Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 2 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебувала у шлюбі. Мають сина [PERSON] , [INFO] . 17 вересня 2002 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Син проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. За рішенням суду відповідач сплачував аліменти на утримання сина. На даний час син навчається на денній формі 5 курсу Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту, потребує матеріальної допомоги. У зв`язку з введенням карантину та вжиттям додаткових заходів щодо запобігання поширенню на території України коронавірусу через застосування дистанційного навчання з`явилися додаткові витрати на технічне оснащення навчального процесу в режимі дистанційного навчання. Відповідач працює, має автомобіль та нерухоме майно, інші особи на його утриманні не знаходяться. Отже, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу сину. За цих підстав позивач, уточнивши свої вимоги, просить стягнути зі [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову до закінчення навчання або досягнення двадцятитрьохрічного віку. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13 листопада 2020 року у справі було відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14 січня 2021 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , [INFO] . Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність та визначити аліменти в розмірі 2500 грн., посилаючись на те, що дитина знаходиться вдома, на проїзд коштів не потребує, а також, що на його утриманні знаходиться мати, яка хворіє та отримує мінімальну пенсію. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій проти задоволення позову не заперечував. Суд, з`ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У 2002 році шлюб між сторонами був розірваний. Дитина після розірвання шлюбу між сторонами проживає разом із матір`ю. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2017 року зі [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання - 30 червня 2020 року, але не більше як до досягнення 23 років. Згідно з цим судовим рішенням позивачу був виданий виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження. Як зазначає позивач у своєму позові, у зв`язку з закінченням сином навчання 30.06.2020 року виконавче провадження завершено. Відповідно до матеріалів справи [PERSON] на даний час навчається на денній формі у Дніпровському національному університеті залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна на бюджетній основі. Строк навчання в університеті з 15.09.2020 року до 31.12.2021 року. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцятитрьохрічного віку при умові, що вони мають можливість надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина в твердій грошовій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 дійсного Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд приймає до уваги можливість надання утримання другим із батьків, дружиною, чоловіком і повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає доведеним, що у зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку відповідач як батько має можливість йому надавати. Приймаючи до уваги матеріальний стан сторін та всі інші обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина [PERSON] необхідно визначити в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову 2 вересня 2020 року до закінчення навчання 31.12.2021 року, але не більш як до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Визначаючи розмір аліментів у вищевказаному розмірі, суд не може взяти до уваги доводи позивача щодо несення додаткових витрат у зв`язку із дистанційним навчанням сина в університеті, оскільки обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання врегульовано у\~главі 16 Сімейного кодексу, зокрема відповідно до\~ст. 201 СК України\~до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей\~187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. В свою чергу правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину відповідно до статті 185 СК України поширюються на правовідносини щодо обов`язку батьків по утриманню неповнолітніх дітей. Отже, понесення додаткових витрат на повнолітню дитину не є підставою для збільшення розміру аліментів, що стягуються на час навчання. Крім того, позивачем недоведена необхідність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). Сама по собі наявність у відповідача нерухомого майна та автомобіля, відсутність на його утриманні інших осіб, не свідчить, що його майновий стан дозволяє сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частині заробітку (доходу). На переконання суду, аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача будуть відповідати як його майновому стану, так і потребі повнолітньої дитини у матеріальній допомозі на час навчання. Відповідачем належних доказів наявності на його утриманні інших осіб чи неможливості сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) суду не надано. Факт наявності у відповідача матері похилого віку та отримання нею незначної пенсії не впливає на висновки суду, оскільки відповідачем не надано доказів надання матері матеріальної допомоги та її перебування на його утриманні. Доводи відповідача щодо необхідності стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., не можуть бути враховані судом, оскільки відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. У даному випадку позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в частці від його заробітку (доходу). Відтак, правових підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в суду немає. З урахуванням наведеного, позов [PERSON] необхідно задовольнити частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України\~слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно зі статтею 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial