Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

30.11.2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 07.01.2016 р. померла його мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-АМ № 338732, після смерті якої відкрилася спадщина зокрема на житловий будинок та земельні ділянки. За життя [PERSON], скористалась правом передбаченим ст. ст. 1233, 1234 ЦК України, і залишила розпорядження на випадок своєї смерті у формі заповіту. За таких умов, у відповідності до ст. 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом. З метою реалізації свого законного права на отримання спадщини, [PERSON] особисто, у відповідності до статей 1268, 1269 ЦК України, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та подавши всі наявні документи. Після закінчення терміну, протягом якого спадкоємці звертаються із відповідними заявами про прийняття спадщини, він на підставі ст. 1298 ЦК України, звернувся до Погребищенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нотаріус Погребищенської державної нотаріальної контори 28.10.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовив. Причиною відмови є те, що відповідно до підпункту 4.15, пункту 4, глави 10, ІІ розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Затвердженого Наказом міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належного майна спадкодавцеві.. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте направив до суду заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, направив до суду телефонограму в якій, справу просив розглянути у його відсутності проти позову не заперечував. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померла 07.01.2016 р. [PERSON] свідоцтво про смерть серії І-АМ № 338732 (а.с. 8), була власником житлового будинку, що розташований по вул. Центральна №29 в с. Станилівка, Погребищенського району Вінницької області, постійно до дня смерті в ньому проживала, що підтверджується: довідкою [PERSON] сільської ради №586 від 263.10.2016 р. (а.с. 28), довідкою виданою [PERSON] сільської ради № 585 від 26.10.2016 р (а.с. 29) та була власником земельних ділянок площею 2,4345 га та 2,4424 га, що посвідчується Державними актами на право приватної власності серії ІV-ВН № 000008 та ІV-ВН № 000009, виданими [PERSON] сільською радою (а. с.21, 22 ). У встановлений законом строк позивач, як єдиний спадкоємиць за заповітом, подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів (а. с. 23). Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -п.10 Додатку 1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, який передбачає, що рішення суду про встановлення факту набуття права власності на обєкт нерухомого майна є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України, згідно з якою власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. -ст.1241 ЦК України, згідно з якою неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов?язкова частка). Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що померла 07.01.2016 р. [PERSON] свідоцтво про смерть серії І-АМ № 338732, була власником житлового будинку, що розташований по вул. Центральна № 29 в с. Станилівка, Погребищенського району Вінницької області, постійно до дня смерті в ньому проживала, що підтверджується: довідкою [PERSON] сільської ради № 586 від 26.10.2016 р., довідкою виданою [PERSON] сільської ради № 585 від 26.10.2016 р. та була власником земельних ділянок площею 2,4345 га та 2,4424 га, що посвідчується Державними актами на право приватної власності серії ІV-ВН № 000008 та ІV-ВН № 000009, виданими [PERSON] сільською радою. У встановлений законом строк позивач, як єдиний спадкоємиць за заповітом, подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

Outcome: approved