Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

31.08.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на свою користь, на утримання сина: [PERSON] [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що перебувала з відповідачем у шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Відповідач не надає регулярної та достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, в зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду, з метою стягнення з останнього аліментів на її утримання. Позивач до зали судових засідань не з'явилась, надавши заяву щодо розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до зали судових засідань також не з'явився, подав заяву про визнання позовних вимог [PERSON], погодився з розміром аліментів, та просив провести розгляд справи без його участі. Суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 16.02.2012 р. (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 23.09.2009 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області.(а.с.4). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на утриманні останньої. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184) і виплачуються щомісячно. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved