Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

31.07.2020 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом та просить постановити судове рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] відносно їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . При цьому позивачка посилається на те, що відповідач є батьком малолітньої дитини, відповідно до свідоцтва про народження. Їй не відомо де зараз проживає [PERSON] , вона знає лише його місце реєстрації. Дитиною відповідач не цікавиться, вихованням та утриманням дитини не займається, з дитиною не проживає та не турбується про її життя та здоров`я, матеріальної допомоги на дитину не надає, навіть після стягнення з нього заочним рішенням відповідної суми. Дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні та вихованні. Без позбавлення батька дитини батьківських прав вона не може вільно вирішувати питання про розвиток та здоров`я дитини, в тому числі щодо виїзду її за кордон на оздоровлення. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить розглянути справу у її відсутності (а.с.2). Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/, та надіслання судової повістки за місцем реєстрації, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Представник третьої особи - голова Болградської районної державної адміністрації Кучмійов А.В. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи, просить прийняти рішення в інтересах дитини відповідно до законодавства України. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. В силу п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області (а.с.6) її батьками є [PERSON] , відповідачі по справі та [PERSON] , позивачка по справі. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний у 2018 році, що підтверджується рішенням суду від 31.10.2018 року по справі № 497/1366/18, яке набрало законної сили. Як вбачається з довідки №5331, виданою виконавчим комітетом Болградської міської ради 24.09.2018 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але проживає в [ADDRESS] з дочкою. Після розлучення дитина залишилася проживати з матір`ю та знаходиться на повному її утриманні і вихованні. Батько дитиною не цікавиться, вихованням та утриманням дитини не займається, з дитиною не проживає, не турбується про її життя та здоров`я, матеріально не допомагає. Отже, своїми діями, відповідач свідомо порушує свої зобов`язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі статтею 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач, свідомо не виконує своїх обов`язків відносно дочки. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах малолітньої дитини, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст. 168 СК України «Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав».

Outcome: approved