Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

E червні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з даним позовом, в якому просить суд: звернути стягнення на предмет, а саме : стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку кадастровий номер 3220884001:01:029:0004, загальною площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Іванківська сільська рада, с.Іванків, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, що належить [PERSON] на праві власності, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (ЄДРПОУ ; 35326253, п/26507010332001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО: 300346, юридична адреса: 07400, Київська область м.Бровари, вул.Незалежності, 14) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1206-Ф від 30.05.2008року, яка станом на 01.04.2013 складає: 229307 гривень 26 копійок, а саме: за кредитом - 122484,73 грн., по відсотках 57974,83 грн., пеня 46080, 28 грн., - шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 30 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № 1206-Ф, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 19 500 доларів США терміном до 29 травня 2015 року зі сплатою 14 % річних. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та відповідачем [PERSON] укладений договір іпотеки № 1206-Ф/ІП-1, відповідно до якого останній передав в іпотеку банку земельну ділянку загальною площею 0,1500 га, що розташована в Іванківській сільській раді, с.Іванків Бориспільського району Київської області, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, вартістю 39 228 доларів США. В подальшому, 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» був укладений договір факторингу № 15, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» передало ТОВ «ФК «Вектор Плюс» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором № 1206-Ф. В той же день, 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладений договір факторингу, за яким останньому передано права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором № 1206-Ф. Позивач стверджує, що позичальник порушив умови кредитного договору, у зв'язку із чим станом на 01.04.2013 року утворилась заборгованість: за кредитом 15324,00доларів США, що за курсом на дату розрахунку становить 122484,73грн., по відсотках 7253,20доларів США, що за курсом на дату розрахунку складає 57974,83грн., а також пеня 5765,08 доларів США, що по курсу на дату розрахунку складає -46080,28грн. Враховуючи те, що позивач набув право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, які укладені з відповідачем, він просить в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на вищезазначений предмет іпотеки В судове засідання представник позивача не зявився, направив заяву з проханням розглянути справи без участі їх представника, проти заочного рішення не заперечує, а також надав документи на виконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся за відомим суду зареєстрованим місцем проживання, заяви про розгляд справи без його присутності не подав. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Враховуючи, що дана справа була направлена до суду першої інстанції на новий розгляд на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 серпня 2015 року, в матеріалах справи наявні письмові заперечення, проти позову представника відповідача [PERSON] від 16.09.2013, відповідно до яких, оскільки назви Договору факторингу 1 та інших договорів факторингу, вказаних в позовній заяві відрізняються від назви сторони кредитного договору від 30.05.2008 р. №1206-Ф та іпотечного договору від 30.05.2008 №1206-Ф/ІП-1, вважає Договір факторингу 1 та Договір факторингу 2 неналежним доказом та факт переходу права вимоги від Закритого акціонерного товариства «Сведбанк Інвест» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» недоведеним. З копії Договору факторингу 1, долученого до позовної заяви вбачається, що він не скріплений печаткою АТ «Сведбанк», тобто недодержана письмова форма договору. На думку відповідача, належним і допустимим доказом факту видачі кредиту в обумовленому в кредитному договору розмірі та нарахування сум заборгованості за кредитом та підтвердженням сплати позичальником заборгованості за кредитом - можуть бути документи зазначені в Постанову Правління національного банку України від 18.06.23003 року №254 «Про затвердження положення про організацію операційної діяльності в банках України » та в Законі України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», наприклад заява на видачу готівки, меморіальні ордери, виписки з особового рахунку за основною сумою кредиту, відсотками, штрафними санкціями, та іншими платежами за кредитом. Вважає, що належних доказів своїх вимог Позивач не надав, вимоги щодо суми заборгованості за Кредитним договором, зазначені в позовній заяві є недоведеними. Дослідивши письмові пояснення представника позивача, матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 30 травня 2008 року між ЗАТ «Сведбанк Інвест»\~\~та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1206-Ф, відповідно до якого\~\~відповідач отримав кредит в розмірі 19500 доларів США терміном до 29 травня 2015 року зі сплатою 14 % річних (т.1 а.с.5-7). Договір підписаний сторонами та скріплений печаткою юридичної особи ЗАТ «Сведбанк Інвест». З дослідженої в судовому засіданні копії Статуту Публічного акціонерного товариства «Омега банк», погодженого з НБУ 24 травня 2013 року та зареєстрованого 28.05.2013 року (т.1 а.с.70-72, т.2 а.с.152-156) Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» виступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях ВАТ «Сведбанк» (п.1.1) та по всіх правах та зобовязанням Приватного акціонерного товариства «Сведбанк Інвест», що в свою чергу є правонаступником по всіх правах та зобовязаннях Закритого акціонерного товариства «Сведбанк Інвест» (п.1.2) На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ «Сведбанк Інвест» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 1206-Ф/ІП-1, відповідно до якого останній передав в іпотеку банку земельну ділянку загальною площею 0,1500 га, що розташована в с. Іванків, Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, договірна (заставна) вартість якої за домовленістю сторін складає 39228 доларів США, або еквівалент у гривнях за курсом Національного банку України на дату оцінки (1 долар США 4,85 гривень) становило 190257,53грн. (т.1 а.с.9-11). Договір підписаний сторонами, скріплений печаткою ЗАТ «Сведбанк Інвест», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №3306. Зареєстрована заборона відчуження обєкта нерухомого майна, що підтверджується витягом №188863603 від 30.05.2008 року (т.1. а.с.12). Факт надання кредиту у розмірі 19500 доларів США підтверджується копією заяви про видачу готівки №448_25 від 30 травня 2008 року (т.1 а.с.98) 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке у свою чергу є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» укладений договір факторингу № 15, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» передало ТОВ «ФК «Вектор Плюс» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором № 1206-Ф (т.1 а.с.19-25, т.2 а.с.81-109). В той же день, 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладений договір факторингу, за яким останньому передано права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором №\~\~1206-Ф (т.1 а.с.18,26-36, т.2 а.с.110-133) Відповідно до\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Згідно зі\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до\~ст. 517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України\~). Відповідно до ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» до фінансових послуг належать операції з факторингу. Як вбачається, з наданих позивачем документів, на момент укладення зазначених договорів факторингу на 28.11.2012, ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» були зареєстровані як фінансові установи та отримали право здійснювати фінансові послуги, в тому числі факторинг, що підтверджується виданими Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України свідоцтвами про реєстрацію фінансової установи та додатками до свідоцтва (т.2 а.с.142-143, 146-147). Суд також звертає увагу, що відповідно до ст. 1083 ЦК України наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. На виконання вимог ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 серпня 2015 року, позивачем надано виписку №1 з протоколу №19 [PERSON] Ради АТ «Сведбанк» (публічне) (у формі заочного голосування) від 20 листопада 2012 року , відповідно до якого було викладено рішення [PERSON] АТЬ «Сведбанк» (публічне) від 12.11.2012 року в наступній редакції, зокрема: «п.2 Відступити компанії, що входить до складу групи компаній «Укрборг» (Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрборг», або Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс») права вимоги (в тому числі права вимоги за договорами забезпечення» за наступними забезпеченими кредитним договорами фізичних осіб (станом на 29.10.2012)». «п.4. Надати дозвіл компанії групи «Укрторг», що придбає права вимоги згідно даного рішення, на наступний продаж (відступлення) прав вимоги заборгованості до боржників (як в цілому , так і будь-якої її частини)Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (т.2 а.с.148-151) При задоволенні позовних вимог суд першої інстанції не переконався, чи мало ТОВ «Вектор плюс» право відступати право вимоги третій особі - ТОВ «Кредитні ініціативи», оскільки відповідно до п. 2.6 договору факторингу від 28 листопада 2012 року № 15 наступне відступлення (або будь-яке інше відчуження, в т.ч. передача в заставу) фактором прав вимоги заборгованості до боржників (як в цілому, так і будь-якої її частини) будь-яким третім особам допускається виключно за умови отримання фактором від банку попереднього письмового дозволу (погодження) [PERSON] ради банку. З наданого позивачем розрахунку ціни позову встановлено, що станом на 01.04.2013 року за відповідачем [PERSON] рахувалась заборгованість: за кредитом 15324,00доларів США, що за курсом на дату розрахунку становить 122484,73грн., по відсотках 7253,20доларів США, що за курсом на дату розрахунку складає 57974,83грн., а також пеня 5765,08 доларів США, що по курсу на дату розрахунку складає -46080,28грн ( т.1 а.с. 15). Правильність розрахунку не викладає у суду сумнівів. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, чи підтверджують фактичне погашення цієї заборгованості, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. За змістом ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з ч.1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, та згідно ч. 1 ст. 577 Цивільного кодексу України якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч.1, 2 та 4 ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Так, відповідно до статті 35 вказаного Закону, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Як вбачається з долучених до позовної заяви письмових документів, відповідне повідомлення про усунення порушень з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом та нараховані штрафні санкції, було направлено позивачем відповідачу рекомендованим листом 13.05.2013 року (т.1 а.с.16-17). При цьому суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Суд також враховує, що відповідно до змісту ч. 6 ст. 38 Закону ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Крім того, суд враховує, що відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку », у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 2293 гривні 07 копійок по оплаті судового збору, понесені позивачем (т.1 а.с. 4), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved