Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

29 жовтня 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] в с. Кам'янка Глибоцького району Чернівецької області помер її чоловік - [PERSON]. Останній був постійно зареєстрований та проживав по [ADDRESS] Спадкоємцями за законом першої черги, окрім неї, є відповідачі по справі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], однак вони спадщину не прийняли та на неї не претендують. Вона вчасно подала заяву до Глибоцької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості у зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не оформив правовстановлюючі документи на спадкове майно. На даний час вона постійно зареєстрована та проживає в спадковому будинку по [ADDRESS] та фактично прийняла спадщину. Згідно із записом у погосподарській книзі вищевказаний житловий будинок станом на 1 січня 1991 року відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір. Станом на момент набрання чинності Законом України «Про власність» головою колгоспного двору був зазначений її померлий чоловік [PERSON], який був членом колгоспу. У вказаному будинку були зареєстрованими та проживали станом на 1990-1991 роки: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 22.03.1994 році відповідачка [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) вибула зі спірного домоволодіння та по даний час свою частку з майна колишнього колгоспного двору не витребувала. 11.09.1989 році відповідач [PERSON] вибув з вказаного домоволодіння та по даний час свою частку з майна колишнього колгоспного двору не витребував. 17.09.1991 році відповідач [PERSON] вибув з вказаного домоволодіння та по даний час свою частку з майна колишнього колгоспного двору не витребував. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося станом на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Зважаючи на те, що вказані відповідачі після свого вибуття з вказаного домоволодіння більше трьох років будь-яку частку в майні колгоспного двору не витребували по сьогоднішній день, вважає, що вони втратили свої частки в майні колишнього колгоспного двору. Вказує на те, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Вказані обставини сторонами ніколи не оспорювались. Зважаючи на вищевикладене, просить суд позов задовольнити та визнати колишніх членів колгоспного двору - [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на частку в майні колишнього колгоспного двору у домоволодінні, яке розташоване по [ADDRESS]; визнати за нею права власності на спадкове нерухоме майно після смерті чоловіка - [PERSON], який помер [INFO], розташоване в [ADDRESS] 07 листопада 2018 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 28 листопада 2018 року. Ухвалою суду від 28 листопада закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 05 грудня 2018 року. 20 листопада 2018 року від відповідача - Кам'янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області до суду надійшла про визнання позову [PERSON] в повному обсязі та розгляд справи за відсутності представника Кам'янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області. 20 листопада 2018 року від відповідачів по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Глибоцького районного суду Чернівецької області надійшли заяви, відповідно до змісту яких вони позовні вимоги визнають в повному обсязі та просять справу розглянути без їх участі. 05 грудня 2018 року від представника позивача по справі - [PERSON] до суду надійшла заява, відповідно до якої він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що спірне на сьогодні майно станом на 1991 рік відносилося до категорії колгоспних дворів, що підтверджується копією особового рахунку [PERSON] за 1991-1995 роки. В господарстві були зареєстровані та проживали: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до погосподарської книги №8 за 2001 - 2005 роки у господарстві [PERSON] проживали, крім нього, його дружина - [PERSON] та син - [PERSON]. Згідно довідки №1615 від 22.05.2018 року, виданої виконкомом Кам'янської сільської ради, [PERSON] був зареєстрований та проживав у будинку [ADDRESS] з [INFO] по день смерті. Разом із ним в одному будинку була зареєстрована та проживала [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про одруження [NUMBER], 01.09.1968 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтв про народження [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO], [PERSON] народився [INFO] та [PERSON] народився [INFO]. Їх батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в с. Кам'янка Глибоцького району Чернівецької області. Відповіддю нотаріуса від 15.11.2018 року на запит суду підтверджується факт прийняття спадщини позивачкою [PERSON] після смерті чоловіка - [PERSON] До спадкового майна після смерті [PERSON] входить нерухоме майно, що розташоване по [ADDRESS], яке складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 126,3 кв.м., в тому числі житловою площею 71,8 кв.м., поверху підвального літ. «Апд», прибудови літ. «А1», тамбура літ. «А2», ганку літ. «а», гаража літ. «Б», сараїв літ.літ. «В», «Д», «Е», «Є», «Ж», «И», убиральні літ. «Г», підвалу літ. «ЄПД», літньої кухні літ. «З», ганку літ. «з», колодязя №1, огорожі №2-9, каналізаційний колодязь №10, вимощення №І. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу в редакції станом 2003 рік при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 549 ЦК визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. За приписами ст. 120, ст. 121 та ст. 123 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до ст. 126 ЦК УРСР працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв'язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] вибули зі спірного на сьогодні господарства в 1994, 1992 та 1995 роках відповідно. Відтак, до факту зміни ними місця свого проживання в цих роках та вибуття з господарства по [ADDRESS] не можливо в якості правого регулювання застосувати ст. 126 ЦК УРСР, яка на той час вже не діяла. Разом з тим, позивачці, як члену колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року, належить 1/5 нерухомого майна за вказаною вище адресою. Крім того, їй, як єдиному спадкоємцю першої черги, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], належить також 1/5 його частина в спірному нерухомому майні як члена колишнього колгоспного двору. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] частково знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи лише в частині визнання за нею права власності на 2/5 частини спірного нерухомого майна На підставі викладеного,

Outcome: partial