Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

30.12.2020 року позивач [PERSON] поштою звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - кімнатами [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказувала, що на підставі ордера на житлове приміщення в гуртожитку вона є наймачем кімнат [ADDRESS] . Відповідач по справі у вказаному житловому приміщенні зареєстрований, але з 2007 року не проживає. Факт реєстрації відповідача у вказаному житловому приміщенні створює перешкоди наймачу у здійсненні своїх прав. 03.02.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 19.03.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились. 01.07.2021 року представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі позивача та його представника, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував, просив не розглядати клопотання про виклик свідків. Відповідач про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не направив, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Згідно довідки про причину повернення поштового відправлення на адресу реєстрації відповідача - «адресат відсутній за вказаною адресою». Третя особа про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, будь-яких заяв на адресу суду не надходило. Суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно копії ордеру на житлове приміщення № 2120, виданим виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради 23.01.2013 року, [PERSON] із сім`єю у складі двох чоловік має право займати житлове приміщення в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . До складу сім`ї входить: син - [PERSON] . Право користування вказаними кімнатами підтверджується договором найму житлового приміщення № 1201/М-24 від 07.09.2018 року, що укладений між позивачем і третьою особою. Згідно з витягу Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради № 15.2-03/22351 від 22.12.2020 року, [PERSON] , [INFO] разом зі своїм сином [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту про фактично проживаючих осіб № 38 від 23.12.2020 року, у вказаному житловому приміщенні зареєстровані 2 особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а фактично проживає лише 1 особа - [PERSON] . [PERSON] , [INFO] відсутній у житловому приміщенні за вказаною адресою з 2007 року, місце його перебування не відоме. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні цивільної справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно статті 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12.04.1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст. 107 ЖК ( 5464-10 ) наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у спірному житловому приміщенні без поважних понад десять років, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування кімнатами № [NUMBER] , [NUMBER] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Наслідком задоволення подібної вимоги (втрата права користування житловим приміщенням) є зняття особи з реєстрації за відповідною адресою.

Outcome: approved