Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

30.11.2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою обґрунтовуючи тим, що він після смерті\~ батька [PERSON] , 1941 року народження, померлого [INFO] , у відповідності до заповіту посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського нотаріального округу Київської області Кушнір Н.Б., згідно свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П. від 21.11.2018 року за реєстраційним №3-3952, є спадкоємцем майна спадкодавця за заповітом. Також, до складу спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON] , входить транспортний засіб причіп автомобільний «Днепр-8136», 1990 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований 01.08.1995 року, на підставі довідки від 19.05.2020 року Територіального сервісного центру 3242 Регіонального сервісного центру МВС в Київській області. 09.09.2020 року він звернувся до державного нотаріуса Приймак А.П. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на вказаний транспортний засіб, однак постановою №2252/02-31 від 08.10.2020 року, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Факт входження до складу спадкового майна вказаного транспортного засобу стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.10.2020 року та в описовій частині зазначається, що спадкоємець під час оформлення свідоцтва про право власності, не надав оригінал документу на підтвердження права власності на дане майно. Тому просив визнати за ним, [PERSON] , право власності на транспортний засіб -причіп автомобільний «КМЗ - 8136 ДНЕПР», 1990 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , № шасі (кузова,рами) [NUMBER] , синього кольору, зареєстрований 01.08.1995 року Державною автомобільною інспекцією Київської області, у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 17.12.2020 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.02.2021 року, яке було відкладено на 19.03.2021 року, з урахуванням вимог ст.49,183,178,197 ЦПК України. 18.02.2021 року ухвалою в порядку ст.51 ЦПК України було замінено відповідача Білоцерківську міську раду на належного - [PERSON] . Позивач - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив позов задовольнити, визнати за ним, [PERSON] право власності на транспортний засіб - причіп автомобільний «КМЗ - 8136 ДНЕПР», 1990 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , № шасі (кузова,рами) [NUMBER] , синього кольору, зареєстрований 01.08.1995 року Державною автомобільною інспекцією Київської області, у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Відповідач -\~ [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Відповідач - [PERSON] у судове засіданні не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Третя особа: Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області свого представника у судове засідання не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи №241/2018,\~ встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.67). Позивач - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та відповідач:\~ [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , являються дітьми померлого [INFO] [PERSON] та спадкоємцями за законом, а відповідач - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , син\~ [PERSON] , є онуком померлого та спадкоємцем за заповітом, що підтверджується матеріалами справи ( а.с. 4, 22, 80-81,82,169). Також, встановлено, що 29.10.2015 року [PERSON] , 1941 року народження, склав заповіт (а.с.77), з якого вбачається, що він на випадок його смерті зробив таке розпорядження: належну йому на праві власності квартиру під [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою [ADDRESS] заповів, [PERSON] , [INFO] . 29.10.2015 року [PERSON] , 1941 року народження, склав заповіт (а.с.80), з якого вбачається, що він на випадок його смерті зробив таке розпорядження: належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,0800 гектарів, наданої для колективного садівництва, розташованої на території Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області, СТ «Флора-1», кадастровий номер: 3220455500:04:007:0123 та право на земельну частку (пай) в КСП «Тікач», розміром 1,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (місце розташування земельної частки (паю): с. Брилівка Ставищенського району Київської області), а вразі її приватизації відповідну земельну ділянку, заповів [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується заявою (а.с.166). Також, [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті його діда [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується заявою (а.с.166 на звороті). 21.11.2018 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за №3-3951 (а.с.8), з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , успадкував після смерті батька [PERSON] , 1941 року народження, який помер [INFO] , квартиру під [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі довідки, виданої Товариством власників квартир «Першотравневець» 10.12.1993 року за №222, дублікат якої видано тим же Товариством 17.12.2012 року, зареєстрованого в КП КОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» 25.12.2012 згідно витягу номер 36961727 про державну реєстрацію прав, реєстраційний номер 38809869, номер запису 10834 в книзі 93. 06.10.2018 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за №3-3077 (а.с.9), з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , успадкував після смерті діда - [PERSON] , 1941 року народження, який помер [INFO] , земельну ділянку площею 0,0800 гектарів, наданої для колективного садівництва, розташованої на території Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області, СТ «Флора-1» і належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №654319, виданого управлінням Держкомзему у Білоцерківському районі 30.11.2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010993602411 і внесена до Державного реєстру земель, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №HВ-3212420262018, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області 06.09.2018 року. Кадастровий номер: 3220455500:04:007:0123. 06.10.2018 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за №3-3080 (а.с.120 на звороті), з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , успадкував після смерті діда - [PERSON] , 1941 року народження, який помер [INFO] , земельну ділянку площею 1,8462 гектарами, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої у межах Брилівської сільської ради Ставищенського району Київської області і належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №111686, виданого управлінням Держкомзему у Ставищенському районі 07.10.2011 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею,договорів оренди землі за №322420001000658 і винесена до Державного реєстру земель,що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №HВ-3211931942018, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області 06.09.2018 року. Кадастровий номер:3224281200:02:001:0036. Дані факти підтверджуються інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.61, 121, 122). 08.10.2020 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , посилаючись на те, що на день смерті спадкодавця на його ім`я залишилося майно, яке складається із транспортного засобу причіп автомобільний «КМЗ - 8136 ДНЕПР», 1990 року випуску, н.з. [NUMBER] , зареєстрований 01.08.1995 року. 08.10.2020 року державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.10), з якої вбачається, що оскільки спадкоємець [PERSON] не подав оригінал документу, що підтверджує право власності на майно, що залишилося після померлого [PERSON] , то на підставі п.2 ст.49, ст.50 Закону України «Про нотаріат» йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на транспортний засіб причіп автомобільний «КМЗ - 8136 ДНЕПР», 1990 року випуску, н.з. [NUMBER] , зареєстрований 01.08.1995 року, який входить до складу спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . З технічного талону транспортного засобу № [NUMBER] (а.с.183), вбачається, що [PERSON] належав транспортний засіб причіп «КМЗ - 8136 ДНЕПР», 1990 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , № шасі (кузова,рами) [NUMBER] , синього кольору, зареєстрований 01.08.1995 року. Також, встановлено, що вказаний транспортний засіб перебуває у володінні позивача та між спадкоємцями відсутній спір щодо сказаного спадкового майна, що підтверджується матеріалами справи ( а.с.169-183). Згідно із ст. 1261 ЦК України\~\~ у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.\~\~ Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1, ч.5\~ ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 1ст. 316 ЦК України визначено поняття права власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно частини 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. А у відповідності до частини 1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім цього, відповідно до частини 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , за життя набув у власність майно: транспортний засіб - причіп автомобільний «КМЗ - 8136 ДНЕПР», 1990 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , № шасі (кузова,рами) [NUMBER] , синього кольору, зареєстрований 01.08.1995 року Державною автомобільною інспекцією Київської області, а [PERSON] , прийняв спадщину після смерті свого батька, отже до нього перейшло право на вказане майно у порядку спадкування за законом. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до п.23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачами позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив при подачі позову судовий збір в розмірі 840,80 грн. ( а.с.1) та заявив клопотання про залишення даних витрат за ним без відповідного відшкодування.

Outcome: approved