Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

4 травня 2016 року [PERSON], [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом та просять визнати право власності в порядку спадкування на 1/3 частину земельної ділянки кожному, що належала [PERSON]. Мотивує свої вимоги тим, що 1 квітня 2011 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок, що знаходяться на території Калінінської сільської ради. Заповіту померлий не залишив. Являючись спадкоємцями за законом першої черги вони звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, нотаріусом заведена спадкова справа, та видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. В ході подачі документів до нотаріуса виявилось, що покійний у 2010 році прийняв спадщину за заповітом у вигляді земельної ділянки (іншої), яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ СМ № 015637, виданого Калінінською сільською радою 20 грудня 2000 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 178, та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Але оформити право власності та зареєструвати право власності, покійний не встиг, оскільки помер. Так як померлий не встиг виготовити державний акт на своє імя та зареєструвати право власності на дану земельну ділянку, а реєстрація права власності на покійного неможлива, тому позивачі звернулися до суду та просять визнати за ними право власності на 1/3 частину земельної ділянки кожному загальною площею 4,210 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області та належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 015637, виданого Калінінською сільською радою Липоводолинського району Сумської області від 20 грудня 2000 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 178. Уповноважений на участь у розгляді справи представник позивачів у поданій письмовій заяві просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник Калінінської сільської ради в судове засідання не зявився, судом отримана заява про розгляд справи за відсутності представника, заперечення проти задоволення позову відсутні. Третя особа подала заяву про розгляд справу без її участі, заперечення проти задоволення позову відсутні. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Батьками позивачів [PERSON], [INFO], [PERSON], 17 травня 2003 року, та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10, 14). 14 грудня 2010 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори [PERSON], на земельну ділянку, яка за життя належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІ СМ № 015637, виданого Калінінською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 20 грудня 2000 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9). 1 квітня 2011 року в с. Калінінське Липоводолинського району Сумської області [PERSON] помер (а.с. 8). 22 листопада 2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Липоводолинського районного нотаріального округу [PERSON], по 1/3 частині земельної ділянки, яка за життя належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІ СМ № 015638, виданого Калінінською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 20 грудня 2000 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10). Відповідно до довідки №16 від 12 травня року, виданої Калінською сільською радою Липоводолинського району Сумської області до дня смерті [PERSON] проживав в [INFO] разом з дружиною [PERSON], сином [PERSON], дочкою [PERSON], сином [PERSON] (а.с. 39). З наданих приватним нотаріусом Липоводолинського районного нотаріального округу [PERSON] № 150/01-16 від 25 травня 2016 року відомостей вбачається, що спадкова справа за № 61/2011 щодо майна померлого 1 квітня 2011 року [PERSON] була заведена приватним нотаріусом Липоводолинського районного нотаріального округу [PERSON] на підставі заяви про відмову від прийняття спадщини [PERSON] Іншими спадкоємцями є діти спадкодавця [PERSON], [PERSON], [PERSON] Із копії висновку про вартість земельної ділянки вбачається, що вартість земельної ділянки площею 4,210 га, належної [PERSON] становить 105700 грн. За викладених обставин позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права у звязку з отриманням спадкодавцем свідоцтва про право на спадщину, але не проведенням державної реєстрації. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (смерті особи). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При вирішені справи бере до уваги наявність в матеріалах справи необхідних доказів належності померлому [PERSON] земельної ділянки площею 4,210 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, яку успадкував [PERSON] Враховуючи, що позивачі є спадкоємцями за законом першої черги після смерті батька [PERSON], від спадщини не відмовлялись, позивачі на момент смерті проживали разом з [PERSON], а значить прийняли спадщину, їх мати, а відповідно дружина спадкодавця від спадщини відмовилась, неможливість у нотаріальному порядку оформити спадщину через відсутність реєстрації спадкодавцем за собою земельної ділянки, суд вважає необхідним визнати за позивачами право власності в порядку спадкування на належну [PERSON] земельну ділянку.

Outcome: approved