Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

29 липня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 2013 року. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Протягом спільного життя між сторонами постійно виникали сварки на побутовому ґрунті, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Свідкком сварок стає їх дитина, що негативно впливає на її психічний стан, виховання та нормальний розвиток. В січня 2019 року позивач переїхав жити до своїх батьків. З цього часу шлюбні відносини між сторонами припинилися і вони перестали вести спільне господарство. За цей час сторони ніяких спроб до примирення та збереження родини не робили. Подальше подружнє життя з відповідачкою позивач вважає неможливим, оскільки постійні сварки призвели до втрати почуттів до неї. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та їх малолітньої дитини. Зазначені обставини стали причиною звернення до суду з вказаним позовом. В підготовче засідання позивач не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з`явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Надала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що дійсною причиною розірвання шлюбу є постійні сварки, внаслідок чого подальше збереження шлюбу з позивачем неможливе. Також надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Судом встановлено, що 17 грудня 2013 року сторони зареєстрували шлюб в Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Таким чином, ст. 24 СК України встановлює принцип добровільності шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України,шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що шлюбні відносини фактично припинені з кінця січня 2019 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved