Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

30 жовтня 2020 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області із Ленінського районного суду міста Полтави надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві, [PERSON] зазначає, що 12 серпня 2009 року між ним та відповідачкою, [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають одну малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили спільно вести господарство і відновлювати шлюбні стосунки позивач не бажає, в зв`язку із чим прохає суд даний шлюб розірвати. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 листопада 2020 року провадження по даній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач, [PERSON] , будучи завчасно, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву в якій прохав розгляд справи проводити без його участі, а позов задовольнити. Відповідач, [PERSON] , будучи завчасно, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву в якій прохала розгляд справи проводити у її відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 12 серпня 2009 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 975. Статтями 51 Конституції України та 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має суттєве значення. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони в 2017 році припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх позивач не має наміру. В зв`язку з вище викладеним, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а сторони не бажають продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд вважає, що після розірвання шлюбу відповідачу слід залишити прізвище - [PERSON] . Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) гривень.

Outcome: approved