Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

30 серпня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , та стягнути судові витрати по справі. Позовна заява мотивована тим, що позивач перебувала в шлюбі з [PERSON] з 24.09.2011 року. В період шлюбу [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON] . Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.06.2014 року, яке набрало законної сили 07.07.2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Батько у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , участі не приймає, дитину не утримує, не піклується. Відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів, має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 35 592,06 грн., в зв`язку з чим було відкрито кримінальне провадження відносно відповідача. Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області від 01.08.2018 вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини - [PERSON] . 20 вересня 2018 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області відстрочено сплату судового збору [PERSON] за подання позовної заяви до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав до ухвалення судового рішення у справі. 20 вересня 2018 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських правта призначено підготовче судове засідання. 12 листопада 2018 року закрито підготовче провадження у вищевказаній справі та призначено до розгляду по суті. Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.01.2019 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав - задоволено. Ухвалою суду від 31.03.2020 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.01.2019 у цивільній справі № 185/7205/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав - задоволено. Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.01.2019 у цивільній справі № 185/7205/18 за позовом за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав, скасовано та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за місцями реєстрації, проживання та через представника, яка має контакт з позивач за межами України, відповідно до заяви від 15.01.2019 просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після скасування заочного рішення жодних заяв, повідомлень суду не надіслала. Повідомити позивача про розгляд справи за межами України суд не мав можливості, так як сторони не надали доказів виїзду позивача за кордон та адреси її перебування за межами України. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги не визнає, він бажає приймати участь у вихованні своєї дитини. На час розгляду справи перший раз він служив в ЗСУ, потім працював за кордоном, надавав кошти позивачу для виховання доньки без офіційного підтвердження, позивач про це знала, але не повідомила суду, він вважав, що у них добрі відносини, і не знав про наміри позивача позбавити його батьківських прав щодо доньки. Коли він повернувся в Україну то дізнався, що позивач позбавила його батьківських прав та з донькою поїхала до Португалії, тому він звернувся з заявою про скасування заочного рішення. В подальшому позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, письмові пояснення, зазначив, що позов не визнає, є батьком та бажає виховувати свою дитину. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу за відсутності представника. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис № 453. Відповідно до копії рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.06.2014 року яке набрало законної сили 07.07.2014 року, розірвано шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 24.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, згідно актового запису № 523. Відповідно до довідки №16 наданої КЗ «Центр Первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради, [PERSON] , [INFO] , не знаходиться на «Д» обліку. Мати - [PERSON] , [INFO] , виконує належним чином батьківські обов`язки. Батько - [PERSON] , [INFO] , не виконує батьківські обов`язки. Згідно виконавчого листа № 429/11401/12 від 13.12.2012 року Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області [PERSON] повинен сплачувати аліменти на користь [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , починаючи з 12.11.2012 року та до повноліття дитини. По виконавчому листу за боржником значиться заборгованість у розмірі 18 084,79 грн. та у період з 23.10.2015 року по 12.07.2018 року значиться заборгованість у розмірі 53 676,85 грн., що підтверджується довідкою від 12.07.2018 року № 32/34062 наданою Павлоградським МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] № 2206/0/2-18 від 01.08.2018 року орган опіки та піклування Павлоградської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] . Згідно до копії посвідчення [NUMBER] від 24.03.2016 [PERSON] є учасником бойових дій. Відповідно до закордонного паспорту [PERSON] в період з вересня по грудень 2018 року він перебував за межами України. Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7,8 ст. 7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. ст. 150, 151 Сімейного кодексу України, ст. 11,12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, ратифікована постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року, батьки несуть відповідальність за виховання і розвиток дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав. Пленум Верховного Суду України в п.п. 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказав на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, які порушують батьківські обов`язки та роз`яснив, що особи можуть бути позбавленні батьківський прав лише щодо дитини, яка не досягла повноліття, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Приймаючи рішення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. «Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина» (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року). Враховуючи, що батько малолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , під час розгляду справи в 2018 році перебував за межами України, тобто не міг мати з донькою безпосередній контакт, не знав про наміри позивача позбавити його батьківських прав, бажає виховувати доньку, брати участь у її житті, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, оскільки в ході судового розгляду не підтверджено факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої особи, покладених на нього ст.150 Сімейного кодексу України.

Outcome: dismissed