overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

30 квітня 2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2010 року, від шлюбу сторони мають дитину, [PERSON]. Разом з чим зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з постійними непорозуміннями між ними, сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, і за таких обставин вважає, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, а тому збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем неможливо, просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував, йому було роз'яснено судом наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 19 листопада 2010 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1531 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження (а.с. 6). Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

30 квітня 2014 року позивачка звернулася до суду до відповідача [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 04 листопада 2011 року, який було зареєстровано Кіндрашівською сільською радою Куп'янського району Харківської області, за актовим записом № 07. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. З 14 квітня 2014 р. стали проживати окремо, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання дитини та майнового спору між ними немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася по заяві про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Також просить розглядати справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Відповідач в судове засідання також не з'явився по заяві про розгляд справи в його відсутність, з позовом згоден, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить розглядати справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 листопада 2011 року, який було зареєстровано Кіндрашівською сільською радою Куп'янського району Харківської області, за актовим записом № 07 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спору про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

30 квітня 2014 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 16 червня 2007 року вона уклала шлюб з [PERSON] у Сідлищенській сільській раді, Коломийського району, Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис №5. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають із нею. Відповідач матеріально сім'ю не забезпечує, не виявляє бажання займатись вихованням дітей та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Їй одній важко утримувати дітей, оскільки діти ростуть та потребують багато додаткових витрат для забезпечення їх усім необхідним. [PERSON] має нерегулярний мінливий дохід, інших утриманців, крім їхніх дітей немає, здоровий, працездатний, а тому просить суд стягувати з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач теж подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згідний. З'ясувавши обставини, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.4-5/. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вони повністю перебувають на утриманні позивачки. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки, відповідач є фізично здоровою людиною, має нерегулярний мінливий дохід, інших утриманців, крім даних дітей немає, то суд приходить до висновку, що необхідно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На підставі ст.ст. 181, 182, 184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

30 квітня 2014 року ПП «Зевс» звернулося до суду із позовом про стягнення із [PERSON] 10 000 грн. 00 коп. заборгованності за договором позики укладеного сторонами 16.12.2013 р. та судових витрат. В обгрунтування позову позивач зазначив, що 16.12.2013 р. між ПП «Зевс» та [PERSON] був укладений договір позики 10 000 грн. зі строком повернення до 31.01.2014 р. [PERSON] зазначену суму отримав в касі позивача в повному розмірі. У встановлений договором термін [PERSON] умови договору позики не виконав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений, до суду надійшла заява відповідно до якої позовні вимоги підтримуює в повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач будучи повідомленим про час слухання справи відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України судове засідання не зявився і суд про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд узвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, вичивши матеріали справи. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16.12.2013 р. між ПП «Зевс» та [PERSON] був укладений договір позики 10 000 грн. зі строком повернення до 31.01.2014 р. Відповідно до видаткового касового ордеру №655 від 24.12.2013 р. [PERSON] зазначену суму отримав в касі позивача в повному розмірі. Укладення між сторонами договору позики не суперечить Статуту ПП «Зевс». Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк термін. У встановлений договором термін [PERSON] умови договору позики не виконав. В термін, зазначений в договорі та до теперішнього часу відповідач позичену суму грошей позивачу не повернув. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ПП «Зевс» 10 000 грн. 00 коп. заборгованості за договором позики та судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

30 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційного банку «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № DNH4КP11780381 від 28.10.2005 року [PERSON] 28.10.2005 року отримав кредит у розмірі 2137грн.19 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 16.04.2014 року має заборгованість - 18058,46 грн., яка складається з наступного: 1274,94 грн. - заборгованість за кредитом; 6999,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 14415,75 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 5967,83 грн., яка була задоволена судовим наказом Приморського районного суду м.Маріуполя від 01.06.2009 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить - 16722,34 грн. Відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 836,12 грн. - штраф (процентна складова). Отже заборгованість до стягнення становить 18058,46 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 18058,46 грн. за кредитним договором № DNH4КP11780381 від 28.10.2005 року та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача Смирнова Н.В., що діє на підставі довіреності, не з'явилася до відкритого судового засідання, але надала суду заяву, згідно якої просить позовні вимоги задовольнити, розглянути справу у її відсутності та винести по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

30 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційного банку «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № DOYWRX00550093 від 16.06.2006 року [PERSON] 16.06.2006 року отримав кредит у розмірі 743грн.60 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 18.04.2014 року має заборгованість - 26993,33 грн., яка складається з наступного: 743,60 грн. - заборгованість за кредитом; 7894,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 142,80 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 16451,27 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1261,59 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 26993,33 грн. за кредитним договором № DOYWRX00550093 від 16.06.2006 року та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача Смирнова Н.В., що діє на підставі довіреності, не з'явилася до відкритого судового засідання, але надала суду заяву, згідно якої просить позовні вимоги задовольнити, розглянути справу у її відсутності та винести по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

30 квітня 2014 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу є малолітня донька [PERSON], [INFO] Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового та спору про виховання дитини між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутності. Відповідач в ході судового розгляду направив заяву з якої видно, що з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з січня 2017 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна та виховання дитини не має . При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім′я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Спору щодо поділу майна та виховання дитини між сторонами не має. Малолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачкою, з урахуванням даних обставин, суд вважає можливим залишити на виховання малолітню дитину разом з позивачкою. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивач не ставить, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

30 квітня 2015 Оболонський районний суд м. Києва задовольнив заяву ТОВ « Перший український експертний центр» та видав судовий наказ про стягнення з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], проживаючої [ADDRESS] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр», яке знаходиться за адресою : м. Київ, вул. М. Берлінського 15( р\\р 26009001009534 у ПАТ « Радикал Банк» м. Київ, МФО 319111, код ЄДРПОУ36844047, ІПН 368440426550) заборгованість за житлово - комунальні послуги у розмірі 3104,20гривень та судовий збір в розмірі 121,80гривень(р\\р 26009001009534 у ПАТ «Радикал Банк» м. Київ, МФО 319111, код ЄДРПОУ36844047, ІПН 368440426550). 06 грудня 2018 [PERSON] звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу №756/5648/15-ц від 30.04.2015, заперечуючи проти вимог стягувача та посилаючись на існування спору про право. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви боржника та скасування судового наказу, виходячи з наступного. Дослідивши матеріали заяви, суд вважає за необхідне скасувати судовий наказ, виходячи з наступного. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов'язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу. Наведені боржником доводи та надані докази на думку суду спростовують посилання стягувача щодо безспірності заявлених вимог. Подана заявником заява відповідає вимогам ст.170 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз'яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу. При цьому, стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

30 квітня 2015 р. [PERSON] звернулась з позовом до суду про стягнення аліментів з [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з Відповідачем з 24.04.2009 року. Від шлюбу з Відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO] На теперішній час донька проживає з Позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач вихованням доньки не займається, її духовним, фізичним розвитком не цікавиться, ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. У звязку з чим, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилась, надавши заяву в якій просить справу розглянути без її участі, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень з приводу поданого позову не надав. В матеріалах справи є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню виходяси з наступних підстав: Судом встановлено і підтверджується доданими до позовної заяви копією свідоцтва про народження, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] Статтями 180 та 181 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину (дітей) до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності з вимогами п.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги, визначивши розмір аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивача, починаючи з 30 квітня 2015 року/ Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судові витрати у розмірі 243,60 грн. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved