Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

29\~червня 2021\~року позивачка\~ [PERSON] \~звернулась до\~Софіївського районного\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~ про\~розірвання шлюбу,\~вказуючи на\~те,\~що 04 вересня 2010 року між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського РУЮ Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб, про що було вчинений відповідний актовий запис № 43. Від цього шлюбу у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Проте, спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, у зв`язку із цим шлюбні відносини між ними поступово погіршились. На підставі чого в сім`ї відбувались сварки, які поступово призвели до повної байдужості. Вказує, що на даний час вони проживають окремо, дитина проживає разом із позивачем, тобто їх сім`я остаточно припинила існування. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам відповідача також, а тому вважає, що шлюб слід розірвання у зв`язку з чим просить ухвалити відповідне рішення. Подружні відносини між ними припинились 29.03.2020 і з цього часу спільне господарство не ведеться спору про спільне майно немає. \~ \~ \~ \~Вказує, що між сторонами досягнуто домовленості щодо визначення місця проживання дітей за позивачем, за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 30.06.2021 року провадження по справі було відкрито та призначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу і залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте також надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, пред`явлений до нього позов визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання їхніх спільних дітей разом з позивачкою. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї матеріали, дійшов такого висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 04 вересня 2010 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського РУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 43, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.09.2010 року (а.с. 5). Від шлюбу у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02.09.2011 року видане виконкомом Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (а.с. 7), та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 12.07.2016 року видане виконкомом Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (а.с. 6). Згідно довідки про склад сім`ї видана виконкомом Девладівської сільської ради Софіївського району позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із нею зареєстровані: [PERSON] , 1987 року народження; доньки: [PERSON] , 2016 року народження та [PERSON] , 2011 року народження (а.с. 8). Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, через різні погляди на життя. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3ст.\~105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зіст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що сім`я сторін остаточно перестала існувати, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст.114, абз. 2 ч. 3 ст.115\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Разом з тим, від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.1\~ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1\~ст.161 Сімейного кодексу України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року по справі № 200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. З урахуванням відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача в частині визначення місця проживання неповнолітніх [PERSON] , 2011 року народження та [PERSON] , 2016 року народження, з позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу щодо визначення місця проживання дітей з матір`ю. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем заявлено вимогу щодо залишення їй шлюбного прізвища « [PERSON] ». У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір, при цьому, в силу вимог ч. 1\~ст. 142 ЦПК України,\~\~у зв`язку з визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягають поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved