Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

30.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом та просила стягнути із [PERSON] аліменти на дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду 30.06.2017 і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з вони з відповідачем перебувають у шлюбі від якого мають спільних дітей, однак, усі обовязки щодо утримання та виховання дітей несе позивач, відповідач більше ніж рік ухиляється від обовязку утримання дітей, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, тому позивач звернулася до суду із вказаною заявою про стягнення аліментів на двох дітей. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просить суд їх задовольнити посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. При цьому додала, що відповідач надає щомісячно 4\~000,00-4\~500,00 грн. із свого заробітку, але цих грошей не достатньо для задоволення всіх потреб дітей. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що надавати грошові кошти на утримання дітей не відмовлявся і щомісячно надає позивачці до 5\~000,00 грн., таким чином він дітей забезпечує, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що сторони у справі 26.08.2006 року зареєстрували шлюб, від даного шлюбу мають двох спільних дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про народження (а.с.6,7,8). Відповідно довідки про склад сімї від 24.07.2017 № 2447, діти проживають разом із батьками сторонами у справі, за адресою: вул. В. Інтернаціоналістів, б. 1, кв. 27, м. Радомишль, Житомирська обл. (а.с.20). Як вбачається із довідки, [PERSON] працює апаратником хімводоочищення в ПАТ «Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль», за період з грудня 2016 року по травень 2017 року, заробітна плата складає 59 783,26 грн., а загальна сума його доходу становить 49 022,27 грн. (а.с.9). Як встановлено в судовому засіданні, відповідач надає грошові кошти позивачеві на утримання дітей, однак, позивач вважає надані кошти недостатніми, таким чином сторони не досягли домовленості між собою щодо розміру надання утримання своїм неповнолітнім дітям, а при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів, аліменти стягуються у судовому порядку. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов'язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.\~ Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України, суд, при визначенні розміру аліментів, враховує такі обставини, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд, при вирішенні позовних вимог по суті і визначенні розміру аліментів з врахуванням вищенаведених обставин, враховуючи\~стан здоров'я дітей, їх вік, здатність батька до праці і його сімейний стан, відсутність даних про наявність у нього інших дійсних аліментних зобов'язань,\~ вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі, заявленому позивачем в позовній заяві. При цьому суд враховує ч. 2 ст. 182 СК України, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При ухваленні рішення суд враховує зазначені вимоги сімейного законодавства та задовольняє позов частково. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial