Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

29.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив: встановити факт проживання однією сімєю та перебування [PERSON] на утриманні спадкодавця [PERSON], який помер 28.06.1998 року в період з 1983 року по 28.06.1998 року; визнати за ним право на земельну частку (пай) в КСП ім.Шевченко с. Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області, який належав [PERSON], в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла 18.10.2005 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.06.1998 року помер [PERSON], який мешкав в с. Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Шевченко с. Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області розміром 6,3 умовних кадастрових гектара, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії МК №006670, виданого Первомайською районною державною адміністрацією 24 квітня 1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 29 квітня 1996 року за № 579. Спадщину після смерті [PERSON] в порядку ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) прийняла [PERSON], яка проживала з ним однією сімєю та перебувала на його утриманні. Згідно ст. 531 ЦК України (в ред. 1963 року) до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. [PERSON], [INFO] була непрацездатною, в звязку з тим, що являлася особою похилого віку та перебувала на пенсії. З 1983 року [PERSON] до смерті [PERSON], проживала з останнім у фактичному шлюбі та перебула на його утриманні, оскільки матеріальна допомога, яку надавав їй [PERSON], який являвся працездатної особою та мав постійних дохід, так як мав постійне офіційне місце роботи, була для неї основним джерелом засобів для її існування. [PERSON] спадщину після [PERSON] отримала, однак правовстановлюючий документ на спірну земельну ділянку не отримала. 18.10.2005 року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Шевченко с. Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області розміром 6,3 умовних кадастрових гектара, належну [PERSON] Спадкоємцем на спадщину після смерті [PERSON] являється її син [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON], [PERSON] прийняв вчасно, так як протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернулася до держнотконтори з заявою про її прийняття. Видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку пай в КСП с.Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області держнотконтора можливості не має, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа-сертифікату на право на земельну частку пай, в звязку з його втратою. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Синюхино-Брідська сільська рада Первомайського району Миколаївської області надала листа з проханням розглядати справу без її представника, проти задоволення позову не заперечує. Управління Держгеокадастру у Первомайському районі Миколаївської області надало листа з проханням розглядати справу без участі представника та винести рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серія МК № 006670 виданого 24.04.1996 року ( а.с.6) видно, що [PERSON] який проживає в [INFO] має право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім..[PERSON], розміром 6,3 умовних кадастрових гектари. Із копії свідоцтва про смерть ( а.с.5) видно, що [PERSON] помер 28.06.1998 року у віці 57 років в с. Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області. Із копії свідоцтва про смерть ( а.с.7) видно, що [PERSON] померла 18.10.2005 року у віці 72 роки в с. Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області. Із копії свідоцтва про народження та паспорту [PERSON] ( а.с. 8,4) видно, що він народився 27.11.1958 року в м. Єлець Липецької області і його матірю була [PERSON]. Із довідок ПСП ім. Т.Г.Шевченка від 03.02.2016 року ( а.с.9) та Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 13.04.2016 року ( а.с.10) видно, що [PERSON] працював з 1977 року по червень 1998 року в колгоспі ім..[PERSON], який був реорганізований в ПСП ім..[PERSON]. [PERSON] був зареєстрований та проживав з 1983 року по день своєї смерті 28.06.1998 року в с. Синюхин Брід вул..Зелений Клин, 9 і разом з ним весь цей час була зареєстрована за вказаною адресою та проживала його співмешканка [PERSON]. Із довідки виданої Другою Первомайською держнотконторою 12.04.2016 року [PERSON] ( а.с.11) видно, що видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) яка належала [PERSON] померлому 28.06.1998 року спадщину після смерті якого [PERSON] прийняла, але не оформила своїх спадкових справи, неможливо, так як не надано правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). Із висновку про вартість земельної ділянки від 09.12.2016 року ( а.с.13) видно, що вартість земельної ділянки загальною площею 6,3 га сільськогосподарського призначення складає 86310 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення цього Кодексу застосовується до тих прав та обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, враховуючи, що спадкодавець [PERSON] помер 28.06.1998 року, то питання про спадкування його майна повинно вирішуватись на підставі ЦК України (в редакції 1963 року). Ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачає, що для набування спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з дня відкриття спадщини. Ст. 549 ч.1 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачає те, що визнається що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ст. 531 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачає, що до числа спадкоємців за законом відносяться непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного та враховуючи те, що допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили те, що дійсно [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєї до смерті першого, при цьому [PERSON] працював і отримував заробітну плату, а [PERSON] була на його утриманні як непрацездатна, то суд знаходить доведеним те, що остання перебувала на утриманні спадкодавця - [PERSON] за період з 1983 року по 28.06.1998 року, а тому відповідно позовні вимоги про встановлення цього факту доведені і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані в заповіті, а за його відсутності спадкоємці за законом. За правилами ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, подав заяву про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.п. 10,11 своєї постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам розяснив, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10. 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтва про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців (ст.ст.1296,1297 ЦК України). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину спадкоємець може звернутись до суду за правилами позовного провадження (п. 23 Постанови №7 Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). На підставі викладеного, враховуючи те, що позивач являється сином [PERSON], яка померла 18.10.2005 року, то суд знаходить позовні вимоги доведеними і в частині визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved