overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

30.06.2016 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом , та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 20.05.2008 року , укладеного між позивачем та відповідачем , у сумі 52 964,5 гривень , так як відповідач добровільно сплати борг відмовився . Представник позивача у судове засідання не з,явився ,надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність . Відповідач у судове засідання не з'явився ,про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином шляхом оголошення у газеті Донеччина від8 .07.2016 року № 24., Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини : 20.05.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір , та відповідач отримав кредит 15 500 гривень . Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту на 31.05.2016 року склався борг перед банком 52 964,5 гривень ,а саме борг за тілом кредиту 13 545,09 гривень , заборгованість по процентам за користування кредитом 36 559 ,2 гривень , заборгованість за пенею та комісією 100 , штраф 250 гривень ,штраф 2510 ,21 гривень . Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання ,або одностороння зміна його умов не допускається,якщо інше не встановлено договором ,або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться . Відповідно до ч.1 ст 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання ,то воно підлягає виконанню у цей строк . Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець , зобов'язується надати грошові кошти(кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановленнях договором ,а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту ,прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача ,тому позов слід задовольнити у повному обсязі . З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору гривень ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

30.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, з 2007 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде, який підтримав в судовому засіданні. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, викликався до суду шляхом розміщення публікації у місцевій пресі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.08.2002 року. Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки з 2007 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде, позивач поновлювати сімейні відносини не бажає, а ступінь їх відчуженості, нерозуміння один одного є значним та призвів до стійкого розладу подружніх стосунків - їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

30.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, з травня 2016 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде, який представник позивача підтримав в судовому засіданні. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.11.2011 року та є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки з травня 2016 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде та мешкає окремо, сторони поновлювати сімейні відносини не бажають та відмовляються від надання судом строку для їх примирення, а ступінь їх відчуженості, нерозуміння один одного є значним та призвів до стійкого розладу подружніх стосунків їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

30.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача збитків, завданих безобліковим споживанням електричної енергії в розмірі 7047,40 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не прибула, в поданій заяві від 19.10.2016 року просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не прибув. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона, яка бере участь у справі, зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 22.08.2004 року між позивачем та відповідачем (яка проживає в [INFO]) було укладено договір про користування електричною енергією. 18.11.2015 року представниками позивача складено акт №148815 про порушення споживачем Правил користування електричною енергією, а саме застосування впливу магнітного поля на прилад обліку електричної енергії. Згідно з наданим позивачем розрахунком,розмір збитків, заданих безобліковим споживанням електричної енергії склав 7047,40 грн грн. Згідно з п.48 Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки. Згідно до п.53 Правил, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий - залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. Відповідно до вищедосліджених доказів - позивач довів вину споживача в порушенні правил користування електричною енергією і він, згідно положень п.19 Договору про користування електричною енергією від 28.08.2004 року, повинен нести цивільно-правову відповідальність за заподіяні позивачу збитки, завдані безобліковим споживанням електричної енергії у розмірі 7047,40 грн грн. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

30.06.2016 року позивач звернувся з указаним позовом до відповідача ,указав, що відповідач мешкає за адресою [ADDRESS] послуги за теплопостачання сплачує не своєчасно , має заборгованість за надані послуги з 1.03.2012 року по 1.04.2016 року 14 885 гривень . Добровільно сплатити зазначений борг відповідач відмовився ,просив стягнути з відповідача указану заборгованість за надані комунальні послуги та за судові витрати . Представник позивача підтримав позовні вимоги ,просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з,явився про час та дату розгляду справи його було повідомлено . Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: Відповідач мешкає у зазначеній квартирі , що свідчить про сформовані між сторонами відношеннях , зв'язані з наданням і одержанням комунальних послуг у процесі експлуатації житлового фонду,вказана заборгованість підтверджується наданою довідкою позивача ,зазначену суму і слід стягнути з відповідача на користь позивача ,так як відповідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги стягується крім квартплати , по затверджених тарифах і повинна вноситися власниками житла вчасно . Невиконання відповідачем цього зобов'язання спричинило порушення прав позивача на одержання плати за надані комунальні послуги і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

30.06.2016 року позивач звернувся з указаним позовом до відповідача ,указав, що відповідач мешкає за адресою [ADDRESS] послуги за теплопостачання сплачує не своєчасно , має заборгованість за надані послуги з 1.12.2009 року по 1.04.2016 року 15 298 , 32 гривень . Добровільно сплатити зазначений борг відповідач відмовився ,просив стягнути з відповідача указану заборгованість за надані комунальні послуги та за судові витрати . Представник позивача підтримав позовні вимоги ,просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з,явився про час та дату розгляду справи його було повідомлено . Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: Відповідач мешкає у зазначеній квартирі , що свідчить про сформовані між сторонами відношеннях , зв'язані з наданням і одержанням комунальних послуг у процесі експлуатації житлового фонду,вказана заборгованість підтверджується наданою довідкою позивача ,зазначену суму і слід стягнути з відповідача на користь позивача ,так як відповідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги стягується крім квартплати , по затверджених тарифах і повинна вноситися власниками житла вчасно . Невиконання відповідачем цього зобов'язання спричинило порушення прав позивача на одержання плати за надані комунальні послуги і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

30.06.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 червня 1990 року в Відділі запису актів громадянського стану Первомайського райвиконкому Харківської області, за актовим записом № 163, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, в сімї постійно виникали сварки. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сімя розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами не згоден. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

30.06.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, зазначивши, що у них з відповідачем є спільні діти: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Діти знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на їх утримання. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 1500 грн., починаючи з 30.06.2016 року до досягнення повноліття донькою [PERSON], тобто до [INFO], а потім по 750 грн. до досягнення повноліття сином [PERSON], тобто до [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав . Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18.08.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В свідоцтвах про народження дітей [PERSON] та Віталія зазначено, що їх батьком є відповідач по справі [PERSON] Як вбачається з позовних вимог, діти проживають разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно відмовляється надавати її допомогу щодо утримання дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Оскільки відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

30.06.2016 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.12.2014 р. вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у виконкомі Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області, актовий запис №11. Від шлюбу мають доньку Богдану, [INFO] Сімейне життя не склалося, в сімї немає порозуміння, на ґрунті чого виникали сварки та скандали, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Позивачка вважає, що сімя розпалася, шлюбні стосунки припинено і відновлювати їх вона не бажає, шлюб зберегти неможливо, тому і звернулася в суд з даним позовом, яким просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Встановлено, що між сторонами стосунки не склалися, вони не знаходять взаєморозуміння, відновлювати стосунків не бажають. Таким чином, судом встановлено, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Фактично їх сімя вже не існує, тому суд дійшов висновку про недоцільність збереження шлюбу, оскільки це не сприятиме збереженню сімї. З викладеного вбачається, що між сторонами виникли сімейні правовідносини в розумінні ст. 3 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України в разі, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивачки судові витрати по справі за сплачений нею судовий збір при зверненні до суду з позовом. На підставі викладеного, ст.ст. 105 п.3, 110 п.1, 112, 114 п.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

30.06.2016 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.07.2007 р. вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у виконкомі Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №242. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося, в сім'ї немає порозуміння, на ґрунті чого виникали сварки та скандали, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Позивачка вважає, що сім'я розпалася, шлюбні стосунки припинено і відновлювати їх вона не бажає, шлюб зберегти неможливо, тому і звернулася в суд з даним позовом, яким просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Встановлено, що між сторонами стосунки не склалися, вони не знаходять взаєморозуміння, відновлювати стосунків не бажають. Таким чином, судом встановлено, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Фактично їх сім'я вже не існує, тому суд дійшов висновку про недоцільність збереження шлюбу, оскільки це не сприятиме збереженню сім'ї. Таким чином, з викладеного вбачається, що між сторонами виникли сімейні правовідносини в розумінні ст. 3 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України в разі, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст. 105 п.3, 110 п.1, 112, 114 п.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

30.06.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 17.06.2000 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис №256. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З жовтня 2016 року однією сім'єю не проживають у звязку постійними сварками, які негативно впливають на виховання дитини та на стан здоровя позивачки. Просила шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, а шлюб розірванню, оскільки сподівання на збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім'єю, втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та їх дитині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

30.06.2016 року Територіальне медичне об'єднання «Психіатрія» у місті Києві звернулося до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу (а.с.1). Заяву мотивує тим, що: - «До ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві 27.06.2016 р. о 13.20 швидкою психіатричною бригадою №1 доставлена [PERSON], 1963 р. н., яка мешкає за адресою [ADDRESS]. Історія хвороби № 4208. Згідно рішення Подільського районного суду від 01.10.2009 р. [PERSON] визнана недієздатною. Оболонським районним судом м.Києва від 29.03.2010 р. було призначено опікуна [PERSON]. [PERSON], 1963 р. н., страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Р20.00 з МКХ -10. У зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану [PERSON], 1963 р. н., потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару. Відповідно до статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна., та за рішенням лікаря-психіатра. При госпіталізації опікун [PERSON], надав згоду на госпіталізацію [PERSON]. Однак згідно рішення Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі № 1-1/2016, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Також згідно зазначеного рішення Конституційним судом України рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у сфері надання психіатричної допомоги у відповідність до цього рішення. Крім того відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved