Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

29 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення способу спілкування та виховання дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що в період з 20 вересня 2008 року по 25 липня 2013 року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом із матірю. З цього часу [PERSON] почала створювати йому перешкоди у вихованні сина та спілкуванні з ним. Рішенням Ворожбянської міської ради від 30 липня 2013 року рекомендовано призначити йому побачення із сином у суботу та неділю до 18 години другого тижня місяця за місцем його проживання та у четверту суботу місяця з 08 години за місцем проживання [PERSON] у м. Ворожба. Однак, не зважаючи на це він був позбавлений можливості бачити сина. Рідкі та короткочасні побачення закінчувалися негативною поведінкою відповідачки, її співмешканця та батьків. Вважає, що систематичне спілкування з ним відповідає інтересам сина, так як між ними існує міцний емоційний зв'язок. Вказує, що спиртними напоями не зловживає, займається спортом, позитивно характеризується за місцем проживання, працює, має стабільний дохід та може створити необхідні умови для відпочинку сина та позитивного впливу на нього. Посилаючись на викладені вище обставини просить встановити спосіб участі у вихованні сина у формі систематичних побачень у першу і третю суботу та неділю кожного місяця, а саме: з 10 години суботи до 19 години неділі за місцем його проживання, а також спільний відпочинок із сином та його оздоровлення у період літніх канікул перші два тижні липня та серпня місяців кожного року. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] позов підтримали. Відповідачка [PERSON] та її представник за договором про надання правової допомоги [PERSON] у судовому засіданні позов визнали частково. Відповідачка не заперечувала проти участі позивача у вихованні сина в порядку, рекомендованому службою у справах дітей Сумської міської ради, з урахуванням розпорядку дня та стану здоровя дитини, шляхом побачень у першу та третю суботу місяця з 10 години до 19 години 30 хвилин та у першу і третю неділю місяця з 10 до 16 години 30 хвилин, а також у період літніх канікул у перші два тижні будь-якого місяця за попередньою домовленістю. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Сумської міської ради у судове засідання не зявився. Начальник служби надіслав листа про розгляд справи без участі їх представника (а. с. 41, 93). Представник третьої особи - Служби у справах дітей Білопільської районної державної адміністрації Сумської області [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, суду зазначив, що дні та умови спілкування позивача з сином повинні бути узгоджені з відповідачкою, з урахуванням стану здоровя дитини, її інтересів та розпорядку дня. Представник третьої особи: органу опіки та піклування Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не зявився. Міський голова [PERSON] надіслав листа про розгляд справи у відсутність їх представника (а. с. 58, 92). Заслухавши позивача [PERSON], його представника [PERSON], відповідачку [PERSON], представника останньої [PERSON], представника Служби у справах дітей Білопільської РДА [PERSON], повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. За змістом ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ст. 10 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Судом встановлено, що 20 вересня 2008 року сторони у справі зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27 червня 2013 року (а. с. 7). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 липня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини щомісячного доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття (а. с. 6). Згідно з матеріалами справи, малолітній [PERSON], [INFO] перебуває на обліку у лікаря алерголога з діагнозом «Атопічний дерматит», у звязку з чим потребує дотримання правил гігієни та режиму харчування (а. с. 63-70). Крім того, щодня, окрім понеділка та неділі, дитина відвідує заняття з підготовки до школи, англійської мови та спортивно-бальних танців (а. с. 38-39, 107). Відповідно до рішення виконавчого комітету Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області від 30 липня 2013 року №88 рекомендовано призначити днями побачень батька [PERSON] з сином [PERSON], [INFO], суботу з 08 години та неділю до 18 години 00 хвилин другого тижня місяця, за місцем проживання батька в м. Суми, четверту суботу місяця з 08 години до 18 години за місцем проживання матері [PERSON] в м. Ворожба. Зобовязано [PERSON] не перешкоджати [PERSON] спілкуватися та приймати участь у вихованні сина [PERSON], [INFO]. Зобовязано [PERSON], щоб спілкування з малолітнім сином не перешкоджало нормальному розвитку дитини (а. с. 9). Позивачу на праві власності належить двокімнатна квартира під №1 у будинку №19 по вул. Миру у м. Суми загальною площею 46,6 кв. м, що підтверджується договором дарування квартири від 28 жовтня 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим у реєстрі за №2565 (а. с. 20) З акту обстеження умов проживання від 13 червня 2017 року, складеного головним спеціалістом служби у справах дітей Сумської міської ради, вбачається, що у вказаній вище квартирі фактично проживає позивач разом із співмешканкою - [PERSON], [INFO], донькою останньої, [PERSON], [INFO] та сином [PERSON], [INFO]. Квартира зі всіма зручностями, сучасним ремонтом, ізольованими кімнатами. У помешканні чисто, створено належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей. Діти забезпечені необхідними меблями, мають свої ліжка, місця для проведення ігор та занять. Для дитини, [PERSON], також мається спальне місце. Стосунки у сімї дружні, доброзичливі (а. с. 96-97). Позивач працює у ТОВ «Домінанта» на посаді водія з 08 липня 2010 року по даний час. За період роботи зарекомендував себе акуратним, дисциплінованим, ініціативним, здатним взяти на себе відповідальність у прийнятті рішень в межах компетенції. Володіє досвідом роботи, сумлінний, доброзичливий, працьовитий, тактовний, ввічливий, уважний, користується повагою серед співробітників, трудову дисципліну не порушує, доган та стягнень не має. Починаючи з вересня 2013 року з доходу [PERSON] утримуються та перераховуються аліменти на користь [PERSON] Робочий день [PERSON] з 08 до 17 години. У разі відрядження робочий день не нормований. Вихідні дні субота, неділя і державні святкові дні. Тарифна відпустка згідно з графіком (а. с. 13-14, 108). Згідно з висновком Служби у справах дітей Сумської міської ради від 20 червня 2017 року можливо визначити час та день для спілкування [PERSON] з сином [PERSON], [INFO] у формі систематичних побачень, а саме: у першу та третю суботи місяця з 10 години до 19 години 30 хвилин та у першу і третю неділі місяця з 10 години до 16 години 30 хвилин за місцем проживання [PERSON], а також на момент оздоровлення дитини під час літніх канікул перші два тижні липня або перші два тижня серпня за попередньою домовленістю батьків, але не більше, ніж половину тривалості літніх канікул, з урахуванням стану здоровя дитини, пори року, погодних умов та інших обставин, що мають істотне значення при спілкуванні батька з сином. Під час співбесіди з малолітнім [PERSON] встановлено, що він любить батька, останній його ніколи не ображав, раніше ночував у нього вдома, але тепер ночувати у батька він не хоче (а. с. 51-52, 94-95). В Декларації прав дитини зазначено, що дитина внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Принцип 6-й Декларації прав дитини встановлює, що дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і, у всякому випадку, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Конвенція про права дитини, також, визнає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Як передбачено ч. 3 ст. 9 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 за №789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 18 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з положеннями ст. 15 означеного Закону дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Аналогічні принципи закріплені і в положеннях ст. ст. 141, 153 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ними алкогольними напоями та наркотичними засобами (ч. 1, ч. 2 ст. 159 СК України). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. 8 ст. 7, ч. 1, 2 ст. 155 СК України). В судовому засіданні встановлено що позивач хоча і проживає окремо від дитини, яка мешкає з матірю [PERSON], проте він виявляє бажання спілкуватись з дитиною, бере участь у її вихованні, піклується про розвиток сина та приймає участь у його утриманні. Тобто, будь-яких обмежень стосовно спілкування батька з сином судом не встановлено, як і не встановлено судом жодних обставин, які б свідчили про те, що таке спілкування буде перешкоджати нормальному розвитку дитини. З урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що між тим із батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків із своїми дітьми служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини. Проте, таке спілкування, використання батьківських прав не може здійснюватись в супереч інтересам дитини. Отже, суд вважає, що безпосередня участь батька [PERSON] у вихованні сина, регулярне спілкування між ними, не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед, буде повністю відповідати інтересам дитини. Однак, оскільки виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу часу побачень батька з дитиною, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею є обґрунтованими. Разом з цим суд, з урахуванням у першу чергу інтересів дитини, її віку, стану здоровя, режиму дня, та інших обставин, що мають істотне значення, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. За встановлених фактичних обставин, суд вважає необхідним визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] у формі систематичних побачень з дитиною з урахуванням стану здоровя дитини, розпорядку дня та інших обставин, що мають істотне значення, а саме: у першу та третю суботи місяця з 10 години до 19 години 30 хвилин та у першу і третю неділі місяця з 10 години до 16 години 30 хвилин за місцем проживання позивача з дотриманням розпорядку дня дитини та відвідуванням занять згідно з графіком у супроводі батька, а також два тижні у період оздоровлення дитини під час літніх канікул за попередньою домовленістю з матірю. В задоволенні інших вимог позивача щодо ночівлі дитини у батька з суботи на неділю суд вважає необхідним відмовити для уникнення психоемоційних навантажень, зважаючи на малолітній вік дитини, а також з огляду на те, що дитина сама не виявила бажання ночувати вдома у батька. Крім того, суд звертає особливу увагу обох батьків на необхідність компромісу та взаємних поступок у питаннях, повязаних з вихованням їх спільної дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в звязку з частковим задоволенням позову, та відсутності можливості визначення пропорційності задоволення вимог, суд вважає необхідним порівну розподілити судові витрати між сторонами та стягнути з відповідачки на користь позивача половину понесеного позивачем судового збору у сумі 320 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial