overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

29 березня 2003 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу малолітня донька [PERSON], [INFO]. Позивачка посилаючись те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про вихованні дітей між сторонами немає. Позивачка в ході судового засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач до суду не з'явився, але направив заяву з якої видно, що він з позовними вимогами погоджується . Заслухавши пояснення позивачки дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З пояснень сторін позов про розподіл майна до суду не надавали. Майнового спору та спору про вихованні дитини між сторонами не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Майнового спору між сторонами не має. З урахуванням пояснень позивачки, та письмових доказів по справі, суд вважає доцільним залишити на вихованні малолітню доньку позивачці. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

29 березня 2008 року в с.Ріпинці Бучацького району помер чоловік позивачки [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Ріпинецької сільської ради, Бучацький район, Тернопільської області, однак позивачка не може отримати свідоцтво про право власності, оскільки спадкодавець за життя не встиг виготовити правовстановлюючий документ на земельну ділянку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов визнали, від спадкового майна відмовилися. Відповідач [PERSON] згідно поданої заяви позов визнає, від спадкування відмовляється. Треті особи в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи в суді. Заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини. 29 березня 2008 року помер [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді земельної ділянки, яка була передана йому у власність та корисутвання, згідно рішення Ріпинецької сільської ради № 17 від 11.08.1994 року. Після смерті [PERSON] спадщина відкрилась за законом. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є дітьми спадкодавця, в судовому засіданні від спадкування відмовилися. Відповідач [PERSON], який є батьком спадкодавця, згідно поданої заяви від спадкування відмовляється. Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняла спадщину. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На даний час виготовити правовстановлюючі документи на земельні ділянки неможливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена в момент його смерті. За таких обставин, суд вважає, що позивачкою доведено обставини, викладені нею у позовній заяві, а отже, вона, як спадкоємець за законом, має право на спадкове майно, що залишилось після смерті чоловіка [PERSON] Враховуючи, що з часу відкриття спадщини інші спадкоємці від своїх часток у спадщині відмовилися і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було пред'явлено, а позивачка фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], є підстави визнати за нею право власності на зазначене майно. В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті позивачкою права власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

29 березня 2016 року [PERSON] звернувся до Сахновщинського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 серпня 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сахновщинського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №35. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позову зазначив, що останнім часом між ними виникають сварки, внаслідок того, що в кожного з них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, тому збереження сімї стало неможливим. Позивач в судове засідання не зявився, але надав заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином, про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення\~ про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомила. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.\~\~\~\~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 112 СК України шлюб може бути розірваний, якщо суд дійде висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, в сімї склалася конфліктна ситуація і часто виникали сварки, тому вони припинили шлюбно-сімейні відносини. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими, суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, тому на підставі ст. 112 СК шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

29 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 22 червня 2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 210. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 22 червня 2013 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 210 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

29 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

29 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 11 жовтня 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя має малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з чоловіком не склалося внаслідок відсутності спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком та дружиною. Сторони більше року проживають окремо, порізно ведуть свої господарства. Позивач вважає, що спільне проживання і збереження сім'ї не можливе. Зазначає, що спору про місце проживання дочки у них з відповідачем немає, дитина залишиться після розірвання шлюбу проживати з нею. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте у шлюбі. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить шлюб розірвати. До проведення судового засідання відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, згідний на розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

29 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.01.2004р. у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 19. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя у них не складалось добре, відсутнє взаєморозуміння та повага. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, вони проживають окремо, їхня сім'я розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши взаємини подружжя, наявність малолітньої дитини, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.01.2004р. у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 19 (а.с.3). Від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], [INFO]. (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

29 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 21 вересня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 305. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила в заяві, що з січня 2016 року вона та відповідач не підтримують сімейні відносини, не проживають спільно, в зв'язку із несумісністю характерів, непорозуміннями та конфліктами, що призвело до припинення відносин, вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги, її відносини з відповідачем розірвані остаточно, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 21 вересня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 305, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвами про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з січня 2016 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття довіри та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

29 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 21 травня 2006 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Турійського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис за № 21. Від спільного подружнього життя мають двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], спільного господарства не ведуть. Вказуючи, що на примирення не згідна ні за яких умов, їхній шлюб існує лише формально і його збереження суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей, просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просила справу розглядати у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю, просив справу розглядати без його участі. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з'явилися і згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України заявили клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до положень ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 21 травня 2006 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Турійського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис за № 21 (а.с. 7). Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 8-9). Судом встановлено, що позивач та відповідач спільного господарства не ведуть та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, те, що відповідно до ст. 174 ЦПК України визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Судові витрати по справі суд залишає за позивачем [PERSON] у зв'язку з відповідним її клопотанням. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

29 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатним її чоловіка [PERSON] та призначити її опікуном останнього. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи у звязку із загальним захворюванням і шизофреноподібним розладом, у звязку з чим нездатний розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, направила заяву про проведення судового засідання без її участі, заяву підтримує повністю. Представник КУ Білопільської районної ради «Білопільська центральна районна лікарня» не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник органу опіки та піклування Жовтневої селищної ради в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень проти заяви не має. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26 лютого 1958 року народився [PERSON] (а. с. 5). 23 липня 1983 року останній уклав шлюб з позивачем (а. с. 8). З виписки з медичної картки стаціонарного хворого від 24 липня 2012 року вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз «гострий шизофреноподібний розлад» (а. с. 10). Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №279 [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. За своїм психічним станом останній не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 48-50). З подання органу опіки та піклування Жовтневої селищної ради від 11 березня 2016 року №339 вбачається, що вказаний орган просить призначити [PERSON] опікуном [PERSON] (а. с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] недієздатним і призначити йому опікуном [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved