Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

30 жовтня 2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 12 грудня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] був укладений договір № б/н, відповідно до якого банк надав відповідачці кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з тим, що [PERSON] порушила взяті на себе зобов'язання за кредитним договором АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідачки заборгованість, яка станом на 22 жовтня 2018 року склала 12324 грн. 43 коп., що складається із заборгованості по процентах за користування кредитом - 4025 грн. 41 коп., заборгованості за пенею - 7235 грн. 95 коп., а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 563 грн. 07 коп. - штраф (процентна складова). Посилаючись на вказане, просив стягнути з відповідача цей борг та понесені судові витрати. Як вбачається з позовної заяви, представник позивача позовні вимоги повністю підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. Заслухавши пояснення відповідача, яка позов визнала частково, подала заяву про зменшення розміру пені та просила відмовити у стягненні штрафів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 12 грудня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н, відповідно до якого банк надав відповідачці кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачем умови кредитного договору, який складається з заяви від 28 жовтня 2006 року (а.с.12), довідки про умови кредитування (а.с.13), умов та правил надання банківських послуг (а.с.14-28) не оспорюються. Своїм підписом [PERSON] підтвердила згоду на те, що ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 12зв). Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, а якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу про припинення дії договору, він пролонговується на той самий строк (п.1.1.7.11 умов та правил надання банківських послуг) (а.с.20). Відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту (п.2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг) (а.с.23зв.). Банк умови кредитного договору виконав і надав [PERSON] кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». З наданих позивачем розрахунків вбачається, що станом на 22 жовтня 2018 року склала 12324 грн. 43 коп., що складається із заборгованості по процентах за користування кредитом - 4025 грн. 41 коп., заборгованості за пенею - 7235 грн. 95 коп., а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 563 грн. 07 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.6-11,44-54). Згідно з ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Умовами кредитування передбачено нарахування штрафу за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому договором, більше ніж на 30 днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. (Правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15). АТ КБ «Приватбанк» надано суду докази про порушення відповідачкою умов кредитного договору, яке полягає у неповній сплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів. В той же час, за це порушення банком нараховано і пеню, і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення. Таким чином, відсутні підстави для стягнення з відповідачки штрафу в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 563 грн. 07 коп. (процентна складова). Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 3 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення Отже, ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Право суду вирішувати питання про зменшення розміру пені згідно із ч.3 ст.551 ЦК України підтверджено правовою позицією Верховного Суду України (справа №6-100цс14). Як роз'яснено в п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). З матеріалів справи вбачається, що за розрахунком позивача заборгованість по пені за кредитним договором становить 7235 грн. 95 коп., що значно перевищує розмір збитків, понесених банком внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором. Як пояснила відповідачка, вона вносить кошти на погашення заборгованості. Зазначена обставина підтверджується довідкою про рух коштів по рахунку. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачки заборгованості по пені, однак вважає за можливе зменшити розмір неустойки до існуючої у відповідачки заборгованості за кредитом, а саме до 4025 грн. 41 коп., оскільки її розмір значно перевищує розмір збитків, зважаючи на часткове погашення боргу, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання. Таким чином, стягненню підлягає заборгованість в сумі 8050 грн. 82 коп.: 4025 грн. 41 коп. (заборгованість по процентах) + 4025 грн. 41 коп. (пеня). У зв'язку із частковим задоволенням позову, в силу ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь банка 1151 грн. 01 коп. (8050,82*1762/12323,43=1151,01) судового збору. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial