Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

31.05.2016 року [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрйонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №387, мотивуючи тим, що шлюбні стосунки між ними припинені, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові, поваги, шлюб має формальний характер оскільки сторони проживають окремо один від одного на протязі 6 місяців. Від шлюбу сторони дітей не мають. Примирення позивач вважає неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 10.06.2016 року на адресу суду надійшла заява [PERSON], у якій вона просить справу розглядати без її присутності, зазначила також, що позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву, у якій просить справу розглядати за його відсутності, зазначає також, що позовні вимоги [PERSON] визнає, просить шлюб розірвати. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Балуца) 05 вересня 2014 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД №214207, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрйонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №387. Шлюбні стосунки припинені, сторони не проживають однією сім'єю, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові, поваги, шлюб має формальний характер оскільки сторони проживають окремо один від одного на протязі 6 місяців. Від шлюбу сторони дітей не мають. Примирення позивач вважає неможливим. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також з огляду на те, що відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved