Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

30.07.2020 р. [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про визнання права власності за [PERSON] на Ѕ (одну другу) частку земельної ділянки площею 1,6837 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Смяцької сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки 7425886000:02:000:0526, а також на Ѕ (одну другу) частку земельної ділянки площею 0,49 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Смяцької сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки 7425886000:02:000:1008, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] . Також [PERSON] звернулася з позовом про визнання права власності за [PERSON] на Ѕ (одну другу) частку земельної ділянки площею 1, 6837 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Смяцької сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки 7425886000:02:000:0526, а також на Ѕ (одну другу) частку земельної ділянки площею 0,49 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Смяцької сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки 7425886000:02:000:1008, в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 03.08.2020 р. призначено підготовче засідання на 25.08.2020 р. о 12:00 та витребувано від Сновської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (номер спадкової справи: 42/2020). До Щорського районного суду Чернігівської області надійшла копія спадкової справи № 42/2020, зареєстрована 10.08.2020 р. за вх. № 2185. Позивачі у підготовче судове засідання, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з`явились, в позовній заяві просили справу розглянути без їх участі. Відповідач у підготовче судове засідання, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, явку уповноваженого представника не забезпечив. Від відповідача надійшло клопотання, зареєстроване 19.08.2020 р. за вх. № 2290, про розгляд справи без участі представника. У клопотанні також зазначено про визнання позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи та відомостей з копії спадкової справи, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 9). Згідно довідки Сновської міської ради від 06.07.2020 р. № 309 станом на дату її видачі за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] та [PERSON] (а. с. 19). З довідки також вбачається, що на момент смерті [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за вказаною адресою. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] (а. с. 17). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 23.02.2016 р. [PERSON] після одруження взяла прізвище: [PERSON] (а. с. 18). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] з 28.09.1984 р. є дружиною [PERSON] (а. с. 16). В матеріалах справи також наявні ксерокопії документів, що мають назву «Державний акт на право власності», про втрату яких стверджують позивачі. З ксерокопії акту серії IV-ЧН № 021299 вбачається, що на підставі розпорядження Щорської РДА від 17.12.2002 р. № 497 [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 1, 6837 га на території Смяцької сільської ради для ведення особистого селянського господарства (а. с. 21). З ксерокопії акту серії ЯГ № 823335 вбачається, що на підставі розпорядження Щорської РДА від 19.01.2007 р. № 16 [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0, 49 га на території Смяцької сільської ради для ведення особистого селянського господарства (а. с. 22). З копії технічної документації із землеустрою вбачається, що межі земельних ділянок встановлені в натурі (на місцевості) на підставі вказаних копій документів під назвою «Державний акт». За наслідками встановлення меж земельних ділянок до Державного земельного кадастру про земельну ділянку внесено інформацію щодо двох земельних ділянок: кадастровий номер 7425886000:02:000:0526 розміром 1,6837 га та кадастровий номер 7425886000:02:000:1008 розміром 0,4926 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Смяцької сільської ради Сновського району Чернігівської області. Відповідно до ч. 12 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМ України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (далі - Порядок № 1051), відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом. При цьому, у суду відсутні підстави ставити під сумнів вказану інформацію, враховуючи положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України. Зокрема, згідно п. 29 Порядку № 1051 кадастровим номером земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відтак реєстрація спірних земельних ділянок засвідчує той факт, що вказані земельні ділянки не були обтяжені правом власності інших осіб, відомості про яких відсутні в матеріалах справи. Як встановлено у справі у позивачів відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки. Подані оголошення у газету «Промінь» від 10.07.2020 р. та від 24.07.2020 р. про їх втрату (а. с. 32, 33). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п .10 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» згідно ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У справі встановлено, що внаслідок відсутності у позивачів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки, обґрунтованої відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, позивачі позбавлені можливості у позасудовому порядку визнати право на спадщину за законом. Відповідно до п. 3.1 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Статею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Оскільки за життя спадкодавець набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємемець також набуває право власності у порядку спадкування. При цьому, у ході розгляду справи судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на зазначене, заявлений позов підлягає задоволенню. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50 % судового збору слід повернути позивачам з державного бюджету.

Outcome: approved