overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

30.04.2015 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Вимоги мотивовані тим, що [PERSON] приходиться їй дідусем, який за національністю був українцем і помер у 1996 році. Проте підтверджуючих документів не збереглось, а дані що містяться в метричній книзі не дозволяють встановити родинні відносини, у зв'язку із допущеною в написанні прізвища помилкою, просить встановити факт родинних відносин. В судове засідання представник заявника, належним чином повідомлений про місце і час судового розгляду, не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав (а.с.25). Заінтересована особа не забезпечила явку свого представника в судове засідання, належним чином повідомлені про місце і час судового розгляду, завчасно надіслали заяву про розгляд справи за відсутності свого представника (а.с.24). Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянувши надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що [INFO] року народився [PERSON], хрещений 4 вересня, батьки: м.Переяслава міщанин [PERSON] і його законна дружина [PERSON], обоє православні, що підтверджується архівною довідкою про народження №02-468 від 16.03.2015 року (а.с.5). Згідно витягу з реєстру актів цивільного стану громадян, [INFO] року помер [PERSON], про що мається на зберіганні запис про смерть №448 у відділі реєстрації актів громадянського стану Кричевського райвиконкому Могилевської області (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.10.1994 року, померлий [PERSON] є батьком народженої у шлюбі [PERSON], [INFO], яка у свою чергу є матір'ю заявника [PERSON] (а.с.12, 14,16). Враховуючи викладене, за умови відсутності інших обставин, що мають істотне значення, суд приходить до переконання про можливість задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

30.04.2015 року Львівський національний аграрний університет звернувся до суду з цим позовом. Заяву мотивовано тим, що протягом 2011-2012 рр. у Львівському національному аграрному університеті навчався [PERSON] на факультеті заочної освіти спеціальності 7.050104 «Фінанси і кредит». Позивач зобов'язання по Договору виконав в повному обсязі, зарахував відповідача студентом відповідного факультету та відповідну спеціальність, де і останні навчався. У відповідності до наказу № 359/к-с від 04.12.2012 року відповідач, як студент 6-го курсу 2 семестру, був відрахований, оскільки до занять не приступив, надані освітні послуги університетом не оплатив та має заборгованість станом на день пред'явлення цього позову у сумі 1785,00 грн. Посилаючись на зазначені обставини позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за навчання. В судове засіданні позивач та його представник не з'явилися, подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просить такі задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, згідно відмітки на судовій повістці адресат відмовився від одержання такої. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Оцінивши вищевстановлене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений типовий договір про надання освітніх послуг. Позивачем були виконані всі умови договору, однак відповідач не виконав обов'язки по оплаті освітніх послуг університету та має заборгованість у сумі 1785,00 грн., що стверджується довідкою про розрахунок заборгованості, чим порушено умови договору та вимоги Цивільного кодексу України. Згідно наказу № 359/к-с від 04.12.2012 року відповідач, як студент 6-го курсу 2 семестру, був відрахований, оскільки до занять не приступив, що підтверджується витягом з наказу. Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, які належними доказами не спростовані відповідачем, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

30.04.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], що зареєстрований 30.08.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради, актовий запис № 1040. Від шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], що знаходиться на утриманні позивача. З серпня 2013 року сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведеться, збереження сім'ї неможливо та суперечить інтересам сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 30.08.1997 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради, актовий запис № 1040 /свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]/ /а.с. 3/. [INFO] народилася [PERSON], актовий запис № 1240, що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради. Батьками у свідоцтві вказані сторона по справі /а.с. 4/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть з серпня 2013 року, проживають окремо, спорів стосовно поділу спільного майна та місця проживання дитини на теперішній час немає. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнала позовні вимоги та просить позов задовольнити, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

30.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 12.08.2000 року, від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. В судове засідання сторони не зявились, до його початку надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, відповідач - визнає. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2000 року, від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

30.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, встановлених статтею 405 ЦК України. Позов мотивує тим, що відповідач не проживає в належній йому квартирі без поважних причин з 2000 року. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Позивач надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою повідомив про згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про причини неявки суд не повідомила. Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником квартири [ADDRESS], в якій зареєстрована відповідач (а. с. 5). Як убачається з матеріалів справи (а. с. 6, 7, 9), що узгоджуються між собою, відповідач постійно не проживає в цій квартирі без поважних причин з 2000 року. При цьому відповідач надала нотаріально посвідчену письмову згоду на зняття її з реєстрації за адресою: [ADDRESS] у зв'язку зі зміною постійного місця проживання та реєстрацією за іншою адресою: [ADDRESS]. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У зв'язку з доведеністю факту не проживання відповідача в квартирі позивача без поважних причин понад один рік, є законні підстави для визнання її такою, що втратила право користування квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

30.04.2015 року позивач звернулась до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що від зареєстрованого шлюбу вони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, матеріально не підтримує, хоча має задовільний стан здоров'я, та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, інших дітей не має і стягнень за виконавчими документами не проводиться. Дохід, який отримує позивач недостатньо для забезпечення належного виховання та розвитку неповнолітньої дитини. Вказані обставини й змусили позивача звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.04.2015 року до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання представник позивача не прибула, завчасно подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, та надала згоду на ухвалення у справі заочного рішення /а.с.32/. Відповідач не прибув у судове засідання, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, жодних клопотань про відкладення судового розгляду до суду завчасно не надсилав. Згідно ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

30.04.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання сина, [PERSON],[INFO], що стягуються з 350 грн. до 1/4 частини заробітку щомісячно, оскільки стягнуті аліменти не забезпечують належний матеріальний рівень утримання дитини та збільшення доходів відповідача, також просить стягнути з відповідача на її користь індексацію аліментів за 2014 рік та за січень березень 2015 року у розмірі 148,83 грн.. В судове засідання позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги задовольнити в частині збільшення розміру аліментів. Відповідач позов визнав частково в частині збільшення розміру аліментів. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 13.10.2011 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач сплачує на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 350 грн. на підставі рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 13.10.2011 року. Відповідач до суду не надав доказів щодо неможливості сплачувати аліменти в більшому розмірі. Враховуючи викладене, матеріальне, сімейне становище обох сторін, змоги відповідача матеріально утримувати дитину, суд приходить до висновку, що стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] необхідно збільшити з 350 грн. до 1/4 частини заробітку, оскільки відповідач не надав суду доказів щодо відсутності постійного заробітку. Вимога щодо стягнення з відповідача індексації аліментів є не обґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

30.04.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 16). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи в заочному порядку за правилами Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.01.2009 року виконавчим комітетом Ямпільської селищної ради міста Красний Лиман Донецької області, актовий запис № 01 (а.с. 5). Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6), доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7), які мешкають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину, відповідно до Закону України № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, який набрав чинності 15 жовтня 2005 року, не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітніх дітей, а також те, що відповідач не хворіє на хронічні захворювання, працездатний, але не працює, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю - відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

30.04.2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом вказавши, що 23 березня 2001 року вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №151. Шлюбні відносини між нею та відповідачем не склалися, між ними постійно виникали сварки внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їхнім інтересам, у звязку з чим вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спору стосовно місця проживання дітей та поділу спільного майна подружжя на даний час не має. Просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 23 березня 2001 року Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №151. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Пояснила, що примирення між нею та відповідачем не відбулося. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 березня 2001 року у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №151 ( а.с. 4 ). Сторони від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 ) та [PERSON], [INFO] ( а.с. 7). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторонам було надано термін для примирення строком 1 місяць, однак спроби до примирення позитивного наслідку не дали. З урахуванням наведених обставин та враховуючи, що вжиті судом заходи щодо примирення подружжя позитивних результатів не дали, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки між сторонами втрачене взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, шлюб між ними існує формально. У відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач просила вважати судові витрати фактично понесеними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

30.04.2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстровано 09.06.2007 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, в сімї вже давно не має взаємопорозуміння і взаємоповаги один до одного та подальше спільне життя з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не зявилась, до його початку надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належними чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.06.2007 року, актовий запис № 804 (а/с 4), від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а/с 3). Шлюбні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

30.04.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до Чернігівської міської ради про визнання за нею права власності на ? частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування майна чоловіка, який помер [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що за життя чоловік не здійснив реєстрації права власності на належну йому частину квартири, що унеможливлює отримання нею свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальній конторі та змушує захищати свої права в суді. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача не з'явився, про день і час розгляду справи сповіщався належним чином. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач була дружиною [PERSON], який помер [INFO] (а. с. 8, 9). На підставі розпорядження виконавчого комітету Деснянської районної у місті Чернігові ради № 1209 від 13.09.1993 року позивач разом із чоловіком набули право власності на квартиру [ADDRESS] (далі - квартира, а. с. 12). При цьому за життя [PERSON] подружжя не вчиняли дії, спрямовані на державну реєстрацію права власності на квартиру У зв'язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому на праві власності майно. В силу положень статті 1261 ЦК України спадкоємцями майна [PERSON] першої черги за законом є позивач та повнолітній син померлого - [PERSON]. У встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач подала державному нотаріусу заяву про прийняття спадщини чоловіка; у свою чергу, [PERSON] подав заяву про відмову від спадщини батька. Як убачається з матеріалів спадкової справи, інших спадкоємців майна [PERSON] не має. Таким чином, позивач залишилася єдиним спадкоємцем його майна. У зв'язку з тим, що за життя [PERSON] не вчинив дії, спрямовані на здійснення державної реєстрації права власності на належну йому ? частину квартири, на теперішній час позивач позбавлена можливості отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину чоловіка, що є підставою для захисту її прав у судовому порядку.

Outcome: approved