Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

30.06.2020 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси із заявою, в якій просить суд встановити факт смерті факт смерті його бабусі на тимчасово окупованій території - [INFO] [PERSON] , громадянки України, [INFO] , уродженки Російської Федерації Курської області село Гряди, яка померла [INFO] у м. Ясинувата Донецької області, на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування вимог заяви [PERSON] посилається на те, що [INFO] на території Донецької області у м. Ясинувата померлайого бабуся - [PERSON] . Заявник зазначає, що з метою реєстрації смерті [PERSON] ,померлої [INFO] , він звернувся до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) з відповідною заявою. Разом з тим, заявник стверджує, що він отримав відповідь № 10525/56-58 від 19.06.2020 року, якою йому було відмовлено у реєстрації смерті його бабусі, оскільки відповідно до частини першої ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Аналіз документів представлених заявником, свідчить, що надана копія свідоцтва про смерть не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, бо видане на тимчасово окупованій території України. Відповідно до частини другої, частини третій статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: «2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків». З урахуванням викладеного, оскільки заявник не має змоги отримати відповідне свідоцтво про смерть,[PERSON] звернувся до суду із відповідною заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 30.06.2020року було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. У судовому засіданні 30.06.2020 року заявник - [PERSON] та його представник надану заяву про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України підтримали у повному обсязі, просили суд її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 21.11.2002 року було усиновлено [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Ясинувата Донецької області, [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Сніжне Донецької області. Зобов`язано органи РАГС м. Ясинувата Донецької області внести зміни в актовий запис № 245 від 21.06.1988 року про народження [PERSON] , який усиновлюється. Змінено по-батькові « [PERSON] » на « [PERSON] », дату та місце народження залишено без змін. Записано батьком дитини - [PERSON] . Відомості про батька внести згідно ч. 1 ст. 55 КпШС України - [PERSON] . Вказаним рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 21.11.2002 року також було встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Ясинувата Донецької області. Мати дитини - [PERSON] . Батько дитини - [PERSON] помер [INFO] в м. Ясинувата Донецької області. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 03 лютого 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ясинуватського міського управління юстиції Донецької області було видано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , у графі батьки вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Таким чином, судовим розглядом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] , був [PERSON] , який помер [INFO] , відповідно, [PERSON] була бабусею по лінії батька [PERSON] . Крім того, у судовому засіданні 30.06.2020 року судом було оглянуто оригінал заповіту [PERSON] , складеного 11 червня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Ясинуватської державної нотаріальної контори Грачовою Л.І., зареєстрованого в реєстрі за № 467, зі змісту якого вбачається, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , що народилася [INFO] , с. Гряди Конишевського району Курської області, що зареєстрована: [ADDRESS] , розуміючи значення своїх дій, добровільно, без будь-якого насильства, примусу, як фізичного, так і морального, на випадок моєї смерті робить таке розпорядження: всю належну їй частку квартири за номером тридцять дев`ять (39), що знаходиться в будинку номер двадцять чотири (24), по Центральному мікрорайону в місті Ясинувата Донецької області, вона заповідає: [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, місце смерті - м. Ясинувата Донецької області, що підтверджується копією довідки про причини смерті та копією свідоцтва про смерть. Після її смерті [PERSON] звернувся до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса)для державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Листом від 19.06.2020 року за №10525/56-58 Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса)відмовив у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки відповідно до частини першої ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Аналіз документів представлених заявником, свідчить, що надана копія свідоцтва про смерть не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, бо видане на тимчасово окупованій території України. Відповідно до частини другої, частини третій статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: «2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків». Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У абзаці першому п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015року за №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», вказаною територією, зокрема, являється і місто м. Ясинувата Донецької області. Таким чином, судом встановлено, що відповідно до положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015року за №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», місце смерті [PERSON] , а саме: місто Ясинувата Донецької області, є територією, на якій здійснюється антитерористична операція. 17.03.2015року Верховною Радою України прийнято постанову «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Враховуючи, що місто Ясинувата Донецької області відповідно до розпорядження №1275-р Кабінету Міністрів України від 02.12.2015року, являється територією на якій здійснюється антитерористична операція, тобто є територією, що непідконтрольна Україні, та приймаючи до уваги постанову Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015року, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин підлягають застосування положення ст. 317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Відповідно до положень ч.2 та ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Заявник - [PERSON] є громадянином України, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , його бабуся - [PERSON] також була громадянином України, зареєстрована та перебувала на тимчасово окупованій території України - проживала за адресою: [ADDRESS] , померла [INFO] , місце смерті: місто Ясинувата Донецької області, про що було видано довідку про причину смерті та свідоцтво про смерть. Приймаючи до уваги положення ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд приходить до висновку, щодовідка про причини смерті та свідоцтво про смерть не створюють правових наслідків, проте можуть свідчити про факт смерті [PERSON] на території міста Ясинувата Донецької області. При викладених обставин, дослідивши усі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved