Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

2 червня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою у домоволодінні [ADDRESS] В ході розгляду вказаної вище справи [PERSON] неодноразово уточнювала позовні вимоги. 13 липня 2010 року [PERSON] надала до суду уточнену позовну заяву. 29 квітня 2013 року [PERSON] надала уточнену позовну заяву про припинення права спільної часткової власності її та [PERSON] на вказане вище домоволодіння, про присвоєння квартирі 1,3 в домоволодінні літер А-1 [ADDRESS] адресу із зазначенням літери «а» - [ADDRESS], визначення порядку роздільного користування земельною ділянкою, яка розташована за вказаною вище адресою , згідно належній їй 7/12 частини житлового будинку та згідно варіанту 1 судової будівельно- технічної експертизи №245 від 26 березня 2013 року . 5 грудня 2013 року [PERSON] надала уточнену позовну заяву про визначення порядку роздільного користування земельною ділянкою, яка розташована по [ADDRESS] , згідно належній їй 7/12 частини житлового будинку та згідно варіанту 1 судової будівельно- технічної експертизи №245 від 26 березня 2013 року, припинити право спільної часткової власності її та [PERSON] на вказане вище домоволодіння, зазначивши замість ідеальних часток [PERSON] - 7/12; [PERSON] - 5/12 у обчисленні свого права власності [PERSON] - 1; [PERSON] -1. У обґрунтування своїх позовних вимог позивачка по первісному позову посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 22 березня 2007 року вона набула у власність 7/12 частин житлового будинку по [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних будівель, а саме : сараїв літери Г,Е,Ж,З, огорожа №2-5 та зливна яма №6. При цьому продавцеві частини будинку , у якої вона здійснила купівлю, належало з надвірних будівель сараї Ж,З, гараж Е. Згідно договору дарування на ім'я [PERSON] , з надвірних будівель відповідачці за первісним позовом належить сарай В,Г. Такі ж висновки зробили експерти при вирішенні питань, поставлених на експертизу в межах розгляду даної цивільної справи про реальний розподіл земельної ділянки. Визначений вище порядок користування домоволодінням встановлено рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 березня 1992 року. Отже , розділ в натурі домоволодіння відбувся більше 20 років тому. Фактично спільна часткова власність між нею та [PERSON] припиналась, оскільки спільне майно вже було поділене в натурі більше 20 років тому. Оскільки відповідачка та її співмешканець [PERSON] постійно вчиняють порушення її прав , навіть здорового глузду буде замало, щоби оцінити всі ті дрібні хуліганські дії, які вони вчиняють по відношенню до неї , - в даному випадку спільне користування та наявність спільної часткової власності є неможливим. На думку позивачки за зустрічним позовом , оскільки домоволодіння вже розділене в натурі, право власності у сторін наявне - право спільної часткової власності тільки погіршує далі її існування в належному їй об'єкті права власності. Право спільної часткової власності між нею та [PERSON] , відсутнє фактично. У судовому засіданні позивачка та її представник повністю підтримали позовні вимоги та надали пояснення відповідні вищенаведеному. Проти задоволення зустрічного позову відповідачка за зустрічним позовом та її представник заперечували з підстав, наведених вище. 4 липня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою у домоволодінні [ADDRESS] з урахуванням фактичного порядку користування земельною ділянкою, що склалася в домоволодінні [ADDRESS]. У обґрунтування своїх позовних вимог позивачка за зустрічним позовом посилається на те, що доцільно визначити порядок користування земельною ділянкою між нею та співвласником [PERSON] у вказаному вище домоволодінні. Їй , позивачці за зустрічним позовом , на підставі договору дарування від 24 липня 1992 року , зареєстрованого в КП «ХМБТІ» за р. №272 належить 5/12 частин житлового будинку [ADDRESS] . В житловому будинку літер А-1 вона займає квартиру №2 прим. УІІ,4-1,4-3,4-4,4-2,4-5,4-6,4-7, з надвірних споруд: сарай Г, ? частина зливної ями №6, частина огорожі. Позивачка за первісним позовом займає кв. 1, прим. І,3-1,3-2,3-3,3-4,3-5,3-6,гараж Є, сараї Ж,З, ? частини зливної ями №6, частину огорожі. Між нею та співвласником [PERSON], з її ініціативи виникають суперечки щодо користування земельною ділянкою. В житловому будинку між його співвласниками існував один варіант порядку користування землею : існував двір загального користування: від вхідної хвіртки в напрямку тилу земельної ділянки, на цій частині земельної ділянки розташовані гараж Е та сарай Г, друга частина земельної ділянки від порогу будинку літер А-1 до тилу ділянки ділилась між співвласниками відповідно частин в праві власності співвласників. Загальна площа земельної ділянки невелика і здійснити якийсь інший варіант розподілу неможливо. Позивачка дійсно пропонувала їй добровільно по добросусідські розділити землю, а саме : віддати їй всю центральну частину ділянки, а самій собі зробити вихід на вулицю із своєї житлової кімнати. Вона не заперечує проти того , щоб порядок користування земельною ділянкою був визначений відповідно до ідеальних часток співвласників, але вважає, що варіанти розподілу , які будуть запропоновані експертами не повинні порушувати порядок користування, що вже склався в житловому будинку. Та не порушувати прав співвласників. Представник третьої особи - Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, йому належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи - Управління Держземагенства у м. Харкові проти задоволення первісного та зустрічного позовів заперечував та пояснив, що відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України передбачається , що громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Згідно із ст. 125 Земельного Кодексу України /в редакції яка діяла до 1 січня 2013 року / встановлено , що право власності на земельну ділянку , а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Станом на 29 грудня 2012 року документи , які посвідчують право користування земельною ділянкою по [ADDRESS] позивачів за первісним та зустрічним позовами в Управлінні Держземагенства у м. Харкові Харківської області не обліковуються. На теперішній час власником земельної ділянки по [ADDRESS] відповідно до п. 7 Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», є Харківська міська рада. Згідно із ст. 395 ЦК України закріплено, що речовими правами на чуже майно є:1/право володіння;2/ право користування /сервітут/;3/ право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб / емфітевзис/;4/ право забудови земельної ділянки /суперфіцій/. Згідно із ст. 401 ЦК України встановлено, що право користування чужим майном /сервітут/ можу бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів /земельний сервітут/ або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Статтею 402 ЦК України передбачено , що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення , та власником /володільцем/ земельної ділянки. Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку , встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. Таким чином, 3-я особа вважає, що визначити порядок користування земельною ділянкою позивачі за первісним та зустрічним позовом повинні лише за згодою та з урахуванням думки власника цієї земельної ділянки - Харківської міської ради. На теперішній час в матеріалах справи відсутні докази звернення позивачів до Харківської міської ради з питання отримання у користування земельною ділянкою та як наслідок визначення порядку її користування. Відносно наявних матеріалах справи експертиз, які були проведені ХНДІСЕ , слід зазначити , що згідно ст. 20 Закону України «Про землеустрій», передбачено , що Землеустрій проводиться в обов'язковому прядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі , зокрема , встановлення та зміни меж об'єктів землеустрою, у тому числі визначення та встановлення в натурі державного кордону України. Стаття 5 зазначеного Закону встановлює, що об'єктами землеустрою є, зокрема , території землеволодінь та землекористувань чи окремі земельні ділянки. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про землеустрій» передбачається , що розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів - землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами - землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою. В редакції цього Закону , яка діяла до 1 .01.2013 року закріплено, що розробниками документації із землеустрою є юридичні та фізичні особи, які отримали ліцензії на проведення робіт із землеустрою відповідно до закону. На теперішній час в матеріалах справи відсутні докази того, що ХНДІСЕ отримав у встановленому порядку ліцензію на проведення робіт із землеустрою або у його складі працюють сертифіковані інженери землевпорядники. Суд, вислухав пояснення сторін , їх представників, 3-особу , дослідивши матеріли справи, у тому числі висновки судових будівельно-технічних експертиз, приходить до висновку , що первісний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] , підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено судом та підтверджується документально , право власності на домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано на ім'я : [PERSON] - 5/12 частини на підставі договору дарування , посвідченого 24 липня 1992 року 5-ою ХДНК р. №5-2483, [PERSON] - 7/12 частини , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22 березня 2007 року 7-ою ХДНК, р №7-839. Відповідно до довідки висновку №7789 додаткової судової будівельно- технічної експертизи від 14 вересня 2012 року /а.с.151/ , зробленої на підставі даних матеріалів інвентарної справи, до 1935 року домоволодіння [ADDRESS] , за денаціоналізацією належало [PERSON] , в цілому. Плаща земельної ділянки складала - 625 кв. м.. У 1935 році [PERSON] продала домоволодіння в цілому , [PERSON], у 1959 році рішенням народного суду ї ділянки Жовтневого району м. Харкова від 10.04.1959 року право власності - на ? частину домоволодіння , було визнано за померлою дружиною [PERSON], у 1959 році рішенням народного суду 4-ї ділянки Жовтневого району м. Харкова від 9 грудня 1959 року право власності - по 3/12 частини домоволодіння було визнано за [PERSON] , [PERSON], [PERSON], а також по 1/12 частини домоволодіння було визнано за [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у 1963 році [PERSON] і [PERSON] подарували належні їм - 4/12 частини домоволодіння - [PERSON], у 1969 році [PERSON] подарувала належну їй - 1/12 частину домоволодіння - [PERSON], у 1982 році [PERSON] продала належні їй 7/12 частин домоволодіння - [PERSON], у 1992 році [PERSON] та [PERSON] подарувала належні їм- 5/12 частини домоволодіння - [PERSON], у 1992 році [PERSON] подарувала належні їй - 7/12 частин домоволодіння - [PERSON], у 2004 році спадщину після [PERSON] - на 7/12 частин домоволодіння - прийняв її син [PERSON], у 2005 році [PERSON] продав йому - 7/12 частин домоволодіння - [PERSON], у 2007 році [PERSON] продала належні їй - 7/12 частини домоволодіння - [PERSON]. Таким чином , первісними ідеальними частками для кожного з співвласників, сторін у справі є долі котрі існують на теперішній час: [PERSON] - 5/12 частини домоволодіння; [PERSON] - 7/12 частини домоволодіння. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 березня 1992 року було визначено порядок користування вказаним вище домоволодінням між співвласниками, яким у користування були виділені конкретні приміщення. Як вбачається з довідки, приведеної у висновку №7789 додаткової судової будівельно- технічної експертизи від 14 вересня 2012 року , сторони у справі ,а саме : [PERSON] стала власником 7/12 частин , [PERSON] - 5/12 частин та їм перейшли у користування на ці частки та приміщення , які були визначені рішенням суду від 27 березня 1992 року. Проти цього у судовому засіданні не заперечували сторони та їх представники. На розгляд суду експертами були запропоновані наступні варіанти визначення порядку користування вищевказаною земельною ділянкою: два варіанта відповідно до висновку судової будівельно - технічної експертизи №3540/6650/6651 від 25 вересня 2009 року ХНДІСЕ /а.с.39- 49 том 1/; додатковий варіант до експертизи №3540/6650 від 25 вересня 2009 року /а.с.121 том. 1 /; сім варіантів відповідно до висновку №7789 КП «ХМБТІ» від 14 вересня 2012 року /а.с.148-174 том.1/; чотири варіанта відповідно до висновку додаткової судової будівельно -технічної експертизи №245 від 26 березня 2013 року /а.с.247-257 том 1/. Вказані вище варіанти , які були запропоновані експертами , були досліджені у судовому засіданні. Позивачка за зустрічним позовом [PERSON] просила визначити порядок користування земельною ділянкою у домоволодінні [ADDRESS] з урахуванням фактичного користування такою співвласниками , що склався протягом багатьох років. Однак , на думку суду , на теперішній час , коли співвласниками стали інші особи, а саме сторони у справі , визначення окремого порядку користування земельною ділянкою , вкрай необхідно . Це пов'язано з тим, що між [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні відносини, які супроводжуються постійними сварками. Такі відносини між сторонами у справі , проявлялися також у судових засіданнях, при розгляді зазначеної справи. Суд вважає доцільним визначити порядок користування земельною ділянкою у домоволодіння по [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] та [PERSON] відповідно до 6 варіанту висновку №7789 додаткової судової будівельно- технічної експертизи від 14 вересня 2012 року . А саме :виділити для співвласників [PERSON] та [PERSON] спільне подвір'я № І для проходу на виділену земельну ділянку , площею 16 кв.м.. У користування співвласника [PERSON] виділити земельну ділянку , яка складається з двох часток : перша №ІІ - під житловими будівлями та садом-городом, з боку домоволодіння №11- площею 55 кв. м.. Усього в користування співвласника [PERSON], з урахуванням площі спільного подвір'я №І, площею 7 кв. м. , виділити земельну ділянку - площею 265 кв. м., що відповідає її первісній ідеальній долі. У користування співвласника [PERSON] виділити земельну ділянку, яка складається з двох часток : перша №ІІІ - під житловими будівлями та частиною двору і саду-городу, в середині ділянки - під житловими будівлями та частиною двору і саду - городу, в середині ділянки, площею 182 кв. м., друга №ІІІ а - під другою частиною саду-городу, в середині ділянки, площею - 179 кв. м.. Усього в користування співвласника [PERSON] , з урахуванням спільного подвір'я №І, площею 9 кв. м., виділити земельну ділянку - площею 370 кв. м. , що відповідає її первісній ідеальній долі. Межу розподілу прокласти за лінією АБВГДЛЗНП.. Суд прийшов до такого висновку виходячи з наступного. Як зазначено у висновку №7789 додаткової судової будівельно- технічної експертизи від 14 вересня 2012 року , на час проведення дослідження в домоволодінні [NUMBER] існує порядок користування житловими та службовими будівлями і спорудами, який було визначено рішенням Жовтневого районного народного суду м. Харкова від 276 березня 1992 року [PERSON] - користується кв. 4 /приміщення 4-1,4-2,4-3,4-4,4-5,4-6,4-7,ІІ,ІІІ,1У,УІІ/ в житловому будинку літер «А-1» з прибудовами і підвалом , сараєм літер «Г», навісом літер «И2, 5/12 частиною огорожі №2,5/12 частиною воріт №5. Всього під будівлями та спорудами зайнято 144 кв. м. , в тому числі під житловими будівлями - 103 кв. м. . [PERSON] - користується кв. 3 та кв. 1 / приміщення 3-1,3-2,3-3,3-4,3-5,3-6,1-1,1-2,1-3,1-4/ в житловому будинку літер «А-1» з прибудовами і підвалом , сараєм літер «З», 7/12 частин огорожі №2,7/12 частин воріт №5. Всьго під будівлями та спорудами зайнято 88 кв.м., в тому числі під житловими будівлями - 88 кв. м.. При розробці експертом вказаного вище варіанту порядку користування земельною ділянкою між сторонами у справі, були враховані розмірі часток в загальній власності на будинок; зміни в частках загальної власності , котрі сталися внаслідок з прибудовами до уваги не бралися. При такому порядку користування можливо створити окремий виїзд на вулицю з кожної частки ділянки і розмір , кожної з цих часток , складає не менш 200 кв. м.. Ширина виїзду на вулицю не менш 2,6 м.. Границя користування проходить не ближче ніж на 1,0 метр від глухих стін основних або службових будівель та не ближче ніж 2,0 м. від стін , що мають вікна. Ширина проходу /доріжки/ до виділених часток земельної ділянки не менше 0,75 м.. Крім того в користування сторін , з урахуванням площі спільного подвір'я , виділяються земельні ділянки , що відповідають їх первіснім ідеальнім долям. На земельній ділянці ІІІа, яка виділяється у користування [PERSON] знаходяться побудови літер «И» та «Г» , які за рішенням судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 24 жовтня 2013 року та додаткового рішення від 7 листопада повинні бути знесені [PERSON] , як самовільні. Відповідно до Постанови ПВСУ №7 від 16 квітня 2004 року, при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно- правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 року , згідно з положеннями чинної до цієї дати ст. 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження . Після 31 грудня 2001 року в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до ст. 120 ЗК України 2001 року на підставі цивільно- правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем До особи, яка придбала житловий будинок , будівлю або споруду після 31 грудня 2003 року , згідно зі ст. 377 ЦК України, а з часу внесення змін до ст. 120 ЗК України від 27 квітня 2007 року - і згідно зі ст. 120 ЗК України, переходило право власності на земельну ділянку , на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором, а якщо договором це не було визначено , до набувача переходило право власності на ту часину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком , будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. При переході права власності на будівлі та споруди до фізичних або юридичних осіб, які не могли мати у власності земельні ділянки, до них переходило право користування земельною ділянкою. Аналізуючи вищенаведені варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою , які були запропоновані експертами , суд дійшов до висновку , що саме 6 варіант висновку №7789 додаткової судової будівельно- технічної експертизи від 14 вересня 2012 року, найбільш приємніший , а інші запропоновані експертами варіанти порядку користування спірною земельною ділянкою , не можуть бути прийняті судом , виходячи з наступного. Так, 1 варіант порядку користування земельною ділянкою відповідно до висновку судової будівельної-технічної експертиз №3540/6650/6651 від 25 вересня 2009 року , передбачає ширину виїзду [PERSON] на вулицю 1,5 м., тоді як так ширина виїзду відповідно до Інструктивних вказівок від 4.04.1974 року, повинна бути не менш 2,6 м../а.с.39/49 том 1/ ІІ варіант порядку користування земельною ділянкою відповідно до зазначеного висновку , передбачає надання позивачці за зустрічним позовом [PERSON] у користування земельну ділянку , яка складається з двох часток, одна з яких для виїзду шириною 3,60 м.. Саме цю частку земельної ділянки, виходячи з її конфігурації /довжини та ширини /, не можливо використовувати для саду-городу , влаштування допоміжних побудов , враховуючи те, що [PERSON] не має в особистому користуванні підсобних приміщень. Зазначений варіант був наданий експертом у 2009 році , коли не було ухвалено рішення від 24 жовтня 2013 року про знос побудов літер «И» та «Г». Додатковий варіант порядку користування земельною ділянкою до експертизи №3540/6650/6651 від 25 вересня 2009 року , передбачає ширину виїзду [PERSON] на вулицю 2, 3 м., тоді як так ширина виїзду відповідно до Інструктивних вказівок від 4.04.1974 року повинна бути не менш 2,6 м.. ІІ,ІІІ,1V,VІІ варіанти порядку користування спірною земельною ділянкою ,які були запропоновані експертами відповідно до висновку №7789 додаткової судової будівельно- технічної експертизи від 14 вересня 2012 року, передбачають ширину виїзду [PERSON] на вулицю 1,5 м. та 1,55 м. , тоді як так ширина виїзду відповідно до Інструктивних вказівок від 4.04.1974 року повинна бути не менш 2,6 м.. 1 варіант порядку користування спірною земельною ділянкою ,який був запропонований експертом відповідно до висновку №7789 додаткової судової будівельно- технічної експертизи від 14 вересня 2012 року, передбачає виділення у користування позивачки за зустрічним позовом [PERSON] земельну ділянку , яка складається з двох часток ІІа , площею 104 кв. м. та ІІ . площею 154 кв. Земельна ділянка ІІа, площею 104 кв. м. , має ширину 3, 15 кв. м. та довжину 32,22 кв. м. . На думку суду таку земельну ділянку можливо використовувати лише для проходу та проїзду на земельну ділянку ІІ площею 154 кв. м., та не можливо використовувати її під сад -город та влаштування підсобних приміщень. V варіант порядку користування спірною земельною ділянкою ,який був запропонований експертом відповідно до висновку №7789 додаткової судової будівельно- технічної експертизи від 14 вересня 2012 року, передбачає виділення у користування позивачки за зустрічним позовом [PERSON] земельну ділянку , яка складається з двох часток ІІа , площею 75 кв. в. м. та ІІ . площею 183 кв. При запропонуванні зазначеного варіанту , експертом не було враховано, що у користування позивачки за первісним позовом [PERSON] виділяється земельна ділянка , на якій мається сад /довголітній/ [PERSON]. Позивачка за первісним позовом [PERSON] просила суд визначити порядок роздільного користування земельною ділянкою, яка розташована за вказаною вище адресою , згідно належній їй 7/12 частини житлового будинку та згідно варіанту 1 судової будівельно- технічної експертизи №245 від 26 березня 2013 року . Такий варіант визначення порядку користування земельною ділянкою у вищевказаному домоволодінні , визначити не можливо, оскільки експертом пропонується надати позивачці за зустрічним позовом [PERSON] в'їзд на вулицю шириною 1,5 м., тоді як ширина виїзду відповідно до Інструктивних вказівок від 4.04.1974 року повинна бути не менш 2,6 м.. З цих же підстав не можливо прийняти варіант 2 зазначеної експертизи. Відповідно до варіантів ІІІ та 1V порядку користування спірною земельною ділянкою ,який був запропонований експертом відповідно до висновку №7789 додаткової судової будівельно- технічної експертизи від 14 вересня 2012 року, у [PERSON] не має земельної ділянки для використовування під сад-город та інше, оскільки їй у користування надається земельна ділянка довжиною 31,50 м. та шириною 2,70 м. , по якій можливо лише пересуватися. Таким чином, на думку суду запропоновані експертами вищевказані варіанти , які судом проаналізовані кожний окремо , та яким надано оцінку , не можуть бути прийняті судом, оскільки чіпляють інтереси та права співвласника [PERSON] на використання земельної ділянки. Що стосується позовних вимог [PERSON] про припинення права спільної часткової власності , то такі не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Як встановлено судом та підтверджується документально , будинок [ADDRESS] знаходиться у сторін у справі у спільній частковій власності, оскільки кожній з них належить: [PERSON] - 7/12 часток , [PERSON] - 5/12 часток . Відповідно до ст. 367 ЦК України,майно ,що є у спільній частковій власності , може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю сторін. У разі відсутності згоди між співвласниками щодо поділу майна і взаєморозрахунків між ними спір вирішується в судовому порядку на підставі ст. 364,365 ЦК України. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Посилаючись на рішення Жовтневого районного народного суду м. Харкова від 27 березня 1992 року , позивачка за первісним позовом помиляється, що зазначеним рішенням було поділено вищевказане майно між співвласниками. У судовому засіданні було досліджено рішення суду від 27 березня 1992 року, його копія залучена до матеріалів справи. Як вбачається з рішення від 27 березня 1992 року , судом було вирішено питання про визначення порядку користування житловим будинком [ADDRESS] між співвласниками [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Визначення порядку користування житловим будинком між співвласниками , не тягне за собою припинення права спільної часткової власності на нього. Враховуючи те, що експертизи , які маються у матеріалах справи, проводилися за клопотанням обох сторін, та обидві сторони несли витрати на оплату за проведення експертиз, суд вважає не стягувати ці витрати . Це також стосується розподілу витрат на судовий збір сторонами.

Outcome: partial