overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

31 серпня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 27 жовтня 2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі ДРАЦС по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 492. Від спільного подружнього проживання у них народився син - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось і тому на даний час вона звернулась до Коломийського міськрайонного суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Фінансову допомогу на утримання сина відповідач не надає, а їй важко самостійно утримувати дитину. Відповідач офіційно не працює, однак стан його здоровя та матеріальне становище дають можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі по 500 гривень щомісячно, а тому просить суд її позов задовольнити та стягувати [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в розмірі по 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка подала до суду заяву, згідно якої позов підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. Відповідач теж подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Зясувавши обставини, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] /а.с.4/. На сьогоднішній день відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Неповнолітній син перебуває на утриманні позивачки. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідач є фізично здоровою людиною, має нерегулярний дохід, інших дітей та непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати відповідно до СК України немає, а тому суд приходить до висновку, що необхідно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача на користь держави 551,20 грн. судового збору. .На підставі ст.,ст. 180-182, 184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

31 серпня 2016 року позивач купив у [PERSON] житловий будинок розташований по вулиці Лісна, буд. 45 в смт. Миколаївка, Миколаївського району, Одеської області з усіма господарськими будівлями та присадибну ділянку до цього будинку за 30000,00 гривень, що підтверджується розпискою від 31.08.2016 року на суму 30000,00 гривень виданою продавцем, відповідно до договору купівлі продажу. 31 серпня 2016 року відповідачка передала позивачу техпаспорт на житловий будинок та інші документи і пообіцяла оформити договір нотаріально до 09 вересня 2016 року. Позивач неодноразово звертався оформити договір через нотаріальну контору, однак до теперішнього часу оформлення не провели, а тому він змушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу в його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в її відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як те, що договір купівлі продажу будинку є дійсним, підтверджується матеріалами справи копією паспорта [PERSON] ( а.с. 3 ), копією договору купівлі продажу будинку ( а.с. 4 ), копією розписки [PERSON], кошти отримала в повному обсязі, претензій до покупця не має ( а.с. 5 ), копією технічної документації на житловий будинок ( а.с. 6 8 ). Позивач володіє придбаним будинком та користується, оскільки мешкає в ньому, сплачує вартість комунальних послуг та утримує будинок в належному стані. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися з усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В ч. 1 ст. 334 ЦК України зазначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

31 серпня 2016 року позивач, ПАТ АБ «Укргазбанк», звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за додатковим договором № 1056040/1 від 02 березня 2011 року. Посилався на те, що 02.03.2011 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] укладена додатковий договір № 1056040/1 на картковому рахунку, згідно якого банк надав кредит в сумі 4\~400 грн., на строк з 02.03.2011 року по 01.03.2012 року, зі сплатою процентів за користування дозволеним овердрафтом та овердрафтом, виходячи з 28,0% річних. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 3 975 грн. 26 коп., яка складається з: заборгованості по кредиту 2 055 грн. 22 коп., заборгованості по сплаті процентів 1 920 грн. 04 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи заяву позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 02.03.2011 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] укладена додатковий договір № 1056040/1 на картковому рахунку, згідно якого банк надав кредит в сумі 4\~400 грн., на строк з 02.03.2011 року по 01.03.2012 року, зі сплатою процентів за користування дозволеним овердрафтом та овердрафтом, виходячи з 28,0% річних. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 3 975 грн. 26 коп., яка складається з: заборгованості по кредиту 2 055 грн. 22 коп., заборгованості по сплаті процентів 1 920 грн. 04 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволенню позовних вимог. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

31 серпня 2016 року позивач, ПАТ КБ ПриватБанк, звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 04 серпня 2010 року. Посилався на те, що 04.08.2010 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 3500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 27 439 грн. 75 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 1 495 грн. 28 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 20 461 грн. 65 коп., заборгованість за пенею та комісією 3 699 грн. 97 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) - 1282 грн. 85 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь \~ заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у її відсутність не надавала. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати \~ справу у відсутність \~ \~ відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 04 серпня 2010 року укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 3500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 27 439 грн. 75 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 1 495 грн. 28 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 20 461 грн. 65 коп., заборгованість за пенею та комісією 3 699 грн. 97 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) - 1282 грн. 85 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

31 серпня 2016 року позивач, ПАТ КБ ПриватБанк, звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 22.03.2011 року. Посилався на те, що 22.03.2011 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 3 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 15 532 грн. 57 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 2 317 грн. 07 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 10 299 грн. 66 коп., заборгованість за пенею та комісією 1 700 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) - 715 грн. 84 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь \~ заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у її відсутність не надавала. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати \~ справу у відсутність \~ \~ відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 22 березня 2011 року укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 3 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 15 532 грн. 57 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 2 317 грн. 07 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 10 299 грн. 66 коп., заборгованість за пенею та комісією 1 700 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) - 715 грн. 84 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

31 серпня 2016 року представник позивача [PERSON] звернувся в суд з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] селищної ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно, вирішивши питання щодо розподілу судових витрат, яке не знайшло свого вирішення при прийнятті рішення. 19 серпня 2016 року Маневицьким районним судом Волинської області було винесено рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] селищної ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно. Вищенаведеним рішенням позов [PERSON] задоволено повністю. Під час ухвалення даного судового рішення судом поза увагою залишилося питання про судові витрати. Оскільки відповідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України присутність сторін в судовому засіданні при ухваленні додаткового рішення не є обовязковою, а також з метою оперативності розгляду справи, суд вважає за доцільне додаткове рішення ухвалити без явки сторін, оскільки вони належним чином були повідомлені про місце і час розгляду справи. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом встановлено, що від сплати судового збору позивач [PERSON] звільнений на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ ,,Про судовий збір, оскільки являється інвалідом другої групи. Оскільки судове рішення ухвалено на користь [PERSON] то відповідно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] селищної ради Маневицького району Волинської області, підлягає стягненню в спеціальний фонд Державного бюджету України (УДКСУ у Манев. р - ні (Манев. р - н) 22030001. Код за ЄДРПОУ 37950857, Рахунок отримувача 31211206700287. Банк отримувача ГУДКСУ у Волинській області. Код банку отримувача 803014. Маневицький районний суд Волинської області. Платник [PERSON] селищна рада Маневицького району Волинської області) 6 641 (шість тисяч шістсот сорок одна гривня) судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

31 серпня 2016 р. позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача. Обґрунтовує вимоги тим, що 01 лютого 2016 р. між ним та [PERSON] укладено договір позики, за яким він позичив відповідачу 11\~000 грн, з терміном повернення до 07 липня 2016 року, про що 16 травня 2016 р. склали відповідну розписку. Вказує, що у зазначений в розписці термін відповідач повернув лише 4\~200 грн, а решта грошей до цього часу не повернув. З посиланням на ці обставини та статті 625, 1046-1050 ЦК України просить стягнути на його користь з [PERSON] борг в сумі 6 800 грн. У судове засідання позивач не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій цивільний позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі, а справу розглянути за його відсутності. Відповідач будучи неодноразово своєчасно та належним чином повідомленим за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не зявився. Про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 1 статей 1046, 1049 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 01 лютого 2016 року у м. Харкові сторони усно уклали договір позики, за яким [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти у розмірі 11 000 грн, з терміном повернення до 07 липня 2016 року. 16 травня 2016 р. вказані зобовязання [PERSON] були підтверджені письмовою розпискою. Судом зясовано, що у зазначений в письмовій розписці термін відповідач повернув лише 4\~200 грн, а решта 6\~800 грн до цього часу позивачу не повернув. Відповідач не зявляючись у судове засідання ухилився від надання доказів, що спростовують вимоги позивача, а відтак, то суд вважає борг безспірним, а тому наявні правові підстави для його стягнення. За правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь Держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

31 серпня 2016 р. позивач звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням поданих уточнень, просила суд розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 24 листопада 2012 р. Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що сімейне життя сторін не склалося. На даний час сторони мешкають окремо, шлюбні відносини між ними припинено. Позивач до зали судових засідань не з'явилась, надавши заяву щодо розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та висловилась про відсутність в неї заперечень проти винесення заочного рішення суду. Відповідач до зали судових засідань не з'явився, про місце та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання не подавав. За клопотанням позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 24 листопада 2012 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 665, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 15.11.2013 р. Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану (а.с.3). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], виданим Виконавчим комітетом Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області (а.с.8). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

31 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 23 грудня 1989 року відділом записів актів громадянського стану Очаківського райвиконкому Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачкою мають повнолітніх дітей. Сімейне життя між ними не склалося, разом не проживають вже майже шістнадцять років та не ведуть спільне господарство. На примирення не згоден. Просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім того, зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явилася, про причини своєї неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не подавала. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 грудня 1989 року відділом записів актів громадянського стану Очаківського райвиконкому Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 275. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Причинами розпаду сім'ї стала втрата взаєморозуміння, подружні стосунки між ними фактично припинені. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved