Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

4 жовтня 2017 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулись із вказаним позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому вказали, що Рішенням виконкому Житомирської міської ради №212 від 13.07.1989 із змінами (рішення виконкому №498 від 13.12.1990) було створено дитячий будинок сімейного типу, батьками-вихователями в якому призначено [PERSON] та [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів від 11.07.1991 №327, на підставі заяви [PERSON] та [PERSON] , затверджених батьками- вихователями, що мають у складі своїх п`ять дітей і на вихованні ще шістьох неповнолітніх вихованців, яким надано для організації дитячого будинку сімейного типу чотири квартири на 3 поверсі в будинку [ADDRESS] , а саме: квартиру [ADDRESS] (трикімнатну , жилою площею 39,84 кв.м , загальною площею - 64,39 кв .м ), квартиру [ADDRESS] ( двокімнатну, жилою площею 28,59 кв.м, загальною площею48 , 79 кв. м) , квартиру [ADDRESS] (двокімнатну, жилою площею 28,59 кв.м, загальною площею 48,79 кв.м ), квартиру [ADDRESS] ( трикімнатну, жилою площею 39,84 кв.м, загальною площею 64,39 кв.м), а всього 10 кімнат жилою площею 136,86 кв.м, загальною площею 226,36 кв.м для проживання 13 чоловік. У 2000 році дитячий будинок сімейного типу було ліквідовано на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 13.04.2000 №195 та рішення суду від 09.10.2000. Посилаючись на те, що відповідачем, всупереч ст.114-1 ЖК України не вирішено житлове питання мешканців вказаних квартир, позивачі у своєму позову просять визнати право користування житлом, а саме квартирами [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] за [PERSON] ; [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] ; [PERSON] , який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; [PERSON] , який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою судді Бондарчука В.В. від 6 жовтня 2017 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та призначено судове засідання. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] та відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду від 21 червня 2018 року, 21 червня 2018 року, після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, дану справу було передано у провадження судді Сингаївського О.П., який своєю ухвалою від 2 липня 2018 року прийняв до свого провадження справу та призначив її судовий розгляд. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав з викладених у ньому підстав. Представник відповідачів Житомирської міської ради та Виконавчого комітету Житомирської міської ради позов не визнала. 20.03.2019 Житомирською міською радою було надіслано відзив, в якому представник відповідача вказує, що всупереч вимог чинного законодавства сім`я [PERSON], після ліквідації дитячого будинку сімейного типу, не звільнила надане їм житло, а продовжують його утримувати, здаючи квартирантам. Крім цього, при створенні вказаного дитячого будинку сімейного типу, п`яти кімнатна квартира [ADDRESS] , де проживала сім`я [PERSON] до 1997 року, не вилучалась і залишилась за даною сім`єю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд частково задовольняє позов виходячи з наступного. Рішенням виконкому Житомирської міської ради №212 від 13.07.1989 із змінами (рішення виконкому №498 від 13.12.1990) було створено дитячий будинок сімейного типу, батьками-вихователями в якому було призначено [PERSON] та [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів від 11.07.1991 №327 на підставі заяви [PERSON] та [PERSON] , затверджених батьками- вихователями, що мають у складі своїх п`ять дітей та на вихованні ще шістьох неповнолітніх вихованців, було надано для організації дитячого будинку сімейного типу чотири квартири [ADDRESS] , а саме: квартиру [ADDRESS] (трикімнатну , жилою площею 39,84 кв.м , загальною площею - 64,39 кв.м ), квартиру [ADDRESS] (двокімнатну, жилою площею 28,59 кв.м, загальною площею48 , 79 кв.м ), квартиру [ADDRESS] (двокімнатну , жилою площею 28,59 кв.м, загальною площею 48,79 кв. м), квартиру [ADDRESS] ( трикімнатну, жилою площею 39,84 кв.м, загальною площею 64,39 кв.м), а всього 10 кімнат жилою площею 136,86 кв.м, загальною площею 226,36 кв.м для проживання 13 чоловік (а.с.18). У 2000 році дитячий будинок сімейного типу було ліквідовано на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 13.04.2000 №195 та рішення суду від 09.10.2000 (а.с.20). Статтею 114-1 ЖК України встановлено, що у випадках ліквідації дитячого будинку сімейного типу батьки-вихователі повинні звільнити надане їм жиле приміщення (ст.46-1 ЖК України), а в разі відмови - підлягають виселенню з наданням їм іншого благоустроєного жилого приміщення. Відповідно до п.4 положення про дитячий будинок сімейного типу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1994 №267 «Про затвердження Положення про дитячий будинок сімейного типу», користування наданим жилим приміщенням здійснюється в порядку, встановленому для користування службовими жилими приміщеннями. Згідно з п.п.34 Положення про дитячий будинок сімейного типу, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 17.03.1998 №310 та чинного на час виникнення спірних правовідносин, у разі ліквідації дитячого будинку сімейного типу батьки-вихователі повинні звільнити надане їм жиле приміщення. Судом встановлено, що після ліквідації будинку сімейного типу батьки вихователі [PERSON] та [PERSON] не звільнили надані їм жилі приміщення. [INFO] [PERSON] помер. В зв`язку з викладеним та з огляду на положення ст.114-1 ЖК України, суд дійшов до висновку про те, що позивач [PERSON] , до надання їй іншого благоустроєного жилого приміщення має право на користування жилим приміщенням, що надавалось для організації дитячого будинку сімейного типу. Суд вважає безпідставними вимоги інших позивачів про визнання за ними права на користування спірними жилими приміщеннями, оскільки чинним законодавством передбачено обов`язок надання іншого благоустроєного жилого приміщення тільки батькам-вихователям, якою була лише позивач [PERSON] . При цьому судом враховується, що позивачі [PERSON] та [PERSON] на час подання позову та розгляду справи в суді є повнолітніми, мають свої сім`ї та не є членами сім`ї [PERSON] . Враховуючи, що для організації дитячого будинку виділялося чотири квартири, а на даний час тимчасове право користування ними має тільки [PERSON] , суд вважає за необхідне визнати за нею право тимчасового користування однією з квартир, а саме квартирою [ADDRESS] , оскільки, відповідно до акту КВЖРЕП №1 від 11.11.2014, саме цю квартиру займає позивач (а.с.76). На підставі викладеного,

Outcome: partial