Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

31.03.2017 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2006 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З грудня 2016 року подружжя припинили сімейні відносини через те, що між ними зникло почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний час проживають в одній квартирі, однак, ведення між ними спільного господарства припинено. Позивач вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе. Спору про розподіл спільного сумісного майна подружжя немає, малолітня донька мешкає разом з матір'ю, та й надалі буде мешкати з нею. Позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 05 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області(актовий запис № 582 від 05.10.2006 року), прізвище відповідача «[PERSON]» - залишити без змін. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 05 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], (актовий запис № 582 від 05.10.2006 року). (а. с. 5) Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а. с. 6) Шлюбні відносини між подружжям припинені з грудня 2016 року, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сім'ї є недоцільним, сімейні відносини припинені, примирення між ними не відбулося. Спору про поділ сумісного майна та місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON] немає. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. З'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved