overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

29 липня 2020 року до Овідіопольського райсуду Одеської області звернувся позивач з вищеназваним позовом в якому просить усунути перешкоди у користуванні його власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відповідача [PERSON] з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: розташованого за адресою: [ADDRESS] . В ході судового розгляду позивач подав заяву, в якій зазначив, що на позові наполягає просить справу розглянути в його відсутність. Відповідач до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Представник селищної ради до суду не з`явився. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.391 ЦК України власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Так судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 24.12.2010 року є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належним чином зареєстрований в компетентних установах. З матеріалів цивільної справи видно, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований як фізична особа за вищевказаною адресою, його реєстрація перешкоджає власнику житлового будинку належним чином користуватись будинком, тягне за собою додаткові витрати по комунальним послугам. Добровільно знятись з реєстрації він не бажає. Відповідач до кримінальної відповідальності не притягувався, виконавче провадження відносно відповідача не відкривалось. В ході розгляду справи судом було з`ясовано, що відповідач по справі має інше житло. Згідно акту обстеження житлового будинку від 21.07.2020 року відповідач по місцю мешкання не зберігає особистих речей. Власник житлового будинку позивач по справі при наявності зареєстрованої фізичної особи несе додаткові витрати у користуванні житловим будинком, що обмежує його права як власника житлового будинку. Тому суд вважає, що відповідач перешкоджає здійснювати право власності тому, що оплата комунальних і інших платежів проводиться виходячи з кількості зареєстрованих осіб. При подані позову позивач сплатив судовий збір у повному обсязі в розмірі 840.80 грн. (а.с.1), суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

29 липня 2020 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з`явились, звернулись до суду із заявами про слухання справи в їх відсутність та просять задовольнити заявлені вимоги. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 20 жовтня 2016 року, який зареєстрований Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено актовий запис №2650. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити його інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

29 липня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву позовні вимоги підтримав та просить проводити розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає та просить проводити розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідні обставини підтверджуються копією свідоцтв про народження дітей. Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітні діти проживають разом із позивачкою, перебувають на її повному утриманні, потребують належного утримання в розмірі достатньому для їх гармонійного розвитку, та те, що відповідач, інших утриманців не має. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

29 липня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 06 жовтня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено понад п`ять років тому. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, втраті почуттів. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив його розірвати. Позивач до судового засідання не з`явився надавши заяву з проханням провести розгляд справи без його участі. На задоволенні позову наполягає. Відповідачка у судове засідання також не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого 13 червня 2020 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків), актовий запис № 205. Згідно свідоцтва про народження, виданого 23 жовтня 2006 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначені сторони по справі. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

29 липня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 14 листопада 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню дитину. На теперішній час фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, втраті почуттів. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив його розірвати. Позивач до судового засідання не з`явився надавши заяву з проханням провести розгляд справи без його участі. На задоволенні позову наполягає. Відповідачка у судове засідання також не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 546. Згідно свідоцтва про народження, виданого 03 грудня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1059, [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначені сторони по справі. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

29 липня 2020 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 02 жовтня 1993 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають повнолітню дитину. Фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, втраті почуттів. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати. Позивачка до судового засідання не з`явилась надавши заяву з проханням провести розгляд справи без її участі. На задоволенні позову наполягає. Проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечує. Від представника позивача, адвоката Царьової О.С., надійшла заява з проханням провести розгляд справи без її участі. Проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечує. Відповідачу судові повістки про виклик до суду надсилались рекомендованими листами із повідомленням за адресою його реєстрації, однак конверти були повернуті суду без отримання адресатом, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило. За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наведеного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого 02 жовтня 1993 року Міським відділом запису актів цивільного стану міста Маріуполя Донецькій області, актовий запис № 2151. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

29 липня 2020 року Рішенням Краматорського міського суду позовну заяву [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, стягнення моральної шкоди - задоволено частково. 14 вересня 2020 року ухвалою Донецького апеляційного суду цивільну справу № 234/9411/20, повернуто до Краматорського міського суду Донецької області, для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином Рішенням Краматорського міського суду від 29 липня 2020 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. А саме, в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та стягненню середнього заробітку за час затримки розрахунку вимоги були задоволені в повному обсязі, а вимоги щодо стягнення 5000 грн. моральної шкоди були задоволені частково. Судом встановлено, що під час ухвалення судового рішення у справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, стягнення моральної шкоди вимоги задоволені частково. Однак, в рішенні суду, в резолютивній частині не зазначено в якій самі частині вимог відмовлено. Відповідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

29 липня 2021 року [PERSON] звернувся до Миколаївської громади з позовом, в якому вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно, яку ніхто не прийняв. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому. Посилаючись на те, що строк для прийняття спадщини пропустив через поважні причини, просить постановити рішення, яким визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 30 липня 2021 року відкрито провадження в справі. Неналежного відповідача - Миколаївську громаду замінена на належного - Миколаївську селищну раду. У судове засідання [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 29, 30). Представник Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області в судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 32). Представник Білопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 31). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого в свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6). Згідно з копією Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ №045619 [PERSON] на підставі рішення VІI сесії 23 скликання Жовтневої селищної ради від 23 липня 1999 року передано в приватну власність земельну ділянку площею 2,92 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жовтневої селищної ради (а. с. 10). 22 листопада 2012 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла своєму синові [PERSON] (а. с. 9). [INFO] [PERSON] померла (а. с. 7). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 05 серпня 2021 року №65885230 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а. с. 25). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

29 липня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,8004 га, розташованої на території Ягодинської сільської ради Романівського району Житомирської області. Посилаючись на те, що він є спадкоємцем [PERSON] , однак на даний час не може оформити свої спадкові права у зв`язку із тим, що в свідоцтві про народження у відомостях про батьків зазначено матір`ю [PERSON] , замість [PERSON] , заявник просить суд ухвалити рішення, яким встановити той факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є його матір`ю. В судове засідання заявник та заінтересована особа,\~які були належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не з`явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому, заявник просив подану заяву задовольнити в повному обсязі, а представник заінтересованої особи проти\~\~її задоволення не заперечив. Суд,\~\~дослідивши матеріали справи\~ вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд\~ вправі встановити факт\~ родинних відносин між фізичними особами, якщо такий факт має юридичне значення. Судом встановлено, що [INFO] в селі Лісна Рудня Романівського району Житомирської області померла [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина. Доказами того, що [PERSON] являються матір`ю [PERSON] , є витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 21 липня 2021 року № 00031752985, в якому зазначено, що 8 вересня 1963 року виконавчий комітет Ягодинської сільської ради Романівського району Житомирської області зареєстрував шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка обрала прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] . В свідоцтві\~про народження\~заявника містяться\~відомості про\~батька- [PERSON] та матір [PERSON] , місцем реєстрації народження зазначено Ягодинську сільську раду, а місцем народження є село [PERSON] . Крім цього, довідки сільської ради від 27 листопада 2020 року № 352, № 353 містять відомості, що [PERSON] проживала на день смерті [INFO] в [ADDRESS] разом з сином [PERSON] . Оригінал свідоцтва про смерть [PERSON] знаходиться у заявника. Факт, про встановлення якого просить [PERSON] , має для нього юридичне значення, оскільки вказаний факт пов`язаний з реалізацією його спадкових прав. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved