Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

30.10.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням з відповідачем сімейних відносин, у зв`язку з чим вона не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сім`ю. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 31, 32, 34, 35). Позивач [PERSON] 01.02.2021 року подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, щодо утримання та визначення місця проживання малолітніх дітей, які проживають разом з нею, не має, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, після розірвання шлюбу змінювати прізвище не бажає (а.с. 33). Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не подав, 16.02.2021 року надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без його участі, спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя та щодо утримання неповнолітніх дітей, які проживають разом з позивачем, не має. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі. Крім того, відповідач повідомив про наявність спору щодо визначення місця проживання малолітніх дітей (а.с. 36). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. 22.04.2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №21, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 22.04.2015 року. Дошлюбне прізвище позивача - [PERSON] (а.с. 10). Подружжя має спільних дітей - дочку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 22.04.2015 року) (а.с. 8) та дочку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06.12.2012 року) (а.с. 9). Спору щодо утримання й визначення місця проживання дітей, та щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони не мають. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено під час судового розгляду, [PERSON] та [PERSON] не підтримують подружніх відносин з листопада 2020 року, не бажають примиритися і зберегти сім`ю, протягом наданого судом строку для примирення подружжя, сторони не досягли примирення, у зв`язку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. [PERSON] не має бажання змінювати прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягти судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 206, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved