Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

30 травня 2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.03.2008 року у розмірі 73 752 грн. 25 коп., яка склалася із заборгованості за кредитом - 1 206 грн. 22 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 64 477 грн. 84 коп., заборгованість за пенею - 4 318 грн. 08 коп., штрафи: фіксована частина - 250 грн. 00 коп.; процентна складова - 3 500 грн. 11 коп. Також, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму понесених судових витрат у розмірі 1 762 грн. 00 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.03.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2 100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладанні договору про надання банківських послуг дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на офіційному сайті банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 Правил користування платіжною карткою. Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.4.9 Умов та правил надання банківських послуг і п.5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.6.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, але відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору та станом на 31.03.2018 року має заборгованість у загальному розмірі 73 752,25 грн. В зв'язку з тим, що відповідач на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашена, просять суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 73 752,25 грн., а також понесені судові витрати у виді оплати судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 1762,00 грн. Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 31.05.2018 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків (а.с. 28). 21.06.2018 року АТ КБ «Приватбанк» виконані вимоги ухвали суду про залишення позову без руху (а.с. 31-54). Відповідно до ухвали Розівського районного суду Запорізької області від 12.07.2018 року провадження у справі відкрито та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у справі (а.с. 58). В судове засідання представник позивача не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення (а.с. 24). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву, а також клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявила (а.с. 62,66). За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211, ст.280 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та їх представників. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, викладену у позовній заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідача [PERSON] від 19.03.2008 року, остання надала згоду на приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Зі змісту цієї заяви вбачається, що відповідач [PERSON] зазначила, що згодна з тим, що ця заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, позичальник [PERSON] в цій заяві зазначила, що вона ознайомлена і згодна з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які надані їй для ознайомлення в письмовому виді (а.с. 8). Згідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. Як встановлено судом, договір, що укладений між сторонами, складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Умов і правил надання банківських послуг. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Положеннями ч.1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому Судом встановлено, що 19.03.2008 року між сторонами саме в письмовій формі був укладений договір, який складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Умов і правил надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] висловила свою згоду на укладання договору саме в такій формі та зазначила, що вона ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому виді. Таким чином, на підставі наданих письмових доказів, судом встановлено, що між сторонами був укладений договір, відповідно до умов якого, сторонами були прийняті на себе взаємні права та обов'язки. З п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, процентам за користуванням ним, перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором (а.с. 45). Відповідно до пункту 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону при припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с. 46). Судом встановлено, що протягом дії укладеного кредитного договору жодна із його сторін не заявила про його припинення, а тому він автоматично був пролонгований, отже строк дії кредитного договору не закінчився. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором укладеним з відповідачем [PERSON] станом на 31.03.2018 року склала 73 752 грн. 25 коп., яка склалася із заборгованості за кредитом - 1 206 грн. 22 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 64 477 грн. 84 коп., заборгованості за пенею - 4 318 грн. 08 коп., а також штрафи: штраф (фіксована частина) - 250 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 3 500 грн. 11 коп. (а.с.35-38). Зазначена сума заборгованості за Договором, відповідачем [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді, не сплачена. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову у будь-якій формі не надала, а також не надала доказів, які б підтверджували факт повної сплати грошових коштів за Договором, чим не виконав вимоги ст. 12 ЦПК України. Разом з тим, відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами Договору, передбачено застосування пені, як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, умовами цього Договору передбачена сплата штрафів, як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення, а саме порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому Договором, більш ніж на 120 днів (п.8.6) (а.с. 13 зворотна сторона). Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15). В даному випадку пеня і два різних види штрафів, нараховані в один і той же період, на переконання суду, є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому є неправомірним їх одночасне застосування, у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення штрафу відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 250 грн. 00 коп. та штраф (процентна складова) - 3 500 грн. 11 коп. не підлягає задоволенню, оскільки за цей же період суд вважає необхідним і обґрунтованим стягнути пеню. Окрім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу представника позивача на те, що зазначений в прохальній частині позовної заяви розмір штрафу (фіксована частина) - 250,00 грн. із посиланням на п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг не відповідає п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг, які долучені до позовної заяви, відповідно до якого фіксована частина штрафу визначена у розмірі 500,00 грн. (а.с. 13 - зворотній бік, 45 - зворотній бік). З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про часткову доведеність тих обставин, на які посилається АТ КБ «ПриватБанк», як на підставу своїх вимог до відповідача [PERSON], а тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором, яка станом на 31.03.2018 року складає: в сумі 70 002 грн. 14 коп., яка склалася із заборгованості за кредитом - 1 206 грн. 22 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 64 477 грн. 84 коп., заборгованості за пенею - 4 318 грн. 08 коп. В іншій частині позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з [PERSON] в сумі 1 672 грн. 41 коп., виходячи з розрахунку: (70 002 грн. 14 коп. (розмір задоволених позовних вимог) * 1 762 грн. 00 коп. (сума сплаченого судового збору) / 73 752 грн. 25 коп. (розмір заявлених позовних вимог) = 1 672 грн. 41 коп.

Outcome: partial