Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

29 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ сумісного майна подружжя та визначення частки майна, що є обєктом права спільної сумісної власності її та її чоловіка і яке складається з земельної ділянки площею 7,31га на території Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства. Правовстановлюючий документ Державний акт на право власності на земельну ділянку ЗП №076944 виданий Приазовською районною державною адміністрацією 02 вересня 2004 року на ім*я [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки 2324581400:02:003:0019, вартістю 255\~003,04 грн., мотивуючи тим, що 15 липня 2002 року вона уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований вик. Ботієвської сільської Ради Приазовського району Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено запис №9. В подальшому спільне життя з відповідачем не склалося, шлюб між ними був розірваний за рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 10 вересня 2013 року. Під час шлюбних відносин, ними спільно, за договором міни набута у власність земельна ділянка площею 7,31га на території Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства. Правовстановлюючий документ Державний акт на право власності на земельну ділянку ЗП №076944 виданий Приазовською районною державною адміністрацією 02 вересня 2004 року на ім*я [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки 2324581400:02:003:0019, вартістю 255\~003,04 грн. Оскільки вказана земельна ділянка придбана в період шлюбу з [PERSON], то просить суд поділити майно, що є об*єктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право власності на ? частку земельної ділянки площею 7,31га на території Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 2324581400:02:003:0019, право на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку ЗП №076944, виданого Приазовською районною державною адміністрацією 02 вересня 2004 року, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №420. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи (а.с.142). Представник позивачки адвокат [PERSON], діючий на підставі свідоцтва на право на заняття адвокатською діяльністю та договору про надання правової допомоги (а.с. 6,4-5) позов свого довірителя підтримав, в його обґрунтування послалася на ті ж підстави і просив суд його задовольнити. Відповідач по справі [PERSON] проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що спірна земельна ділянка хоча і набута у період шлюбу, але є його особистою власністю, тому розподілу між подружжям не підлягає. Відповідач пояснив суду, що вказану земельну ділянку він придбав на підставі договору міни від 25 червня 2004 року, обмінявши належний особисто йому телевізор марки «Panasonic» на нині спірну земельну ділянку, яка раніш належала його батькові [PERSON] На укладання угоди щодо міни майна [PERSON] згоду не надавала. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], яка діє на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Приазовського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] 15 серпня 2016 року та зареєстрованої у реєстрі № 1055 (а.с. 36), проти позову заперечувала з підстав, зазначених відповідачем і просила суд в задоволені позову відмовити. Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] служба Приазовської районної державної адміністрації Приазовського району Запорізької області, яка залучена до участі у справі ухвалою суду від 13.09.2016 року (а.с. 51-52) до суду не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи (а.с.58,61, 146). Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини: так, 15 липня 2002 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у вик. Ботієвської сільської Ради Приазовського району Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено запис №9 від 15 липня 2002 року (а.с. 10) і який згодом був розірваний за рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 10 вересня 2013 року (а.с. 11). За договором міни земельної ділянки на майно, який посвідчено 25 червня 2004 року приватним нотаріусом Приазовського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за № в реєстрі 964 (а.с. 42) [PERSON] передав у власність [PERSON] належний йому кольоровий телевізор з дистанційним керуванням марки «Panasonic» модель ТС-2172, 2000 року випуску вартістю 1.000,00грн. в обмін на належну [PERSON] земельну ділянку площею 7,31 га для ведення особистого сільського господарства, розташованого на території Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП №076944, виданого Приазовською районною державною адміністрацією 02 вересня 2004 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,31га на території Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 2324581400:02:003:0019, вартістю 255\~003,04 грн. (а.с.14). Підставою для видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП №076944 від 02.09.2004 року послужив договір міні від 25.06.2004 року (а.с.14). З матеріалів нотаріальної справи вбачається, що укладенню договору міни між [PERSON] та [PERSON], передувало складання заяви [PERSON], де зазначено, що будучи дружиною [PERSON], вона дає згоду на обмін чоловіком [PERSON] нажитого ними у зареєстрованому шлюбі майна, а саме кольорового телевізора з дистанційним керуванням марки «Panasonic» модель ТС-2172, 2000 року випуску на земельну ділянку площею 7,31га для ведення особистого селянського господарства на території Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області, СПО «Азовець» (а.с. 128). Вказана заява складена у присутності нотаріуса, ним же засвідчена справжність підпису [PERSON] та зареєстрована у реєстрі за №965 (а.с. 128). Таким чином, наведені фактичні обставини свідчать про наявність між сторонами правовідносин щодо спільної сумісної власності подружжя, способу та порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об*єктом права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі (стаття 60 СК України). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Спільною сумісною власністю подружжя, що полягає поділу, відповідно до ч.2,3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати ( виключені із цивільного обороту), незалежно від того, на ім.*я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано\~статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у\~статті 69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга\~статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга\~статті 364 ЦК України). Із огляду на вказані норми закону при вирішенні питання про визнання майна подружжя їх спільною сумісною власністю, з*ясуванню підлягають підстави і час набуття такого майна. Пленум Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у п.23 роз*яснив, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з*ясувати джерело і час його придбання. Судом встановлено, що на час набуття (25 червня 2004 року) [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 7,31га на території Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (з 15 липня 2002 року до 10 вересня 2013 року) (а.с. 10-12). Під час шлюбу, сторони набули кольоровий телевізор з дистанційним керуванням марки «Panasonic» модель ТС-2172, 2000 року на відчуження якого позивачка [PERSON] надала згоду, що підтверджено відповідною заявою [PERSON], яка була адресована приватним нотаріусом (а.с. 128). З п.14 договору міни вбачається, що на час укладення вказаного договору, сторонам роз*яснено положення статей 60,65,70 СК України (а.с. 126). На час розгляду справи договір міні сторонами не розірваний, недійсним не визнаний. Тому, з урахуванням викладеного, виходячи із презумпції права спільної сумісної власності подружжя, суд вважає, що спірна земельна ділянка площею 7,31га на території Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 2324581400:02:003:0019, є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON]. Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини, чоловіка закріплені у\~статті 57 СК України. Так, згідно з частиною 1 статті 57 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.\~ Тому, сам по собі факт випуску кольорового телевізорамарки «Panasonic» модель ТС-2172 у 2000 році та посилання відповідача та його представника на зазначений факт, не є безспірним доказом, що свідчать на користь відповідача. Із досліджених в судовому засіданні копії договору міни від 25 червня 2004 року з додатками до нього (а.с. 126-140) вбачається, що [PERSON] надала свою згоду на укладення договору міни, таким чином спростовуються твердження відповідача та його представника, що така згода від [PERSON] не надходила. Відповідно до частини 3 ст.\~10, частини 1 ст.\~60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до частини 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню:слід визнати за [PERSON] право власності на ? частку земельної ділянки площею 7,31га на території Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 2324581400:02:003:0019, право на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку ЗП №076944, виданого Приазовською районною державною адміністрацією 02 вересня 2004 року, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №420. Відповідно вимог ст.209 ЦПК України, суд при винесенні рішення повинен вирішити питання розподілу судових витрат по справі. Згідно з ч.1,3 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~ сторони\~ понесені\~ нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов\~задоволено\~частково,\~судові\~витрати присуджуються\~позивачеві пропорційно до\~розміру задоволених позовних вимог,\~а відповідачеві -\~пропорційно\~до тієї\~частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позов\~[PERSON] до [PERSON] задоволено в повному обсязі. При звернені до суду з позовом до [PERSON] позивачка [PERSON] сплатила судовий збір у сумі 1276,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним документом ( а.с. 1 ). Отже з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] належить стягнути судові витрати (судовий збір) на суму 1276,00 грн. (одна тисяча двісті сімдесят шість гривень 00 копійок). На підставі викладеного,

Outcome: approved