Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

31 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позовна заява мотивована тим, що в період шлюбу позивача з відповідачем у них народився син - [PERSON] , [INFO] , на утримання якого рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2007 стягнено аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист знаходиться на виконанні в Покровському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Відповідач ухиляється від сплати аліментів, станом на 01.07.2019 загальний розмір заборгованості становить 172738,72 грн. Загальний розмір неустойки станом на 31.10.2020 складає 2479292,76 грн., та враховуючи вимоги ст. 196 СК України (не більше 100 відсотків заборгованості), тому загальна сума зменшується до 172738,72 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд задовольнити позов. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору в судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2007 стягнено аліменти зі [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на користь матері [PERSON] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 21.11.2006 (а.с.10), виконавчий лист перебуває на виконанні в Покровському відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), та станом на 01.07.2019 загальний розмір заборгованості по аліментах становить 172738,72 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.11-13). Згідно вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. При цьому за змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Норма статті 196 СК України не встановлює будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Зазначена правова позиція знайшла відображення в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц, та постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц. Позивачем проведено розрахунок пені за несвоєчасну плату аліментів за яким, розмір неустойки за лютий-грудень 2009 рік складає 208811,62 грн.; за січень-грудень 2010 рік - 271576,71 грн.; за січень-грудень 2011 рік - 285394,64 грн.; за січень-грудень 2012 рік - 285734,09 грн.; за січень-грудень 2013 рік - 273983,81 грн.; за січень-грудень 2014 рік - 240692,76 грн.; за січень-грудень 2015 рік - 236815,30 грн.; за січень-грудень 2016 рік - 252257,29 грн.; за січень-грудень 2017 рік - 235435,19 грн.; за січень-грудень 2018 рік - 155740,15 грн.; за січень-червень 2019 рік 32851,20 грн., а всього - 2479292,76 грн. Враховуючи, що сума пені не може перевищувати розмір самої заборгованості, тому зменшується до 172738,72 грн. Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 1 статі 196 СК України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів в сумі 172738,72 грн. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при звернені до суду з позовом про стягнення аліментів, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1727,38 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved