Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

30 жовтня 2013 року позивачка звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON] До складу спадщини входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,3131 га, вартістю 107225,00 грн. згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ № 030948 (рішення Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області від 25.12.2003 року № 53), та для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, вартістю 6880,58 грн. згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ № 030947 (рішення Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області від 25.12.2003 року № 53), які розташована на території Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області. Однак він не може оформити свої спадкові права, оскільки спірні земельні ділнки відсутні в Національній кадастровій системі. Оформлення кадастрового номера на земельну ділянку померлого не проводиться, тому просить визнати за нею як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, право власності на спірні земельні ділянки. В разі задоволення позову не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України. В ході підготовки справи до судового розгляду позивачка уточнила позовні вимоги та просить скасувати Державний акт серії КВ № 030948, виданий на підставі рішення Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області від 25.12.2003 року № 53, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,3131 га та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, які розташована на території Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області та належали [PERSON], померлому [INFO] року, та визнати за нею як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] право власності на дані спірні земельні ділянки. В разі задоволення позову не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України. В ході судового розгляду позивачка також уточнила позовні вимоги та просить визнати за нею як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] право власності на спірні земельні ділянки. В разі задоволення позову не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2013 року до участі у справі було залучено відділ Держземагенства у Зурівському районі Київської області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 20 листопада 2013 року до участі у справі було залучено сектор державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції Київської області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 24 грудня 2013 року подовжено розгляд даної справи. В судовому засіданні представник позивачка позов підтримала повністю, відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового розгляду був оповіщений у встановленому порядку, сільський голова Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області направив суду заяву з клопотанням розглядати справу за відсутності їхнього представника, позов визнає повністю, третя особа сектор державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції Київської області про причини неявки суду не повідомила. В судовому засіданні представник позивачки пояснив, що позивачка є спадкоємицею за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. До складу спадщини входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та для будівництва та обслуговування житлового будинку згідно Державних актів, які розташована на території Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області та належали померлому. Оскільки при присвоєнні Державним актам кадастрових номерів були допущені помилки, земельні ділянки не були внесені до Національної кадастрової системи, тому відділ Держземагенства не може видати витяг із Державного земельного кадастру, який необхідний для оформлення свідоцтва про право на спадщину на дані земельні ділянки. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд приходить до висновку, що всі докази є належними, допустимими та достовірними, а також достатні і взаємно пов'язані. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємицею за законом після смерті [INFO] року [PERSON] (а.с.8, 9 - копії свідоцтв про смерть та про шлюб) та прийняла спадщину, подавши до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкова справа відкрита. Інших спадкоємців судом не встановлено (а.с.26-38 - копія спадкової справи). До спадкової маси входить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,3131 га, яка розташована по [ADDRESS] області (а.с.31, 120-123, 124 - копія довідки та рішення, довідка сільської ради) та належала померлому [PERSON] на праві приватної власності згідно з Державним актом серії КВ № 030948, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 7 від 28 липня 2004 року, кадастровий номер якої 3221987501:00:017:0176, та земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,2500 га, яка розташована по [ADDRESS], яка належала померлому [PERSON] на праві приватної власності згідно Державного акту серії КВ № 030947, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8 від 28 липня 2004 року, кадастровий номер якої 3221987501:00:017:0176. Спірним земельним ділянкам було присвоєно один кадастровий номер, внаслідок чого не було проведено її реєстрацію у Державному земельному кадастрі (а.с.13, 14, 15, 16, 17, 18, 105-114 - витяги з технічної документації та висновки про обмеження прав на використання земельної ділянки, копії Державних актів, довідка відділу Держземагенства, копія з технічної документації). Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне спадкове майно в зв'язку з відсутністю на нього інформації з Національної кадастрової системи (а.с.12 - відмова). Згідно ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до змісту ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43, яка регулювала порядок видачі державних актів на право приватної власності на землю, втратила чинність з 23.08.2013 року. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що позивачка є спадкоємицею першої черги за законом померлого [PERSON], до складу спадщини входять спірні земельні ділянки, які належали померлому [PERSON] на праві приватної власності згідно Державних актів на право приватної власності на землю, яким був присвоєний один кадастровий номер та вони не були зареєстровані у Національній кадастровій системі, тому не вбачається іншого способу захисту порушених прав позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved