overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], які на даний час проживають із позивачем вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість, а тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на дочку в розмірі 500 грн., щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття та аліменти на її утримання у розмірі по 500 грн. щомісяця до досягнення дочкою трьох років, а також витрати за надання правової допомоги. Позивач [PERSON] пояснила суду, що вона сама утримує дочку, відповідач за останній місяць, які вони спільно не проживають, нічого не купив дочці. На даний час відповідач, працює на тимчасових заробітках. Так як батьки зобовязані спільно утримувати дітей, підтримує свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає повністю, пояснив що що він є батьком дтини. Стягнень за виконавчими документами не має, стан здоровя у нього задовільний. На утриманні інших дітей, а також своїх батьків не має. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2012 року по теперішній час (а.с. 5). В сімї народилась дочка [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Бджільнянської сільської ради № 630 від 27.08.2015 року дитина проживає разом з матірю(а.с. 7). Батьками якої є сторони, що підтверджується свідоцтвом про її народження(а.с. 6). Дитина проживає з позивачкою, знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У відповідача інші діти та непрацездатні дружина чи батьки, відсутні. Відповідач стягнень за виконавчими документами не має, стан здоровя у нього задовільний. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дітей на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що діти мають нормальний стан здоровя, являються матеріально малозабезпеченими, відповідач являючись батьком дітей, має задовільний стан здоровя, є працездатний, має тимчасові заробітки, тому враховуючи його матеріальне становище, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1032 грн., а також враховуючи сімейне становище відповідача, який посилається на те, що у нього не має постійного доходу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття та стягувати з нього на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на її утримання і до досягнення дитиною трьох років. Судові витрати з відповідача стягнути згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, вказуючи наступне. Позивачка з 2004 р., є власником будинку [ADDRESS] м.Костянтинівка Донецької області. Також в будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідач вже 5 років не проживає за наведеною адресою. Які-небудь житлово-комунальні послуги він на утримання будинку не сплачує, всі расходи на його утримання несе сама позивачка. [PERSON], виїхав з вказаного житла у 2004 р., та не повертається вже більш ніж один рік, у житловому приміщенні відсутні його особисті речі. Між позивачкою та відповідачем не було встановлено іншого порядку втрати права на користування житлом, ніж порядок встановлений законом. Факт відсутності відповідача та його речей за місцем його реєстрації підтверджується актом перевірки паспортного режиму наданим позивачці від 31.08.2015 року. Позивачка просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS], м Костянтинівка, Донецької обл. У судовому засіданні позивачка [PERSON], повністю підтримала заявлені вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, шляхом публікації оголошення у пресі. За таких обставин зі згоди представника позивача суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Опитані судом свідки [PERSON], [PERSON], пояснили, що вони є сусідами позивачки та відповідача по справі. Відповідача вони бачили дуже давно, наданий час відповідач не мешкає у будинку позивачки вже давно, про його місце знаходження їм особисто не відомо. Вислухавши пояснення позивачки [PERSON], свідків [PERSON] та [PERSON], суд знайшов наступне. [PERSON], з 2004 р., є власником будинку [ADDRESS] м.Костянтинівка Донецької області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу садиби від 23.07.2004 р., зареєстрованому в реєстрі № 2656 приватним нотаріусом В.Ізмайловою (а.с.5-6). На теперішній час, крім [PERSON], у будинку [ADDRESS] в м. Костянтинівка зареєстровані [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується копією будинкової книги (а.с.11-17). Факт відсутності відповідача та його речей за місцем його реєстрації підтверджується актом перевірки паспортного режиму наданим позивачці від 31.08.2015 року (а.с.10). У зв'язку з реєстрацією [PERSON], позивач не має можливості повноправно розпоряджатися своїм будинком та повинна оплачувати на нього всі комунальні послуги. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] не мешкає у будинку позивачки понад один рік, договору найму житлового приміщення з ним не укладав і своєю реєстрацією заважає власнику будинку [PERSON], розпоряджатися її особистим майном, що є порушенням права власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 вересня 2015 року позовну вимогу про стягнення аліментів було залишено без розгляду за заявою позивача. Позовна заява мотивована тим, що 17 лютого 1989 року позивач та відповідач уклали шлюб, який зареєстрований Пустовійтівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 4. На час подання позову неповнолітніх дітей у ниє немає. Спільне життя у сторін не склалося через несумісність характерів, різних поглядів на життя, ведення справ у сім`ї, в звязку з чим у сторін виникають сварки, як наслідок [PERSON] був вчинений замах на життя позивача, в звязку з чим відносно нього відкрито кримінальне провадження, а тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. За наявності умов, передбачених ст. 224 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 17 лютого 1989 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.4). Подружнє життя між сторонами припинено, сторони не ведуть спільного побуту, шлюбні відносини не підтримують, відповідач вчинив замах на життя позивача, тому подальше збереження шлюбу може негативно вплинути на сторони, за таких обставин, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. Згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтувала тим, що 16 червня 2009 року у Колківській селищній раді Маневицького району Волинської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 10. Від шлюбу в них є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з чоловіком не склалися. Постійно між ними виникають сварки, по багатьох питаннях сімейного життя не можуть знайти взаєморозуміння. [PERSON] зароблені кошти витрачає на власні потреби, не зважає на інтереси позивачки і дітей. Сімейні відносини фактично припинилися і налагодити їх уже не можливо. З цих причин дальше спільне життя стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просила шлюб з відповідачем розірвати, залишити неповнолітню дитину проживати з нею та судові витрати стягнути з відповідача. Сторони в судове засідання не зявилися, але у своїх письмових заявах на імя суду просять розглядати справу у їх відсутності, що на думку суду є можливим, погоджуються на розірвання шлюбу, позивачка просить шлюб з відповідачем розірвати, залишити неповнолітню дитину проживати з нею, надалі іменуватися прізвищем [PERSON] та судові витрати стягнути з відповідача. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до повного задоволення. Відповідно вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом доведено, що сторони не бажають зберегти сімю і для цього не приймають ніяких заходів, добровільно вирішили питання про місце проживання дитини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує. З цих підстав суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам дитини, а тому є всі підстави шлюб розірвати, залишивши дитини проживати з матірю. Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цих підстав суд вважає за доцільне позивачу за її вибором залишити право надалі іменуватися прізвищем [PERSON]. Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243 гривень 60 копійок судового збору, сплачених [PERSON] при подачі позову в суд і документально підтверджених.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 12 вересня 2007 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану м. Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №214. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 вересня 2007 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та розбіжність у вирішенні побутових питань. З березня 2012 року вони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Більше того, їх намагання зберегти сім'ю на до чого не привели, сім'я фактично розпалася і існує лише формально. Подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам. У зв'язку з вищевикладеним, просить розірвати шлюб між нею і відповідачем в судовому порядку. Після розірвання шлюбу син залишиться проживати з нею. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила його задоволити та не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с.22). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.20). Суд, у відповідності до ст.224, ст.225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З досліджених письмових доказів, а саме: копії паспорта [PERSON] (а.с.3), копії свідоцтва про шлюб (а.с.5), копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.6), копії довідки [PERSON] (а.с.7), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, сторони не підтримують подружніх відносин тривалий час, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] судовий збір, сплачений останньою у розмірі 243,60 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 14 вересня 2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №301. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 вересня 2008 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружнє життя з чоловіком не склалось внаслідок відсутності між ними спільних інтересів, розуміння сімї та відносин між чоловіком та дружиною. Вони не можуть знайти спільних рішень при веденні спільного господарства, розподілення і використання сімейного бюджету. На даний час шлюбні стосунки між ними припинені, вони не спілкуються та не ведуть спільного господарства. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON] у судовому порядку та після розлучення прізвище не змінювати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.18). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позов визнає, згідний на розірвання шлюбу (а.с.16). Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь позивача судовий збір, сплачений останньою у розмірі 243,60 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 16 липня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 166. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Вважає, що примирення і подальше збереження сім'ї неможливе, оскільки це суперечить її інтересам. Просить позов задоволити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Прізвище позивача після розірвання шлюбу не змінюється. Стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. сплаченого судового збору (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем; дітей залишити на вихованні позивача до їх повноліття; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 30 вересня 2012 року з відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного сумісного проживання з відповідачем народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, який зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки. Шлюбно-сімейні відносини припинені, тому вона змушена звертатися до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, якою визнав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.09.2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 16, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 30.09.2012 року (а.с. 3). Від спільного сумісного проживання народилися діти [PERSON], [INFO] (а.с. 4) та [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу та визнав позовні вимоги, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. Відтак, дітей суд залишає на виховання з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу та залишення на виховання для позивачки малолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою, посилаючись на те, що вона має сина [PERSON], якому має намір подарувати нерухоме майно. Після звернення до нотаріусу для оформлення договору дарування їй стало відомо, що маються розбіжності у написанні у паспортах її та сина їх прізвищ, у звязку з чим вона позбавляється при укладенні договору дарування застосування нульової ставки оподаткування. Так, у її паспорті її прізвище вказане як [PERSON], а у паспорті сина його прізвище українською мово. Вказано як [PERSON]. Заявниця просить встановити факт, що [PERSON] є її рідним сином, що необхідно для оформлення договору дарування. Встановити факт іншим шляхом вона позбавлена можливості, оскільки у сина всі документи оформлені на це прізвище та всі документи родини сина. У судове засідання [PERSON] не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області не зявився. Від заінтересованої особи до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника та розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів. Заінтересована особа [PERSON] не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтвердив той факт, що заявниця є його рідною матірю. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих сторонами доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ксерокопією паспорта заявниці [PERSON] серії КН № 678277 її прізвище українською мовою зазначено як [PERSON], російською мовою Полежаева. Згідно зі ксерокопією паспорта заінтересованої особи [PERSON] серії КО № 711172, який народився 20 серпня 1966 року у м.Ніжин Черніговської області, його прізвище українською мовою зазначено як [PERSON], російською мовою Полежаев. Як вбачається зі ксерокопії свідоцтва про народження серії V-II УР № 107 3990 від 11 вересня 1966 року, виданого на російській мові « Полежаев Олег Евгеньевич» народився 20 серпня 1966 року в м.Ніжин Черніговської області, його матірю є « Полежаева Надежда Пантелеевна». Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином суд\~вважає, що у судовому засіданні підтверджено, що [PERSON], дійсно є рідним сином [PERSON], встановити факт іншим шляхом заявник позбавлений можливості, оскільки в документах, доданих до справи прізвище заявника та його матері\~ помилково спотворені. Встановлення факту заявнику необхідно для розпорядження власним майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved