів в обґрунтування заперечень уточненого позову щодо відсутності заробітку та того, що він є безробітним, при цьому, зазначене, спростовується посиланнями самого ж відповідача, який зазначає, що він проживає з батьками які потребують його допомоги та готовий сплачувати позивачу аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1014,00 грн. Крім того, доказів надання матеріальної допомоги своїм батькам та того, що вони потребують такої допомоги відповідачем суду також не надано. Доказів, щодо посилань відповідача на те, що позивач отримує кошти з оренди квартири в м.Хмельницькому суду відповідачем не надано. Крім того, з наданого суду відповідачем Висновоку «Медпрактики здоров`я» від 03.11.2018 р. (а.с.18), не вбачається, що за станом здоров`я відповідач не має можливості або обмежений у можливості працювати. Згідно положень ст.ст.12,\~81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно приписів ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що позивач звернулась до суду з позовом, у тому числі, щодо вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини 30.11.2018 р. (а.с.1), отже саме з цієї дати підлягають призначенню до стягнення з відповідача аліменти на користь позивача на утримання спільної доньки. Отже, аналізуючи вищенаведене та враховуючи однакову відповідальність обох батьків перед законом, відсутність доказів які б впливали на розмір аліментів про який просить сторона позивача в уточненому позові, суд, виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості,\~ дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини сторін - доньки [PERSON] ,\~ [INFO] ,підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини підлягає стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, однак не менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~вікудо\~досягнення дитиною\~повноліття,\~\~починаючи стягнення\~з дня\~звернення до\~суду з\~даним позовом\~ 30.11.2018\~р., оскільки такий розмір аліментів, на думку суду, є достатнім та об`єктивним з огляду на вимоги закону та обов`язку батьків утримувати свою неповнолітню дитину. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Також, згідно п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Позивач звернувся до суду 30.11.2018 р., на підставі Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів, враховуючи приписи ст.141 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави розмір судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial