Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

29 січня 2018 року Позивач звернулась до суду з позовом до Холминської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ державної реєстрації Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання власником нерухомого майна та просить: визнати договір купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в с. Борок по вул. Польова, 18, Корюківського району Чернігівської області укладений в усній формі 18.06.2002 року згідно письмової розписки між громадянкою [PERSON] та нею - дійсним. Визнати її власником нерухомого майна, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями розташованого в с. Борок по вул. Польова, 18, Корюківського району, Чернігівської області. Свої вимоги аргументує тим, що вона у 2002 році придбала житловий будинок з надвірними будівлями в с. Борок по вул. Польова, 18, Корюківського району Чернігівської області, про що громадянкою [PERSON] яка продала їй вищезгаданий житловий будинок було власноруч складено та підписано письмову розписку. Про те, що договір купівлі-продажу був укладений свідчить розписка про передачу грошей в сумі 3000 грн., яку їй надала 18.06.2002 року [PERSON] того ж дня вони повністю домовилися про всі істотні умови договору купівлі-продажу, що підтверджується розпискою, і відбулося повне виконання умов цього договору. Було укладено усний договір купівлі продажу даного житлового будинку. Даний правочин не був належним чином посвідчений нотаріально та відповідно й не зареєстровано право власності в органі БТІ, оскільки колишній власник будинку не мав належним чином оформленого документу на право приватної власності на будинок, та інших для здійснення правочину документів. Проте в момент укладання правочину, сторони дійшли всіх істотних умов договору купівлі - продажу та виконали їх в повному обсязі. В подальшому з 2002 року вона проживала та проживаю, а з 2008 року зареєстрована в вищезгаданому будинку. Жодна з третіх осіб щодо встановлення права власності на будинок до неї та до відповідних органів, що провадять державну реєстрацію права власності - не зверталась. Згідно довідки Козилівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області від 04.12.2017 року № 1022 вона зареєстрована і проживає в [INFO] з 03.09.2008 року. Згідно витягу з по господарської книги Козилівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області від 27.11.2017 року № 557 за 2016-2010 роки вона є головою домогосподарства розташованого в с. Борок по вул. Польова, 18, Корюківського району Чернігівської області, рік побудови житлового будинку - 1955. Вона звернулась до Відділу державної реєстрації Корюківської райдержадмінстрації для реєстрації права власності на вищезгаданий житловий будинок з надвірними будівлями, але державний реєстратор не може провести державну реєстрацію даного житлового будинку, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний житловий будинок та порекомендував звернутися до суду за місцем знаходження. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача у судове засідання надано заяву та відзив про розгляд справи без їх представника, позовні вимоги визнали і просять задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивач у 2002 році придбала житловий будинок з надвірними будівлями в с. Борок по вул. Польова, 18, Корюківського району Чернігівської області, про що громадянкою [PERSON] яка продала їй вищезгаданий житловий будинок було власноруч складено та підписано письмову розписку. Про те, що договір купівлі-продажу був укладений свідчить розписка про передачу грошей в сумі 3000 грн., яку їй надала 18.06.2002 року [PERSON] того ж дня вони повністю домовилися про всі істотні умови договору купівлі-продажу, що підтверджується розпискою, і відбулося повне виконання умов цього договору. Було укладено усний договір купівлі продажу даного житлового будинку. Даний правочин не був належним чином посвідчений нотаріально та відповідно й не зареєстровано право власності в органі БТІ, оскільки колишній власник будинку не мав належним чином оформленого документу на право приватної власності на будинок, та інших для здійснення правочину документів. Проте в момент укладання правочину, сторони дійшли всіх істотних умов договору купівлі - продажу та виконали їх в повному обсязі. В подальшому з 2002 року вона проживала та проживаю, а з 2008 року зареєстрована в вищезгаданому будинку. Жодна з третіх осіб щодо встановлення права власності на будинок до неї та до відповідних органів, що провадять державну реєстрацію права власності - не зверталась. Згідно довідки Козилівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області від 04.12.2017 року № 1022 вона зареєстрована і проживає в [INFO] з 03.09.2008 року. Згідно витягу з по господарської книги Козилівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області від 27.11.2017 року № 557 за 2016-2010 роки вона є головою домогосподарства розташованого в с. Борок по вул. Польова, 18, Корюківського району Чернігівської області, рік побудови житлового будинку - 1955. Вона звернулась до Відділу державної реєстрації Корюківської райдержадмінстрації для реєстрації права власності на вищезгаданий житловий будинок з надвірними будівлями, але державний реєстратор не може провести державну реєстрацію даного житлового будинку, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний житловий будинок та порекомендував звернутися до суду за місцем знаходження. Згідно довідки КРКП «Рампа» Корюківське районне БТІ № 387/11-17 від 24.11.2007 року, житловий будинок з надвірними будівлями розташований в с. Борок по вул. Польова, 18, Корюківського району Чернігівської області. Житловий будинок А-1 цегляний 100% готовності 50 % зносу. З надвірних будівель сарай Б-1 дощатий, сарай Б- 1-1 дерев'яний, сарай Б-1-2 деревяний, погреб В-1 цегляний, гараж Г-1 дощатий. Загальна площа будинку становить 69,4 м.кв., житлова площа становить 24,8 м.кв. Загальна інвентаризаційна вартість майна становить 67215 грн. По даним Корюківського РБТІ станом на 31.12.2012 року власність не зареєстрована. КРКП «Рампа» Корюківське районне БТІ в 2017 році виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з надвірними будівлями розташований в с. Борок по вул. Польова, 18, Корюківського району Чернігівської області. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.2 ст. 219 ЦК України, суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідає справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно положень ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди за всіма суттєвими умовами, якими є предмет та ціна. Сторони за договором дійшли всіх істотних умов. Грошові кошти продавцю були передані. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його появо класності, Відповідно до ст.182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Зясувавши обставини справи, вислухавши представника позивача, перевіривши їх доказами дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп. Решту судового збору сплаченого позивачем залишити за нею. Враховуючи викладене,

Outcome: approved