Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

31 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та непрацездатну дружину, мотивуючи вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем 15 лютого 2016 року народилась донька [PERSON]. З часом стосунки погіршилися, втратилось почуття любові та гідності, подальше спільне життя стало неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та гідному вихованню неповнолітньої дитини. В наслідок зазначеного подружні відносини повністю припинилися. Неповнолітня дитина проживає з позивачкою. Вона знаходиться у відпустці по нагляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у звязку з чим не може працювати, а тому потребує матеріальної допомоги яку [PERSON] їй може надавати. Відповідач добровільно аліменти не сплачує, участі у вихованні та догляді неповнолітньої дитини не приймає, чим порушує її права на достатній рівень життя. Посилаючись викладені обставини позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти щомісячно: на утримання неповнолітньої дитини - у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на своє утримання - у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення їхньою дитиною трирічного віку. Позивачка в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні та не повідомив про причини неявки, у звязку з чим за згодою представника позивача суд відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядає справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. 21 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 295, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від цього шлюбу 15 лютого 2016 року народилась донька [PERSON]. Подружні відносини між сторонами повністю припинилися. Неповнолітня дитина проживає з позивачкою. Відповідач добровільно аліменти не сплачує, участі у вихованні та догляді неповнолітньої дитини не приймає. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обовязок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обовязку, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України). Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обовязку утримання малолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто. Оцінивши надані докази по справі, суд дійшов висновку, що [PERSON] не в повному обсязі виконує у відношенні своєї малолітньої доньки передбачені сімейним законодавством батьківські обовязки з його утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання дитини у відсотковому співвідношенні - у розмірі однієї четвертої частини від заробітку (доходу) її батька [PERSON] Відповідно до положень ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з яким проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з яким проживає дитина, має незалежно від того чи працює вона і незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. З наданих документів убачається, що [PERSON] не працює, знаходиться у відпустці по нагляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка потребує постійної турботи та нагляду. Відповідач [PERSON] здоровий, проживає окремо від сімї, на його утриманні інші неповнолітні діти й непрацездатні члени родини (утриманці) не перебувають. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України доводи в їх сукупності, суд вважає, що [PERSON], проживаючи разом з малолітньою дочкою і здійснюючи за нею догляд, має право на своє утримання і отримання матеріальної допомоги, яку може їй надавати чоловік батько дитини [PERSON] Як передбачено ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частині від заробітку (доходу) іншого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 вказаної статті розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання допомоги від повнолітніх дочки, сина, батьків і з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладені обставини, враховуючи сімейний та майновий стан відповідача, суд встановлює аліменти на утримання [PERSON] у відсотковому співвідношенні у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) батька дитини [PERSON], до досягнення їх дочкою [PERSON], [INFO], віку трьох років. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved