Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

31.05.2021 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця [PERSON] , 1978 року народження, паспорт серія [NUMBER] , разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини; та надання [PERSON] , 1978 року народження, додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , протягом 3 місяців з ня набрання судовим рішення законної сили. 03.06.2021 року заявник надав суду уточнену заяву, відповідно до якої просить встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] , 1978 року народження, паспорт серія [NUMBER] , разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини. В обґрунтування вимог заявник посилався на те, що він мешкає у квартирі [ADDRESS] з 15.02.1999 року. [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті мешкала у квартирі [ADDRESS] разом з ним. Після смерті [PERSON] залишилася спадкова маса у вигляді 166/1000 частини кв. [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на праві приватної власності. Заявник зазначає, що у 2021 році він звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. із заявою про прийняття спадщини, але листом від 21.05.2021 року йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що ним пропущено строк на прийняття спадщини та не підтверджено факту постійного проживання з померлою, та роз`яснено порядок звернення до суду. Заявник в обґрунтування заяви посилається на те, що він з померлою [PERSON] проживали однією сім`єю останні п`ять років, були пов`язані спільним побутом, він сплачував комунальні платежі. Всі витрати з поховання померлої [PERSON] ніс він. Заявник звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. Згідно ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України: Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України : 1. Суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення: родинних відносин між фізичними особами; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; та інше. 2. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 1216 ЦК України: спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1264 ЦК України четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно приписів статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008р., якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У пункті 21 вище вказаної Постанови зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р.№ 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Судом встановлено, що [INFO] померла гр. [PERSON] , про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис від 09.11.2018р. № 11598 та видано свідоцтво про смерть від 09.11.2018 р. серії [NUMBER] . Витрати з поховання [PERSON] понесені заявником [PERSON] , що підтверджується договором-замовлення на організацію та проведення поховання №043815 від 10.11.2018 року, укладеного між [PERSON] та ритуальною службою м.Одеси - КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» та свідоцтвом про поховання № [NUMBER] виданого 10.11.2018 року на ім`я [PERSON] . Внаслідок смерті гр. [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 166/1000 частини кв. [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі договору дарування від 12.10.2002 року, р.№5321, дата реєстрації 23.10.2002 року (запис в реєстровій книзі 460пр на сторінці 198, р.№1001). [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Листом від 21.05.2021 року №62/02-17 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. відмовлено у відкритті спадкової справи, у зв`язку з тим, що [PERSON] пропущено строк на прийняття спадщини та не підтверджено факту постійного проживання з померлою, та роз`яснено порядок звернення до суду. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю та були пов`язані спільним побутом. Сукупність доказів підтверджує факт постійного проживання Заявника зі Спадкодавцем не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини, що в свою чергу надає законні та обґрунтовані підстави для задоволення заяви [PERSON] . Відповідно до положень ст. ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Суд приходить до висновку, що для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю. Відповідно до положень ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень викладених в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Тобто, для підтвердження проживання однією сім`єю необхідно підтвердити факт спільного проживання, ведення спільного господарства зі спадкодавцями, наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально і матеріально не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, надані заявником докази підтверджують спільне проживання, ведення [PERSON] зі спадкодавцем спільного господарства, наявність спільних витрат, піклування та підтримку один одного морально і матеріально, тобто проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК). При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 5 ЦПК). У відповідності до п. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У силу ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи те, що встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки (можливість оформлення права на спадщину) та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, на підставі зібраних у справі та досліджених доказів, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , по день її смерті - [INFO] , тобто на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] , а тому вважає за необхідне заяву задовольнити.

Outcome: approved