Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

31 липня 2019 року до суду надійшла заява [PERSON] . Заявник свою заяву аргументувала настуним: [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] . Згідно заповіту від 29.10.2010 року, мати заповіла їй усе майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось. У листопаді 2017 року, оскільки мати потребувала стороннього догляду, вона переїхала проживати до м. Кременчука разом з нею. На момент смерті матері вони проживали за адресою: [ADDRESS] . З метою оформлення своїх спадкових прав вона звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовського А.Г., який 19 липня 2019 року видав їй повідомлення «Про неможливість оформлення спадкових прав». Підставою для відмови вказано відсутність доказів постійного проживання за однією адресою зі спадкодавцем [PERSON] . Просила суд встановити факт її постійного проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з листопада 2017 року і на час відкриття спадщини - 31.12.2019 року. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримали, просили задовольнити. Заінтересовані особи приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовський А.Г. та [PERSON] на адресу суду направили заяви про слухання справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечували. Ухвалою судді від 05.08.2019 року відкрито провадження у справі. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 31.12.2018 року - а.с. 6). На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням ЖКГ адміністрації міської Ради народних депутатів, від 03.03.1991 року, та свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В., [PERSON] належала квартира [ADDRESS] (а.с. 8,9). Згідно заповіту від 29.10.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори Оніщенко А.А., зареєстрованого в реєстрі за № 2467, [PERSON] заповіла [PERSON] усі права та обов`язки, усе майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, і взагалі усе належне їй на день смерті (а.с. 11). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, серед якого, квартира [ADDRESS] . З 13.12.2016 року по 26.12.2016 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у Кременчуцькій першій міській лікарні ім. О.Т. Богаєвського. Після виписки вона проживала разом із заявником в Онуфріївському районі. У листопаді 2017 року оскільки [PERSON] потребувала стороннього догляду, [PERSON] переїхала проживати до м. Кременчука разом з нею. На момент смерті [PERSON] проживала з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . З метою оформлення своїх спадкових прав [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовського А.Г. 19 липня 2019 року заявник отримала повідомлення «Про неможливість оформлення спадкових прав». Підставою для відмови вказано відсутність доказів постійного проживання за однією адресою зі спадкодавцем [PERSON] . Факт проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, підтверджується наступними письмовими доказами: актом про фактичне проживання особи від 22 липня 2019 року (а.с.7) ; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6); накладною про сплату ритуальних послуг (а.с. 16). Інший спадкоємець 1 черги [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог; у своїй заяві на ім`я суду підтвердила той факт, що сестра дійсно проживала з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , до дня її смерті, та доглядала її у зв`язку із станом здоров`я. Спадкова справа після померлої не заводилась. У судовому засіданні буди допитані свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили факт проживання заявника із [PERSON] до дня її смерті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначають, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ч. 1 ст. 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 вищевказаного Кодексу заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо. Пункт 23 вищевказаної Постанови Пленуму визначає, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved