Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

4 грудня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про відшкодування завданої матеріальної шкоди та моральної шкоди, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в її господарстві з 25 липня 2008 року по 29 серпня 2014 року була корова породи «не визначена» сірої масті по кличці «Мазуля», віком 12 років, ідентифікаційний номер корови UA0500518007. Вказане вбачається із паспорту великої рогатої худоби, ветеринарної картки, довідки Мончинської сільської ради від 08.09.2014 року за № 415. Позивачка вказує, що 27 серпня 2014 року о 08:00 годині, її син [PERSON] вигнав її корову «Мазулю» на пасовище у череду. В цей день, згідно усної угоди між власниками великої рогатої худоби про черговість випасу корів у с. Сопин Погребищенського району Вінницької області пастухом був [PERSON]. Корова була цілковито здорова, привита, йшла нормальною ходою, як зазначає позивачка, це було встановлено із поведінки та удою молока у ранці. Допомагали відповідачу пасти корів його рідні - сини [PERSON] та [PERSON]. Випас худоби 27 серпня 2014 року здійснювався на випасному масиві № 5 біля села Сопин Погребищенського району. На протязі всього дня корова знаходилась на пасовищі за приглядом [PERSON] та його рідних [PERSON] і [PERSON]. Ввечері, 27.08.2014р., коли корова «Мазуля» прийшла з череди, її стан був незадовільний. Корова важко дихала, було піддуте черево, нічого не їла. Вони викликали ветеринарного лікаря. Ветлікарем [PERSON] було оглянуто корову «Мазулю», під час огляду він зауважив, що корова не в доброму стані і порекомендував спостерігати до ранку припустивши що вона пере кормлена. Вранці 28 серпня 2014 року ветеринарний лікар [PERSON] ретельно обстеживши тварину повідомив, що у корови вкрай важкий стан і як ветеринарний лікар провів всі необхідні лікарські дії по врятуванні її корови, але тварину врятувати не вдалося. Після смерті тварини був зроблений натально-анатомічний розтин. В процесі розтину було виявлене наступне: - зовнішній огляд - трупне задубіння добре виражене; - видимі слизові синюшні, підшкірні клітковини добре виражені. Внутрішній огляд: - легені збільшені, краї гострі на зовні поодинокі ранкові крововиливи; - серце червоного кольору, колонарні судини переповнені кров'ю; - печінка збільшена, кровонаповнена, жовчний міхур переповнений жовчу. Рубець переповнений кормовими спасам (кукурудзи і качани і зерно кукурудзи). Тонкий відділ кишечників гемологічно закачений; - Селезінка фіолетового кольору з множинними ранковими крововиливами; - Паталого-діагноз: анемія преджилудків. Дослідивши усі органи мертвої тварини лікар дійшов до висновку до такого заключення: тварина загинула внаслідок поїдання великої кількості пагонів кукурудзи, що привело до атонії преджелудків і інтоксикації, внаслідок застою вмістимого. Відповідач відмовляється відшкодувати шкоду, завдану загибеллю корови, позивачка вважає, що саме з вини відповідача загинула її корова і саме відповідач зобов'язаний відшкодувати завдану шкоду. Позивачка вказує, що розмір завданих збитків складає 7700,00 грн., також їй завдана моральна шкода, яку позивачка оцінює у 5000,00 грн., втрачена вигода складає 3450 грн., позивачем були понесені витрати на послуги адвоката при підготовці позовної заяви, при зверненні до суду, витрати на правову допомоги складають 2000,00 грн.. У зв'язку із викладеним позивачка звернулася у суд, та прохає: стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі - 7700,00 грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., втрачена вигода - 3450 грн., витрату на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн., судовий збір, сплачений при зверненні до суду у розмірі 243,60 грн.. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Вважає, що відповідач 27 серпня 2012 року, як пастух великої рогатої худоби перебував з власниками тварин, в тому числі з позивачкою його мамою в усних договірних зобов'язаннях і ніс відповідальність за безпеку та належний нагляд за тваринами на пасовищі. Проте допустив випасання корів на не відведеному пасовищі, а на полі де був посів кукурудзи, дане поле орендує фермер [PERSON], що призвело до захворювання корови, яка захворіла, яку лікували, але тварину врятувати не вдалося. Тобто неналежне виконання зобов'язань по випасанню худоби на пасовищі та бездіяльністю по забезпеченню нагляду за худобою [PERSON] їм було завдано матеріальну шкоду у розмірі 7700 грн. і моральну шкоду у розмірі 5000 грн., втрачена вигода - 3450 грн., витрати на правову допомогу 2000 грн.. Також просить стягнути витрати по справі. Відповідач позов не визнає, зазначив що дійсно за чергою випасав стадо корів із особистих господарств жителів с. Сопин. Стадо паслось на традиційному пасовищі. Стадо переганяли біля поля на якому росла кукурудза, але тварини кукурудзу не їли. Вказав, що корів він випасав з синами [PERSON] та [PERSON], на його прохання, біля поля № 4 фермера Волинського рядом із с. Сопин. На протязі дня корова позивачки була у нормальному стані. Причину загибелі корови рахує, що господарі перегодували товчею або картоплею вдома. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що син позивачки вранці 27 серпня 2014 року вигнав корову в громадську череду і передала її [PERSON] який за усною домовленістю із жителями села випасав їх. Корова була привитою, здорова, йшла нормальною ходою, паслася. Потім вона почула в селі що корова [PERSON] паслася в кукурудзі, здулася, захворіла, лягла, стогнала і загинула. Корова була середньої вгодованості, сірої масті з білим, вагою біля 5-6 центнерів. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він очолює у с. Вівсяники Козятинського району СВГ «Поділля» і орендує земельну ділянку-поле біля с. Сопин Погребищенського району, яка межує із пасовищем, де випасають корів місцеві жителі. На орендованому полі він посіяв кукурудзу в якій місцеві жителі періодично випасають корів. Він особисто ловив пастуха [PERSON] як він випасав у кукурудзі на орендованому ним полі корів місцевих жителів - череду і робив йому зауваження. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що 27 серпня 2014 року корова [PERSON] була у череді яку випасав у с. Сопин Погребищенського району [PERSON], а 28 серпня 2014 року корови не було у череді, так як у неї було вздуття від переїдання качанів молодої кукурудзи. Тварина хворіла і загинула 29 серпня 2014 року. Корова була вагою 6 цнт, або біля 5 цнт., вартість в той час корови була від 8000 до 9000 тисяч грн. Корова була у них в селі на обліку, корова привита, здорова, давала молоко 27-30, або 32 літри в день. Колір по масті сіра з білим. За усною домовленістю випас корів здійснюється по дворах підряд, почергово, скільки корів скільки днів пасе. Якщо пастух винний у загибелі корови відшкодовує збитки. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що 27 серпня 2014 року він випасав корови жителів села разом з пастухом батьком [PERSON] на пасовищі біля села Сопин «під Шендерівкою» біля поля фермера Волинського. Увечері пригнали усі 39 корів додому. У полі кукурудзи корів не випасали, але біля нього корів переганяли. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, 27 серпня 2014 року він випасав корови жителів села разом з пастухом батьком [PERSON] на пасовищі біля села Сопин «під Шендерівкою» біля поля фермера Волинського. У кукурудзяному полі корів не випасали. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що працює ветеринарним лікарем. Увечері 27 серпня 2014 року його викликали господарі [PERSON] до хворої корови. Коли він прибув то побачив, що корова хвора і у корови впала температура тіла нижче рівня, були наявні признаки переїдання і отруєння. По признакам захворювання корови він зробив попередній висновок, що корова можливо об'їлась на полі соєю або молодою кукурудзою. Він призначив медичні препарати, щоб [PERSON] давали корові і рекомендував їм слідкувати за коровою. Рекомендував [PERSON] здавати корову заготовачам на бойню. 29 серпня 2014 року, за його участі було проведено патолого-анатомічне дослідження трупу корови, згідно якого корова пала від гострої атонії, причина загибелі корови: переїдання кукурудзи. Сої у шлунку не було, 2-3 зернини яблука або груші, трішки картоплі. Пояснив, що дійсно в селі Сопин Погребищенського району Вінницької області стадо корів з особистих подвір'їв випасається почергово і між жителями села існує домовленість, що відповідальність за корову несе особа, яка випасає пастух. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. У судовому засіданні встановлено факт і доказово підтверджено наявності корови «Мазуля», яка належала позивачу [PERSON], що підтверджується паспортом великої рогатої худоби серії DD № 073583 ідентифікаційний код № UA0500518007 (а.с. 7 ) та довідкою № 415 від 08.09.2014 року виданою Мончинською сільською радою (а.с. 20а). Згідно протоколу патолого-анатомічного розтину трупа тварини від 29 серпня 2014 року, згідно якого корова сіро рябої масті номер 8007 середньої вгодованості в здоровому стані, патолого-анатомічний діагноз атонія преджелудків, причина загибелі корови: поїдання великої кількості пагонів кукурудзи, що призвело до атонії преджелудків і інтоксикації внаслідок застою вмістимого.(а.с. 9 ). Висновком «Про результати розгляду звернення громадянина» від 01.09. 2014 року, в якому зазначено, що дані матеріали 29.08.2014 року були зареєстровані в журналі єдиного обліку Погребищенського РВ УМВС у Вінницькій області за № 1411. Погребищенським РВ УМВС здійснено перевірку і рекомендують звернутись до суду в порядку цивільного позову. (а.с. 12). Згідно довідки № 411 від 05.09.2014р. Мончинської сільської ради громадські пасовища с. Сопин Мончинської територіальної громади, згідно схеми поділу земель власників сертифікатів на земельні частки (паї) по СТОВ «Світанок» Погребищенського району Вінницької області знаходяться в масиві № 5. З вказаним пасовищем межує земельна ділянка, яка орендують ФОП [PERSON] та СФГ «Поділля» село Вівсяники [PERSON]. На даній земельній ділянці посіяна кукурудза та соя (а.с. 13). Згідно довідки ФГ «Дружба-Л» с. Гопчиця Погребищенського району від 20.11.2014р. № 397 вартість 1 кг живої ваги великої рогатої худоби (корів) становить 22 грн. (а.с. 15). Згідно довідки від 25.09.2014 року суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON] корова сіро-рябої масті, віком 12 років, ідентифікаційний номер корови UA0500518007 на час досліджень і щеплень тварина була клінічно здорова (а.с. 16). Згідно довідки № 409 від 03.09.2014р. Мончинської сільської ради громадські пасовища с. Сопин Мончинської територіальної громади, згідно схеми поділу земель власників сертифікатів на земельні частки (паї) по СТОВ «Світанок» Погребищенського району Вінницької області знаходяться в масиві № 5. З вказаним пасовищем межує земельна ділянка, яка орендує ФОП [PERSON]. На даній земельній ділянці посіяна кукурудза ( а.с. 20). Із зазначеного випливає, що у даному випадку між сторонами склались зобов'язальні правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є право відношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язані вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добровільності, розумності та справедливості. Згідно вимог статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 610, п.4 ч.1 ст. 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), і у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Згідно з ч.1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд, вважає, що шкода позивачу з приводу загибелі корови, завдана винними діями пастуха, так як йому в цей день було доручено випас великої рогатої худоби, але він віднісся до виконання своїх обов'язків недобросовісно, допустив безпечність та безконтрольність, що призвело до ушкодження корови та спричинення збитків. Відповідно до ч.2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Але відповідач відсутність його вини не довів. Має місце звичай. Згідно з статті 7 Цивільного Кодексу України цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм. Оскільки в селі де проживають сторони існує звичай, що пастух, який випасає корову повинен нести відповідальність за неї з тих підстав саме відповідач має відшкодувати заподіяну позивачу майнову шкоду. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди 7700 грн. 00к., виходячи із ваги корови 350 кг, відповідно до протоколу паталого-анатомічного розтину трупа тварини в якому ветеринарний лікар зазначив, що корова є середньої вгодованості, відповідно до ГОСТу 5110-87 корова другої групи середньої вгодованості вважається корова вагою 350-450 кг живої ваги, довідки ФГ «Дружба-Л» с. Гопчиця Погребищенського району від 20.11.2014р. № 397 про вартість 1 кг живої ваги ВРХ (корів) 22 грн. (350 кг х 22 грн. = 7700 грн.). Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Водночас, вимоги позивача про відшкодування завданої моральної шкоди, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки в даному випадку відсутні підстави для стягнення моральної шкоди, так як це не передбачено домовленістю між селянами. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України в постанові №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з послідуючими змінами, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями Цивільного кодексу України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Оскільки при розгляді справи не здобуто правових підстав на відшкодування моральної (немайнової) шкоди внаслідок загибелі корови позивача, тому в її задоволенні слід відмовити. Позивач просила стягнути з відповідача суму 3450 грн. втрачену вигоду за здавання молока посилаючись на свідчення свідків. Відповідно до п.2 статті 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Оскільки при розгляді справи не здобуто доказів які документально підтверджують втрачену вигоду внаслідок загибелі корови позивача, тому в її задоволенні слід відмовити. Позивач [PERSON] прохала також стягнути з відповідача на її користь 2000 грн., сплачених, на підставі договору про надання правової допомоги від 27.11.2014р. (пов'язану з оформленням позовної заяви та представлення інтересів у суді). Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, а тому цій частині позов підлягає задоволенню. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір, а саме: 243,60 грн. (а.с.1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягає відшкодування судових витрат. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] вигнала випасати свою корову «Мазулю» 27 серпня 2014 року в паспорті якої вказано, що вона з 02 лютого 2002 року перебуває на обліку, згідно її паспорта на випас корів громадою села по черзі випала випасати худобу в кількості 39 голів відповідачу [PERSON], так-як склалися такі цивільні відносини, які регулюються встановленим звичаєм, як це передбачено ст.7 ЦК України (звичай), тобто ці відносини не встановлені актами цивільного законодавства, але є усталеними у певній сфері цивільних відносин, а оскільки відповідач [PERSON], який прийняв в стадо корову позивача зобов'язаний був виконати обов'язок по випасу великої рогатої худоби, але він віднісся до виконання своїх обов'язків недобросовісно, допустив безпечність та безконтрольність, що призвело до ушкодження корови, то в разі порушення цього зобов'язання згідно ст. 611 ЦК України наступають правові наслідки, а саме: відшкодування збитків. Обґрунтовування відповідача про те, що його вини не має, що позивач нагодував корову товчею дома і вона не випасалась в кукурудзі не знайшли свого підтвердження і спростовуються доказами прилученими до матеріалів справи, показами представника позивача, свідків допитаних в судовому засіданні, що саме відповідач [PERSON] випасав корову 27 серпня 2014 року, яку прийняв у фізично здоровому стані, а в увечері привів хвору корову. Суд критично оцінює покази свідків допитаних в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] про те що корова загинула по вині позивача [PERSON], що корова [PERSON] в кукурудзі не випасалась, оскільки вищезазначені свідки є синами відповідача, що не виключає їх заінтересованості винесення рішення на користь [PERSON]В.Т і їх покази спростовуються показами представника позивача, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які суд рахує достовірними, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи. Згідно ст.1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоду повинна відшкодувати її в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно частини 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. На підставі викладеного та

Outcome: partial