Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

2 лютого 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за зобов`язанням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 жовтня 2020 року відповідач [PERSON] за усним договором купівлі-продажу придбав у неї двох корів за 27 000 грн. 2 листопада 2020 року [PERSON] сплатив 7400 грн. та написав розписку про зобов`язання повернути боргу в розмірі 19600 грн. до 12 листопада 2020 року. Проте, до вказаної дати, борг не повернув, на її неодноразові вимоги повернути борг не реагує, тобто ухиляється від виконання взятого на себе зобов`язання. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь борг в сумі 19600 грн., а також судові витрати в розмірі 4908 грн. В судове засідання представник позивача Ганюков В.Д. не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає та просить його задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 2 листопада 2020 року [PERSON] написав розписку в якій зазначив про своє зобов`язання повернути [PERSON] борг в сумі 19600 грн. у строк до 12 листопада 2020 року. Про підтвердження отримання грошей [PERSON] написав власноруч розписку (а.с. 8). До обумовленою в розписці дати - 2 листопада 2020 року відповідач позику не повернув. Таким чином, написана [PERSON] розписка від 2 листопада 2020 року, підтверджує факт виникнення зобов`язання щодо повернення коштів [PERSON] перед [PERSON] . Згідно з правовою позицією, викладеною Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 18.09.2013 року по справі № 6-63цс13, застосування якої в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Згідноз ст. 525 ЦК України,одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичайного діловогообороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості У зазначений в розписці від 2 листопада 2020 року, виданій відповідачем [PERSON] строк, тобто до 12 листопада 2020 року зобов`язання з повернення суми боргу відповідачем не виконано. Доказів виконання зобов`язання по сплаті суми боргу за розпискою суду не було надано. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем при звернення до суду було сплачено судовий збір в сумі 980 грн., а також оплачені правничі послуги в розмірі 4000 грн. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові втрати в розмірі 4980 грн.

Outcome: approved