Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

29 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], вказуючи, що відповідач не приймає участі у вихованні, догляді та утриманні їх малолітньої доньки [PERSON], не проживає разом з донькою, не спілкується з нею та не цікавиться її долею з дня її народження. Під час судового розгляду даної справи суд своєю ухвалою від 15 листопада 2017 року допустив заміну первісної третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування на Службу у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації Одеської області. Позивач веде дану справу в суді через свого представника - адвоката Димовчі Т.В., яка просила розглянути справу за її відсутності і за відсутності позивача та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON], місце проживання якої позивачеві невідомо та у встановленому законом порядку не зареєстровано, була викликана до суду через оголошення у пресі. Начальник служби у справах дітей Біляївської райдержадміністрації Одеської області Тарица Н.О. просив розглянути справу за відсутністю представника цієї Служби, про що надав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.09.2012 р., виданим Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Стаття 150 СК України встановлює обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до ст. 180 СК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проте відповідач не виконує жодних із своїх батьківських обов'язків відносно своєї малолітньої доньки [PERSON]. Так, відповідач відразу після народження доньки [PERSON], відмовилася від неї. Після того, як позивач забрав доньку [PERSON] з пологового будинку, вона проживає разом з позивачем за адресою : [ADDRESS] а відповідач проживає окремо. З вказаного часу позивач один, без участі відповідача, виховує, доглядає та утримує свою малолітню доньку [PERSON], піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток, піклується про її навчання та забезпечує необхідні їй харчування, медичний догляд і лікування. Крім того, з вказаного часу відповідач взагалі не спілкується з донькою [PERSON], не виявляє бажання спілкуватися з нею та брати участь у її вихованні та утриманні, не цікавиться її здоров'ям, розвитком і долею. Вказані обставини повністю підтверджуються : довідкою в.о. правління ДСТ «Вітамін» від 13.09.2017 р.; складеною 21.09.2017 року мешканцями ДСТ «Вітамін» характеристикою на позивача, завіреною в.о. голови правління ДСТ «Вітамін»; довідкою амбулаторії загальної практики сімейної медицини Нерубайської лікарні Біляївського району Одеської області № 160 від 12.09.2017 р.; довідкою Нерубайського дошкільного навчального закладу ясла-садок «Ромашка» № 6 від 13.09.2017 р. № вих. Л № 14; довідкою Одеської спеціалізованої школи № 119 ступеня з поглибленим вивченням англійської мови Одеської міської ради від 11.09.2017 р. № 103. Більш того, ще у 2012 році відповідач склала заяву, посвідчену 28.09.2012 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Н.В. за р. № 3294, в тексті якої вказала, що їй відомо про намір [PERSON], який є батьком її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], звернутися до суду з позовом про позбавлення її батьківських прав у відношенні їх малолітньої дочки [PERSON], та не заперечує проти розгляду справи про позбавлення її батьківських прав, а також зазначила в цій заяві, що підтверджує, що зміст ст. 166 СК України щодо правових наслідків позбавлення батьківських прав їй відомий. Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки несуть відповідальність, зокрема, за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги висновок органу опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області № 01/03-18/2421 від 22.12.2017 р., якім визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Вказані обставини вочевидь свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї малолітньої доньки [PERSON]. Верховний Суд України в ч. 2 п. 16 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 р. наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьківських прав має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 640,00 грн., пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved