Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

29 жовтня 2015 року позивач звернулась до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона народилася 02.01.1953 року в с. Верхолісся, Корюківського району, Чернігівської області. ЇЇ родове прізвище було [PERSON], після укладення з [PERSON] змінила своє прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка. Після розірвання шлюбу з [PERSON] знову вийшла заміж та змінила своє прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. ЇЇ батьками є: батько [PERSON] та мати [PERSON]. Батьки позивача проживали у власному житловому будинку в с. Олександрівка, Корюківського району, Чернігівської області. Батько помер раніше і мати залишилась проживати сама. За життя мати позивача була членом місцевого колективного господарства та стала власником земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЧН №054590 від 07.04.2005 року за №010584100175, земельна ділянка розташована на території Олександрівської сільської ради, Корюківського району Чернігівської області та передана для ведення особистого селянського господарства, її площа становить 3,27 га. 30 квітня 2015 року мати позивача померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЕЛ №2513795 виданого Олександрівською сільською радою, Корюківського району, Чернігівської області 01.05.2015 року. На майно померлої матері позивача відкрилася спадщина, яка складається з вищевказаної земельної ділянки, власником якої була померла на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЧН №054590 від 07.04.2005 року за №010584100175. Мати позивача не розпорядилася своїм майном, заповіту не склала. Для вирішення питання оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої матері, вона звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори, де державний нотаріус для оформлення спадщини попросила надати державний акт на право власності на спадкову земельну ділянку. Але даний правовстановлюючий документ позивач надати не може, бо всі документи матері згоріли під час пожежі в її житловому будинку. З відділу Держземагенства у Корюківському районі Чернігівської області вона отримала довідку про те, що за її матірю зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН №054590 від 07.04.2005 року за №010584100175, земельна ділянка розташована на території Олександрівської сільської ради, Корюківського району Чернігівської області та передана для ведення особистого селянського господарства, її площа становить 3,27 га. Вищевказану довідку відділу Держземагенства у Корюківському районі Чернігівської області вона надала державному нотаріусі, але довідка нотаріуса не влаштувала, бо у неї відсутній правовстановлюючий документ на майно померлої. Оскільки дане питання е можливо вирішити поза судовим шляхом, позивач змушена звернутись до суду для визнання за нею права власності на спадкове майно. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. В судове засідання представник відповідача, Олександрівської сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають. В судове засідання представник третьої особи, Корюківської державної нотаріальної контори надав заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, при вирішення даного питання покладається на думку суду. В засідання учасники процесу не зявились, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Як встановлено судом, позивач [PERSON] народилася 02.01.1953 року в с. Верхолісся, Корюківського району, Чернігівської області. ЇЇ родове прізвище було [PERSON], після укладення з [PERSON] змінила своє прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка. Після розірвання шлюбу з [PERSON] знову вийшла заміж та змінила своє прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. ЇЇ батьками є: батько [PERSON] та мати [PERSON]. Батьки позивача проживали у власному житловому будинку в с. Олександрівка, Корюківського району, Чернігівської області. Батько помер раніше і мати залишилась проживати сама. За життя мати позивача була членом місцевого колективного господарства та стала власником земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЧН №054590 від 07.04.2005 року за №010584100175, земельна ділянка розташована на території Олександрівської сільської ради, Корюківського району Чернігівської області та передана для ведення особистого селянського господарства, її площа становить 3,27 га. 30 квітня 2015 року мати позивача померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЕЛ №2513795 виданого Олександрівською сільською радою, Корюківського району, Чернігівської області 01.05.2015 року. На майно померлої матері позивача відкрилася спадщина, яка складається з вищевказаної земельної ділянки, власником якої була померла на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЧН №054590 від 07.04.2005 року за №010584100175. Мати позивача не розпорядилася своїм майном, заповіту не склала. Для вирішення питання оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої матері, вона звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори, де державний нотаріус для оформлення спадщини попросила надати державний акт на право власності на спадкову земельну ділянку. Але даний правовстановлюючий документ позивач надати не може, бо всі документи матері згоріли під час пожежі в її житловому будинку. З відділу Держземагенства у Корюківському районі Чернігівської області вона отримала довідку про те, що за її матірю зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН №054590 від 07.04.2005 року за №010584100175, земельна ділянка розташована на території Олександрівської сільської ради, Корюківського району Чернігівської області та передана для ведення особистого селянського господарства, її площа становить 3,27 га. Вищевказану довідку відділу Держземагенства у Корюківському районі Чернігівської області вона надала державному нотаріусі, але довідка нотаріуса не влаштувала, бо у неї відсутній правовстановлюючий документ на майно померлої. Оскільки дане питання е можливо вирішити поза судовим шляхом, позивач змушена звернутись до суду для визнання за нею права власності на спадкове майно. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності на неї, та долучення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. З матеріалів справи вбачається що позивач є спадкоємцем майна померлої матері, тобто власником спадкової земельної ділянки, а крім неї інші спадкоємці на спадок відсутні. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ст.126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а згідно із ст.1225 цього Кодексу, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог цивільного законодавства України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню, а оскільки позивач при зверненні з позовом до суду сплатив на користь держави судовий збір, то ці витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved