Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

30 жовтня 2015 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить позбавити [PERSON], 25.02.1990р.н., батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], 29.12.2011р.н. та стягнути з [PERSON], 25.02.1990р.н., РНОКПП [NUMBER], який зареєстрований за адресою: [INFO], на користь [PERSON], 08.07.1993р.н., РНОКПП [NUMBER], яка зареєстрована за адресою: [INFO], аліменти на утримання сина [PERSON], 29.12.2011р.н., у розмірі 400грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 2011 року позивач проживала однією сім'ю з відповідачем, без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання народився син [PERSON], 29.12.2011р.н. Батьком дитини є відповідач, він же, вказаний батьком у свідоцтві про народження дитини. Фактично спільне проживання однією сім'єю з відповідачем без реєстрації шлюбу було припинено ще до народження дитини, а саме, з грудня 2011 року сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем за адресою: вул.Травнева, 22, смт.Ювілейне, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область. За весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у його вихованні. На сьогоднішній день дитині вже три роки і вісім місяців, він не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів (своїм батьком він називає дідуся), оскільки, за всі роки жодного разу його не бачив. В спілкуванні з позивачем, відповідач ніколи про сина не цікавився. З грудня 2011 року позивач розам з сином проживає у своїх батьків. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем, дитиною та батьками склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, його повноцінному світосприйняттю життя та оточуючих людей. Дитина виховується в приватному дошкільному закладі «Мікрошкола Монтессорі», методика виховання якого побудована на принципах незалежного мислення, поваги до себе, ровесникам, викладачам і до навколишнього світу. Дитина вчиться робити вибір, самостійно приймати рішення в різних ситуаціях, стає відповідальним за себе і оточення. Дитина знаходиться на обліку в приватному лікувальному закладі - ТОВ «Медичний центр «Клініка сімейної медицини», який розташований за адресою: вул.Горького, буд.16, м.Дніпропетровськ. Дитині вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди, стан здоров'я задовільний. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту його народження і по сьогоднішній день здійснюю позивач. Батько жодної участі в житті дитини не приймає. Окрім того, 12.08.2015р. відповідач надав письмову згоду та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], 29.12.2011р.н. Таким чином, відповідач свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків в повній мірі у відношенні свого сина [PERSON], 29.12.2011р.н. Відповідач працює неофіційно та отримує нерегулярний, мінливий дохід, з дня народженця дитини ухиляється від його утримання, матеріальну допомогу синові не надає. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує та просить розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, думку прокурора, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідач є батьком малолітньої дитини - сина [PERSON], 29.12.2011р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.11). [PERSON] у заяві від 12.08.2015р., яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], надав свою згоду та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав щодо мого малолітнього сина [PERSON], який народився у місті Дніпропетровську 29 грудня 2011 року (а.с.12). Довідкою про склад сімї та місце реєстрації № 21161 від 13.08.2015р., яка видана КП «Міські комунальні платежі», підтверджується, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], 25.02.1934р.н. (бабуся), [PERSON], 05.07.1967р.н. (батько), [PERSON], 07.08.1971р.н. (мати), [PERSON] 29.12.2011р.н. (син) (а.с.13). Відповідно до характеристики вихованця від 03.09.2015р., яка видана директором «Мікрошкола Монтессорі», [PERSON] відвідує заклад з квітня 2015 року, в якому адаптувався досить швидко. Дитина виховується у неповній сім'ї. Вихованням дитини і фінансовими витратами, а так само питаннями по догляду займається лише мати. Батько не бере участі у вихованні сина, жодного разу не з'являвся до зазначеної установи. Взаємовідносини з матір'ю дитини будуються на теплій, доброзичливій основі. Фізичне та психологічне здоров'я [PERSON] підтверджують медичні довідки, а так само часті медичні огляди проводяться в установі. Соціально-побутові навички відповідають віку. Хлопчик усвідомлює свої фізичні можливості та з ним не виникає труднощів у спілкуванні, у нього добре розвинені елементи наочно-образного та логічного мислення. У дитини добре розвинена мова, він має достатній для свого віку словниковий запас і вміє міркувати. Любить перебувати в колективі, має тільки позитивні риси характеру. У нього переважає пізнавальний вид спілкування з вихователями (а.с.14). Договором, який було укладено між приватним підприємством «Мікрошкола Монтессорі» в особі директора [PERSON], що діє на підставі статуту та [PERSON], підтверджується, що [PERSON] відвідує дитячий садок (а.с.15). Відповідно до довідки від 09.09.2015р., яка видана завідуючою педіатричної служби КСМ [PERSON], [PERSON], 29.12.2011р.н., знаходиться на обліку в медичному центрі «Клініка сімейної медицини» за адресою: вул.Горького 16, м.Дніпропетровськ. Дитині вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди, стан здоров'я задовільний. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження і до сьогодні здійснює мати. Батько дитини участі в цій сфері життя дитини не бере. Весь час батько дитини здоров'ям сина не цікавився, не телефонував до дільничного лікаря-педіатра, не виявляв бажання спілкуватись з лікарями медичного центру, щодо стану здоров'я [PERSON], [INFO]. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення (а.с.17). Відповідно до висновку, викладеному у акті обстеження житлово-побутових умов вихованця «Мікрошкола Монтессорі» від 03.09.2015р., який складений директором «Мікрошкола Монтессорі» [PERSON], [PERSON], 29.12.2011р.н., проживає за адресою: [INFO], у дитини є окрема спальня та ігрова кімната, спортивний зал, іграшки, матеріали для вікового розвитку. У дитини немає додаткових потреб та потреб у будь-чому. Є всі необхідні блага, створені умови для повноцінного розвитку та виховання (а.с.18). Згідно з характеристикою з місця роботи [PERSON] від 03.09.2015р., яка видана директором ТОВ «АНС Трейд» [PERSON], [PERSON], 1993р.н., працює у ТОВ «АНС Трейд» на посаді перекладача з 11.02.2013р. та по теперішній час. За період роботи на посаді перекладача зарекомендувала себе позитивно, як вдумливий фахівець, ініціативний працівник, успішно справляється зі своїми посадовими обов'язками. Ділові якості проявила на найвищому рівні, постійно прагне до самовдосконалення. У спілкуванні з колегами спокійна, доброзичлива і привітна, з партнерами та клієнтами ввічлива, завжди націлена на знаходження компромісних рішень. За характером миролюбна, уникає конфліктних ситуацій. В колективі користується повагою та авторитетом. У порушенні корпоративної етики помічена не була (а.с.19). Органом опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області надано висновок, у якому зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітнього сина - [PERSON], 29.12.2011р.н., оскільки він ухиляється від виховання дитини та матеріально її не забезпечує (а.с.33-34). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ч.1\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.ч.1-4\~ст.150 Сімейного кодексу України (далі СК України)\~батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Таким чином, наведені вище обставини дають підстави для висновку, що відповідач свідомо ухиляється від своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини, оскільки не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не спілкується із нею. Отже, із урахуванням інтересів дитини, відповідача необхідно позбавити батьківських прав. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,\~\~ніж\~\~30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкають разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач є працездатним та працює, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, яка проживає разом із позивачем, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ч.1\~ст.367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду із вимогою про позбавлення батьківських прав позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, крім того, оскільки згідно з п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~\~позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, відповідно до ч.3\~ст.88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved