Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

7 липня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом. Вказував, що 20 вересня 2003 року він уклав шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач покинула сім`ю та проживає з іншим чоловіком. Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з копією позову та доданими до неї документами отримала 20 липня 2021 року. В установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, відповідач до суду не надала. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Із матеріалів справи вбачається, що з 20 вересня 2003 року [PERSON] , 1979 року народження, та [PERSON] , 1983 року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано Липоводолинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 28 (а.с. 7). Від подружнього життя сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9). Судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстровані в в [ADDRESS] . При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, а також того, що сторони спільно хоч і проживають, але спільне господарство не ведуть, відмовляються від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір. Щодо клопотання позивача про стягнення з відповідача половини сплаченого ним при подачі позову судового збору, суд вважає, що дане клопотання не суперечить вимогам чинного законодавства та підлягає задоволенню.

Outcome: approved