Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

29.12.2015 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому зазначив, що 03.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] (надалі - Відповідач) був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 2006084384 (надалі - Кредитний договір), за умовами якого Відповідач отримала кредит в сумі 25000,00 гривень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно договору: «Платежі по Кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку Кредиту, в розмірі вказаному в графіку платежів». Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач не здійснив чергове погашення кредиту за кредитним договором, чим порушив зобов'язання, щодо щомісячної сплати процентів за користування наданими кредитами, що прямо передбачено умовами кредитного договору. Згідно ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦКУ, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до договору: «У випадку невиконання Позичальником умов договору, Банк має право звернутись до відповідного суду для стягнення заборгованості за договором в примусовому порядку. У зв'язку з невиконанням зобов'язань за Кредитним договором, за Відповідачем існує заборгованість перед Банком, яка складає 27495,45 гривень, з яких: залишок заборгованості за тілом кредиту - 20411,22 гривень; залишок заборгованості за відсотками - 1,67 гривень; сума комісії - 7082,56 гривень. Розрахунок заборгованості додається. Згідно з умовами Договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності до ст. ст. 512, 514. 1077 - 1079. 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а TOB «ОТП Факторинг Україна» (надалі - Позивач) прийняло право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Відповідачем. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Позивача перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Відповідача. А отже, у відповідності ст. 37 Цивільного процесуального кодексу України, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк». Також,

Outcome: approved