Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

31 березня 2016 р. до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Відповідно до укладеного договору б/н від 08.06.2010 р. [PERSON] (далі-Відповідач) отримала кредит у розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі. Відповідач зобов'язання за договором виконувала не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 29.02.2016 року у неї виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 15392,77\~гривень, з яких: -818,54 гривень (заборгованість за кредитом); -10085,05 гривень (заборгованість по процентам за користування кредитом); -3280,00 гривень (заборгованість за пенею та комісією); -500,00 гривень (фіксована частина штрафу); -709,18 гривень (процентна складова штрафу). Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання позивач свого представника не направив, подавши заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов визнали частково в розмірі суми основної заборгованості. Позивач зазначила, що «Умови та правила надання банківських послуг» (далі Умови), на які посилається позивач в позовній заяві, нею не підписувались. Вона підписувала лише заяву про надання їй кредиту та отримала пластикову картку з кредитними коштами на ній. При підписанні заяви працівник банку не надавав їй текст Умов для ознайомлення. Відповідач та її представник вражають, що Умови, окрім того що не підписані відповідачем, не відповідають вимогам діючого законодавства України щодо форми здійснення правочинів (обовязкова письмова форма з підписанням документа усіма сторонами правочину). Вказані обставини відповідач виклала також і в письмових запереченнях проти позову, які долучені до матеріалів справи (а.с. 84-91). На підставі ч. 3 ст. 169 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши подані докази, прийшов до наступних висновків. В матеріалах справи міститься копія Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі Анкета-заява), яку підписано відповідачем [PERSON] та представником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 6). В судовому засіданні відповідач підтвердила наявність остаточної заборгованості за кредитом перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в розмірі 818,54 гривень. Оскільки Анкета-заява підписана обома сторонами, а сума основної заборгованості визнається відповідачем у повному обсязі (818,54 гривень) суд вважає цей документ таким, що підтверджує наявність кредитних зобовязань відповідача перед позивачем. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання. Вищевикладене, в поєднанні з положеннями Анкети-заяви та фактичним визнанням відповідачем суми заборгованості за тілом кредиту, призводить суд до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 818,54 гривень. Анкетою-заявою, яка підписана відповідачем та представником позивача, не встановлено розміру процентів за користування кредитними коштами, які має сплачувати відповідач [PERSON] та не встановлено її обовязку щодо сплати процентів за кредитом. Однак, статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи вищезазначені положення закону та у випадку не встановлення договором розміру процентів після спливу визначеного у договорі строку їх повернення, слід дійти висновку про визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України. Вказана правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду України по справі №\~6?1412цс16 від 07 вересня 2016 року та враховується судом у відповідності до вимог статті 3607 ЦПК України. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» проценти за користування кредитними коштами, виходячи зі встановленої суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 818,54 гривень та з урахуванням діючої в період розрахунку облікової ставки Національного Банку України. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, який позивач долучив до позовної заяви (а.с. 4, 5) початком прострочення платежів за кредитом є 17 жовтня 2010 року. Заборгованість, яку банк просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON], визначено станом на 29 лютого 2016 року. Таким чином, з урахуванням наведеного, стягненню підлягають наступні суми процентів. Постановою правління НБУ № 377 від 09.08.2010 року облікову ставку НБУ встановлено на рівні 7,75 %. Розмір процентів за період з 17 жовтня 2010 року по 22 березня 2012 року (552 дні) становить: 818,54 грн. * 552 дні * 7,75 % = 90,72 грн. З 23.03.2012 року облікова ставка НБУ становить 7,5 % (постанова правління НБУ №\~102 від 21.03.2012. Розмір процентів за період з 23 березня 2012 року по 09 червня 2013 року (443 дні) становить: 818,54 грн. * 443 дні * 7,5 % = 74,51 грн. З 10.06.2013 року облікова ставка НБУ становить 7,0 % (постанова правління НБУ №\~209 від 09.06.2013. Розмір процентів за період з 10 червня 2013 року по 12 серпня 2013 року (63 дні) становить: 818,54 грн. * 63 дні * 7,0 % = 9,89 грн. З 13.08.2013 року облікова ставка НБУ становить 6,5 % (постанова правління НБУ №\~315 від 09.08.2013. Розмір процентів за період з 13 серпня 2013 року по 14 квітня 2014 року (244 дні) становить: 818,54 грн. * 244 дні * 6,5 % = 35,57 грн. З 15.04.2014 року облікова ставка НБУ становить 9,5 % (постанова правління НБУ №\~212 від 14.04.2014. Розмір процентів за період з 15 квітня 2014 року по 16 липня 2014 року (92 дні) становить: 818,54 грн. * 92 дні * 9,5 % = 19,60 грн. З 17.07.2014 року облікова ставка НБУ становить 12,5 % (постанова правління НБУ №\~417 від 15.07.2014. Розмір процентів за період з 17 липня 2014 року по 12 листопада 2014 року (118 днів) становить: 818,54 грн. * 118 днів * 12,5 % = 33,08 грн. З 13.11.2014 року облікова ставка НБУ становить 14,0 % (постанова правління НБУ №\~719 від 12.11.2014. Розмір процентів за період з 13 листопада 2014 року по 05 лютого 2015 року (84 дні) становить: 818,54 грн. * 84 днів * 14,0 % = 26,37 грн. З 06.02.2015 року облікова ставка НБУ становить 19,5 % (постанова правління НБУ №\~81 від 04.02.2015. Розмір процентів за період з 06 лютого 2015 року по 03 березня 2015 року (25 днів) становить: 818,54 грн. * 25 днів * 19,5 % = 10,93 грн. З 04.03.2015 року облікова ставка НБУ становить 30,0 % (постанова правління НБУ №\~154 від 02.03.2015. Розмір процентів за період з 04 березня 2015 року по 27 серпня 2015 року (176 днів) становить: 818,54 грн. * 176 днів * 30,0 % = 118,41 грн. З 28.08.2015 року облікова ставка НБУ становить 27,0 % (постанова правління НБУ №\~557 від 27.08.2015. Розмір процентів за період з 28 серпня 2015 року по 24 вересня 2015 року (28 днів) становить: 818,54 грн. * 28 днів * 27,0 % = 16,95 грн. З 25.09.2015 року облікова ставка НБУ становить 22,0 % (постанова правління НБУ №\~627 від 02.03.2015 (рівень облікової ставки в розмірі 22,0 % продовжено постановами правління НБУ № 750 від 29.10.2015, № 894 від 17.12.2015 та № 40 від 28.01.2016). Розмір процентів за період з 25 вересня 2015 року по 29 лютого 2016 року (157 днів) становить: 818,54 грн. * 157 днів * 22,0 % = 77,46 грн. Загальна сума процентів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» становить: 90,72 грн. + 74,51 грн. + 9,89 грн. + 35,57 грн. + 19,60 грн. + 33,08 грн. + 26,37 грн. + 10,93 грн. + 118,41 грн. + 16,95 грн. + 77,46 грн. = 513,49 грн. Стосовно іншої частини позовних вимог слід зазначити наступне. Підписуючи Анкету-заяву від 08 червня 2010 року, сторони не погодили строк дії кредитного договору. Будь-яких додаткових зобовязань [PERSON] перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», як-то сплати комісій, пені в разі порушення основного кредитного зобовязання, або будь-яких штрафів, підписаною обома сторонами Анкетою-заявою не передбачено. Натомість, Анкета-заява містить посилання на Умови та Правила надання банківських послуг та на тарифи ПриватБанку. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочини, які вчиняються між фізичною та юридичною особою, мають бути укладені в письмовій формі. Статтею 207 ЦК України встановлено вимоги до письмової форми правочину: правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи вищевикладене та оскільки «Умови та Правила надання банківських послуг», які долучені позивачем до матеріалів справи, не містять підпису відповідача [PERSON], суд констатує відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при спільному підписанні Анкети-заяви від 08 червня 2010 року, сторонами розумілись саме ті «Умови та Правила…», які долучені позивачем до матеріалів справи і саме в тій редакції. Відповідач також заперечує факт підписання нею будь-яких документів окрім анкети-заяви та факт ознайомлення її з «Умовами та Правилами…» в будь-якій редакції. При цьому суд враховує правові висновки з аналогічних питань, яких дійшов Верховний Суд України в Постановах: № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року; № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року та № 6-757цс15 від 01 липня 2015 року. У відповідності до абзацу 2 ч. 1 ст. 3607 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати надані позивачем «Умови та Правила…» (а.с. 8-31) невідємною частиною договору від 16 червня 2010 року, який укладено сторонами у вигляді Анкети-заяви. Будь-яких інших доказів щодо обґрунтованості заявлення до стягнення сум пені, комісії та штрафів, позивачем до справи не долучено. Вищевикладене свідчить про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення процентів за користування кредитом, пені, комісії та штрафів. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до статті 88 ЦПК України.

Outcome: partial