Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

31.10. 2003 р. [PERSON] склав заповіт, згідно якого він належну йому частину житлового будинку № 40, розташованого по вул. Красноярській в місті Харкові, заповів [PERSON] 28.09. [INFO], зареєстрованого та мешкаючого за адресою м .Харків - 61089, вул. Красноярська буд. 40. Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2799 від 31. 10. 2003 року. 05. 11. 2003 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть: серія 1-ВЛ № 186450, видано повторно 04.10.2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції ). Оскільки заявник був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою: м. Харків, вул. Красноярська, буд. 40, то, відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України, він, [PERSON], фактично прийняв спадщину. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для отримання свідоцтва про право на спадщину та отримання спадщини заявник звернувся до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори. 17 червня 2016 року за вих. № 3300/-2-14 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що у заповіті його діда від 31.10. 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], спадкодавець, зазначений як «Мацак Семен Леонійович», а в свідоцтві про смерть спадкодавець зазначений як «Мацак Семен Леонтійович», тож заявнику було запропоновано звернутися до суду. Таким чином, у зв'язку з помилкою в написанні в заповіті ім'я по-батькові заповідача - діда заявника [PERSON], він не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину і не має змоги реалізувати свого Конституційного права на користування, володіння та розпорядження своїм майном. Заявник, [PERSON], наполягає на задоволенні заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - заповіту. Заінтересована особа: четверта Харківська державна нотаріальна контора у поданій заяві від 19.07. 2016 року № 3668 /01-16 просить розглядати справу у відсутності представника нотаріальної контори, повністю покладається на висновок суду. Перевіривши матеріали справи, вислухавши заявника [PERSON], дослідивши інші докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з того, що: [PERSON] склав заповіт, згідно якого належну йому частину житлового будинку № 40, яка знаходиться по вул. Красноярській у м. Харкові, на імя [PERSON]. Заповіт від 31. 10. 2003 року був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округа [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2799. 05. 11. 2003 року [PERSON] помер, про що було видано свідоцтво про смерть серії 1 - ВЛ № 186450, виданого повторно 04. 10. 2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції. Тому, що [PERSON] був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою: м. Харків, вул. Красноярська, буд. 40, то він фактично прийняв спадщину, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, « … спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Коли [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини, було встановлено, що у заповіті діда на імя [PERSON] від 31. 10. 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], спадкодавець зазначений як «Мацак Семен Леонійович», тоді як у свідоцтві про смерть спадкодавець вказаний як « Мацак Семен Леонтійович» . У видачі свідоцтва було відмовлено з-за цього несовпадіння. При розгляді справи судом встановлено вказані обставини, які підтверджуються копією паспорта на імя [PERSON], копією заповіту на імя [PERSON] від 31. 10. 2003 р.. Згідно ст. 256 ЦПК України визначено, що зокрема суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Представник заінтересованої особи Четвертої Харківської державної нотаріальної контори на засідання не зявився, просив розглядати справу за його відсутності, повністю покладається на висновок суду. Заявник, [PERSON], просив встановити факт належності заповіту його діду, [PERSON], тому що виправити помилку в заповіті, а саме граматичну помилку, з-за того, що пропущена одна літера в написанні по-батькові заповідача «Леонійович» замість «Леонтійович», неможливо. Факт правильного написання прізвища, ім'я по батькові заповідача «Мацак Семен Леонтійович» підтверджується наступними документами: свідоцтвом про смерть відповідача, правовстановлюючим документом на заповідане майно (договір дарування ), технічним паспортом на житловий будинок, будинковою книгою. За таких умовах суд має всі підстави для того, щоб встановити факт належності правовстановлюючого документу на імя [PERSON], який помер 05. 11. 2003 року, заповіту від 31 10. 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved