Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

31 березня 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою та просить зобовязати відповідача по справі повернути на його користь збитки в розмірі 131\~418 гривень, а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03 квітня 2009 року між позивачем та відповідачем був підписаний та нотаріально посвідчений Попередній договір до Договору купівлі-продажу автомобіля, згідно якого відповідач зобовязався в обумовлений сторонами строк укласти [PERSON] купівлі-продажу легкового автомобіля. На момент укладення Попереднього договору автомобіль знаходився у заставі у Відкритого акціонерного товариства «Астра Банк» згідно кредитного договору № 310000004475003 від 24.11.2008 року. На підставі п. 2 Попереднього договору позивачем по справі було сплачено відповідачу завдаток. Відповідно до п. 3 Попереднього договору [PERSON] зобовязався сплачувати кредитні платежі згідно графіка погашення по кредитному договору, що виконувалося позивачем до моменту, поки в листопаді 2009 року відповідач, скориставшись другим комплектом ключів до автомобіля, автомобіль з користування позивача вилучив. Таким чином, Основний договір у строк підписано не було, а автомобіль переданий у власність не був також. Позивач також зазначає, що відповідно до п. 6 Попереднього договору, у випадку неможливості укладення Основного договору з вини відповідача по справі [PERSON], останній повинен сплатити позивачу подвійну суму завдатку, а саме 114\~800,00 гривень. Отже, позивач просить суд стягнути з відповідача 16\~618,00 гривень (сплачені кредитні платежі), а також 114\~800,00 гривень (подвійна сума завдатку). Представник позивача за довіреністю в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в жодному судовому засіданні, які були призначені на 22 квітня 2015 року, 29 квітня 2015 року та на 09 червня 2015 року не зявився, хоча належним чином відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується наявністю в матеріалах справи рекомендованих поштових повідомлень про отримання судових повісток (а.с.25,27,29), а також копією повістки про виклик до суду (а.с.15). Оскільки від відповідача не надійшло до суду повідомлення про причини неявки, то суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню лише частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини повязанні з укладенням договору купівлі- продажу. 03 квітня 2009 року між позивачем та відповідачем був підписаний та нотаріально посвідчений Попередній договір до Договору купівлі-продажу автомобіля, копія якого мається в матеріалах справи (а.с.4). Згідно Попереднього договору відповідач зобовязався у майбутньому в строк до 20 березня 2012 року укласти з позивачем [PERSON] купівлі-продажу легкового автомобіля марки Mitsubishi модель Pajero Wagon, 2008 року випуску, номер шасі (кузова,рами) JMYLRV93W8J726801, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АХС 152062, виданого ВРЕВ № 1 ГУМВС України Харків 21.11.2008 року. На момент укладення Попереднього договору автомобіль знаходився у заставі у Відкритого акціонерного товариства «Астра Банк» згідно кредитного договору № 310000004475003 від 24.11.2008 року. На підставі п. 2 Попереднього договору позивачем по справі було сплачено відповідачу завдаток у сумі 57\~400,00 гривень, що на день укладення зазначеного договору згідно курсу НБУ складало 7\~000,00 доларів США в еквіваленті. Завдаток був наданий двома частинами: перша частина згідно розписки від 20.03.2009 року у сумі 16\~400 гривень; друга частина на день укладення Попереднього договору 03 квітня 2009 року у сумі 41\~000,00 гривень. Відповідно до п. 3 Попереднього договору [PERSON] зобовязався сплачувати кредитні платежі згідно графіка погашення по кредитному договору № 310000004475003 від 24.11.2008 року, але письмових підтверджень, представник позивача, що саме [PERSON] сплачував кредитні платежі за відповідача суду не надано, але це не спростовано і відповідачем який до суду не зявився. З наданих представником суду квитанціях № 12705 від 07.07.2009 року 4\~328,00 гривень (а.с.6); квитанції № 2075 від 03.08.2009 року 4\~290,00 гривень (а.с.6); квитанції № 48613 від 16.10.2009 року 4\~000,00 гривень (а.с.7); квитанції № 86536 від 29.10.2009 року 4\~000,00 гривень (а.с.7), зазначено, що дані платежі сплачував платник [PERSON], відповідач по справі, загальна сума, становить 16\~618,00 гривень. На підставі Попереднього договору відповідач по справі передав позивачеві автомобіль у користування. Але в подальшому як зазначає позивач у листопаді 2009 року відповідач, скориставшись другим комплектом ключів до автомобіля, автомобіль з користування позивача вилучив. В подальшому Основний договір у строк підписано не було, автомобіль переданий у власність також не був. Відповідно до п. 6 Попереднього договору між сторонами по справі, у випадку неможливості укладення Основного договору з вини відповідача по справі [PERSON], останній повинен сплатити позивачу подвійну суму завдатку, а саме 114\~800,00 гривень. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача 16\~тисяч 618,00 гривень (сплачені кредитні платежі), а також 114\~800,00 гривень (подвійна сума завдатку). Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена у письмовій формі. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення основного договору, передбаченого попереднім договором, повинна сплатити подвійну суму завдатку, що передбачено п.6 попереднього договору купівлі продажу автомобіля який був підписаний сторонами і посвідчений нотаріально - 03.04.2009 року, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, [PERSON] і зареєстрований в реєстрі за № 1118 (а.с.4). Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно п. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином і встановлений термін, відповідно до умов Договору та вимог чинного законодавства України. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). На підставі п. 3 ст. 612 ЦК України, внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, що в нашому випадку має місце, і він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Спір щодо стягнення з [PERSON] сплачених позивачем кредитних платежів письмовими доказами не підтверджується і суд задовольнити вимоги у цій частині в звязку з цим не може. В звязку з вищевикладеним суд погоджується лише з вимогами позивача в частині щодо стягнення з [PERSON] подвійної суми завдатку, а саме 114\~800,00 гривень, що передбачено п. 6 попереднього договору, який відповідно до ст. 657 ЦК України, був нотаріально посвідчений. В договорі було визначено, що у випадку відмови [PERSON] від основного договору від продажу автомобіля після отримання завдатку, він зобов'язаний буде сплатити [PERSON] завдаток у подвійному розмірі. Умова договору не суперечить ст. 570 ЦК України, згідно з якою завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобов'язання і безспірно засвідчує факт укладення у встановленому порядку певного виду договору. За змістом вищезазначених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов'язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов'язання. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача по справі пропорційно до задоволених вимого позивача.

Outcome: partial