overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

30 січня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 22 травня 1982 року у Нововолинському міському відділі ЗАГС Волинської області, актовий запис №180. Від спільного шлюбу в подружжя неповнолітніх дітей немає. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через постійні непорозуміння та різні погляди на життя. На теперішній час сім'я фактично розпалась, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, протягом шести років проживають окремо. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб та його копію (а.с.4,5), копію паспорта позивача (а.с.6), копію паспорта відповідача (а.с.8), акт ЖКП №2 (а.с.10), довідку з місця проживання (а.с.12), суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд позов задовольняє . До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

30 січня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення і до досягнення нею повноліття. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від спільного проживання з відповідачем [PERSON] народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дочка проживає з позивачкою, а відповідач не займається її вихованням та належним чином не утримує її. Позивачкою подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Судом об'єктивно встановлено, що від спільного проживання у сторін народилася [PERSON], [INFO]. Дочка проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Ці обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки, копією свідоцтва про народження дитини; копією повторного свідоцтва про реєстрацію шлюбу від 27.01.2015 року Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги [PERSON] на утримання їхньої спільної дочки, а тому на підставі ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення і до досягнення нею повноліття. При визначенні цього розміру суд враховує матеріальне становище дітей, позивачки, відповідача, а також те, що відповідач працездатний та інших утриманців не має. Крім того, згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому необхідно стягувати з часу подачі позову, а саме з 30.01.2015 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

30 січня 2015 року [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, який обґрунтувала тим, що 8 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб позивача і відповідача та видано свідоцтво про шлюб. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. З часом спільне подружнє життя сторін погіршилося. Фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено, шлюб існує формально. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам дитини, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В дане судове засідання позивач не з'явилася, до суду подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати у його відсутності, позов визнає і не заперечує щодо його задоволення. Проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 8 жовтня 2011 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 74, та видано свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] від 8 жовтня 2011 року (а.с. 3). Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спільне подружнє життя сторін не склалося, в сім'ї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння з вини [PERSON], вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, протягом останніх двох років проживають окремо. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243 гривні 60 копійок судового збору, сплачених [PERSON] при подачі позову до суду. На підставі статей 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

30 січня 2015 року [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 17.09.2010 р. вони вступили у шлюб, який був зареєстрований Відділом РАЦС по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (актовий запис №1783). Від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], котрий проживає разом з матір'ю, знаходиться на їх утриманні. Стосунки між подружжям почали псуватися. На теперішній час сумісне господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини між подружжям були припинені з жовтня 2011 року, спільний бюджет відсутній, будь-який фізичний і духовний зв'язок був втрачений та поновити його виявилося неможливо, що й стало підставою до розірвання шлюбу. У судове засідання позивач не з'явилася, про час, місце та дату слухання справи була повідомлена належним чином. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.Клопотання про слухання справи за його відсутністю до суду не надходило. У зв'язку з тим, що відповідач у судове засідання не з'явився, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.09.2010 р. [PERSON] та [PERSON] вступили у шлюб, який був зареєстрований Відділом РАЦС по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (актовий запис №1783) та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], перебуваючи у шлюбі, подружжя має малолітнього сина, [PERSON], [INFO], котрий на момент подання позовної заяви проживає разом з матір'ю та знаходиться на їх утриманні. На теперішній час позивач разом з дитиною мешкає окремо, через що ведення сумісного господарства та підтримання фактичних шлюбних відносин було припинено. Крім цього, спільний сумісний бюджет у подружжя відсутній. Через несумісніть характерів та інтересів подружжя, відсутність уваги до позивачки та дитини з боку відповідача будь-який духовний та фізичний зв'язок був втрачений та поновити його виявилося неможливим. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

30 січня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позивачка вказала, що у неї з відповідачем народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму необхідного для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення і до досягнення повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, на підставі п.1 ст.224 ЦПК України, наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають шістьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 26 серпня 2010 року, серії [NUMBER] від 21 березня 2002 року, серії [NUMBER] від 08 червня 2004 року, Серії [NUMBER] від 27 квітня 2006 року, Серії [NUMBER] від 02 лютого 2009 року, Серії [NUMBER] від 18 серпня 2010 року відповідно. Діти проживають з матір'ю, що підтверджується довідкою від 29 січня 2015 року № 54, що видана Кам'янською сільською радою Очаківського району. Відповідач заперечень проти позову не надав. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, у порядку, передбаченому ч.3 ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн. у доход держави від сплати якого, при зверненні до суду із цим позовом, позивачка звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

30 січня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою в якій зазначає, що з жовтня 1987 року по жовтень 1999 року працювала у Камінь-Каширському відгодівельному радгоспі, що стверджується архівною довідкою від 22 січня 2015 року. На даний час вона досягла пенсійного віку. Звернувшись до заінтересованої особи з приводу призначення пенсії, останньою було відмовлено, оскільки у вказаній архівній довідці її ім'я зазначено як [PERSON], у зв'язку з чим пенсія не може бути призначена. Просить встановити факт належності їй довідки від 22 лютого 2015 року №22/01-16 виданої Трудовим архівом Камінь-Каширського району на її ім'я про роботу [PERSON] у Камінь-Каширському відгодівельному радгоспі за період із жовтня 1987 року по жовтень 1999 року. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала повністю з підстав, які в ній зазначені та пояснила, що в селі її називали і називають [PERSON], хоча по паспорту вона є [PERSON]. Інших осіб під таким прізвищем та ім'я в м. Залісся Камінь-Каширського району немає. Заінтересована особа проти заяви не заперечує, про що подано відповідну заяву, де розгляд справи просить провести без участі представника. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що заява підлягає до повного задоволення. Як убачається із паспорта заявниці (а.с. 3), вона народилася [INFO] в с. Залісся Камінь-Каширського району. З архівної довідки № 22/01-16 про нараховану заробітну плату, виданої [PERSON] 22 січня 2015 року Трудовим архівом Камінь-Каширського району (а.с. 4) вбачається, що заявниця, ім'я якої у цій довідці зазначено як [PERSON], працювала в Камінь-Каширському відгодівельному радгоспі м. Камінь-Каширський Волинської області у 1987-1999 роках. Розбіжність імені заявниці яке є в дійсності та вказане у згаданій довідці ставить під сумнів належність її [PERSON] Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту, що вищезгадана архівна довідка належить заявниці, має для неї юридичне значення для призначення пенсії. Іншим чином встановлення даного факту неможливо, оскільки Камінь-Каширський відгодівельний радгосп м. Камінь-Каширський на даний час ліквідований. Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що зазначена в поданій до суду заяві архівна довідка належить саме [PERSON] Із заінтересованої особи суд судових витрат не стягує, оскільки, згідно ст. 235 ч.7 ЦПК України, такі витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

30 січня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] [INFO] та дочку - [PERSON] [INFO]. На утримання дітей відповідач коштів не надає. [PERSON] просила ухвалити рішення, яким щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач та відповідач, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з'явилися. Позивач подала до суду заяву про зменшення позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Згідно вказаної заяви [PERSON] просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 гривень на кожного. Відповідач також подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги про стягнення з нього аліментів в розмірі по 300 гривень на кожну дитину він визнав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження відповідач є батьком [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

30 січня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04 лютого 2006 року. Від шлюбу мають малолітню дочку, [INFO]. Зазначала, що спільне життя у них не склалось через різність характерів, життєвих інтересів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними почали виникати сварки та непорозуміння, проживають окремо, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сім'єю, просила шлюб розірвати, залишивши за нею прізвище чоловіка. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у своїй заяві позов підтримала та просила розглянути справу без її участі, строк для примирення не надавати. У судовому засіданні відповідач позов визнав, але просив позбавити дружину прізвища, яке вона іменується після реєстрації шлюбу. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 04 лютого 2006 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по Роменському району Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис №06. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] з дитиною проживає по [ADDRESS]. [PERSON] проживає по [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст.3, ч.ч.5, 6 ст.7, ст.51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч.2 ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст.113 СК України позивач наділена правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона взяла у зв'язку з реєстрацією шлюбу, а тому не залежить від волі відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

30 січня 2015 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2005 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. [PERSON], є батьком дітей, але матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, хоча має таку можливість, оскільки є фізично здоровим, працездатним та працюючи неофіційно заробляє гроші під час проведення весіль та інших свят близько 1500 грн. на місяць, інших утриманців не має. Просила стягнути аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., для кожної дитини, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що ніде не працює, заробітків не має, погодився сплачувати аліменти на утримання дітей в мінімальному розмірі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що з 17 вересня 2005 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Вони є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження дітей. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON], проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою ПП УК «Управдом» від 30 січня 2015 року за №265. Відповідач є фізично здоровим та працездатним, має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Враховуючи викладене, приходжу до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з дня подачі позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: partial