overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

30.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, вказуючи на те, що вона народилася 23.09.1997 року та її батьком є відповідач [PERSON], який сплачував аліменти до її повноліття. В теперішній час вона навчається на другому курсі в Національному університеті імені [PERSON], де буде навчаться по 30.06.2018 року. В зв'язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги на придбання харчів, одягу, на проїзд, на придбання літератури. Вона знаходиться на утриманні матері, якій одній важко її утримувати, так як стипендія складає лише 700грн. Відповідач отримує пенсію та має можливість надавати їй допомогу, але добровільно її не надає. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на час навчання. В судове засідання позивач надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просить розглядати справу без її участі, в зв»язку з денним навчанням. Відповідач в судове засідання надав письмову заяву, в якій повністю визнає вимоги дочки, просить розглядати справу без його участі. 3 особа [PERSON], згідно наданої письмової заяви, підтримала вимоги дочки, просить слухати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочки, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], яка народилася 23.09.1997 року ( копія свідоцтва в матеріалах справи),. Згідно довідок Національному університеті імені [PERSON] від 22.08.2015 року та 21.10.2015 року, [PERSON] дійсно навчається на 2 курсі господарсько-правового факультету, бюджетна форма навчання, з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року, денна форма навчання, кваліфікаційного ступеня «Бакалавр». Судом встановлено, що позивачка дійсно є дочкою відповідача, що підтверджено свідоцтвом про народження, та навчається за денною формою навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року, потребує матеріальної допомоги, а відповідач згодний надати цю допомогу. З урахуванням викладеного, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 1/6 частини заробітку /доходу/ на час навчання буде відповідати принципу справедливості, інтересам сторін. . Відповідно до ст.ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, у даному випадку з 30.09.2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

30.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.02.2014 року [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 67, посилаючись на різні погляди на життя. [PERSON] вказувала, що відповідач перебуває в місцях позбавлення волі, у звязку з чим він не забажав мати спільну з позивачем дитину, хоча на початку сімейного життя, сторони мали таку мету. Під час останнього побачення [PERSON] та [PERSON] стосунки між ними значно погіршилися, що в результаті призвело до остаточного припинення шлюбних відносин. На даний момент [PERSON] має іншого чоловіка, від якого завагітніла та має наміри створити з ним сімю. Майновий спір відсутній. На підставі викладеного, враховуючи, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, існування шлюбу суперечить інтересам позивача, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, просила розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] відбуває покарання у Холодногірській виправній колонії № 18, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав заяву про визнання позову, не заперечував проти розірвання шлюбу, укладеного між ним та [PERSON] У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія І-ВЛ № 218316, 25.02.2014 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Козлова) [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 67 /а.с. 6/. Сторони дітей не мають. Судом встановлено, що [PERSON] відбуває покарання у Холодногірській виправній колонії № 18. [PERSON] має іншого чоловіка, від якого завагітніла. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно немає, спільне господарство не ведеться. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

30.09.2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

30.09.2015 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому він вимагає розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований відділом ДРАЦСу Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області 8 липня 2014 року, актовий запис № 32, оскільки шлюбне життя виявилося невдалим, спільних дітей не мають та подружні відносини припинені з березня 2015 року. Примирення та подальше життя є неможливим. Сімя повністю розпалась і шлюб існує формально. Спору про поділ майна немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, та шлюб розірвати із [PERSON] Відповідачка [PERSON] в судове засідання -не зявилася , проте направила до суду свою заяву, в якій просила розгляд справи про розірвання шлюбу провести у її відсутності та просила шлюб з відповідачем [PERSON] розірвати. Дослідивши матеріали справи суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, дітей від шлюбу немає , спору про поділ майна немає, примирення між сторонами неможливе, шлюбні відносини припинені більше 8 місяців, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

30.09.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що з 11.07.2008 р. вони перебувають у шлюбі зареєстрованому Малорогозянською сільською радою Золочівського району Харківської області, актовий запис №01, від шлюбу дітей не мають. Через те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникали конфліктні ситуації. Сім`я розпалась, сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Шлюбні відносини припинені, разом не проживають. У судове засідання від позивача надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провадити розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання також подала заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить провадити розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб 11 липня 2008 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Малорогозянською сільською радою Золочівського району Харківської області, актовий запис №01. Після реєстрації шлюбу подружжя не обирало спільне прізвище а.с.6) За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сімї на думку сторін стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно ст.105 ч.3 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

30.09.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що проживала з відповідачем як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. 28.11.2008 року у них народився син [PERSON]. Дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на дитину не надає, тому, позивач у судовому порядку просила стягнути з нього на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд\~\~прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених\~ст. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього: [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. І цей обовязок є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Виходячи з положень вказаної статті та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, що передбачено ч.1 ст. 183 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд, враховує обставини даної справи та вимоги, викладені у ст. 182 СК України, відповідно до наданих доказів, тому, частка від доходу, яка підлягає стягненню з відповідача як аліменти, становить 1/4 з дня подачі до суду позовної заяви, тобто, з 30.09.2015 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 487 грн. 20 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

30.09.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з [PERSON] посилаючись на те, що з відповідачем по справі з 02.12.2011року знаходиться у шлюбі, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. З 24.09.2015 року шлюбні відносини між ними припинені, відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до його повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на позові наполягала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 02.12.2011 року знаходяться у шлюбі (а.с.4), від якого у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.3), який мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.14). Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає позивачу, хоча відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі - 487,20 грн., згідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

30.09.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з [PERSON] посилаючись на те, що з відповідачем по справі з 06.05.2011 року знаходиться у шлюбі, від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ними та перебуває на її утриманні. Відповідач в повному обсязі не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягала Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 06.05.2011 року знаходяться у шлюбі (а.с.12), від якого народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.11), яка мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.10). Відповідач на утримання доньки не надає матеріальної допомоги в повному обсязі, хоча відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі - 487,20 грн., згідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

30.09.2015 року позивач [PERSON]»яш І.В.. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]»яш О.М. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02.12.2011 року вона уклала шлюб, зареєстрований Виконкомом Шевченківської селищної ради міста Красноармійська Донецької області, актовий запис № 13 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON]»яш Нікіту Олексійовича, [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, а тому позивач [PERSON]»яш І.В. просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON]»яш І.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON]»яш О.М. позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 02 грудня 2011 року Виконкомом Шевченківської селищної ради міста Красноармійська Донецької області, актовий запис № 13 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON]»яш Нікіту Олексійовича, [INFO] (а.с. 6). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2013 року через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову Мар»яш І.В. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище Мар»яш. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

30.09.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно укладеного між банком та відповідачем [PERSON] договору б/н від 10.03.2011 року, останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 31. 08.2015 року відповідач має заборгованість у розмірі 15715, 25 грн., яку сплатити у добровільному порядку відмовився, просить суд стягнути з нього заборгованість примусово. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час слухання справи, що підтверджується розпискою про вручення йому судової повістки, заперечень проти позову не надав, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідача. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов'язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 10.03.2011 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір б/н від 10.03.2011 року, згідно якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 31. 08.2015 року відповідач має заборгованість у розмірі 15715, 25 грн., яку необхідно стягнути з останнього на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1218, 00 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

30.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 20.07.2012 року, від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.07.2012 року, від шлюбу дітей не мають. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved