overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

29 липня 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 32. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, постійні конфлікти та сварки, відсутність взаєморозуміння та поваги подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що з 2014 року шлюбні відносини між ними припинилися, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 28 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 32. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбних відносин між собою не підтримують, сім`я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач позов визнав, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв`язку з наведеним та враховуючи прийняття судом визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 454 грн. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 454 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

29 липня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 15 лютого 2020 року Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №42. В обґрунтування позову вказав, що сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства, сімейні відносини не склались через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу він вважає неможливим. У судове засідання 29 вересня 2021 року позивач не з`явився, надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд уважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом установлено, що 15\~лютого 2020\~року між\~сторонами укладено\~шлюб,\~який зареєстровано\~Корабельним районним\~у місті\~Миколаєві відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса),\~актовий запис\~№42 (а.с.9). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Зі змісту позову вбачається, що сторони не мають спору щодо сумісного майна подружжя та місця проживання дитини. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу, встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

29 липня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 вересня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 4721, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені з початку 2021 року. Сім`я розпалась остаточно, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя дітей не має. Позивач у судове засідання не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце проведення судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи у її відсутність чи про причини її неявки до суду не надходило. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, серії [NUMBER] , актовий запис № 4721 (а.с.4). Від шлюбу дітей не мають. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно - шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

29 листопада 2008 року Гоголівською сільською радою Веселівського району Запорізької області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 02. У цьому шлюбі народилася дитина син [PERSON], [INFO]. В січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до свого чоловіка [PERSON] про присудження аліментів на дитину, зазначивши, що з 2011 року вони проживають окремо. Після того, як чоловік залишив родину, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, не приймає участі у вихованні дитини. Посилаючись на ці обставини просила присудити з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 300 грн., починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти позову не подав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], у зареєстрованому шлюбі сторін. Згідно свідоцтву про народження відповідач є батьком дитини. Дитина проживає з матірю і знаходиться на її утриманні. Батько відповідач проживає окремо. Не працює, але стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє надавати грошову допомогу на утримання дитини. Інших дітей у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний ут\-римувати свою неповнолітню дитину. У разі ухилення від цьо\-го обов'язку кошти на утримання стягуються в судовому порядку. Таким чином, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 180, ч. 3 ст. 181, 182, 184, 191 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

29 листопада 2009 року помер батько позивачки [PERSON], свідоцтво про смерть серії І ЖД № 203874, який до дня своєї смерті постійно проживав в [INFO]. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, після смерті батька. До складу спадщини входить право на земельну частку ( пай ) члена колективного сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства ім. Суворова, місцезнаходження якого с. Стрюкове, Миколаївського району, Одеської області, розміром 8,76 га без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості ), що належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай ) серії ОД № 032431, виданого на підставі рішення Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області № 113 від 05 квітня 1996 року, зареєстрованого 06 квітня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай ) за № 1344. Під час звернення до нотаріуса, для прийняття спадщини, нотаріусом було пояснено що, позивачка пропустила строк для прийняття спадщини ( шість місяців ). [PERSON] вчасно не звернулась до нотаріуса, з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], в звязку з тим, що не обізнана в діючому законодавстві та вважала що вже є власником ділянки так як є дочкою померлого. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визначити для [PERSON], додатковий строк тривалістю три місяці, починаючи з наступного дня після набрання чинності рішення суду, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її батька [PERSON], який помер 29 листопада 2009 року, оскільки вона його пропустила з поважної причини, в звязку з тим, що не обізнана в діючому законодавстві. Данні обставини підтверджується матеріалами справи, копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 3 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 4 ), копією свідоцтва про шлюб [PERSON] ( а.с. 5 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 6 8 ), копією Сертифікату на право на земельну частку ( пай ) на імя [PERSON] ( а.с. 9 ). На підставі ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

29 листопада 2010 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № DZSOCC9ЕК00004, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 26 листопада 2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 19594,55 грн., заборгованність за кредитом - 911,91 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 0,41 грн, заборгованність по комісії за користування кредитом - 700,00 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 16572,97 грн., а також штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 909,26грн., всього загальна сума забогованості склала 19594,55 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № DZSOCC9ЕК00004 від 29 листопада 2010 року в розмірі 19594,55 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена належним чином, не повідомила суд про причину своєї неявки, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 29 листопада 2010 року укладено кредитний договір № DZSOCC9ЕК00004, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 26 листопада 2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 19594,55 грн., заборгованність за кредитом - 911,91 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 0,41 грн, заборгованність по комісії за користування кредитом - 700,00 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 16572,97 грн., а також штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 909,26грн., всього загальна сума забогованості склала 19594,55 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

29 листопада 2012 р. у цивільній справі проголошено заочне рішення, яким позов задоволено. Позивач просить ухвалити додаткове рішення, яким у резолютивній частині рішення додатково вказати суму, виражену в доларах США - в загальному розмірі 20261,45 доларів США та 31140,32 грн., які підлягають стягненню з боржника [PERSON], посилаючись на п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 р., у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та позивач просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ст. 533 ЦК України. Крім того, просив додатково зазначити в резолютивній частини рішення дату народження, ідентифікаційний номер і адресу ПАТ «ПУМБ» і боржника. Позивач у позові просив стягнути з відповідача суму заборгованості по кредиту і по відсоткам у доларах- тобто у валюті кредитування і відповідно до умов договору кредиту. У рішенні суд задовольнив позовні вимоги, а в резолютивній частині рішення стягнення вказав у гривневому вираженні. Суд вважає можливим ухвалити додаткове рішення і додатково вказати у резолютивній частині рішення від 29 листопада 2012 року суму, що підлягає стягненню з відповідача, також і у доларовому еквіваленті - згідно умов кредитного договору. Щодо додаткового зазначення у резолютивній частині рішення додаткових відомостей про позивача та відповідача, то суд виходить з наступного: Відповідно до п.4 ч.1 ст.215 ЦПК України в резолютивній частині рішення зазначається висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю або частково, висновок суду по суті позовних вимог, вирішується питання щодо розподілу судових витрат, строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження. Резолютивна частина рішення суду відповідає цим вимогам. ЦПК, зокрема ст.ст.219,221 ЦПК України, не передбачають дописування в резолютивній частині рішення додаткових відомостей про сторони, зокрема вказаних позивачем, ці дані стосуються вимог щодо виконавчого листа. Закон передбачає винесення додаткового рішення у випадках, виключно передбачених ст.220 ЦПК України. Враховуючи, що в резолютивній части ні рішення зазначено всі прийняті судові рішення за всіма вимогами, і виходячи зі змісту заяви про винесення додаткового рішення в цій частині, суд не вбачає підстав для внесення доповнень до резолютивної частини , вказаних позивачем. Надання додаткових відомостей щодо особи боржника має вирішуватись при видачі виконавчого листа, до якого закон пред,являє певні вимоги. З урахуванням викладеного, заява ПАТ «ПУМБ» в частині внесення додаткових відомостей про позивача та відповідача необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

29 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до Балаклавського районного суду міста Севастополя із зазначеною позовною заявою в порядку цивільного судочинства і просить суд : - Стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], щомісячно аліменти на його утримання, в розмірі 1500 гривень, починаючи від дня пред'явлення позову - 29 листопада 2013 року. Позов обґрунтовується з підстав ст. ст. 179, 180 - 182, 184 Сімейного кодексу України тим, що відповідачка, яка проживає окремо від позивача і матір'ю якого вона є, допомоги на його утримання не надає. У судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимог з викладених підстав, після оголошення перерви у судове засідання позивач не з'явився, проте надав письмову заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачка у судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового розгляду була оповіщена у встановленому процесуальним законом порядку. За таких обставин, ураховуючи, що позивач не заперечував проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідачки, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

29 листопада 2013року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 7 червня 2003року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу в них народився син [PERSON],[INFO] народження. Однак, сімейне життя з відповідачем не склалось. В їх стосунках неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до того, що їх сім'я фактично розпалась. Вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, не проживають разом. Їх сім'я розпалась, вони втратили почуття одне до одного, стали чужими людьми. Шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя і примирення між ними неможливі. В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, та не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved