Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

30 січня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 3-9) Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, посилались на те, що між позивачем та [PERSON] був укладений договір № б/н від 05.06.2010року, за умовами якого, позивач надав, а відповідач отримала у кредит грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом з кінцевим терміном повернення, що співпадає строку дії картки. Свої зобовязання за кредитним договором відповідач належним чином не виконала, у звязку з чим у неї виникла заборгованість, яку відповідач добровільно не погашає, тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] у рахунок погашення заборгованості за договором № б/н від 05.06.2010року 42\~336,49 та стягнути судові витрати (а.с. 3-9) У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засідання надала заяву у якій просила застосувати строки позовної давності у звязку з перебігом трьохрічного строку з дня останнього платежу за вказаним кредитним договором. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 05.06.2010року, за умовами якого позивач зобовязався надати кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі встановлення пільгового терпіну по сплаті відсотків за користування кредитним на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що співпадає строку дії картки, а відповідач зобовязався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки, що підтверджується копією зазначеного договору у формі заяви та умовами та правилами надання банківських послуг. У судовому засіданні встановлено та не заперечувалося відповідачем, що вона отримала від позивача грошові кошти у розмірі 1 0000 грн. Також встановлено, що у відповідача [PERSON] перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.06.2010року, яка станом на 30.01.2017 року становила 42\~336 грн. 49 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 14\~672,85 грн., заборгованості по відсоткам 5\~604,73 грн., заборгованості по пені та комісії 631,82 грн., штрафів 1545,47 грн., ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с.9-16). Також у судовому засіданні встановлено, що ані представник позивача, ані відповідач не можуть вказати кінцевий строк дії картки за договором б/н від 05.06.2010 року. З графіку погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 05.06.2010 року вбачається, що останній платіж був здійснений 30.03.2012 року. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договорів. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга\~статті 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі\~статтею 266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача, останній платіж за кредитною картою був здійснений 30.03.2012 р. (а.с.14)., а отже позивачу було відомо про порушення свого права починаючи із зазначеної дати. Як вбачається з правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року\~(справа №\~\~6- 14\~\~цс\~\~14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» враховуючи положення п. 7 ч. 13\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі, що також зазначалося у Інформаційному листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10-70/0/4-13 «Про окремі питання застосування строків позовної давності» від 16.01.2013 р. \~\~\~\~ Даючи юридичну оцінку поясненням, доказам наявним у матеріалах справи та те, що позивачем пропущено строки позовної давності для звернення до суду з даним позовом, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed