Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

30.09.2019 [PERSON] звернувся до Волочиського районного суду Хмельницької області із позовною заявою до Наркевицької селищної об`єднаної територіальної громади в особі Наркевицької селищної ради про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , яка все своє майно заповіла йому. До спадкового майна належить земельна ділянка площею 2,37 га, яка розташована на території Чернявської сільської ради Волочиського району Хмельницької області. Державний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском 6-місячного строку, встановленого для прийняття спадщини, оскільки за однією адресою зі спадкодавцем він не проживав. Позивач вказує, що у нього були поважні причини пропуску строку для звернення до нотаріуса із відповідною заявою, оскільки він хворів та перебував на лікуванні. У зв`язку з наведеним, просив суд надати йому додатковий строк в три місяці для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Ухвалою від 02.10.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Її розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити. Представник відповідача Наркевицької селищної ради в судове засідання не з`явився, направивши до суду листа, в якому просив справу слухати у його відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечив (а.с. 22). Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в с. Глядки Волочиського району Хмельницької області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від 16.10.2018 (а.с. 5). [PERSON] належало право власності на земельну ділянку площею 2,37 га, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] №\~ [NUMBER] від 26.11.2002 (а.с. 6). З копії заповіту від 30.04.2015 вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] , [INFO] , тобто позивачу, що підтверджується копією його паспорта серії [NUMBER] (а.с. 7-8). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 57775596 від 02.10.2019 слідує, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась, тобто спадкові права ніким не оформлялись (а.с. 21). За нормами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що Волочиська державна нотаріальна контора листом від 21.09.2019 за № 1468/01-16 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що він пропустив шестимісячний термін для прийняття спадщини і не був зареєстрований за однією адресою разом зі спадкодавцем (а.с. 12). Як встановлено судом, у шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини позивач [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки з 2012 року перебуває на обліку у Волочиській центральній районній лікарні як хворіючий з діагнозом: «Цукровий діабет ІІ типу середньої важкості, інсулінозалежний». У зв`язку із загостренням хвороби в січні квітні 2019 року проходив амбулаторно лікування з 17.01.2019 по 12.04.2019 у лікарні, після чого був направлений для продовження лікування стаціонарно до Хмельницької обласної лікарні, де проходив курс лікування з 12.04.2019 по 19.04.2019, що підтверджується копіями довідок від 18.09.2019 № 789, виданих Волочиською центральною районною лікарнею Хмельницької області та копією листка непрацездатності серії АДЦ №\~473881, виданого Хмельницькою обласною лікарнею (а.с. 9-11). Вказані життєві обставини, на переконання суду, унеможливили вчасно оформити позивачу спадщину після смерті [PERSON] і є поважними причинами пропуску строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд прийшов до висновку, що [PERSON] у зв`язку з причинами, пов`язаними з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для нього, пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, суд врахував і те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть. Відповідно до п.п. 2, 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості, справедливості та пропорційності, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог [PERSON] до Наркевицької селищної об`єднаної територіальної громади в особі Наркевицької селищної ради в заявлених ним межах. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн. (а.с. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. В даному випадку, вбачається, що спір виник у зв`язку з пропуском позивачем терміну для прийняття спадщини, а не у зв`язку з неправомірними діями відповідача Наркевицької селищної об`єднаної територіальної громади в особі Наркевицької селищної ради. У зв`язку з цим, суд покладає на позивача всі понесені ним судові витрати. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved