Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

30.06.2015 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1176,00 грн. щомісячно до досягнення малолітнім [PERSON], [INFO], шестирічного віку. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 15.03.2013 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, від якого у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач в свою чергу не надає коштів на утримання дитини, матеріально їм не допомагає, тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільного з відповідачем малолітнього сина до досягнення дитиною повноліття, а також аліментів на своє утримання, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка має вади фізичного та психічного розвитку, до досягнення нею шестирічного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити, з підстав викладених в ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив, письмових пояснень чи свого представника на розгляд справи не направив. Враховуючи, що позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 15.03.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що було здійснено відповідний актовий запис №219 (а.с.6). В шлюбі, а саме 02.07.2013 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.07.2013 року, актовий запис №1330 (а.с.7). З пояснень позивачки та письмових доказів, які містяться в матеріалах справи вбачається, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] Позивачка на даний час офіційно не працює, стабільного доходу не має, оскільки перебуває у декретній відпустці. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, матеріально їм не допомагає. При цьому, позивачці відомо, що відповідач має стабільний неофіційний дохід. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а відповідно до ч.1 ст. 183 ця частка визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, зважаючи на положення ст.ст. 182, 184 Сімейного кодексу України, оскільки судом було встановлено, що відповідач ухиляється від виховання та матеріального забезпечення їх спільного з позивачкою малолітнього сина [PERSON], [INFO], позивачка, з якою проживає дитина, наданий час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, малолітній син сторін має незадовільний стан здоров'я, водночас, відповідач немає офіційного доходу, про що зазначала сама позивачка, крім того, враховуючи, що прожитковий мінімум дітей віком до 6 років у грудні 2015 року становить 1167 грн., суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та необхідність призначення аліментів на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, починаючи з 30.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. За змістом ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 ст. 84 СК України передбачено, що якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Зважаючи на незадовільний стан здоров'я спільної дитини сторін - [PERSON], [INFO], який має вади фізичного та психічного розвитку, що підтверджується наявною в матеріалах справи медичною документацією (а.с.8-13), а також враховуючи матеріальне становище позивачки, яка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною та немає іншого доходу, аніж соціальні виплати на дитину, суд вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання позивачки [PERSON], в т вердій грошовій сумі в розмірі 1176,00 грн. щомісячно, починаючи з 30.06.2015 року і до досягнення малолітнім [PERSON], [INFO], шестирічного віку. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більш ніж за шість місяців. Тому відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 79, 80, 84, 110, 112,180 - 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial