Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

30 березня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, Центру професійного розвитку педагогічних працівників при управлінні освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Виконавчий комітет Світловодської міської ради, та просить суд: 1)визнати незаконним та скасувати наказ голови ліквідаційної комісії управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради №41-к від 02 березня 2021 року «Про звільнення за прогул [PERSON] »; 2) поновити її на посаді консультанта Центра професійного розвитку педагогічних працівників при управлінні освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради; 3) стягнути з управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення по дату ухвалення судового рішення. В обґрунтуванні позову посилається на те, що 01 серпня 2017 року її було прийнято на роботу в управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради на посаду методиста методичного кабінету управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради. Наказом управління освіти №172 від 17 серпня 2020 року (запис у трудовій книжці №19) Міський методичний кабінет управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 01 вересня 2020 року перейменовано на Центр професійного розвитку педагогічних працівників при управлінні освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради. Засновником (власником) управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради є виконавчий комітет Світловодської міської ради. Відповідно до наказу управління освіти №195 від 01 вересня 2020 року, посадової інструкції від 01.10.2020 року назву її посади було змінено з «методист» на «консультант з інформаційно-методичного забезпечення». Наказом голови ліквідаційної комісії управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради Сачевської Л.Р. №41-к від 02 березня 2021 року її, [PERSON] , звільнено з 02 березня 2021 року з посади консультанта методичного кабінету управління освіти на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України, за прогул з 17.02.2021 по 26.02.2021 року». Вважає, що її звільнили з роботи незаконно, виходячи з наступного. Зазначає, що запис про звільнення у трудовій книжці та формулювання в наказі про її звільнення не відповідає назві посади, яку вона обіймала згідно штатного розпису, та її звільнення здійснено неуповноваженою особою, оскільки звільняти працівників Центру має право його директор. В порушення вимог ст.ст.47, 116, 117 КЗпП їй у день звільнення не було видано трудову книжку і копію наказу про звільнення, не здійснено розрахунок, не повідомлено письмово про нараховані суми, належні їй при звільненні, а також не виплачено середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Посилаючись на те, що пунктом 3 ч. 1 ст. 29 КЗпП України на власника або уповноважений ним орган покладається обов`язок в тому числі визначити працівникові робоче місце, зазначає, що жодним документом, які стали підставою її звільнення за прогул, її робоче місце не визначено, і, відповідно, відсутні докази її ознайомлення із тим, де конкретно є її робоче місце. При здійснення громадського контролю уповноваженим представникам Профспілки також не було надано доказів того, що роботодавцем було визначено їй як працівнику, робоче місце. Разом з тим, її посадовою інструкцією передбачена можливість виконання своїх посадових обов`язків не лише за юридичною адресою управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради (вул. Героїв України,4). Вказує, що присутність її на роботі підтверджується табелем робочого час працівників Центру професійного розвитку педагогічних працівників за лютий 2021 року. У наказі про її звільнення серед підстав для звільнення за прогул вказані 8 актів про відсутність на робочому місці 40 (сорока) працівників (п. 1), в тому числі і позивача. Жоден з 8 актів про відсутність на робочому місці працівників не містить відмітки про реєстрацію в журналі обліку документів у встановленому порядку. Із вищевказаних 8 актів про відсутність на робочому місці, неможливо встановити, яким чином і в якому конкретно робочому місці встановлювалася відсутність працівників. Зазначає, що вказані акти про відсутність на робочому місці працівників управління освіти було складено трьома безпосередніми представниками роботодавця та двома особами, які в управлінні освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради не працюють, не наділені відповідними повноваженнями контролювати присутність працівників на робочих місцях. Зміст зазначених 8 актів про відсутність на робочому місці 40 працівників підтверджує обставини, наведені у поясненнях працівників щодо присутності сторонніх осіб на робочих місцях у приміщенні управління освіти. Зазначає, що роботодавцем не доведено факт відсутності її на роботі та не встановлено чи були поважними причини відсутності її на роботі. Позивач просить врахувати суд, що вісім актів про відсутність на робочому місці з 8.00 до 12.00 у період з 17.02.2021 року по 26.02.2021 року було складено щодо 40 (сорока) працівників управління освіти, проте, за однакових обставин, було звільнено з роботи лише 9 працівників із 40, що є дискримінацію звільнених. Також зазначила, що її звільнення було проведено з порушенням вимог ст.43 КЗпП України, оскільки роботодавець не звертався з письмовим поданням про погодження розірвання трудового договору до виборного органу первинної профспілкової організації працівників освіти і науки України, членом якого вона є. Ухвалами від 02 квітня та 19 квітня 2021 року позов було залишено без руху. Ухвалою суду від 06 травня 2021 року відкрито провадження у справі, надано відповідачам строк на подання відзиву, третій особі на пояснення, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано від відповідача докази. З матеріалів справи вбачається, що копію позовної заяви з додатками відповідачі та третя особа отримали 18 травня 2021 року. (а.с.75-77) Правом на подання відзиву, відповідно до ст.178 ЦПК України, відповідачі не скористалися. Від третьої особи письмових пояснень на підтримку або заперечення проти позову до суду не надходило. Ухвалами суду від 04 червня та 15 липня 2021 року витребувано докази від відповідача - Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради. Ухвалою суду від 12 серпня 2021 року застосовано відносно Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області заходи процесуального примусу за неподання доказів, витребуваних ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 липня 2021 року. Ухвалою суду від 12 серпня 2021 року витребувано докази від відповідача та Кіровоградської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України. Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року провадження у справі зупинено для виконання вимог ч.9 ст.43 КЗпП України, а саме, до одержання рішення від Кіровоградської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України про надання згоди або відмови профспілкового органу в наданні згоди на звільнення [PERSON] з посади консультанта з інформаційно-методичного забезпечення Центру професійного розвитку педагогічних працівників при управлінні освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради на підставі п.4 ст.40 КЗпП України. Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року поновлено провадження у справі, та призначено розгляд справи на 19 листопада 2021 року. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01 серпня 2017 року [PERSON] була прийнята на посаду методиста методичного кабінету управління освіти, що підтверджується записом у трудовій книжці позивача № 18 від 01 серпня 2017 року, зробленого на підставі наказу № 207 від 27.07.2017 року. (а.с.16) Наказом управління освіти №172 від 17 серпня 2020 року (запис у трудовій книжці №19) Міський методичний кабінет управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради з 01.09.2020 року перейменовано на Центр професійного розвитку педагогічних працівників при управлінні освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, та затверджено Положення про нього у новій редакції. (а.с.16,17-18) Відповідно до наказу управління освіти №195 від 01 вересня 2020 року (запис у трудовій книжці №20), назву посади [PERSON] змінено з «методист» на «консультант». (а.с.16) Наказом №195 від 01 вересня 2020 року управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, затверджено штатний розпис Центру професійного розвитку педагогічних працівників при управлінні освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради. Відповідно до зазначеного наказу, штатного розпису та посадової інструкції від 01.10.2020 року позивач, [PERSON] , обіймала посаду «консультант з інформаційно-методичного забезпечення Центру професійного розвитку педагогічних працівників при управлінні освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради». (а.с.19-21) Засновником (власником) методичного кабінету та Центру професійного розвитку педагогічних працівників є Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради. Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, на час подачі позову до суду, директором Центру професійного розвитку педагогічних працівників при Управлінні освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради є Дурова Оксана Володимирівна . Засновником (власником) Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради є Світловодська міська рада. В лютому 2021 року були складені акти про відсутність на робочому місці працівників, в тому числі [PERSON] , в період часу з 8.00 до 12.00, за підписами: начальника управління освіти Меркулової О.О. , заступника начальника управління освіти Сачевської Л.Р. , та осіб, які не є працівниками управління освіти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується актами від 17 лютого, 18 лютого, 19 лютого, 22 лютого, 23 лютого, 24 лютого, 25 лютого, 26 лютого 2021 року (а.с.27-30,112-119,146-153). При цьому, 17 лютого, 18 лютого, 19 лютого, 22 лютого, 23 лютого, 24 лютого, 25 лютого, 26 лютого 2021 року працівниками управління освіти, в тому числі і [PERSON] , (всього сорок працівників), були складені акти про те, що вони виконували свої посадові обов`язки в повному обсязі в інших приміщеннях, підпорядкованих управлінню освіти, в зв`язку з тим, що виконання робочих завдань в приміщеннях управління освіти за адресою вул.Героїв України, 4 , є небезпечним для життя і здоров`я працівників. Вказані обставини також підтверджуються табелем обліку робочого часу працівників Центру професійного розвитку педагогічних працівників (а.с.31-40). З письмових пояснення [PERSON] видно, що у зв`язку з небезпекою для життя та здоров`я працівників управління освіти, ситуацією, створеною групою сторонніх осіб 15 та 16 лютого 2021 року в приміщенні управління освіти за адресою: Героїв України 4 та бульвар Дніпровський 16А, повідомляє, що з 17 лютого по 26 лютого 2021 року вона була присутня та працювала на інших робочих місцях у закладах та приміщеннях, підпорядкованих управлінню освіти (а.с.25,124,158). Про наявність сторонніх осіб в управлінні освіти та перешкоджання працівникам виконувати їх посадові обов`язки, було зазначено у колективному зверненні працівників управління освіти від 02 березня 2021 року за підписом 30 осіб, адресованому Світловодському міському голові А.Маліцькому, голові Кіровоградської ОДА А.Назаренку, начальнику поліції відділу № 1 м. Світловодська А.Гулому, директору департаменту освіти і науки Кіровоградської ОДА Е.Лещенко, голові Кіровоградського обкому Профспілки працівників освіти і науки С.Петрову. (а.с.41-44) Наказом начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради Меркулової О.О. «Про розблокування роботи управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради» від 25 лютого 2021 року №33, визначено порядок функціонування управління, зобов`язано працівників надати пояснення щодо відсутності на робочих місцях в період з 16.02.2021 по 24.02.2021, та повернутися до виконання своїх посадових обов`язків (а.с.26, 122, 156). 01 березня 2021 року начальником управління освіти Меркуловою О.О. було складено доповідну голові ліквідаційної комісії управління освіти Сачевській Л.Р. , яка обіймала посаду заступника начальника управління освіти, про відсутність на робочому місці працівників управління освіти, в тому числі [PERSON] (а.с.24, 120,154) Рішенням Світловодської міської ради від 23 лютого 2021 року №147 вирішено припинити шляхом ліквідації Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, затверджено склад ліквідаційної комісії з припинення, головою якої призначено Сачевську Ларису Романівну . (а.с.125-128, 159-161) Розпорядженням Світловодського міського голови №50-р від 05 березня 2021 року «Про надання права підпису Сачевській Ларисі Романівні », голові ліквідаційної комісії з припиненням управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради Ларисі Сачевській надано право першого підпису банківських, фінансових та інших документів з питань роботи. (а.с.129, 162) Наказом голови ліквідаційної комісії управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради Сачевської Л.Р. №41-к від 02.03.2021 року [PERSON] звільнено з 02 березня 2021 року з посади консультанта методичного кабінету управління освіти на підставі п. 4 ч.1 ст. 40 КЗпП України, прогулу з 17.02.2021 по 26.02.2021 року, про що у трудовій книжці позивача зроблено відповідний запис №21. Підставами для звільнення за прогул у наказі вказано: 1) акти (б/н в кількості 8 шт.) про відсутність на робочому місці; 2) доповідна начальника управління освіти голові ліквідаційної комісії Сачевській Л.Р. від 01.03.2021; 3) скрін-копія заяви на сайті; 4) наказ №33 від 25 лютого 2021 року «Про розблокування роботи відділу освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради»; 5) акт про відсутність відповіді на дзвінок від 24 лютого 2021 року; 6) пояснення [PERSON] (а.с.22). 02 березня 2021 року було складено акт б/н за підписом начальника управління освіти Меркулової О.О. , голови ліквідаційної комісії Сачевської Л.Р. та заступника міського голови Орлової Ю.В. про те, що [PERSON] відмовилася від ознайомлення з наказом про звільнення №41-к від 02.03.2021 року. (а.с.23) Із листа голови міського комітету профспілки працівників освіти і науки №18 від 03 березня 2021 року, адресованого Кіровоградському обкому профспілки, видно, що працівники управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, в тому числі і [PERSON] , була звільнена із займаної посади на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України, з порушенням вимог ст.43 КЗпП України, а саме без погодження розірвання трудового договору з профспілкою. Із поданням про погодження розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган, станом на 03 березня 2021 року до профспілкової організації не зверталися, засідання щодо розгляду даних питань не проводилися. (а.с.40). Судом також встановлено, що 11 січня 2018 року позивача [PERSON] було прийнято у члени профспілки працівників освіти і науки України до первинної профспілкової організації управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради. [PERSON] сплачувала профспілкові внески шляхом відрахувань із її заробітної плати. Вказане підтверджується відповіддю Кіровоградської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України №03/177 від 01 жовтня 2021 року (а.с.140-143) Відповідно до листа Кіровоградської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України № 02/64 від 11 березня 2021 року, Світловодського міського голову А.Маліцького, начальника управління освіти О.Меркулову та голову ліквідаційної комісії управління освіти Л.Сачевську, повідомлено про те, що працівники управління освіти, в тому числі і [PERSON] , звільнені з чисельними грубими порушеннями чинних актів міжнародного та українського законодавства, зокрема без згоди відповідних органів профспілки, а тому накази про їх звільнення підлягають скасуванню, а працівники поновленню на роботі (а.с.50-54). У зв`язку із тим, що зазначена вище відповідь Кіровоградської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України про незаконні звільнення працівників датована 11 березня 2021 року, а звільнення [PERSON] відбулося 02 березня 2021, дана відповідь не пов`язана із цивільним спором, який наразі розглядається судом. На підставі викладеного, ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року було постановлено звернутися до Кіровоградської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України із запитом про надання згоди або відмови профспілкового органу в наданні згоди на звільнення [PERSON] з посади консультанта з інформаційно-методичного забезпечення Центру професійного розвитку педагогічних працівників при управлінні освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради на підставі п.4 ст.40 КЗпП України. До одержання рішення від Кіровоградської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України провадження у справі було зупинено. (а.с.164-166) 21 жовтня 2021 року Президією Кіровоградського обласного комітету Профспілки працівників освіти і науки України, з урахуванням рішення профспілкового комітету первинної профспілкової організації, прийнято рішення про відмову у наданні згоди на звільнення члена Профспілки працівників освіти і науки України [PERSON] з посади консультанта Центру професійного розвитку педагогічних працівників при управлінні освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України за прогул з 17.02.2021 по 26.02.2021 року, у зв`язку з відсутністю обґрунтованих доказів здійснення [PERSON] прогулу у вказані дні без поважних причин та невиконання нею своїх посадових обов`язків. (а.с.172-175) Між Міністерством освіти і науки України та ЦК Профспілки працівників освіти і науки України на 2016-2020 роки укладена галузева угода, у якій визначено зокрема порядок функціонування профспілкових організацій. Також між управлінням освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради та міськкомом профспілки працівників освіти і науки укладена угода на 2017-2020 роки, зокрема додатком до якої, є перелік питань, що погоджуються керівниками органів і установ освіти з комітетами профспілки.(а.с.45-49) Згідно довідки управління освіти виконавчого комітету №954 від 24.06.2021 року, розмір середнього заробітку [PERSON] за 1 робочий день, станом на час звільнення з посади, складає 534,50 грн. (а.с.84) Відповідно до довідки про середню заробітну плату, що надана та розрахована [PERSON] на підставі розрахункових листів за січень та лютий 2021 року, середньоденна заробітна плата останньої складає 603,03 грн., середньомісячна заробітна плата - 11 759,09 грн. (а.с.90-91) Вирішуючи спір по суті справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частини п`ятої статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Положеннями ст.3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю. Статтею 4 КЗпП України встановлено, що законодавство про працю складається із цього Кодексу та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відповідно до статті 5-1 Кодексу законів про працю України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Згідно зі статтею 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Суд враховує, що відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно до положень ст.ст.147 - 149 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу). Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Уразі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також удень звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, згідно ст. 47, 116 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу Суд зазначає, що пункт 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України визначає прогул як відсутність працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 29 КЗпП України на власника або уповноважений ним орган покладається обов`язок в тому числі визначити працівникові робоче місце. Згідно ст. 153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, крім випадків укладення між працівником та власником або уповноваженим ним органом трудового договору про дистанційну роботу. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, що становить явну небезпеку для життя працівника, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. Працівник має право відмовитися від виконання дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, що становить небезпеку для життя чи здоров`я такого працівника або людей, які його оточують, і навколишнього середовища. Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на належні, безпечні і здорові умови праці. Відповідно до статті 9 Конвенції №158 Міжнародної організації праці «Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року», тягар доказування законності підстав звільнення працівника покладається на роботодавця. Аналогічної позиції дотримується і Верховний Суд, який у своїй постанові від 23 січня 2018 року №273/212/16ц, де вказав на те, що саме роботодавець повинен довести той факт, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. У пунктах 18, 22, 24, 32, 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», судам роз`яснено, що при розгляді справ, при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 і п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року N 348). З метою запобігання незаконним звільненням судам слід неухильно додержувати вимог статей 109, 419 ЦПК і статей 134 (п. 8), 237 КЗпП про притягнення до участі в справі про поновлення на роботі і покладення на службу особу обов`язку відшкодувати шкоду підприємству, установі, організації, заподіяну в зв`язку з оплатою незаконно звільненому або переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи. При цьому належить враховувати, що при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, якпередбачалось раніше. Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про колективні договори і угоди», умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. Пункт 1.2 діючої Галузевої угоди між міністерством освіти і науки України та ЦК Профспілки працівників освіти і науки України встановлено, що на підставі Угоди, яка є нормативним актом соціального партнерства, здійснюється регулювання трудових відносин у галузі та соціально-економічних питань, що стосуються інтересів працівниківта власників (уповноважених ними органів). Згідно п. 1.3. Галузевої угоди, вона визначає узгоджені позиції і дії Сторін, спрямовані на їхнє співробітництво, створення умов для підвищення ефективності роботи навчальних закладів та установ освіти (далі - закладів освіти), реалізацію на цій основі професійних, трудових і соціально-економічних гарантій працівників, осіб, які навчаються, забезпечення їхніх конституційних прав, досягнення злагоди в суспільстві. Пункт 1.4. Галузевої угоди встановлено, що її положення діють безпосередньо та поширюються на працівників закладів освіти і осіб, які навчаються, та які перебувають у сфері дії сторін Угоди, і є обов`язковими для включення до колективних договорів, угод нижчого рівня. Відповідно до вимог п. 9.2.1 Галузевої угоди, органи управління освітою, керівники закладів освіти і науки забезпечать відповідне погодження з виборними органами Профспілки нормативних актів, які стосуються прав та інтересів працівників у сфері трудових, соціально-економічних відносин. Наказ про звільнення працівника є нормативним актом, який стосується прав та інтересів працівників у сфері трудових, соціально-економічних відносин, однак, всупереч положенням Галузевої угоди, наказ про звільнення позивача не був погоджений з відповідним профспілковим органом. Пункт 4.1.5 Галузевої угоди містить умову про недопущення в закладах освіти масових вивільнень працюючих з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (понад 3 відсотки чисельності працівників упродовж календарного року). У Додатку №5 до Угоди між управлінням освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради та міськкомом профспілки працівників освіти і науки міститься перелік питань, що погоджуються керівниками органів і установ освіти з комітетами профспілки, серед яких, зокрема, є звільнення працівників з підставі передбачених п.4 ст.40 КЗпП України. Згідно з ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до міськрайонного суду у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Уразі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Як встановлено ст. 240-1 КЗпП України, у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 ЗУ «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Зокрема, згідно з абзацом 3 пункту 2 Порядку середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Згідно з п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню виходячи з наступного. 1. [PERSON] було звільнено наказом голови ліквідаційної комісії управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради Сачевської Л.Р. від 02 березня 2021 року №41-к «Про звільнення за прогул [PERSON] », на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України, з посади консультанта методичного кабінету управління освіти». Проте, на час звільнення з посади, [PERSON] займала іншу посаду, а саме консультанта з інформаційно-методичного забезпечення Центру професійного розвитку педагогічних працівників при управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради. 2.Наказ про звільнення з посади [PERSON] видано не уповноваженою на те особою. Оскільки, [PERSON] працювала на посаді консультанта з інформаційно-методичного забезпечення Центру професійного розвитку педагогічних працівників при управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, то її безпосереднім керівником, який вправі вирішувати питання про прийняття та звільнення з посади працівників даного Центру, станом на 02 березня 2021 року, була Дурова Оксана Володимирівна . 3.Підставами для звільнення [PERSON] в наказі №41-К від 02 березня 2021 року вказано Акти (б/н в кількості 8 штук) про відсутність на робочому місці. Враховуючи те, що відповідачі та третя особа не надали суду належних доказів, що особи вказані в актах: Сачевська Л.Р. , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є уповноваженими особами та входять до складу якоїсь комісії, яка уповноважена перевіряти наявність чи відсутність працівників Центру професійного розвитку педагогічних працівників при управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради, то суд вважає вказані акти не належними доказами на підтвердження відсутності [PERSON] на робочому місці в період з 17 по 26 лютого 2021 року. Крім того, спростовуються Актами від 17, 19, 19, 22, 23, 24, 25, 26 лютого 2021 року,складеного діючими на той час працівниками Управління освіти та табелем робочого часу, складеним директором Центру Дуровою О.В . Інші вказані підстави для звільнення, а саме доповідна записка Сачевській Л.Р. , скрін-копія заяви на сайті, наказ про розблокування роботу відділу освіти та акт про відсутність відповіді на мобільний дзвінок є неналежними доказами, і суперечать Кодексу законів про працю України. 4.Звільнення [PERSON] з посади за прогул, в порядку п.4 ч.1 ст.40 КЗпПУ, допущено без погодження з профспілкою, членом якого, станом на 02 березня 2021 року, була позивач. Таким чином, суд вважає, що звільнення [PERSON] було незаконним, з порушенням трудового законодавства, а тому порушене її право на працю підлягає поновленню. В зв`язку з чим, позовні вимоги про скасування наказу та визнання його незаконним, поновлення на посаді, підлягають задоволенню. Крім того, [PERSON] має право на стягнення з Управління освіти середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 02 березня 2021 року по день ухвалення рішення суду. Згідно Листа Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільськогосподарського господарства України від 12 серпня 2020 року №3501-06/219 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 рік», вбачається, що за період з 02 березня 2021 року по 19 листопада 2021 року, з урахуванням 40-годинного робочого тижня, було 181 (сто вісімдесят один) робочий день. Виходячи з наданого управлінням освіти розрахунку середньоденного заробітку [PERSON] , який становить 534 грн. 50 коп., і сторонами не оспорювався, середній заробіток за час вимушеного прогулу становить: 181 день х 534 грн. 50 коп. = 96744 грн. 50 коп. Згідно ст.430 ЦПК України, рішення в частині поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку в межах за один місяць, підлягає негайному виконанню. Оскільки, рішення ухвалено на користь позивача, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на відповідача №1. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved