Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

29.07.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] та визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, треті особи орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування Франківської районної у місті Львові державної адміністрації. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка вказала, що у шлюбі з відповідачем перебуває з 18 квітня 2012 року. Від шлюбу з відповідачем мають сина - [PERSON] , [INFO] та дочку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з [PERSON] не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та обов`язки. Поступово вони віддалилися один від одного і стали жити кожен своїм життям, подружні відносини припинені, можливість зберегти сім`ю відсутня. Також повідмила суду, що спільне господарство не ведеться, проживають окремо, а тому має потребу у вирішенні питання щодо визначення місця проживання дітей з нею за її місцем проживання. Просила шлюб з відповідачем розірвати, та визначити місце проживання дітей з нею за місцем проживання. Провадження у справі було відкрито 07.09.2020 року з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. Провадження у справі відкрито 07 вересня 2020 року, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У підготовчому засіданні 29.10.2021 року позивачка [PERSON] та її представник підтримали заявлені [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з матір`ю, відповідач та його представник визнали позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Заявляючи про визнання позову, відповідач [PERSON] підтвердив, що з червня 2020 року проживає окремо від позивачки, визнав неможливим подальше збереження шлюбу та погодився з пріорітетним правом позивачки, як матері на постійне проживання дітей з нею. З огляду на заяву відповідача про визнання позову, суд, відповідно до правил статті 200 ЦПК України визнав за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалите рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе заявлений позов задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 квітня 2012 року, є батьками малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] . (а.с.28,29,30). Подружжя [PERSON] та [PERSON] припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть з червня 2020 року, [PERSON] прийняла рішення про розірвання шлюбу з яким погоджується [PERSON] .. Наразі, судом встановлено, що сім`я сторін фактично розпалась і сумісне проживання подружжя є неможливим, шлюб сторін існує формально. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає, що за зазначених вище обставин збереження сім?ї буде суперечити інтересам сторін у справі, їх шлюб може бути розірваний. Звертаючись до суду з позовом, про розірвання шлюбу позивачка вказала, що їх малолітні діти - син [PERSON] та [PERSON] після розірвання їх з відповідачем шлюбу залишаться проживати з нею. Відповідач [PERSON] підтвердив зазначені обставини та просила суд визначити місце проживання їх спільних із позивачкою дітей з нею, оскільки це питання має бути врегульованим у судовому порядку. Відповідно до правил ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Правилами ч. 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи , їхніх представників. Приймаючи до уваги, що сторони у справі заявили про вирішення судом їх питання щодо визначення місця проживання дітей з матір`ю, відповідно у суду відсутні будь-які сумніви з приводу достовірності цих обставин та добровільності їх визнання сторонами, а тому приходить до висновку, про визначення місця проживання їх спільних дітей з матір`ю. На підставі викладеного та

Outcome: approved