Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

31 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15.12.2007 року. Від шлюбу мають сина В»ячеслава, [INFO]. З липня 2014 року шлюбно-сімейні відносини припинено. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, що негативно впливає на виховання дитини. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає. Крім того, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а тому позивач просить позов задовольнити, шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 300 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 15.12.2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 040017 від 15.12.2007 року, актовий запис № 2382 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають сина, [PERSON] В»ячеслава Віталійовича, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 070368 від 20.06.2008 року, актовий запис № 496.(а.с.3) Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з липня 2014 року. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодна, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Частиною1 ст.184 СК України передбачено, що, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі вище викладеного, проходжу до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved