Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

31.03.2015 року [PERSON] у справах дітей Василівської районної державної адміністрації, як орган опіки та піклування, звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, який в подальшому уточнили, до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що на території Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області посиротіла дитина:Куций [PERSON], [INFO]. Мати дитини [PERSON] померла 10 грудня 2014 року. Відомості про батька записані відповідно до ст.126 Сімейного кодексу України та батьком зазначений [PERSON], [INFO]. [PERSON] [PERSON] не підтверджує факт спільного проживання з відповідачем до 2011 року. На сьогодні дитина формально має батька [PERSON], який ніколи не підтримував родинних стосунків з сином, а лише при реєстрації народження [PERSON] погодився записати себе батьком. Фактично [PERSON] не був зареєстрований, не проживав за вказаною адресою та не виконував свої батьківські обовязки: не виховував дитину, не утримував, не цікавився ї станом здоров»я, умовами проживання, не надавав матеріальну допомогу, не забезпечував всебічний розвиток дитини, тобто взагалі не цікавився долею дитини. 12.12.2014 року [PERSON] був влаштований до КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» на повне державне утримання як дитина, яка залишилася без батьківського піклування, де і утримується по теперішній час. За час перебування неповнолітнього [PERSON] у КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» батько [PERSON] жодного разу не відвідав сина, не цікавився його життям та здоров»ям, питанням про повернення неповнолітньої дитини в свою сім»ю перед адміністрацією Центру та [PERSON] у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області не порушував. Під час бесіди представників Центру, де перебуває дитина, неповнолітній [PERSON] дав письмову згоду на позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно себе. Відповідач [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] у звязку з тим, що він ніколи не займався його вихованням, не утримував матеріально. На сьогоднішній день неповнолітній [PERSON] не має статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та не має можливості користуватися пільгами і гарантіями, які передбачені чинним законодавством України для дітей вказаної категорії у звязку з тим, що юридично у нього є батько [PERSON], тому [PERSON] у справах дітей Василівської РДА, як орган опіки та піклування вимушена звернутися до суду з даним позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO] за захистом законних прав та інтересів неповнолітньої дитини, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] та передати неповнолітнього [PERSON] на опікування органу опіки та піклування Василівської районної державної адміністрації Запорізької області. Представник позивача [PERSON] у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позовні вимоги задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві. Прокурор погодився з викладеними в уточненій позовній заяві вимогами позивача щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON]sp; Володимировича, [INFO], оскільки відповідач [PERSON] протягом тривалого періоду часу ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню сина. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просить розглянути справу в суді за заявою про позбавлення батьківських прав без його участі, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] Представник третьої особи на стороні позивача: органу опіки та піклування виконкому Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, проте надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність їх представника, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі, самостійних вимог на предмет спору не заявляють. Представник третьої особи на стороні позивача: Комунального закладу «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом належним чином, проте надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність їх представника, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі, самостійних вимог на предмет спору не заявляють також зазначають, що за час перебування неповнолітнього [PERSON] у Центрі батько жодного разу не з»являвся до сина, його життям та здоров»ям не цікавився. Вислухавши пояснення представника позивача, учасників процесу, вивчивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно положень ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого в графі «матір» зазначена - [PERSON], а в графі «батько» зазначений - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження дитини, копія якого містяться в матеріалах справи (а.с.3). Згідно повідомлення відділу РАЦСу Василівського РУЮ Запорізької області від 18.12.2014 року, народження дитини [PERSON], [INFO] зареєстровано виконавчим комітетом Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області 06.05.2000 року. відомості про батька дитини записані відповідно до ст.126 Сімейного кодексу України (а.с.4). Згідно характеристики, виданої Широківською сільською радою Василівського району Запорізької області від 02.03.2015 року, [PERSON] мешкав в с.Широке Василівського району Запорізької області з 1973 року, а за адресою: Запорізька область Василівський район с.Широке вул.Леніна буд.45 мешкав з 1991 року по 13.09.2011 року (згідно записів по господарської книги № 2 за 1991-1995 роки), працював механізатором в КСП «Світанок», з 1999 року знаходиться на пенсії. Разом з [PERSON] за вказаною адресою мешкали дружина [PERSON], падчерка [PERSON] та її діти - [PERSON] та [PERSON]. За час проживання [PERSON] зарекомендував себе з позитивної сторони (а.с.22). 10 грудня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом РАЦСу Василівського районного управління юстиції Запорізької області, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.49). Згідно довідок Комунального закладу «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» № 02-06/91 від 15.04.2015 року, № 02-06/101 від 28.04.2015 року неповнолітній [PERSON] дійсно перебуває з 12.12.2014 року у Комунальному закладі «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» по теперішній час на повному державному забезпеченні (а.с.24,43). Згідно інформації КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» № 02-06/92 від 15.04.2015 року вбачається, що неповнолітній [PERSON], [INFO] перебуває у Центрі з 12.12.2014 року по теперішній час та знаходиться на повному державному забезпеченні. За час перебування неповнолітнього у Центрі батько [PERSON] жодного разу не відвідав сина, його життям та здоров»ям не цікавився. Питання про повернення неповнолітнього в сім»ю перед адміністрацією Центру не порушував (а.с.26). Відповідно до приписів ст.171 Сімейного кодексу України, неповнолітнім [PERSON], [INFO] висловлена думка з приводу заявлених позовних вимог, та згідно письмової заяви від 15.04.2015 року, написаної в присутності вихователя, психолога КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», неповнолітній [PERSON] дав згоду на позбавлення батьківських прав батька [PERSON], якого він знав але той ніколи з ними не проживав, аліменти на його утримання не виплачував, та участі у його вихованні не приймав (як зазначено неповнолітнім [PERSON] у власноручній заяві, яка міститься в матеріалах справи) (а.с.25). Також своєю заявою від 20.04.2015 року [PERSON] надав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], копія заяви міститься в матеріалах справи. Дана заява посвідчена секретарем виконкому Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області 20.04.2015, яким засвідчена справжність підпису [PERSON], його дієздатність та повноваження перевірено, заява зареєстрована в реєстрі за № 13 (а.с.27). Згідно висновку служби у справах дітей Василівської райдержадміністрації Запорізької області, як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO] від 29.04.2015 року за № 01-39/683, [PERSON] у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, діючи виключно в інтересах дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки на сьогоднішній день неповнолітній [PERSON] не має статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та не має можливості користуватися пільгами і гарантіями, які передбачені чинним законодавством України для дітей вказаної категорії у звязку з тим, що юридично у нього є батько [PERSON], але відповідач [PERSON] ніколи не виконував свої батьківські обов»язки: не займався його вихованням, не утримував, не цікавився станом здоров»я, умовами проживання, не надавав матеріальну допомогу, не забезпечував всебічний розвиток дитини, тобто взагалі не цікавився долею дитини, за час перебування у Центрі батько [PERSON] жодного разу не відвідав сина, життям та здоров»ям його не цікавився. Питання про повернення неповнолітнього в свою сім»ю перед адміністрацією Центру та [PERSON] у справах дітей не порушував, тому орган опіки та піклування Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, діючи виключно в інтересах дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.50-51). Відповідно до ст.ст. 8,11 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя тощо. Відповідно до статтей 25,27,29 Конвенції про Права дитини, ратифікованої Постановою Верховною Радою України від 27.02.1991 року, держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці визнають права дитини, яка віддана компетентними органами на піклування з метою догляду за нею, її захисту або фізичного чи психічного лікування, на періодичну оцінку лікування, наданого дитині, і всіх інших умов, пов'язаних з таким піклуванням про дитину. Держави-учасниці погоджуються щодо того, що освіта дитини має бути спрямована на: розвиток особи, талантів, розумових і фізичних здібностей дитини в найповнішому обсязі; виховання поваги до прав людини та основних свобод, а також принципів, проголошених у Статуті Організації Об'єднаних Націй; виховання поваги до батьків дитини, її культурної самобутності, мови і національних цінностей країни, в якій дитина проживає, країни її походження та до цивілізацій, відмінних від її власної; підготовку дитини до свідомого життя у вільному суспільстві в дусі розуміння, миру, терпимості, рівноправності чоловіків і жінок та дружби між усіма народами, етнічними, національними і релігійними групами, а також особами з корінного населення. Відповідно до вимог ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.2 ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім»ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров»я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не піклуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизначених норм моралі; е виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обовязками. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені [PERSON] у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідачем [PERSON] позовні вимоги визнані у повному обсязі та відповідно до положень ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, тому суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його сина [PERSON], [INFO] за тими підставами, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків по відношенню до неповнолітньої дитини, взагалі не проявляв та не проявляє і на сьогоднішній день до сина батьківської турботи, матеріальної допомоги не надає, байдуже ставиться до його навчання, виховання та його долею взагалі не цікавиться, тому формальна наявність батька ставить дитину в скрутне становище, так як він не може мати юридичного статусу дитини, яка залишились без піклування батьків, і в повній мірі не може користуватись пільгами та державними гарантіями, що мають діти даної категорії згідно чинного законодавства України, тому суд вважає необхідним в інтересах неповнолітнього [PERSON] [PERSON], [INFO], з метою встановлення його соціального статусу, позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] На підставі викладенного та

Outcome: approved