Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

29 листопада 2016 року позивач - заступник військового прокурора Ужгородського гарнізону в інтересах держави: Міністерства оборони України (МОУ), квартирно-експлуатаційного відділу (КЕВ) м.Мукачево, концерну «Військторгсервіс» звернувся до суду із вищезазначеними позовами. Ухвалами Міжгірського районного суду від 30.11.2016 р. та 13.12.2016 року вказані позиви обєднані в одне провадження і присвоєно номер обєднаної справи 302/1080/16-ц (пр. 2/302/422/16). Позови мотивовано тим, що [PERSON] селищна рада в порушення наданих їй законодавством повноважень передала безоплатно у приватну власність громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки, які знаходяться в смт.Міжгіря по вул. Незалежності, 10 і які згідно Державного акта на право постійного користування належать ДП МО України «Військова туристична база «Міжгіря». Посилаючись на порушення [PERSON] селищною радою норм Конституції України, норм земельного законодавства, позивач просив визнати нечинним рішення [PERSON] селищної ради від 9 березня 2010 року № 15, яким передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку 0,1495 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в ур. «Горб» смт.Міжгіря та земельну ділянку площею 0,5995 га для ведення особистого селянського господарства в тому ж самому урочищі; [PERSON] земельні ділянки площею 0,1498 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,5996 га для ведення особистого селянського господарства в ур. «Горб» смт.Міжгіря; [PERSON] земельні ділянки площею 0,1496 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,5992 га - для ведення особистого селянського господарства в ур. «Горб» смт.Міжгіря; [PERSON] - земельні ділянки площею 0,1498 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,5994 га - для ведення особистого селянського господарства в ур. «Горб» смт.Міжгіря; скасувати видані зазначеним громадянам на підставі цього рішення державні акти на право власності на земельні ділянки та зобовязати цих громадян звільнити незаконно передані їм земельні ділянки. Представники позивача вимоги позову підтримали в суді повністю зіславшись на підстави та обґрунтування викладені в позовних заявах. Відповідач [PERSON] селищна рада будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи в судове засідання жодного разу не зявилася, просила справу розглядати за їх відсутності, проти позову заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, причини неявки невідомі, були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи через оголошення в газету. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів. Вислухавши пояснення представників позивача, перевіривши матеріали в справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Судом встановлено, що у квартирно-експлуатаційному відділі м.Мукачеве на обліку перебуває земельна ділянка площею 5,43 га військового містечка № 39 (ДП МО України « Військова туристична база «Міжгіря»), яке знаходиться по вул.. Незалежності (Ватутіна), 10 в смт.Міжгіря, Закарпатської області, на праві постійного користування, що підтверджується Державним актом на право користування землею. Земельна ділянка за цим [PERSON] передана у безстрокове користування. Квартирно-експлуатаційний відділ (КЕВ) м.Мукачеве є структурним підрозділом Міністерства оборони України. 14 серпня 2006 року рішенням [PERSON] селищної ради прийнято рішення «Про припинення користування земельною ділянкою площею 4,61 га по вул.. Незалежності в смт.Міжгіря, яка знаходилася у користуванні ДП МО України «Військова туристична база «Міжгіря». Рішенням господарського суду Закарпатської області від 8 липня 2014 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19 серпня 2014 року визнано нечинним рішення [PERSON] селищної ради від 14 серпня 2006 року про припинення права користування ДП МО «Військова туристична база «Міжгіря» земельною ділянкою площею 4,61 га по вул. Незалежності в смт. Міжгіря. Рішення господарського суду Закарпатської області від 8 липня 2014 р. на час розгляду зазначеного позову прокурора не змінено, не скасовано, тобто є чинним. [PERSON] селищна рада в період від часу прийняття незаконного рішення (14.08.2006 р.) про припинення користування земельною ділянкою площею 4,61 га по вул..Незалежності в смт.Міжгіря до часу прийняття рішення господарським судом Закарпатської області (8 липня 2014 р.) та набрання ним законної сили (19.08.2014 р.) своїм рішенням від 9 березня 2010 року № 15 частину вказаної земельної ділянки передала у приватну власність громадянам с.Гукливе, Воловецького району, а саме: - [PERSON] земельну ділянку площею 0,1498 га, кадастровий номер 2122455100:01:012:0061- для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,5996 га, кадастровий номер 2122455100:01:012:0060-для ведення особистого селянського господарства; - [PERSON] - земельну ділянку площею 0,1495 га, кадастровий номер 2122455100:01:012:0048- для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,5995 га, кадастровий номер 2122455100:01:012:0050-для ведення особистого селянського господарства; - [PERSON] - земельну ділянку площею 0,1496 га, кадастровий номер 2122455100:01:012:0051- для будівництва та обслуговування житлового будинку; земельну ділянку площею 0,2224 га, кадастровий номер 2122455100:01:012:0052 - для ведення особистого селянського господарства та земельну ділянку площею 0,3768 га кадастровий номер 2122455100:01:012:0049 - для ведення особистого селянського господарства; - [PERSON] - земельну ділянку площею 0,1498 га, кадастровий номер 2122455100:01:012:0058- для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,5994 га, кадастровий номер 2122455100:01:012:0059 - для ведення особистого селянського господарства. На підставі цього рішення відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виготовлено державні акти на право власності на земельні ділянки: серія у всіх державних актах одна ЯИ, номера державних актів: 532929, 532928; 532919, 532921; 532920, 532923, 532922; 532926 та 532927. Вказане рішення [PERSON] селищної ради та державні акти на право власності на землю відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] слід визнати нечинними та скасувати виходячи з такого. Відповідно до приписів ст. 19 Конституції України та ст..ст. 24, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законом України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності без встановлення строку. Згідно приписів ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом та інш. Згідно п.п. 44, 45, 50 «Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями», затвердженого наказом Міністра оборони України від 22 грудня 1997 року № 483 вбачається, що згода на припинення права користування землями (земельними ділянками), які не використовуються Збройними Силами України, вилучення, зміну цільового призначення цих земельних ділянок надається Міністром оборони України за поданням заступника Міністра оборони України. Передачу землі (земельних ділянок) органам місцевого самоврядування, у разі надання згоди Міністром оборони України здійснює начальник Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України. Судом установлено, що Міністром оборони України рішення про надання згоди на припинення користування земельної ділянки не приймалось та органу місцевого самоврядування К.Е.В. м.Мукачево не передавалася. Рішеннями господарських судів доведено, що органом місцевого самоврядування у незаконний спосіб було позбавлено Міністерство оборони України права користування земельною ділянкою по вул. Незалежності в смт.Міжгіря. Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу … . [PERSON] селищна рада не будучи ні власником ні належним землекористувачем з перевищенням наданих їй повноважень розпорядилася земельною ділянкою належного землекористувача Міністерства оборони України в особі КЕВ м. Мукачево, а саме своїм рішенням № 15 від 09 березня 2010 року передала відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у приватну власність частину земельних ділянок. З огляду на те, що правовою підставою для оформлення та видачі державних актів відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стало незаконне рішення [PERSON] селищної ради № 15 від 09 березня 2010 року то державні акти про право власності на землю цих відповідачів слід скасувати як незаконні. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Таким чином вимоги позивача про звільнення відповідачами земельних ділянок ґрунтується на законних підставах. Таким чином суд на підставі вищенаведеного та встановленого приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законних підставах, є обгрунтовно доведені перед судом належними і допустимими доказами і підлягають до повного задоволення. Суд відхиляє письмове заперечення проти позову відповідача [PERSON] селищної ради, яке підписане секретарем ради [PERSON], оскільки до даного заперечення не подано підтвердження щодо правомочності секретаря ради подавати і підписувати таке заперечення (довіреність селищного голови чи то розпорядження (наказ) про виконання секретарем ради обовязків селищного голови, тощо). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи в суд не зявилися, заперечень проти позову суду не подали. Клопотання позивача про заборону відповідачам вчиняти будь-які дії стосовно спірних земельних ділянок з метою забезпечення позову до винесення рішення по суті спору відмовлено у звязку із недоведеністю необхідності вжиття таких заходів та не подання доказів на їх обґрунтування. Беручи до уваги, що позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі то на підставі ст.. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача [PERSON] селищної ради (яка незаконно передала у приватну власність земельні ділянки) у доход держави.

Outcome: approved