Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

29 жовтня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. 03 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з уточненими вимогами про встановлення факту, який має юридичне значення. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: -домоволодіння та земельна ділянка площею 0,3371 га., розташовані за адресою: [ADDRESS]; -грошові вклади в Знаменівській філії Ощадного банку по рахункам № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER]; Позивач [PERSON] посилалася на те, що в серпня 2012 року їй стало відомо, що [PERSON] склала на її ім'я заповіт. 11 серпня 2012 року вона отримала дублікат заповіту, заповіт був складений на її дівоче прізвище - [PERSON], згідно заповіту, бабуся заповідала їй домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначила в заяві, що в вересня 2012 року вона звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, але, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, після укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки, [PERSON] не оформила земельну ділянку на своє ім'я, їй рекомендовано звернутися до суду. Позивач також посилалася на те, що в заповіті [PERSON] її ім'я помилково зазначене як [PERSON], в той час, як її правильне ім'я - [PERSON]. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд: -встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що заповіт від 12 жовтня 2007 року, складений [PERSON] на ім'я [PERSON], був складений на ім'я [PERSON]; -визнати за нею право власності на домоволодіння та земельну ділянку площею 0,3371 га., розташовані за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом; -визнати за нею право власності на грошові вклади в Знаменівській філії Ощадного банку по рахункам № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, посилалася на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просила суд задовольнити вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти задоволенні позовних вимог, посилався на те, що він є онуком [PERSON], померлої [INFO], у встановлений законодавством шестимісячний строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, йому достовірно відомо, що [PERSON], за життя, не складала заповіт. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, посилалася на те, що вона є дочкою [PERSON], померлої [INFO], у встановлений законодавством шестимісячний строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, їй відомо, що [PERSON], за життя, не складала заповіт. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що спадкодавець не складала заповіту, тому, в задоволенні позову належить відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про народження. 17 липня 1982 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], шлюб зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 500, після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище - [PERSON]. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно до спадкової справи, яка заведена приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON], з заявами про прийняття спадщини після [PERSON], померлої [INFO], звернулися: дочка спадкодавця - [PERSON]; онука спадкодавця - [PERSON]; онук спадкодавця - [PERSON]. Судом встановлено, що 12 жовтня 2007 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, відповідно до якого, заповідала житловий будинок та земельну ділянку площею 0,3371 га., розташовані за адресою: [ADDRESS] внучці - [PERSON] [INFO]. 02 квітня 2014 року постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON] позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, (відсутністю державного акту на земельну ділянку.) Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Враховуючи надані докази, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається позивач, тому його вимоги в частині встановлення факту, який має юридичне значення підлягають задоволенню, суд приходить до переконання, що при складенні заповіту [PERSON], померлої [INFO] було помилково зазначено, що майно заповідається онучці [PERSON] [INFO], в той час, як ім'я онуки - [PERSON]. На заперечення позову відповідачі посилалися на те, що [PERSON] не складала заповіт. У відповідності до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на обґрунтування своїх вимог або заперечень. Відповідачі не зверталися до суду з позовом про визнання заповіту недійсним, зазначений заповіт не визнавався недійсним, тому, суд не приймає зазначені заперечення. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. У відповідності до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. На підставі ст. 1235 ЦК України, заповідач може визначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом [PERSON], померлої [INFO], прийняла спадщину у відповідності до вимог ст. 1269 ЦК України, вона має право на спадкування за заповітом. Судом встановлено, що 15 квітня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] купила земельну ділянку площею 0,3371 га., яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,250 га., ведення особистого підсобного господарства - 0,871 га., та розташована на території [ADDRESS] Встановлено, що продавець [PERSON] був власником земельної ділянки на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ДП № 000529, виданого 06 вересня 2000 року Знаменівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 16528. Судом встановлено, що [PERSON], за життя, не оформила правовстановлюючі документи на вищезазначену земельну ділянку, не отримала Державний акт на право приватної власності на землю. Оскільки нотаріусом з зазначених підстав відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, іншим шляхом неможливо поновити права позивача, суд приходить до переконання. що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню. В той же час, суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом та визнання права власності на грошові вклади за законом належить відмовити, наступного. У відповідності до Закону України «Про нотаріат», на нотаріусів покладені повноваження щодо оформлення спадкових справ. Приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON] не виносилося постанов про відмову позивачці [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно - на житловий будинок та на грошові вклади за законом, в зв'язку з чим, спору між сторонами з цього приводу не виникло, позивачці ніщо не заважає отримати свідоцтва у нотаріуса, тому. вимоги в цій частині є необґрунтованим. Враховуючи викладене,

Outcome: partial