Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~29.12.2018 позивач звернувся до Першотравневого районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 6812,50 грн, а також суми судового збору у розмірі 1762 грн, мотивований тим, що 20.08.2015 о 18-30 годині водій [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. [NUMBER] , по вул. Купріна біля будинку 41 в м. Маріуполі, на порушення п.п. 2.3б, 10.1, 10.4 ПДР України не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою перед зміною напрямку руху, не переконався в безпеці маневру лівого повороту, не надав дорогу автомобілю ГАЗ 24, д.н.з. [NUMBER] , який рухався у зустрічному напрямку та мав перевагу у русі, виїхав на смугу зустрічного руху при повороті ліворуч, де скоїв зіткнення з цим автомобілем, який рухався прямо, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого на порушення вимог п. 2.10 ПДР України залишив місце пригоди. Цивільно-правова відповідальність потерпілого згідно полісу № АЕ/2781176 була завтрахована в ПрАТ «СК «ВУСО» ТАС». Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29.09.2015 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Так, потерпілий 21.08.2015 звернувся до позивача із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування від 14.10.2015, вартість відновлювального ремонту його автомобіля склала 9806,87 грн та позивач відшкодував потерпілому збитки, завдані ДТП, у розмірі 6192,50 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 6154рв від 07.12.2015. Також позивачем були понесені витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 620 грн. Тому просить стягнути з відповідача понесені ним витрати у сумі 6812,50 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на порталі «Судова влада України». Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Правове регулювання відносин із заподіяння шкоди ґрунтується на вихідних засадах\~ст. 1166 ЦК України, яка визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, а саме майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 01 липня 2004 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зазначеним Законом були визначені обов`язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38). Відповідно до\~ст.\~38.1.1\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1статті 33 цього Закону. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку встановленому законодавством. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно дост. 993 ЦК Україниі» встановлено особливий правовий режим. За таких обставин, відповідно до приписів п. п. 38.1.1 п. 38.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач набув право регресного позову саме до відповідача. Відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку У відповідності до ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника,\~водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше встановлено законом. Так, згідно постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29.09.2015 водій [PERSON] 20.08.2015 о 18-30 годині, керуючи автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. [NUMBER] , по вул. Купріна біля будинку 41 в м. Маріуполі, на порушення п.п. 2.3б, 10.1, 10.4 ПДР України не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою перед зміною напрямку руху, не переконався в безпеці маневру лівого повороту, не надав дорогу автомобілю ГАЗ 24, д.н.з. [NUMBER] , який рухався у зустрічному напрямку та мав перевагу у русі, виїхав на смугу зустрічного руху при повороті ліворуч, де скоїв зіткнення з цим автомобілем, який рухався прямо, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого на порушення вимог п. 2.10 ПДР України залишив місце пригоди. Даною постановою [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні правоворушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП (а.с. 5) \~ \~ \~ \~14.10.2015 [PERSON] , водій автомобіля ГАЗ24, д.н.з. [NUMBER] , звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП, яка відбулася 20.08.2015 (а.с.8). \~ \~ \~ \~Згідно звіту про оцінку № 765(05)160915 від 22.09.2015 вартість відновлювального ремонту автомобіля ГАЗ 24, д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , складає 9806,87 грн (а.с. 16-30). Виконуючи свої зобов`язання, Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило [PERSON] суму страхового відшкодування за проведення відновлювального ремонту автомобіля ГАЗ 24, д.н.з [NUMBER] , у розмірі 6192,50 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 6154 РВ від 07.12.2015 ( а.с.38 ). Крім того, після ДТП позивачем було сплачено вартість послуги аварійного комісара для транспортування автомобіля ГАЗ24, д.н.з. [NUMBER] , вартість якого склала 620 грн, що підтверджуєьться платіжним дорученням № 18 рв від 18.11.2015 (а.с. 39). Таким чином, Моторне (транспортне) страхове бюро України виконало зобов`язання перед [PERSON] , який є власником автомобіля ГАЗ 24, д.н.з. [NUMBER] . Оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача\~ [PERSON] , позивач звернувся до нього із позовом з регресною вимогою про стягнення 6192,50 гривень, які були виплачені [PERSON] З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги МТСБУ підлягають задоволенню у повному обсязі і з [PERSON] підлягає до стягнення сума сплаченого страхового відшкодування у розмірі 6812,50 грн. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору у розмірі 1762 грн.

Outcome: approved