Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

30 червня 2020 року [PERSON] звернулася до Снігурівського районного суду Миколаївської області із заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй Державного акту на право постійного користування землею від 11 листопада 1996 року за №1829, виданого на підставі рішення Новопетрівської сільської ради №49 від 13 жовтня 1995 року на ім`я [PERSON] . У своїй заяві [PERSON] посилається на те, що у вищезазначеному акті її ім`я зазначено як « [PERSON] ». 06 липня 2001 року відбулася державна реєстрація зміни її імені з « [PERSON] » на « [PERSON] ». З метою надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для подальшого передання їй у власність земельної ділянки, вона звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області. У зв`язку з розбіжностями в її імені в акті та паспорті, останнім було відмовлено у наданні вказаного дозволу, тому вона змушена була звернутися до суду для встановлення вищезазначеного факту. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, суду надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності та задовольнити її заяву. У судове засідання представник Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області не з`явився, суду надали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. У заяві не заперечують проти її задоволення. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 11 листопада 1996 року головою Новопетрівської сільрадою народних депутатів видано державний акт на право постійного користування землею І-МК №012160 на ім`я [PERSON] , відповідно до якого останній надано у постійне користування земельна ділянка площею 0,6 гектарів на території Новопетрівської сільської ради для ведення особистого підсобного господарства /а.с.4/. 06 липня 2001 року заявник змінила ім`я « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень №00024935708 від 13 грудня 2019 року /а.с.6/. Згідно паспорту громадянина України, виданого 23 жовтня 1998 року Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області ім`я заявника зазначено « [PERSON] » /а.с.3/. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області 7706-СГ від 21.04.2020 року відмовлено [PERSON] у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою подальшої передачі у власність земельної ділянки, розташованої в межах території Широківської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області /а.с.5/. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що такі розбіжності виникли саме у зв`язку зі зміною заявником ім`я. За таких обставин, заявник не має можливості довести той факт, що вона є тією особою, яка вказана в державному акті на право постійного користуванні землею І-МК №012160. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження, якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Окрім того, згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у відповідності до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання цього документу, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можливо встановити належність громадянину такого документу, який є правовстановлюючим. Таким чином, так як вимоги заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами і оскільки вони мають для нього юридичне значення, то даний факт підлягає встановленню. Судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved