Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

30 травня 2019 року ПАТ «Діамант банк» звернулися до Армур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , в якому просили суд: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором найму в розмірі 780 103,13 грн. та суму судових витрат в розмірі 11 702,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 29 квітня 2015 року між ПАТ «Діамант банк» та [PERSON] було укладено Договір найму житлового приміщення, відповідно до умов якого Банк передав відповідачу для проживання чотирикімнатну квартиру [ADDRESS] на певний строк за плату. Відповідач не здійснив повні розрахунки за Договором найму, тому позивач звернувся до суду. 11 листопада 2019 року ухвалою Армур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська справу передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва. 10 грудня 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява. 16 грудня 2019 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді [PERSON] На підставі розпорядження № 01-08-55 від 13 січня 2020 року щодо повторного автоматичного розподілу справи №199/4416/19 за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Марчук М.В., протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Фролової І.В., у зв`язку із звільненням судді [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року прийнято справу до провадження судді Фролової І.В., призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, відзив не надсилав. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 29 квітня 2015 року між ПАТ «Діамант банк» та [PERSON] було укладено Договір найму житлового приміщення, відповідно до умов якого Банк передав відповідачу для проживання чотирикімнатну квартиру [ADDRESS] на певний строк (три роки) за плату. 01 травня 2015 року на виконання умов Договору найму Банк передав відповідачу квартиру у користування, що підтверджується актом прийому-передачі квартири від 01.05.2015 року. Відповідно до умов Договору найму відповідач щомісячно, у строк визначений п. 3.2 цього Договору - не пізніше 30 числа кожного місяця, сплачує Наймодавцю плату у встановленому розмірі. Розмір орендної плати змінювався згідно п.3 «Розрахунки за договором» Договору найму від 29 квітня 2015 року. 15.09.2017 року між сторонами був підписаний Акт приймання-передачі квартири відповідно до якого відповідач повернув позивачу квартиру. Однак протягом дії Договору найму відповідач порушував свої зобов`язання з оплати орендної плати за користування квартирою та станом на поточну дату заборгованість відповідача за Договором найму складає 780 103,13 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості від 29.04.2015 року. 12 березня 2018 року Банком була направлена вимога № 491/25.1л про погашення наявної заборгованості. Однак зазначена вимога була відповідачем проігнорована та залишена без задоволення. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Відповідно до ст. 192 ЦК України, гроші (грошові кошти) є законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України. Згідно до ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. У відповідності до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Отже, в даному випадку виник юридичний факт оплати грошових коштів на користь Наймодавця, що підтверджується фактом підписання Договору найму від 29.04.2015 року сторонами і наявністю подальших відносин за Договором найму. Так, відповідно до п. 3 Договору найму сторонами врегульовано розмір плати за користування (орендної плати) та порядок розрахунків за кожний календарний місяць використання Об`єкту оренди. Згідно з п.3.2. Договору найму орендна плата здійснюється щомісячно не пізніше 30-го числа місяця, за який ця оплата проводиться. Позивачем було надано розрахунок заборгованості від 29.04.2015 року, відповідно до якого вбачається, що загальна сума до стягнення складає 780 103,13 грн. (сімсот вісімдесят тисяч сто три гривні 13 коп.) Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ПАТ «Діамант банк» та стягнення з [PERSON] на користь позивача коштів в сумі 780 103,13 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 11 702,00 грн.

Outcome: approved