Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

29.08.2008р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», (правонаступником АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 11389273000, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 26\~727 дол. США 42 центи на строк до 28.08.2015р. 08.12.2011р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого на умовах визначених цим договором до ПАТ «Дельта Банк» перейшло (відступлено) право вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» став новим кредитором та набув права вимагати від боржників належного виконання зобовязань за кредитними договорами та забезпечувальними договорами. В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Дельта Банк» за довіреністю [PERSON] позов підтримав та наполягав на його задоволенні, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позичальник [PERSON] неналежно виконував зобовязання за кредитним договором № 11389273000 від 29.08.2008р. та станом на 06.08.2015р. має заборгованість на загальну суму 578\~888 грн. 42 коп., з яких: тіло кредиту 357\~839,38 грн., відсотки 221\~049,04 грн. він також вважає, що письмові заперечення відповідача [PERSON] є непереконливими в тім числі в частині відмови у задоволенні позову внаслідок пропуску строку позовної давності, оскільки, на його думку, строк позовної давності необхідно вираховувати з моменту закінчення строку дії кредитного договору, тобто із 28.08.2015р., а тому строк позовної давності є не пропущеним на звернення до суду зі сторони позивача ПАТ «Дельта Банк». Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув та направив суду за вх. № 15215 від 12.11.2015р. заперечення на позов про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідач [PERSON] свої заперечення обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду від 29.10.2010р. за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] про дострокове стягнення кредиту, процентів, пені позов був задоволений та стягнута заборгованість по кредиту в сумі 27\~223,82 дол. США, що складає 217\~823 грн. 23 коп. та пеня в сумі 500 грн. У цьому ж рішенні зазначено, що [PERSON] не сплачував кредит із січня 2009 року. В порядку виконання рішення суду від 29.10.2010р. було звернуто стягнення на заставний автомобіль, який був реалізований та кошти перераховані банку. Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом у серпні 2015р., тобто із пропуском 3-х річного строку позовної давності, який необхідно вираховувати із 03.11.2009р., а саме із моменту, коли банк скористався правом на дострокове повернення кредиту. Просить суд відмовити у задоволенні позову про стягнення із нього заборгованості споживчим кредитом внаслідок пропуску строку позовної давності, передбаченого ст. 267 ЦК України за його заявою. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, вивчивши письмові заперечення відповідача, проаналізувавши надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення із наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Із договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 11389273000 від 29.08.2008р. вбачається, що АТ «УкрСиббанк» надав кредитні кошти в сумі 26\~727,42 дол. США, що дорівнювало еквіваленту 129\~513,06 грн., з терміном погашення не пізніше 28.08.2015р. Із договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011р. вбачається, що ПАТ «УкрСиббанк» відступив ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитами та договорами забезпечення, в тім числі кредит [PERSON] Із рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.04.2010р. вбачається, що на користь ПАТ «УкрСиббанк» із [PERSON] достроково стягнута заборгованість за кредитом, відсотками, на загальну суму 27\~223,85 дол. США, що еквівалент 217\~823 грн. та пеня 500 грн. Із постанови державного виконавця від 28.05.2010р. вбачається, що на підставі виконавчого листа № 2-870 від 29.04.2010р. відкрито виконавче провадження про стягнення із [PERSON] боргу за кредитом в сумі 217\~823,23 грн. на користь ПАТ «УкрСиббанк». Із акту опису та арешту майна від 25.11.2010р. вбачається, що в порядку стягнення заборгованості на користь ПАТ «УкрСиббанк» накладено арешт на заставлений автомобіль. Із розрахунку заборгованості за договором кредиту № № 11389273000 від 29.08.2008р. із додатковою угодою від 30.01.2009р., укладеним із [PERSON] вбачається, що станом на 19.12.2011р. є заборгованість за кредитом в сумі 15\~613,79 дол. США, відсотками 6\~860,13 дол. США. Як вбачається із вищевказаного розрахунку, починаючи із грудня 2011 року позичальник [PERSON] до 28.10.2015р. жодного разу не погашав заборгованість за кредитом, тобто є доведеним факт відсутності зі сторони відповідача проплат на протязі більше трьох років. Як вбачається із даних про реєстрацію позовної заяви ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитом із [PERSON], позивач звернувся до суду 31.08.2015р. вх. 11596, тобто поза межами 3-х річного строку позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Нормою ч.4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. Представником позивача ПАТ «Дельта Банк» в судовому засіданні не спростовано доводи відповідача [PERSON] в частині того, що він фактично не погашав кредит, починаючи із січня 2009 року, та ці дані є підтвердженими рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 29.04.2010р., а також довідкою ПАТ «Дельта Банк» про розрахунок заборгованості за кредитом [PERSON] станом на 19.12.2011р. Із правової позиції ВСУ, викладеній у постанові від 06.11.2013р. в справі № 6-116-цс13 слідує, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу строку позовної давності співпадає із моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають із порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту), починається стосовно кожної конкретної частини, від дня коли відбулося це порушення. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню з нього у межах позовної давності по кожному із платежів. Як достовірно встановлено в судовому засіданні, що документально підтверджується довідкою позивача, [PERSON] перестав виконувати щомісячні зобовязання із погашення кредиту з 19.12.2011р., тобто із цього моменту у ПАТ «Дельта Банк» виникло право на предявлення позову, навіть без врахування строку, що існував до передачі права вимоги по кредитах позивачу, а позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся із позовом до суду 31.08.2015р., тобто по збігу строків позовної давності. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява відповідача [PERSON] про відмову у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк», внаслідок спливу строку позовної давності підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За цих обставин, суд відмовляє ПАТ «Дельта Банк» у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитом із [PERSON] Відповідно до ч.4 ст. 88 УПК України суд компенсує судові витрати за рахунок держави, оскільки позивач був звільнений від їх сплати при подачі позову до суду.

Outcome: dismissed