Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

30 березня 2015 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та повернення банківського вкладу. Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні, в обґрунтування позовних вимог посилались на те, що 03 грудня 2014 року між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір-заявка банківського строкового вкладу (депозит) «Класік» № 307231/29819/3-14 на суму 10\~000 дол. США, відповідно до умов якого відповідач прийняв грошові кошти строком на три місяці, а позивач набув право на отримання 10,5 % річних за своїм вкладом в останній день строку розміщення вкладу. Відповідач не виконує взяті на себе обовязки, позивач зверталась до відповідача з проханням сплатити їй суму вкладу та нараховані відсотки, але останнім було проігноровано таке звернення. За таких обставин позивач вважає, що діями та бездіяльністю відповідача порушено її права, як споживача, тому звернулась до суду та просила суд стягнути з відповідача на свою користь суму банківського вкладу в розмірі 10\~000 дол. США та нарахованих відсотків у розмірі 325,06 дол. США (а.с. 1-3). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, на адресу суду надав письмові заперечення проти позову з посиланням на те, що позовні вимоги являються безпідставними та необґрунтованими (а.с. 41-44). Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 03 грудня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договір-заявка банківського строкового вкладу (депозит) «Класік» № 307231/29819/3-14 на суму 10\~000 дол. США, відповідно до умов якого відсоткова ставка становить 10,5 % річних, зі строком дії до 03 березня 2015 року, що підтверджується копією зазначеного договору, наявною в матеріалах справи (а.с. 4). Встановлено, що позивач виконала умови договору-заяви № 307231/29819/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» від 03.12.2014 року та внесла грошові кошти для залучення на вкладних рахунок № 2630.9.01.32.954.01, що підтверджується копією меморіального валютного ордеру № 4775168 від 03 грудня 2014 року, наявною в матеріалах справи (а.с. 5). Судом також встановлено, що 03.03.2015 року та 16.03.2015 року позивач зверталась до відповідача з письмовими вимогами про повернення банківського вкладу та нарахованих відсотків, що підтверджується копіями зазначених заяв, наявними в матеріалах справи (а.с. 6-8). Також встановлено, що за договором-заяви № 307231/29819/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» від 03.12.2014 року за період дії договору та на момент звернення до суду нараховані відсотки у розмірі 325,06 дол. США, та станом на час розгляду справи позивачу не виплачені, як і сума вкладу, що підтверджується поясненнями представника позивача у судовому засіданні (а.с. 48). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Законом України «Про захист прав споживачів» та умовами договору банківського вкладу. У ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зазначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно з ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника; продукція будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Пунктом 13 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що належна якість товару, роботи або послуги властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовами договору із споживачем. Згідно з п. 2 ч. 1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на належну якість обслуговування. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.1,2,4 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.ч.1,6 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ч.ч.1,2,3 ст.1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та\~ проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та\~ встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до ч.3 ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Вирішуючи вимоги позивача, приймаючи до уваги заперечення відповідача, враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладання між позивачем (вкладник) та відповідачем (банк) договору-заяви банківського строкового вкладу (депозит) «Класік» № 307231/29819/3-14 від 03.12.2014 року, строк дії якого закінчився 03.03.2015 року, позивач неодноразово звертався з заявою повернення грошових коштів, але відповідачем так і не було виплачено належних йому грошових коштів, також те, що відповідачем не було надано розрахунку суми депозиту та нарахованих відсотків, який міг би спростувати розрахунки позивача та не надав будь-якого доказу здійснення операцій по депозитному рахунку позивача, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь [PERSON] у рахунок повернення депозитного вкладу за договором-заявою банківського строкового вкладу (депозит) «Класік» № 307231/29819/3-14 від 03.12.2014 року 10\~325,06 дол. США, з яких сума вкладу 10\~000 дол. США та нараховані відсотки - 325,06 дол. США (враховуючи відсотки за прострочення виконання грошового зобовязання). Також вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, приймаючи до уваги, що позивач на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору,

Outcome: approved