Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

29 вересня 2017 року позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме, квартирою 1 в будинку 77 по вулиці Панфілова в місті Маріуполі. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28 листопада 1962 року на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради народних депутатів від 29 січня 1960 року їй було видано було видано ордер на квартиру [ADDRESS] для проживання з сімєю у складі трьох осіб. Відповідач по справі є онукою позивача. Відповідно акту про не проживання від 22 вересня 2017 року складеного КСН «Азовець» відповідач не проживає за адресою: [INFO] з 01 вересня 2010 року, комунальні послуги не сплачує. Позивач вказує, що на цей час їй важко сплачувати комунальні послуги, а оформити субсидію вона не має змоги, оскільки у квартирі прописана відповідач по справі. Посилаючись на діюче законодавство, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою. Позивач до зали судового засідання не прибула, надавши заяву, якою просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач до суду не прибула, проте від неї надійшла заява в якій вона не заперечувала проти визнання її втратившею право користування квартирою 1 в будинку 77 по вулиці Панфілова в місті Маріуполя, оскільки вона там не проживає з 2010 року. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що з 1957 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано 04 грудня 1980 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія ІІ НО № 340005 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського району м. Жданова 04 грудня 1980 року. Після розірвання шлюбу позивачу було присвоєно прізвище [PERSON], що також підтверджується копією паспорту позивача серія ВС 961970. 28 листопада 1962 року позивачу на підставі рішення виконавчого комітету міської ради трудящих від 29 січня 1960 року було видано ордер № 85 на квартиру [ADDRESS] для проживання з сімєю у складі трьох осіб. Відповідно до копії особового рахунку № 71241 виданого ЖКП «Азовжитлокомплекс» 18 вересня 2017 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO] квартиронаймач, та [PERSON], [INFO] онука. Крім того, згідно листа відділу з питань міграції УМВС Росії по м. Таганрогу ГУМВС Росії по Ростовській області [PERSON], [INFO], місце народження: місто Маріуполь Донецької області, у період часу з 03 березня 2005 року по 05 вересня 2013 року була зареєстрована за адресою: Росія, Ростовська область, м. Таганрог, вул. Газова, буд. 63 на підставі паспорту громадянина [PERSON] Федерації. 14 серпня 2014 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], та як [PERSON] зареєстрована за адресою: Росія, Ростовська область, місто Таганрог, провулок 6-й провулок, будинок 28, на підставі паспорту громадянина [PERSON] Федерації. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» розяснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Отже виходячи з наведеного член сім»ї наймача житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім»ї наймача понад шість місяців; по-друге, відсутність поважних причин його відсутності (не проживання) у цьому житлі. Як вбачається з акту складеного головою КСН «Азовець» 22 вересня 2017 року, відповідачка [PERSON], не проживає за місцем реєстрації з 01 вересня 2010 року. Відповідач не оспорює позовні вимоги [PERSON] щодо визнання особи втратившею право користування житловим приміщенням. Отже, враховуючи, що відповідач [PERSON], будучи членом сім»ї позивача, понад встановлені законодавством строки відсутня за місцем реєстрації, а також те що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд дійшов висновку про втрату останньою права користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] та вважає можливим позов задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved