Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

29 листопада 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. 19 грудня 2016 року позивач подала уточнену позовну заяву, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 3\~000,00 грн. щомісячно, починаючи з 01 серпня 2016 року по 21 травня 2019 року. В обґрунтування позову зазначила, що шлюб з відповідачем було укладено 08 серпня 2014 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], 21 травня 2016 року, який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. На теперішній час позивач не працює у звязку із знаходженням у відпустці по догляду за дитиною малолітнім сином [PERSON]. Фактично після народження сина відповідач припинив сімейні стосунки та покинув сімю. Протягом двох місяців відповідач надавав матеріальну підтримку на датину у розмірі 1\~000,00 грн. та потім припинив зобовязання по утриманню дитини. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини щомісячно з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначила, що зараз вона виховує малолітню дитину одна та звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Крім того, вона виховує ще одну неповнолітню дитину від першого шлюбу доньку Ксенію, [INFO]. Відповідач є заможною людиною - власником, кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХМАШ-УКРАЇНА». Вважає, що розмір аліментів на її утримання до досягення сином [PERSON] 3-річного віку в грошовій формі в сумі 3\~000,00 грн. щомісяця буде достатнім та справедливим. Враховуючи наведене позивач звернулась до суду з даним позовом. Відповідач надав суду заперечення, в яких позов не визнав та просив суд в повному обсязі відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Позивач у позовній заяві просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з 01 серпня 2016 -21 травня 2019 року. Позивач заявила вимоги про стягнення аліментів на її утримання як дружина, з якою проживає дитина. При цьому, відповідачем не взято до уваги положення ст. 75 СК України, про те, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Середньомісячний заробіток відповідача за 2016 рік становить 942,88 грн. Саме можливість надання матеріальної допомоги чоловіком, тобто відповідачем, в розмірі 3 000,00 грн. усього його заробітку/доходу не є доведеною, а навпаки спростовується у звязку з наступним. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2017 року по справі №204/7709/16-ц, 2/204/362/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини щомісячна у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 29 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Після задоволення позову про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/6 частини усього заробітку/доходу відповідача, розмір таких аліментів становитиме 215,00 грн. (942,88 грн. : 6 = 157,15 грн.). У випадку ж задоволення позову про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною 3-х років в розмірі 3000,00 грн. частини усього заробітку/доходу відповідача є безпідставним, так як залишковий дохід відповідача відповідно становитиме лише 785,73 грн. Вказаний залишок доходу відповідача в розмірі 785,73 грн., не зможе забезпечити йому навіть прожитковий мінімум для працездатних осіб, який становить 1450,00 грн. При цьому, дохід від здійснення підприємницької діяльності є навіть не прибутком, і становить грошову суму коштів від здійснення оподаткованих операцій в межах його господарської діяльності, яка включає оренду земельної ділянки, податки та збори, вартість придбаних товарів, заробітну плату найманих працівників та ряд інших складових, які відповідно до закону підлягають вирахуванню чи утриманню, і лише після цього грошова сума коштів становить «чистий дохід» від здійснення господарської діяльності. Інших заробітків чи доходів від здійснення підприємницької чи будь-якої іншої діяльності, в тому числі як найманого працівника, він не має. Також зазначив, що на утриманні відповідача знаходиться ще малолітня дитина [PERSON], від іншого шлюбу, де батьками є відповідач та [PERSON], де відповідачем сплачуються аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку/доходу. На підставі викладеного просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволені. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та підтримує їх. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08 серпня 2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 276247, виданим Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 08 серпня 2014 року, актовий запис № 486 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-KИ № 597167, яке видане 09 червня 2016 року Ленінським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 586 (а.с. 5). Дитина, [PERSON], проживає разом з матірю, і на даний час знаходиться на утриманні та матеріальному забезпеченні \~позивача. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2017 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 29 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 62-64). Згідно ч. 1\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 2\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4\~ст. 84 СК України\~право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто, основною обовязковою умовою для надання матеріальної допомоги дружині до досягнення дитиною трирічного віку, є існування обєктивної можливості чоловіка надавати таку допомогу. Згідно довідки № 00000000002 від 02.02.2017 року, виданої ТОВ «ТЕХМАШ-УКРАЇНА», відповідач [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ТЕХМАШ-УКРАЇНА» з 17 січня 2014 року, на даний час обіймає посаду директора, та отримує заробітну плату, розмір якої за період з січня по грудень 2015 року склав 15\~920 грн. (а.с. 54), а за період з січня по грудень 2016 року 17\~270,00 грн. (а.с. 53). Враховуючи, що відповідач по справі обіймає посаду директора ТОВ «ТЕХМАШ-УКРАЇНА», тобто має офіційне місце роботи та отримує регулярний дохід, суд вважає, що відповідач є таким, що може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач звернувшись до суду з даним позовом просила стгувати аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. \~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач має нерегулярний та мінливий дохід, та має можливість сплачувати аліменти у розмірі 3\~000,00 грн. на місяць, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування положень ч. 1 ст. 184 СК України та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи встановлені обставини справи та той факт, що відповідач має постійний офіційний регулярний дохід, суд вважає за доцільне стягувати аліменти з відповідача у частці від його заробітку, яка буде визначена судом. Посилання позивача на те, що відповідач є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХМАШ-УКРАЇНА» а отже є заможною людиною, що дозволятиме йому сплачувати аліменти у розмірі 3\~000,00 грн. на місяць, суд до уваги не бере та ставиться до них критично, оскільки ці обставини не підтверджені належними та допустими доказами, та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами щодо розміру доходу відповідача. Доказів про те, що діяльність вказаного підприємства є прибутковою, та доказів розміру доходів підприємства, позивачем суду не надано. Сам факт наявності статусу засновника та власника підприємства не дає підстав вважати, що цей власник отримує великі доходи, оскільки будь-які твердження повинні доказуватися належними чином, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що малолітня дитина має добрий стан здоровя, хронічних захворювань не має, а на її утримання з відповідача вже стягується аліменти у розмрі 1/6 частки від його доходів. Також судом встановлено, що відповідач має ще одну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 347528, виданим 19 липня 2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 997 (а.с. 56). Згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2012 року з відповідача стягнуто щомісяця на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.01.2012 року і до її повноліття (а.с. 7). Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів на утримання дружини суд також враховує положення ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно ч.5 якої встановлено, що гагальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Приймаючи до уваги рівень доходу відповідача, враховуючи наявність у відповідача двох малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], на утримання яких позивач сплачує аліменти у загальному розмірі 41,6 % (1/4 частина + 1/6 частина) від усіх його доходів, суд приходить до висновку, що\~позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/10 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, що на думку суду, буде достатнім та справедливим розміром для утримання дружини, та буде відповідати положенням ЗУ «Про виконавче провадження».\~ Згідно приписів ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до\~ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Тому судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 75, 79, 80, 81, 84, 184, 185 СК України,

Outcome: partial