Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

29 грудня 2016 року представник заявника звернувся до суду з заявою, в якій ставить питання про встановлення факту народження [INFO] у заявника [PERSON] дитини чоловічої статі - [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що заявник [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. [INFO], знаходячись в ТМВ «Сім'я та здоров'я» м.Горлівка Донецької області [PERSON] народила сина [PERSON], про що в пологовому будинку їй видали медичне свідоцтво про народження (дублікат) №324 від 10.11.2016 року. На підставі лікарняного свідоцтва про народження дитини заявник отримала на території непідконтрольній Україні свідоцтво про народження, де згідно якого вона - [PERSON] є матір'ю народженої дитини, а [PERSON] - батьком. Відомості про батьків вносилися відповідно до свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 26.12.2015 року у Горлівському міському відділі запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Однак, у подальшому їй стало відомо, що видане свідоцтво про шлюб та свідоцтво про народження дитини є незаконними та не створюють правових наслідків на території України. З цього приводу представник заявника звернувся до Дзержинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області з метою отримання свідоцтва про народження її сина українського зразку із внесенням відповідних відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану. Однак, йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва. За таких обставин рекомендовано було звернутися до суду з метою встановлення факту народження дитини. Встановлення факту народження дитини необхідно заявнику для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану народження дитини, що буде законним з позиції українського законодавства. Представник заявника у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні заявлених вимог. Представник заінтересованої особи Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив винести на розсуд суду згідно діючого законодавства України. Дослідивши та вивчивши надані матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджено відповідною відміткою у паспорті громадянина України (а.с. 6). Судом встановлено, що заявник, знаходячись в м. Горлівка, [INFO] в ТМВ «Сім'я та здоров'я» народила сина [PERSON], про що їй видали медичне свідоцтво про народження (дублікат) №324 від 10.11.2016 року (а.с.8), а також їй було видане свідоцтво про народження № 010792 від 20.05.2016 року згідно до якого вона є матір'ю дитини, а [PERSON] є батьком дитини (а.с.9) відповідно до свідоцтва про шлюб, укладеного 26.12.2015 року у Горлівському міському відділі запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної Республіки. Оскільки на той час територія м. Горлівка вже була не підконтрольна Україні, вона отримала медичне свідоцтво про народження, свідоцтво про народження та свідоцтво про шлюб зразку, що використовується на тимчасово окупованій території. Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області була надана відмова у проведенні державної реєстрації народження дитини. У відповідності до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м.Горлівка відноситься до міст у Донецькій області, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказані документи (медичне свідоцтво про народження, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб) відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для державної реєстрації народження її дитини. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно ч.3,4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не визначеному законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви.

Outcome: approved