Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

29.09.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 01.09.2006 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, в зв'язку з чим вона змушена звернутись з даним позовом до суду. При цьому посилається на те, що відповідач працює в ТОВ «Континент» в м.Донецьк. Вона ж не працює, так як знаходится у відпусці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, доходу не має. Тому просить стягнути на її користь з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення ними повноліття. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, будучи належним чином оповіщеними про день та час розгляду справи. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримав Відповідач до суду не з'явився, будучи у встановленому законом порядку оповіщеним про день та час розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги, вважаючи їх законними та обґрунтованими, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження є відповідач [PERSON] (а.с. 5,6). Згідно довідки Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області № 1070 від 09.10.2017 р. неповнолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають з матір'ю - позивачкою по справі [PERSON] (а.с. 14). Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд, за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Підставами визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Тобто, зазначені норми повязують можливість визначення аліментів у твердій грошовій сумі не тільки з характером доходів платника аліментів а і з наявністю інших обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд з урахуванням вимог ст.ст. 182, 183, 184 СК України враховує відсутність у позивача роботи та регулярного заробітку. Доказів іншого суду не надано. Можливість надання відповідачем матеріальної допомоги дітям в розмірі 2000 грн. щомісячно є такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами. Разом з тим, з врахуванням прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, який встановлений з 01 травня по 30 листопада 2017 року в розмірі 1426 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 1777 грн., а також обов'язку обох батьків утримувати свою дитину, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1600 грн., відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог в зв'язку з їх недоведеністю. Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1600 грн. щомісячно до їх повноліття, з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 29.09.2017 року. Суд також стягує з відповідача судовий збір на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial