Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

29 квітня 2020року позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Костянтинівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, треті особи [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У позовній заяві позивач посилається на те, що [INFO] помер його дядько [PERSON] , [INFO] . Спадщина, що відкрилась після його смерті складалась з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 18 вересня 2008 року державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області Філіпенко Ольгою Миколаївною було заведено спадкову справу №411/2008, після смерті [PERSON] . Відповідно до матеріалів спадкової справи спадкоємцями [PERSON] , які прийняли спадщину є: його дружина, громадянка Російської Федерації, [PERSON] , [INFO] та його мати (бабуся позивача) [PERSON] , [INFO] , яка прийняла спадщину, але померла [INFO] , не встигши оформити своїх спадкових прав. Про наявність спадкового майна позивач довідався у травні 2018 року від своєї тітки [PERSON] , [INFO] та двоюрідного брата [PERSON] , [INFO] , які проживають на території Російської Федерації і є третіми особами у справі. До травня 2018 року позивач не спілкувався і не підтримував зв`язків із третіми особами. Від них позивач і довідався, що в 2014 році на підставі заяви [PERSON] в Першій миколаївській державній нотаріальній конторі Миколаївської області було заведено спадкову справу №62/2014 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак оригінал документу, що підтверджує право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ) та свідоцтво про смерть [PERSON] знаходились у третіх осіб. У вересні 2018 року позивач отримав дублікат свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] . 04 жовтня 2018 року позивач звернувся до Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті його рідної баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак 04 жовтня 2018 року державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщинупісля смерті [PERSON] у зв`язку з пропущенням строку встановленого для прийняття спадщини. За життя [PERSON] заповіту не залишила. Батько позивача [PERSON] , [INFO] , який є сином [PERSON] , помер [INFO] . [PERSON] , було подано заяву, справжність підпису на якій засвідчена нотаріусом нотаріального округу місто Северодвинськ Архангельської області Юрченко Ольгою Григорівною, про те що він пропустив строки для прийняття спадщини та для поновлення строків до суду звертатись не буде. З огляду на вищевказане позивач являється єдиним спадкоємцем до майна померлої [PERSON] та визначення додаткового строку для прийняття спадщини ніяким чином не порушує спадкові права інших осіб. Посилаючись на вищевикладене позивач просив визначити йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явився, але його представник надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без їх участі, а позов задовольнити. Представник відповідача Костянтинівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає та просив справу розглядати без його участі. Треті особи у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, заяв та клопотань від них не надходило. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так з матеріалів справи видно, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане повторно Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області 12.09.2018року), яка є бабусею позивача, що у свою чергу підтверджується свідоцтвом про народження позивача та свідоцтвом про народження його батька [PERSON] , [INFO] . [PERSON] не залишила заповіту. Позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] , за законом по праву представлення, оскільки батько позивача і син спадкодавця [PERSON] помер [INFO] . Інший потенційний спадкоємець [PERSON] , подав заяву, справжність підпису на якій засвідчена нотаріусом нотаріального округу місто Северодвинськ Архангельської області Юрченко Ольгою Григорівною, про те що він пропустив строки для прийняття спадщини та для поновлення строків до суду звертатись не буде. Вищевикладене підтверджується матеріалами спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] . Отже позивач є єдиним спадкоємцем смерті [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки у нього не було достовірної інформації про наявність спадкового майна. Про наявність спадкового майна позивач довідався у травні 2018 року від своєї тітки [PERSON] , [INFO] та двоюрідного брата [PERSON] , [INFO] , які проживають на території Російської Федерації і є третіми особами у справі. До травня 2018 року позивач не спілкувався і не підтримував зв`язків із третіми особами. Оригінали документу що підтверджує право власності [PERSON] на спадкове майно та свідоцтво про її смерть знаходилися у третіх осіб. У вересні 2018року позивач отримав повторно видане свідоцтво про смерть [PERSON] . Коли ж позивач у жовтні 2018 року звернувся до Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті його рідної баби [PERSON] , яка померла [INFO] , то йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщинупісля смерті [PERSON] у зв`язку з пропущенням строку встановленого для прийняття спадщини, що підтверджується відповідною постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.10.2018року. Згідно ч.3. ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини на думку суду є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд враховує норми європейського законодавства по правам людини, в якому зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь - яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. Незадоволення прохання щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зумовить перехід права власності на спадкове майно до держави в особі органу місцевого самоврядування на території якого воно знаходиться. Отже, необхідно врахувати, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційними, оскільки він втратить право на успадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. І спочатку смерть близької людини, а потім і втрата спадкового майна будуть для нього занадто надмірним тягарем Враховуючи ті обставини, що позивач лише у травні 2018року дізнався про наявність спадкового майна (оригінал правовстановлюючого документу заходився у третіх осіб які проживають у Російській Федерації), а крім того позивач дізнався що єдиний інший потенційний спадкоємець відмовився від прийняття спадщини, суд приходить до висновку про наявність підстав, для визнання строку на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущеним з поважних причин. Зважаючи на вищевикладене суд вважає, що встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач пропустив з поважних причин, тому відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України позов слід задовольнити та визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На думку суду строк тривалість 2 місяці є достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved