Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

31.08.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів [PERSON] РДА та [PERSON] міської ради, в обґрунтування якого вказав, що в період з липня 1993 року по грудень 1993 року та з липня 1995 року по вересень 1996 року, він працював бджолярем у колгоспі «Камянський» в подальшому реорганізованого в КСП «Камянське», і з січня 1993 року його було прийнято до членів вказаного колгоспу. На момент отримання КСП «Камянське» Державного акту на право колективної власності, серії МК 8 від 13.11.1995 року, та розпаювання у звязку з цим земель вказаного господарства, його не було виключено з членів цього колективного підприємства, однак при цьому з невідомих причин його не внесено до списку пайовиків, що долучався до вказаного державного акта, які мають право на земельну частку (пай) цього підприємства. Посилаючись на те, що на період паювання землі в КСП «Камянське» він являвся членом даного господарства, а тому, відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» за №720/95 від 08.08.1995 року, набув право на земельну частку (пай), просив суд зобовязати відповідача [PERSON] міську раду включити його до списку пайовиків-членів КСП «Камянське», що долучався до Державного акту на право колективної власності, серії МК 8 від 13.11.1995 року, а також зобовязати [PERSON] РДА виділити йому земельну частку (пай) у розмірі середньої частки (паю), що відповідає розміру паїв інших членів КСП «Камянське». Під час судового засідання, до розгляду судом справи по суті, позивач [PERSON] в усній формі змінив предмет і підстави позву, просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 6,83 умовних кадастрових гектарів із земель, які перебували у колективній власності КСП «Камянське». В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені ним позовні вимоги в новій редакції підтримав і просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] міська рада та [PERSON] РДА, явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, втім направили до суду письмові заяви про можливість розгляду справи за відсутності своїх представників, не заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 КПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі суд приходить наступного висновку. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» право на земельний пай одержали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких було внесено до списку, що долучається до державного акта на право колективної власності на землю, зокрема постійні працівники - члени КСП та пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Як свідчить досліджена в судовому засіданні трудова книжка [PERSON], серії УКР №1684653 (а.с.10-15), 01.07.1993 року останнього було прийнято на роботу бджолярем до колгоспу «Камянський». 10.12.1993 року [PERSON] було звільнено з роботи у звязку з призивом до армії. Після служби в армії, позивача знову було прийнято 01.07.1995 року до вказаного колгоспу, реорганізованого вже в КСП «Камянське», на займану ним раніше посаду бджоляра, де він пропрацював до 20.09.1996 року, коли був звільнений за власним бажанням. При цьому, як вбачається з архівного витягу, наданого Архівним сектором [PERSON] РДА від 05.11.2015 року, на запит суду, на засіданні загальних звітньо-виборчих зборів колгоспників колгоспу «Камянське» від 13.02.1993 року прийнято рішення прийняти до членів колгоспу [PERSON] (Протокол № 1 від 13.02.1993 року). Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії МК 8 від 13.11.1995 року, видного на підставі рішення Камянської сільської ради Новобузького району Миколаївської області від 02.11.1995 року за № 71, колективному сільськогосподарському підприємству «Камянське» Камянської сільської ради передано у колективну власність 2396,4 га землі для ведення сільськогосподарського виробництва. З огляду на викладене встановлено, що на час розпаювання земельних паїв КСП «Камянське» (на час одержання господарством Державного акту на право колективної власності на землю 13.11.1995 року) позивач [PERSON] дійсно працював у зазначеному господарстві та був його членом, а тому в силу п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» мав право на земельну частку (пай) члена вказаного господарства,але не був внесений до списку осіб, що мали право на земельну частку (пай), який додавався до Державного акту, й не отримав сертифікату на земельну частку (пай). Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) члена КСП «Камянський», суд знаходить достатньо обґрунтованими, а тому вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення заявлених ним вимог. Вимоги щодо стягнення з відповідачки судових витрат понесених позивачкою у зв'язку з розглядом справи, остання не заявляла, тому суд відносить ці витрати на її рахунок.

Outcome: approved