Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

29 червня 2017 року [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2001 року по 2008 року, мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вважає, що на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, сума аліментів в розмірі 400,00 грн. є недостатньою для забезпечення права дитини на належний рівень життя, життєво необхідні речі для дитини. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 22 вересня 2008 року з відповідача в користь позивача стягуються щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 400,00 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що відповідач на даний час отримує стабільний дохід у виді заробітної плати, а тому вважає, що доцільно визначити розмір аліментів в частині від його доходу. Тому позивач звернулась до суду, просить збільшити розмір аліментів, що стягуються рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 22 вересня 2008 року та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] з 400,00 грн. до 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, та стягнути судові витрати. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити. До проведення судового засідання відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог, просить справу розглядати у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані брати участь в утриманні дитини до її повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав, суд позов задовольняє та змінює спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 22 вересня 2008 року, що стягуються щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], 28 червня 2005 року народженння аліменти в твердій грошовій сумі з 400,00 гривень у розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved