Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

30 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 3 000 грн. щомісячно, що підлягають індексації, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що вона, [PERSON], зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 29 серпня 2008 року у Брюховицькій селищній раді м. Львова та від подружнього життя вони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя із відповідачем в неї не склалося, тому вона звернулася у Шевченківський районний суд м. Львова із позовною заявою про розірвання шлюбу. Відповідач ухиляється від покладеного обов'язку утримувати свого сина [PERSON], тому вона звернулася до суду із даним позовом. В судове засідання, яке було призначено на 30 липня 2018 року о 14.00 год., позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися. Однак, представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона підтримує позовні вимоги, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує та просить проводити розгляд справи у її та позивача відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи та не подав відзив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу 30 липня 2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 29 серпня 2008 року у Брюховицькій селищній раді м. Львова. Від спільного життя з відповідачем у них народився син - [PERSON], [INFO]. Даний факт стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7,8). З довідки №24/04/18-1, яка видана фізичною особою - підприємцем [PERSON] 24 квітня 2018 року, вбачається, що [PERSON] працює у фізичної особи - підприємця [PERSON] за основним місцем роботи на умовах неповного робочого часу та займає посаду бухгалтера, нарахована заробітна плата за період з 01 січня 2017 року по 31 березня 2018 року складає 21 150 грн. (а.с.16). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач не надає кошти на утримання дитини, а тому з нього слід стягувати ці кошти в примусовому порядку. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ст.ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved