Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

30.11.2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 21.01.2013 року у сумі 16822,62 грн., а також судових витрат у розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» зазначили, що 21.01.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Договір б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобовязання за вказаним договором виконав у повному обсязі, передавши кредитні кошти. Відповідач свої зобовязання за Договором виконував не у повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 30.09.2017 року становить 16822,62 грн., з яких: 385,74 грн. заборгованість за кредитом, 11959,61 грн. заборгованість зі сплати процентів; 3200,00 грн. сума пені та комісії; 500 грн. штраф (фіксована частина); 777,27 штраф (процентна складова). Посилаючись на викладені обставини просили заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 30.03.2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено заочне рішення за вказаним позовом, яким вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 15 545,35 грн., з них: 385,74 грн. - заборгованість за кредитом, 11959,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 21.01.2013 року, судовий збір в сумі 1478,52 грн. Ухвалою суду від 04.12.2018 року заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.03.2018 року скасовано та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 21.01.2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, який обґрунтований тим, що відповідач сплачувала кредит, проте після смерті чоловіка 21.09.2013 року перебувала у потрясінні та скрутному матеріальному становищі, останній платіж був здійснений 09.02.2015 р., заборгованість склала 385,75 грн., яку вона визнає. З нарахованими відсотками не згодна, оскільки вони завищені, не відповідають дійсності, є несправедливими та суперечать принципу розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обовязків на шкоду позичальника, як споживача банківських послуг, оскільки дана умова встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації. Неймовірна висока сума відсотків утворилась в звязку з тим, що Банк самостійно без її відома неодноразово підвищував відсоткову ставку. Вона жодного разу не отримувала письмових повідомлень про підвищення відсоткової ставки. До того ж, анкета позичальника не є договором, а тому не може підтверджувати згоди позичальника з тих умов, які не прописані в кредитному договорі, а саме з «Умов та Правил надання банківських послуг». В звязку з тим, що сторони не досягли у договорі згоди щодо розміру нарахування процентів пені і комісії, а тому вони не підлягають стягненню. Відповідач не був повідомлений належним чином про нарахування відсотків, комісії та пені, у звязку з чим ризик збитків від здійснення таких операцій несе банк. Штраф і пеня є одне й те саме порушення строків виконання зобовязання, тому стягнення пені та штрафу призведе до подвійної відповідальності. Окрім цього вимоги Банку про стягнення пені та комісії, штрафу, знаходяться поза межами спеціальної позовної давності, яка встановлюється в 1 рік. З наведених підстав просила відмовити в задоволенні позову. 15.02.2019 року електронною поштою до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка разом з Умовами та Правилами, Тарифами, складає Договір про надання банківських послуг. Договором сторони погодили, що проценти нараховуються до дня коли зобовязання за договором не буде виконано належним чином. Проценти не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Користуючись кредитними коштами відповідачу були відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження про незнання тарифів, умов та правил не відповідають дійсності. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, судово-бухгалтерської експертизи не проведено, а відсутні підстави вважати неналежним наданий позивачем розрахунок. Щодо зміни процентної ставки, то відповідача було ознайомлено із зазначеними змінами шляхом надіслання SMS-повідомлень, що відповідає умовам договору. Щодо правомірності одночасного застосування пені і штрафу, зазначили що вони є формами неустойки, але не окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. Штраф і пеня не є взаємовиключними видами неустойки і Цивільний кодекс України не містить заборон щодо їх одночасного застосування. Застосування банком в кредитному договорі штрафу і пені не є подвійним стягненням, адже характер правопорушень в даному випадку різний. Також зазначили, що в розрахунку заборгованості в колонці під назвою «сума комісії та пені» фактично вказано лише пень, оскільки нарахування комісії умовами кредитного договору не передбачено. Щодо строків позовної давності, то позивач звернувся до суду до спливу строку позовної давності. На підставі викладеного, просив позов задовольнити повністю. 18.02.2019 р. до суду надійшла відповідь на відзив, аналогічна за змістом до попередньої. Представник позивача до судового засідання не зявився, одночасно із позовом суду надав заяву, якою просили розгляд справи провести за їх відсутності. Представник відповідача надав до суду заяву в якій заявлені позовні вимоги визнав частково, а саме заборгованість по тілу кредиту у розмірі 472,69 грн. (згідно роздруківки АТ КБ «ПриваьБанк»), заборгованість за процентами в сумі 510,96 грн. (за останні три роки з 9.02.2015 р. по 09.02.2019 р.) В решті вимог (пені та комісії) просили відмовити у звязку з пропуском позовної давності. Також просили розглянути справу без участі відповідача та її представника. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 21.01.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказаний договір складається із Анкети-Заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, Тарифів Банку. Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті відповідача, АТ КБ «ПРИВАТБАНК»,

Outcome: partial