overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

7 липня 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 14 серпня 2013 року сторони перебувають у шлюбі. Спільних дітей не мають. Зазначивши, що відповідач відбуває покарання у виді позбавлення волі, після реєстрації шлюбу позивач після декількох побачень зрозуміла, що мають різні погляди на життя, сім'ю та неможливість спільного життя, з огляду на що, [PERSON] просить її позов задовольнити. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач, який відбуває покарання у Райківецькій виправній колонії (78) подав до суду заяву, в якій позов визнав та просив справу розглянути без його присутності. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 2013 року. Спільних дітей не мають. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, збереження сім'ї є неможливим, за таких обставин по справі суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

7 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що 28.01.2013р. помер її батько, [PERSON], після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані в с. Ширмівка Погребищенського району Вінницької області по вул. Травнева, 24. Однак позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавцю за життя. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її присутності (а.с. 27). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте голова Ширмівської сільської ради [PERSON] подав до суду лист про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. (а.с. 26). Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини регулюються: - ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном.; - ч.1 ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична особа або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 28.01.2013р., був власником житлового будинку з господарськими будівлями, які розташовані в с. Ширмівка Погребищенського району Вінницької області по вул. Травнева, 24; [PERSON], як єдина спадкоємиця за законом не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавцю за життя, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

7 липня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує свої зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримав (а.с.38). Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (про що свідчить поштове повідомлення (а.с.45) відповідач не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки. Зясувавши позицію позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення \~з таких міркувань. 23.05.2013р. між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № б/н, за яким відповідачу був наданий кредит у розмірі 1000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору кредиту позивач виконав свої зобов'язання з надання кредиту. Через невиконання [PERSON] своїх зобов'язань виникла заборгованість в розмірі 11357.20 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст.1049, 1054 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Оскільки відповідач станом на 30.04.2016р. заборгував ПАТ КБ «Приватбанк» 11357.20 грн., та добровільно не сплачує борг, то з метою захисту прав позивача, як сторони кредитного договору, з [PERSON] на його користь необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку, а також понесені ним у справі судові витрати у виді судового збору в розмірі 1378 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

7 липня 2017 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований 11.10.2015р. Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 3133, через відсутність взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів їх шлюб з відповідачем остаточно розпався, подружніх стосунків з відповідачем не підтримують. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу (а.с. 47). Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу (а.с. 46). З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

7 липня 2017 року до суду заявлено цей позов, в якому [PERSON] вимагала щомісячно стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, з огляду на невиконання відповідачем добровільно свого обовязку по утриманню неповнолітньої дитини. В судове засідання позивач не зявилася, однак подала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився також, подав заяву у якій позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував. З урахуванням позицій сторін та матеріалів справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обовязку по утриманню неповнолітньої дитини. Зазначені правовідносини регулюються: -ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; -ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, згідно з якою розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; -ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач належним чином не виконує законного обовязку по утриманню малолітнього сина, чим порушує його майнові права, то на користь позивача з нього необхідно стягувати аліменти в частці від його заробітку (доходу), яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, відсутності у нього інших утриманців в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

7 липня 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованості за централізоване опалення за період 11.10.2017 року по 10.04.2018 року включно в сумі 13262,59 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS].\~У порушення вимог нормативно-правових актів відповідачі у період з 11.10.2017\~року по\~10.04.2018\~року включно своєчасно не оплачувала надані послуги з централізованого опалення, у результаті чого утворилась заборгованість в сумі 13262,59 грн. Відповідач на усні та письмові повідомлення не реагує, борг не сплачує. Позивач у судове засідання не прибула. Подала письмову заяву в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі і просить позов задовольнити, розглядати справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення заперечень не має. Відповідач в судове засідання не прибула повторно, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов та клопотань про розгляд справи за її відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавала. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

7 листопада 2009 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції , актовий запис № 2130. Мають сина - [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Постійні сварки поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Можливості зберегти сімю немає, спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. Просить не надавати строку для примирення. Просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 07.11.2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому, Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №2130. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснивши, що сімя розпалась остаточно з лютого 2018 року і зберегти її неможливо. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, пояснивши, що з лютого 2018 року шлюбні стосунки припинені. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 7 листопада 2009 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції , актовий запис № 2130. Мають сина - [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки припинені з лютого 2018 року, спору про майно не має, питання щодо утримання дитини вирішено. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

7 листопада 2011 року ПАТ КБ «Приватбанк» уклало з [PERSON] договір, за яким надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, які нараховуються через 55 днів після кожного використання кредитних коштів і до моменту повного погашення заборгованості за кредитом. В подальшому ліміт кредитування було збільшено. Посилаючись на те, що [PERSON] має заборгованість за кредитом в сумі 17607 грн. 21 коп., за відсотками в сумі 7202 грн. 73 коп., за комісіями в сумі 300 грн., у зв'язку з чим йому було нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 1255 грн. 50 коп. штрафу (процентна складова), ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з нього цих коштів. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено з оглянутої судом довідки про умови кредитування з використанням картки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду» від 7 листопада 2011 року (яка разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає договір з позивачем про надання банківських послуг) та виписки по особовому рахунку, [PERSON] було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, які нараховуються через 55 днів після кожного використання кредитних коштів і до моменту повного погашення заборгованості за кредитом, який він повинен був гасити щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. У відповідності з Тарифами [PERSON] при порушенні зобов'язань з погашення кредиту зобов'язався сплатити комісію в розмірі 1% від суми заборгованості за кредитом щомісяця з моменту виникнення простроченої заборгованості і до моменту її погашення. Як вбачається з розрахунку заборгованості, після збільшення ліміту кредитування на підставі п. 2.1.1.2.3 умов і правил надання банківських послуг остаточно [PERSON] заборгував банку 17607 грн. 21 коп. кредиту, 7202 грн. 73 коп. за відсотками, в зв'язку з чим йому було нараховано 300 грн. комісії. У відповідності до п. 2.1.1.7.6 умов і правил надання банківських послуг при порушенні строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню більш ніж на 30 днів, позичальник повинен сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. В зв'язку з цим [PERSON] було нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1255 грн. 50 коп. штрафу (процентна складова). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. На підставі наведеного і ст.ст. 526, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

7 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати, зареєстрований 3 вересня 1988 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що подальше спільне життя з останнім вважає неможливим через непорозуміння в сім'ї, факти подружньої зради з боку відповідача. Збереження шлюбу на переконання позивачки суперечить її інтересам та інтересам повнолітніх дітей. Окрім того, позивачка просила залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати в сумі 229 грн. 40 коп. В судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачкою подано до суду заяву, в якій вона, підтримавши свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій він, не визнавши позов, просив розглядати справу за його відсутності. З доданих до позовної документів вбачається, що 3 вересня 1988 року виконавчим комітетом Будичанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області актовим записом № 15 було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем. Згідно статті 112 частини 2 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом також встановлено, що протягом 2012-2013 років позивачка неодноразово зверталася до суду з позовами про розірвання укладеного з відповідачем шлюбу, що свідчить про обґрунтованість зазначених у позовній заяві доводів. Окрім того встановлено, що рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 9 грудня 2013 року проведено розподіл між сторонами нажитого в період їх шлюбу майна. З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами, як такого, що суперечить інтересам позивачки [PERSON] Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

7 листопада 2013 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 27 грудня 2003 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припиненні через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з вказаним позовом. 8 січня 2014 року ухвалою суду сторонам було надано строк для примирення (а.с.29). В судовому засіданні позивач просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач після спливу строку на примирення у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Суд, прийнявши визнання відповідачем позову, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 грудня 2003 року, про що свідчить копія свідоцтва про одруження (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], яка залишатиметься проживати за місцем реєстрації матері (а.с.6). Шлюбні відносини фактично погіршилися у 2012 році та в подальшому припинилися через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. У відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд застосовував передбачені ч. 1 ст. 111 СК України заходи щодо примирення подружжя. У пункті 10 вказаної Постанови зазначається, що якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Враховуючи зміст наведених вище норм права та встановлених в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

7 листопада 2014 року до судді надійшла заява боржника про скасування судового наказу від 2 жовтня 2014 року, у поданій заяві він просить суд скасувати виданий судовий наказ, посилаючись на безпідставність заявлених стягувачем вимог, тому що боржники не погоджується із наявністю у нього заборгованості. Сторони у судове засідання не з’явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду заяви про скасування судового наказу були повідомлені належним чином. У відповідності до ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України - неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України - за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Як видно з матеріалів справи між сторонами виник спір про право. Таким чином, заява боржників про скасування судового наказу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

7 листопада 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 23 липня 2005 року з відповідачем перебувала в шлюбних відносинах, від яких [INFO] народилася дочка [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON]. Діти проживають разом з нею та знаходяться на повному її утриманні. Позивачка бажає отримувати від відповідача аліменти в розмірі, передбаченому законом. Відповідач на даний час працює у ТОВ «Талан-пром» в м. Ромни, регулярно отримує заробітну плату, має задовільний стан здоров'я, інших осіб на утриманні не має. За таких обставин позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надавши заяву про визнання позову, в якій просив справу розглянути без його участі. Судом встановлено, що сторони з 23 липня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5). Від шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дітей, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а. с. 6,7). Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні (а.с. 8). Відповідач дітей матеріально забезпечує, але позивачка бажає стягувати з нього аліменти в розмірі, передбаченому законом. [PERSON] на даний час офіційно працевлаштований, працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Талан-пром» в м. Ромни, регулярно отримує заробітну плату. На утриманні неповнолітній дітей, чи непрацездатних батьків не має. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. ст. 180 - 182, 183 Сімейного Кодексу України. Враховуючи те, що відповідач позов визнав, суд вважає за доцільне його задовольнити в повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved