Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

6 березня 2014 року до суду звернулося ПАТ «Акцент-Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 12 червня 2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте в порушення умов договору відповідач у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатив, що стало підставою для звернення до суду. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 961 грн. 77 коп., а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Відправлені по пошті копії позовної заяви та доданих до неї документів повернулися до суду без вручення відповідачеві з зазначення, що адресат за вказаною адресою не проживає. З повідомлення Варвинського РС УДМС України в Чернігівській області вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою, вказаною позивачем в позовній заяві. Суд вважає, що відповідач у відповідності з ч. 5 ст. 74 ЦПК повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. У відповідності зі ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 12 червня 2008 року між ЗАТ «Акцент-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Акцент-Банк», та [PERSON] було укладено договір, згідно якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% в місяць на залишок заборгованості, зі сплатою щомісячної комісії в розмірі 3,5% з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Погашення заборгованості за кредитом проводиться шляхом внесення коштів на картку клієнтом або шляхом списання коштів з дебетової картки № [NUMBER]. Відповідно до п. 4 правил надання батьківських послуг, які є частиною договору, відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його використання, комісійну винагороду та неустойку на умовах, передбачених цим Договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності зі ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Проте, станом на 24 лютого 2014 року відповідач [PERSON] зобов'язання, передбачені кредитним договором, не виконує. Внаслідок цього у нього виникла у розмірі 16 961 грн. 77 коп., яка складається з 2 032,68 грн. заборгованості за кредитом; 7 135,20 грн. - заборгованості за відсотками; 6 510 грн. - заборгованості по комісії; 1 283,89 грн. - заборгованості по штрафам (а.с. 3-5). Щодо зазначеного розрахунку заборгованості відповідач заперечень не висловив, а тому суд погоджується з розрахунком позовних вимог. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пункт 5.1 правил надання батьківських послуг передбачає, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. Крім того, відповідно до п. 5.3 цих Правил при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлених договором. За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. При поданні позову до суду позивач сплатив 243 гривень 60 копійок судового збору, про що засвідчує платіжне доручення (а.с. 1). Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому судові витрати слід покласти на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved