Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

30.07.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання відповідачки [PERSON] такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням у житловому будинку, по [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що являється власником вищевказаного житлового будинку. В період з 1990 року по 2005 рік він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], у зв'язку з чим зареєстрував останню у своєму помешканні. Але спільне життя їхнє не склалося і у 17.03.2005 року шлюб між ними було розірвано 2005 року. Цього ж дня відповідачка забрала з будинку всі свої особисті речі та вибула проживати за іншою адресою, яка йому не відома. Протягом відсутності відповідачки без поважних причин, остання комунальні послуги не сплачувала, допомогу в утриманні будинку не надавала, у зв'язку з чим порушуються його права, як власника житлового будинку, при цьому, наявність реєстрації відповідачки у його будинку, заважає йому оформити субсидію на компенсацію витрат зі сплати комунальних послуг, що і змусило його звернутися до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON], посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання 21.11.2018 року не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов до суду не подала. Тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, суд, зі згоди представника позивача, вважає за можливе слухати справу на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Вислухавши доводи позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Новобузькою державною нотаріальною конторою Миколаївської області 17.11.1987 року за р/№1716, власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], є позивач [PERSON] (а.с. 5-7). Сторони по справі являються колишнім подружжям, шлюб між ними було розірвано 17.03.2005 року, про що свідчить відповідне свідоцтво, видане 17.03.2005 року відділом РАЦС Новобузького РУЮ Миколаївської області (а.с. 16). Як вбачається з даних будинкової книги, за порядковим номером 24 мається запис про реєстрацію 24.02.1992 року у вищевказаному будинку відповідачки у справі - [PERSON], [INFO] (а.с. 12-15). Проте, як слідує з показань свідка [PERSON] у судовому засіданні, у вказаному житловому будинку відповідачка [PERSON] припинила проживати ще з березня 2005 року. Як встановлено при судовому розгляді справи [PERSON] добровільно покинула вказане приміщення і вибула проживати за іншою адресою. Згідно вимог ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На стягненні з відповідачки судових витрат, які позивач поніс у зв'язку з розглядом справи, останній не наполягав, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved