overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

31 жовтня 2013 р. ПАТ КБ «Приватбанк» заявив позов стягнути з [PERSON] за кредитним договором від 20.09.2006 р. 25890. 96 грн., оскільки відповідачка у встановлені в договорі кредиту строки не виконує його умов та сплачений банком судовий збір. Позов в судовому розгляді підтримав представник позивача [PERSON] Відповідачка [PERSON] в судовий розгляд не з»явилась, належним чином повідомлена про розгляд справи, її інтереси представив адвокат [PERSON], який в судовому засіданні вважав, що провадження у справі має бути закрите, оскільки позивач пропустив строк звернення до суду, так як строк дії платіжної картки був два роки, а прострочення виконання зобов»язання датується з 31.08.2009 р. і [PERSON] жодного разу не вносила платежів в банк за цим договором; також вважає, що пройшов строк в один рік вимоги щодо штрафів; неправомірно нарахований борг за процентами за користування кредитом, так як враховувалось 72%, а не 36%, як вказано в заяві про надання кредиту. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. 20.09.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений договір кредиту на суму кредитного ліміту в 2000 грн. з базовою процентною ставкою 36% із розрахунку 360 днів в році з порядком погашення заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості; відповідно до наказу № С-89 від 24.05.2005 р. голови Правління «Приватбанку» кредитний договір складається із заяви від 20.09.2006 р., Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, з якими відповідачка ознайомилась та погодилась, про що є її підпис в заяві. Позивачем надані виписка з особового рахунку [PERSON] та розрахунок заборгованості, з яких вбачається, що відповідачка в період з 9.10.2006 р. по 31.08.2013 р. сплачувала борг вибірково по процентам, в т.ч. в 2011 р. - 9.04., 6.05., 10.06., 8.07., 11.08. погашала проценти, що спростовує твердження її представника про останній строк виконання зобов»язань 31.08.2009 р.; також з розрахунку вбачається, що борг по кредиту нарахований із ставки 72%, тоді як він має бути нарахований із 36% відповідно до договору. Таким чином, стягненню з відповідачки підлягає 7192.45 грн. боргу по кредиту та 8494.71 грн. боргу по процентам за користування кредитом, а всього 15687.16 грн. і строк позовної давності позивачем не пропущений за цими вимогами. Що стосується штрафів, то відповідно до п. 1 ч.2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення штрафу застосовується позовна давність в один рік, а тому штрафи в розмірі 1709.09 грн. не підлягають стягненню. Стягненню підлягає і сплачений позивачем судовий збір, однак в розмірі 229.40 грн. на час подання позовної заяви, а не 258.91 грн. із заявленої суми позовних вимог. На підставі ст.ст. 526, 625, 627-629,1046-1050,1054, 1055 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

31 жовтня 2014 р. [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитей: [PERSON], 2000 року народження і повнолітнього [PERSON], який продовжує навчання у розмірі 1/3 ч. його заробітку / доходу/ кожного місяця. Сторони у судове засідання не з'явилися. Позивачка надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю. Позовні вимоги і викладені у позовній заяві факти підтримала. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Приймаючи до уваги, що належним чином повідомлений відповідач до суду не з'явився і від нього не надійшла заява про слухання справи за його відсутністю, позивачка просить розглянути справу за її відсутністю та проти винесення заочного рішення не заперечує,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

31 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до виконкому Костянтинівської міської ради Донецької області про стягнення заборгованості по відшкодуванню матеріальної шкоди. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 15 жовтня 2008 року з виконкому Костянтинівської міської ради на його користь стягнута щомісячно матеріальна шкода спричинена ДТП у вигляді втрати 65% заробітної плати до чергового збільшення розміру мінімальної заробітної плати на Україні, чи перегляду втрати його працездатності, починаючи з 1 жовтня 2008 року. Відповідач вказане рішення суду не виконує, у зв'язку з чим, починаючи з 1 січня 2014 року по 31 жовтня 2014 року, з урахуванням підвищення за цей час мінімальної заробітної плати та у відповідності до наведеного позивачем розрахунку, заборгованість по вказаним виплатам складає 8059 грн. 51 коп. Цю заборгованість позивач просив стягнути на його користь з відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився проти задоволення позову заперечував згідно письмової заяви без надання належного обґрунтування заперечень та доказів на підтвердження сплати належних сум. З'ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити з наступних підстав. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 15 жовтня 2008 року з Костянтинівського міськвиконкому на користь [PERSON] стягнута щомісячно матеріальна шкода у вигляді втрати 65% заробітної плати до чергового збільшення розміру мінімальної заробітної плати на Україні, чи перегляду втрати його працездатності, починаючи з 1 жовтня 2008 року (а.с.2-4). Відповідач вказане рішення суду не виконує, у зв'язку з чим, починаючи з 1 січня 2014 року по 31 жовтня 2014 року, з урахуванням підвищення за цей час мінімальної заробітної плати у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» №719-VІ від 16.01.2014 р., заборгованість відповідача по вказаним виплатам складає 8059 грн. 51 коп. згідно розрахунку наданого позивачем та перевіреного судом. У відповідності до вимог ч.2 ст.1208 ЦК України за заявою потерпілого, у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Тому, з відповідача на користь позивача [PERSON] слід стягнути вказану заборгованість по відшкодуванню шкоди в розмірі 8059 грн. 51 коп. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

31 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин його з батьком [PERSON], який помер [INFO] року, посилаючись на те, що після смерті батька він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у прийнятті заяви, оскільки відсутні документи, що підтверджують родинний зв'язок його з батьком [PERSON] В судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви підтримали та просили її задоволити. Представник заінтересованої особи Новосвітської сільської ради Городоцького району Хмельницької області в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечила. Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] року, був рідним батьком [PERSON], [INFO]. Даний факт об'єктивно підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами: копією паспорта заявника; копією свідоцтва про народження [PERSON]; копією свідоцтва про народження [PERSON]; копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копією сертифікату на право на земельну, частку (пай); постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії; довідкою відділу Держземагенства у Городоцькому районі; витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі; витягом Новосвітської сільської ради від 17.10.2014 року; довідками Новосвітської сільської ради від 17.10.2014 року, також факт того, що померлий [PERSON] був батьком [PERSON] підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

31 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В відкрите судове засідання позивач не прибув, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги та прохав суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву згідно якої позовні вимоги визнав та прохав розглядати справу у його відсутність. Представник третьої особи Служби у справах дітей Краснокутської РДА за дорученням надав заяву згідно якої підтримав позов та просить суд задовольнити його в повному обсязі, виходячи з інтересів неповнолітнього [PERSON] Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.08.2007 року у відповідача [PERSON] та його дружини [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 094363 виданого ВДРАС Краснокутського РУЮ Харківської області. Батько долею дитини не цікавиться, бажання бачитися та спілкувався з дитиною не виявляє, матеріальної допомоги на утримання не надає. Згідно довідки виданої директором Краснокутської гімназії № 01-45/98 від 09.10.2014 року [PERSON] дійсно навчається в 2-В класі Краснокутської гімназії. Його мати [PERSON] позбавлена батьківських прав. Батько дитини [PERSON] у вихованні сина участі не бере : на батьківськи збори не приходить, не спілкується з учителями, не цікавиться шкільними справами сина. Вихованням дитини займається бабуся [PERSON]. З характеристики з колишнього місця роботи відповідача вбачається, що [PERSON] з 2001 року по вересень 2014 року працював електромеханіком лінійних споруд електрозвязку та проводного мовлення дільниці технічної експлуатації лінійних споруд та розвитку цеху телекомунікаційних послуг № 18 Харківської філії ПАТ «Укртелеком». За період роботи неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, схильний до зловживання спиртними напоями, за що було запропоновано звільнитись за власним бажанням. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення відповідачем по справі від виховання дитини та свідоме нехтування ним своїми обовязками. Враховуючи вище викладене, суд вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], так як він не виконує своїх батьківських обовязків. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав являється ухилення від виконання батьками своїх обовязків по догляду за дитиною. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

31 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що [INFO] в с.Володимирівка Роменського району Сумської області помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яку він, як спадкоємець першої черги, не може успадкувати через помилкове зазначення у свідоцтві його народження прізвище батька як «[PERSON]». Тому, просив суд встановити факт того, що його батьком є [PERSON]. У судовому засіданні заявник підтримав заяву в повному обсязі, заінтересовані особи в судове засідання до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16 листопада 1966 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON], яка після одруження узяла прізвище чоловіка «[PERSON]», про що мається свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 16 листопада 1966 року (а.с.12). Від шлюбу мається син [PERSON], [INFO]. Однак у його свідоцтві про його народження батьком значиться [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с.7). 14 травня 2004 року [PERSON] документований паспортом громадянина України (а.с.4). [INFO] [PERSON] помер у с.Володимирівка Роменського району, про що мається свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 30 квітня 2014 року (а.с.6). Так, згідно з копією військового квитка серії [NUMBER] (а.с.11), картки фізичної особи - платника податків (а.с.13), копій державних актів про право власності на земельні ділянки (а.с.14-15), копій свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 13 вересня 2013 року (а.с.16-17) прізвище батька заявника, а також прізвище його баби у вказаних документах зазначено «[PERSON]». Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із матеріалів справи вбачається, що встановлення зазначеного факту заявнику необхідно для оформлення спадкових прав, а помилка в прізвищі батька заявника в свідоцтві про його народження дійсно позбавляє його такої можливості. Звернутись до суду із заявою про встановлення факту за правилами окремого провадження особа вправі лише у випадку, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведеності певних фактів. За таких обставин, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку, що даний факт, має юридичне значення та підлягає встановленню, оскільки помилкове зазначення прізвища батька у свідоцтві про народження заявника є очевидним та таким, що вчинено внаслідок різного перекладу прізвища на російську та українську мови.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

31 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 травня 2014 року, з нього на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину. Вважає, що розмір аліментів, що з нього стягуються, є занадто обтяжливим. Посилаючись на викладені обставини, просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки, до 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу). У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, зазначивши, що вважає вимоги позивача необґрунтованими та просила відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 травня 2014 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину. Вказане рішення набрало законної сили 19 травня 2014 року і відповідачем не оскаржувалося. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, згідно зі ст. 182 СК України, є: стан здоров'я та матеріальне положення дитини; стан здоров'я та матеріальне положення платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини та інші обставини, які мають суттєве значення. Жодного доказу на підтвердження хоча б одної з вказаних вище обставин позивачем суду не надано. Суд критично оцінює пояснення позивача про те, що він не погоджувався із розміром аліментів, що з нього будуть стягуватися, оскільки зі змісту вказаного вище рішення вбачається, що [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, у тому числі й в частині розміру аліментів. Проаналізувавши викладене вище, суд дійшов висновку що позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що його матеріальний або сімейний стан змінився, а тому вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 88 ЦПК України, підлягає компенсації за рахунок держави судовий збір, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивач звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

31 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS], яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 травня 1993 року. Інша частина квартири належить йому на праві власності згідно цього ж свідоцтва, а тому вчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки помилково вважав, що вся квартира належить йому. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що строк для прийняття спадщини після смерті матері ним пропущено з поважної причини, позивач просив визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач надав письмову заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а справу просив розглянути без його участі в заочному порядку. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка в отриманні судової повістки, причини неявки свого представника не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, доходить наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть ( а. с. 3 ). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS], яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 травня 1993 року ( а. с. 4 ). Позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини, проте приватним нотаріусом Березнегуватського районного нотаріального округу Миколаївської області йому відмовлено в оформленні спадкових прав із-за пропуску шестимісячного строку для подання заяви ( а. с. 5 ). Статтею 1272 ЦК України встановлено, що в разі не подання заяви спадкоємцем про прийняття спадщини в шестимісячний строк, який встановлено статтею 1270 цього ж Кодексу, він вважається таким, що не прийняв її. Однак, за позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] посилається на те, що спадщину не прийняв в строк, оскільки помилково вважав, що вся квартира належить йому на праві власності, адже він також був її співвласником на підставі свідоцтва ( а. с. 4 ), що може бути визнано поважною причиною пропуску строку. За такого суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову та необхідність визначення позивачу додаткового строку у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

31 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Вона посилалась на те, що проживала з відповідачем з 18 вересня 2012 року у зареєстрованому шлюбі, а [INFO] року них народився син, [PERSON]. Відповідач з родиною не проживає, на утримання дитини матеріально не допомагає, тому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця до повноліття сина. Крім того, просила стягнути аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу). В судовому засіданні позивачка [PERSON] просила залишити без розгляду свої вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років і ухвалою суду це клопотання було задоволено. В решті вона позов підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини. Відповідач [PERSON] на повторний виклик у судове засідання не явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити по наступним обставинам. Судом встановлено, що сторони проживали з 18 вересня 2012 року у зареєстрованому шлюбі, а [INFO] року у них народився син, [PERSON]. Відповідач з родиною не проживає, та не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності зі ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Суд вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів повинен складати 1/4 частину від його доходу. Визначаючи такий розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, відповідача. На підставі ст.ст.180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

31 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється, хоча має постійний заробіток, оскільки працює машиністом конвеєра на ЗАТ «Глини Донбасу» с. Дорожнє ст. Мерцалово. [PERSON] на користь інших осіб аліменти не сплачує. У відкритому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO] його батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі, який не заперечує свого батьківства (а.с. 5) У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.ст. 182, 183 СК України, частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачкою вимоги, визначивши розмір аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Враховуючи, що позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч.3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243 гривень 60 коп. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved