Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

6 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогою розірвати їх шлюб, зареєстрований 27 листопада 2010 року у відділі РАЦС Славутицького міського управління юстиції, актовий запис № 172, від якого є неповнолітня дитина. Позивач посилалася на те, що за час шлюбу відповідач ніде не працював, матеріальним забезпеченням сім'ї не займався, участі у вихованні дитини не брав, зловживав алкогольними напоями. Спільне проживання з відповідачем припинилося, вони проживають роздільно, бажання зберегти шлюб немає. Відповідач у судове засідання не з'явився без повідомлення причин, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, за відсутності клопотання про розгляд справи за його відсутності. За цих обставин за наявності умов, передбачених ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів. У судовому засіданні позивачка просила розірвати шлюб, пославшись на зазначені у позовній заяві обставини. Пояснила суду, що за час шлюбу відповідач не хотів працювати, сім'ю не забезпечував, участі у сімейних справах та вихованні дитини уникав, систематично вживав алкогольні напої, аліменти на утримання дитини за рішенням суду не сплачує більше року. Всі застосовані нею способи знайти порозуміння та налагодити нормальні сімейні відносини успіху не мали. Два місяці тому назад вона припинила з ним спільне проживання, повернулась разом з дитиною проживати до своєї матері, а він до своєї. Вважає, що примирення з чоловіком і збереження шлюбу неможливі і просить розірвати шлюб. Дитина буде проживати з нею і вона зможе самостійно забезпечити належні умови для її виховання та розвитку. Перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, копія якого долучена до справи, [PERSON], який народився [INFO] в с. Петропавлівська Богщагівка Києво-Святошинського району Київської області, громадянин України і [PERSON], яка народилася [INFO] в м. Троїцьк, Російська Федерація, громадянка України, зареєстрували шлюб 27 листопада 2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 172. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON]; дружини - [PERSON]. Місце реєстрації: відділ реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області. Подружжя має дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження, яка долучена до справи. Згідно довідки ф. 3 подружжя спільно не проживає, дитина проживає з матір'ю. Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що чоловік не піклувався про побудову нормальних сімейних відносин, не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ігнорував сімейні цінності, уникав участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, внаслідок чого сімейні відносини між подружжям фактично повністю припинені і дружина не бажає їх відновити. Спору про місце проживання дитини не виникає, вона залишається проживати з матір'ю, а в разі виникнення спору про місце проживання він має вирішуватися у передбаченому законом порядку. Питання стягнення аліментів з батька дитини вирішено в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. За правилом частини другої цієї статті суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що здійснення взаємних прав та обов'язків подружжя фактично припинило, взаємовідносини, що склалися між ним, не притаманні сім'ї і не відповідають інтересам дружини та дитини. Можливості відновлення нормальних сімейних відносин суд не вбачає. За встановлених обставин справи суд вважає позовні вимоги достатньо обгрунтованими, у зв'язку з чим позов необхідно задовольнити і розірвати шлюб. Судові витрати по оплаті судового збору за подання позивачем позовної заяви на суму 243 грн. 60 коп. за правилами ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved