Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

31 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи - [PERSON], відділ реєстраційних послуг Зміївської міської ради Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. 20 листопада 2017 року позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено [PERSON]. Позивач просить визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою [ADDRESS]; стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона є власником 12/25 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель , що знаходиться за адресою [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області 25 листопада 2006 року за реєстром № 2684. На даний час у належній позивачу частині будинку зареєстровані також її син - [PERSON], донька - [PERSON] та племінник - [PERSON]. В той же час [PERSON] на даний час в будинку [PERSON] не проживає, в 2011 році він зі своєю сім'єю покинув житло, особистих речей його в будинку не має, фактично проживає за іншою адресою, яка позивачу не відома. Відповідач [PERSON] також на даний час за адресою [ADDRESS], не проживає, 20 червня 2008 року він був зареєстрований за власним проханням, однак, жодного дня в ньому не проживав, особистих речей його в будинку немає. Наразі племінник мешкає в м. Харкові, але адреса його проживання [PERSON] не відома. Таким чином, враховуючи те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] понад рік без поважних причин не мешкають в будинку позивача, а тільки зареєстровані в ньому, їх особистих речей там немає, крім того між сторонами відсутні будь-які угоди щодо найму (оренди) житла, реєстрація відповідачів позбавляє [PERSON] права вільно розпоряджатися власним майном та отримувати належні їй пільги, [PERSON] вимушена звернутися до суду з даним позовом. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце проведення судового розгляду повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнали в повному обсязі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовної заяви [PERSON] не заперечувала. Представник відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради Харківської області Борко А.С. у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій зазначив, що проти позову [PERSON] не заперечує, рішення просить ухвали на розсуд суду, справу розглянути за відсутності представника Відділу. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином. У зв'язку з неявкою всіх учасників справи в судового засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису. Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, дійшов наступних висновків. Встановлено, що [PERSON] є власником 12/25 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 25 листопада 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області, зареєстрованого в реєстрі № 2684 (а.с. 10, 11, 12). З копії технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що власником, інших 13/25 частин будинку, є [PERSON] (а.с. 13-16). Відповідно до копії Домової книги вказаного вище будинку [ADDRESS], у даному домоволодінні зареєстровані, зокрема, [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17-21). В той же час, Актами Депутата Зміївської міської ради Харківської області VII скликання Харченка В.М. від 12 серпня 2017 року встановлено, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Починаючи з 2011 року [PERSON] в будинку не проживає, особистих речей його в будинку не має, фактично проживає зі своєю сім'єю в м. Харкові. Відповідач [PERSON] також на даний час за вказаною вище адресою не проживає з 2008 року, особистих його речей в будинку немає, мешкає в м. Харкові (а.с. 22, 23). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. У зв'язку з тим, що в будинку позивача зареєстровані відповіді, які фактично там не проживають, позивач [PERSON], як власник частини будинку, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та законом на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засаді суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб 'єктів права власності. Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України, Позивач, як власник майна має права безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, зокрема, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи. Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу відповідно до положень Цивільного кодексу України. У разі створення перешкод у користуванні власністю, позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій, необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Реєстрація відповідачів у будинку перешкоджає позивачу у володінні, розпорядженні її власністю. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на викладене, а також враховуючи визнання позову відповідачами, [PERSON] та [PERSON] слід визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути в рівних частинах судовий збір в розмірі 640 грн., тобто по 320 грн. з кожного. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved