Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

29 липня 2016 року до суду надійшла заява завідуючого 5-м відділенням Комунального закладу Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» лікаря-психіатра [PERSON] про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], [INFO], мешканця [INFO], без його згоди у зв'язку із наявністю у нього ознак тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо йому не буде надана психіатрична допомога. Необхідність примусової госпіталізації підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни», що дало підстави звернення до суду. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити. Пояснив, що [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства у звязку із психічним захворюванням. З 07 липня 2005 року він знаходиться в Білопільському дитячому будинку-інтернаті на повному державному забезпеченні. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 10 грудня 2014 року він визнаний недієздатним. Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/5484 від 28.07.2016 року характер психічного захворювання [PERSON] не дозволяє йому бути присутнім в судовому засіданні (а.с.6). Представник заінтересованої особи КУСОР Білопільського дитячого будинку-інтернату у судове засідання не зявився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, просять заяву задовольнити в повному обсязі (а.с.15). Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно заяви директора КУСОР Білопільського дитячого будинку-інтернату [PERSON], останнім часом психічний стан [PERSON] вкрай погіршився, що створює небезпеку не тільки для нього, а й для оточуючих підопічних та персоналу (а.с.13-14). З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу вбачається, що [PERSON] страждає природженою недоумкуватістю у вигляді: «Важка розумова відсталість з порушенням поведінки» МКХ-10. На момент огляду виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді недоумкуватості у глибокому ступені, не мотивові епізоди психомоторного збудження. Потребує стаціонарного лікування, але надати згоду не здатен. Підпадає під дію п.1, п. 2 ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», оскільки виявляє та вчиняє дії, що несуть реальну загрозу оточуючим, свої життєві потреби задовольнити не може. Ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнта (а.с.5). Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. З таким висновком погоджується прокурор. Захисник не заперечував проти задоволення даної заяви. Суд вважає, що [PERSON] необхідно госпіталізувати до лікувального закладу в примусовому порядку згідно вимог ст.ст. 14, 16, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як він виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює: його небезпеку для себе і оточуючих, безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, суттєву шкоду його здоровю, внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо не буде надана психіатрична допомога. На основі викладеного,

Outcome: approved