Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

29 жовтня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Галицький районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про скасування заборгованості зі сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15 листопада 2017 року шлюб між ним та відповідачкою розірваний. Після розірвання шлюбу відповідачка народила хлопчика [PERSON] , та, не повідомляючи позивача, у свідоцтві про народження малолітнього [PERSON] вказала позивача батьком дитини. Відповідно до рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2019 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] . Згідно з рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 06 травня 2021 року виключено з актового запису про народження малолітнього [PERSON] відомості про батьківство позивача. Просить звільнити його від заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 70824,69 грн, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання малолітнього [PERSON] . Ухвалою суду від 04 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження, у якій роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Копію ухвали надіслано сторонам. У наданий в ухвалі термін від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 26 листопада 2021 року. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та просив суд позов задоволити. Віповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила щодо задоволення позову, про що подала письмову заяву (а. с. 19). Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений про розгляд справи відповідно до норм статті 128 ЦПК України. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, заслухавши пояснення сторі, суд установив наступні фактичні обставини у справі. Відповідно до рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2019 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх доходів відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а. с. 8-9). Згідно з рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 06 травня 2021 року виключено з актового запису від 12 червня 2018 року № 57 про народження [PERSON] , [INFO] , зробленого Галицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Фанківській області, відомості про батька - [PERSON] , [INFO] (а. с. 10-12). Відповідно до постанови від 11 червня 2019 року про відкриття виконавчого провадження (а. с. 13) старший державний виконавець Галицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Бабій В. М. відкрив виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 341/286/19, який виданий 04 червня 2019 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області про стягнення з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх доходів відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення розпочато з 18 лютого 2019 року (а. с. 14). Згідно із заявою відповідачки від 26 листопада 2021 року підтверджуться те, що відповідачка [PERSON] визнала позов повністю (а. с. 28). Заслухавши сторін, надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого. Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина перша статті 82 ЦПК України). Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до змісту статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке співвідноситься з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Так, факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акту про визнання особи батьком. Отже, такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. Згідно з частиною другою статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Ця норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Так, у цій справі позивач посилається як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від заборгованості зі сплати аліментів, на те, що судовим рішенням від 06 травня 2021 року, яке набрало законної сили, виключено з актового запису від 12 червня 2018 року № 57 про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , відомостей про нього як батька дитини. Аліментний обов`язок позивача щодо утримання як дитини, так і відповідача у справі, був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дитини, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дитини. Отже, наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки, а позивач не є біологічним батьком дитини. 21 липня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши справу № 477/1165/20, зазначив, що виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли позивач був записаний батьком дітей. Таким чином, суд, з огляду на установлені обставини справи, враховуючи норми чинного законодавства на час виникнення спірних правовідносин, та те, що виключення запису про батьківство [PERSON] є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від заборгованості зі сплати аліментів, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дитини, та визнання позову відповідачкою, дійшов висновку щодо обгрунтованості позовних вимог в частині звільнення позивача від заборгованості зі сплати аліментів. Щодо вимоги позивача про звільнення його від сплати аліментів саме у розмірі 70824,69 грн, суд вважає за необхідне відмовити у цій частині позову, оскільки позивач не довів належними доказами наявності у нього заборгованості у вищезазначеному розмірі.

Outcome: partial