Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

29 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання посилаючись, що він є повнолітнім, навчається на другому курсі Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ на денному відділенні, термін закінчення навчання 30 червня 2022 року, не має можливості самостійно себе забезпечувати, в зв`язку чим потребує матеріальної допомоги зі сторони батька, який може надавати таку допомогу. Просив суд стягувати з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, але не довше як до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, де просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав і просив задовольнити, Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом публікації оголошення на вебсайті Кременчуцького районного суду Полтавської області на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався, причини неявки не повідомив. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, де просила провести розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши надані матеріали, і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню враховуючи таке. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Повнолітній [PERSON] навчається на денному відділенні Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ за кошти державного бюджету, термін навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2022 року, що підтверджується довідками № 2/1196 від 24.06.2021 та № 2/1196 від 24.06.2021. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як вказано в ч.2 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, суд вважає, що позивач, який навчається на денній формі навчання безумовно потребує допомоги від своїх батьків, оскільки не працює та власних доходів не отримує. Мати позивача [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує щомісячну одноразову допомогу в розмірі 860 грн., що підтверджується довідкою Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області № 1133 від 24.06.2021. Разом з тим, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, суд враховує, що позивач навчається за кошти державного бюджету, розмір аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Позивач не довів суду необхідність стягнення аліментів саме в визначеному ним розмірі 1/4 ч. від заробітку (доходу) відповідача та не надав доказів в підтвердження несення ним матеріальних витрат. Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини підтверджені доказами, оціненими судом з точки зору їх належності, достовірності та допустимості, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги в розмірі 1/6 ч. з усіх видів його заробітку (доходу) на час навчання, тобто до 30.06.2022 року. В відповідності до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на рахунок держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial