Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

6 грудня 2013 року позивачі звернулись до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про припинення права власності на частину приміщення та визнання права власності. [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та в обгрунування позову зазначила ,що згідно свідоцтва про право власності вона, [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками приміщення, розташованого по [ADDRESS] в рівних долях, кожний по 1/7 частини. У 2005 році [PERSON] вийшла на пенсію і припинила працювати перукарем ,з того часу вона перестала приймати участь в користуванні та утриманні майна , яке знаходиться у спільній власності . За цей час іншими співвласниками сплачувались відповідні податки та обов'язкові платежі. Вони неодноразово звертались до відповідачки з проханням викупити її частку але остання відмовлялась. На теперішній час ,враховуючи подальшій розвиток парикмахерської , також враховуючи ,що 1/7 частку неможливо виділіти в натурі, стала необхідність в припиненні права власності на частину , яка належить [PERSON]. Відповідача відмовляється від продажу своє частки , але також відмовляється приймати участь в утриманні майна ,тому вони вимушені звернутися до суду та просять, припинити право власності в вигляді 1/7 частки ,що належить [PERSON] з виплатою компенсації її вартості в сумі 18 814.30 грн. перерозподілити її між іншими співвласниками та визнати за нею, [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON], по 1/6 частки права на приміщення № 6/2 по [ADDRESS] за кожною. В судове засідання [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явились, надавши до суду письмові заяви з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та просять суд задовольнити їхні позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала і пояснила, що вона дійсно є співвласником 1/7 частини спірного приміщення,дійсно позивачі звертались з проханням продати свою частку але вона відмовлялась ,так як вважала,що буде працювати далі сама або її родичі, але на теперішній час вона не заперечує проти позовних вимог , не заперечує проти оціночної вартості її частини і готова її отримати в натурі. Суд заслухавши пояснення позивачки, відповідачки, свідка ,перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає ,що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтв про право власності №7 виданих Шевченківською селищною радою Харківської області від 8 січня 2002 року, та зареєстрованих КП «Шевченківське БТІ» Харківської області, [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON] мають право власності на 1/7 частини кожна ,приміщення перукарні «Чарівниця», розташованої по [ADDRESS]. Відповідно до ст. З ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Сторонами не оспорюється той факт ,що з 2005 року [PERSON] припинила працювати в парикмахерській та з того часу перестала приймати участь в користуванні та утриманні належного їй на права спільній власності майном. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Частиною 1 ст. 357 Цивільного кодексу України передбачено ,що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). За положеннями ст.360 Цивільного кодексу України співвласник спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків та обов'язкових платежів. Згідно до вимог ст. 365 Цивільного кодексу України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим , таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Допитана у якості спеціаліста в судовому засіданні Дорогань Т.В., начальник відділу містобудування архітектури та ЖКГ Шевченківської районної державної адміністрації пояснила ,що парикмахерська « Чарівниця» розташована в приміщені п'ятиповерхового житлового будинку , має загальну площу 45.3 кв.м. ,1/7 частина приміщення складає близько 6 кв.м ,що з технічної точки зору не дає можливість відокремити його від основного приміщення без переобладнання , яке в свою чергу , враховуючи властивості будівельні, технічні норми не можливо в відповідних будинках ,без порушення несучих конструкцій ,що є неприпустимим. Частиною 1 п.1 статті 365 Цивільного кодексу України зазначено, що особа може бути позбавлена права на частку у спільному майні за рішенням суду в разі якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі. Згідно розписки наданої в судовому засіданні позивачами сплачено відповідачки вартість належної їй 1/7 частки , яка складає згідно висновку незалежної оцінки проведеної ПП «АСС- А» 25 вересня 20143 року 18 814.30 грн. З огляду на вказані обставини, суд вважає можливим припинити право власності [PERSON] на 1/7 частину ,приміщення [ADDRESS] та перерозподілити частки між інших співвласників. На теперішній час кожний з позивачів володіє по 1/7 часткою приміщення [ADDRESS]. Враховуючи частку відповідачки, кожен буде володіти по 1/6 частині зазначеного приміщення. Оцінивши надані докази у їх сукупності , надавши їм належну правову оцінку , суд дійшов до висновку , що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню. Питання про судові витрати позивачами не ставилось.

Outcome: approved