Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

29 травня 2018 року заступник керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Ізюмської міської ради Харківської області звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінальних правопорушень - злочинів. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29.01.2016 [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 298 КК України. Судом встановлено, що в ніч з 3 на 4 жовтня 2014 року, [PERSON], знаходячись на площі проспекту Леніна в м. Ізюм Харківської області, на якій розташований пам'ятник генерал-лейтенанту П.В. Волоху, за попередньою змовою та спільно з неповнолітніми [PERSON] та [PERSON], розуміючи, що огорожа відноситься до пам'ятника генерал-лейтенанту П.В. Волоху і становить єдину художню композицію, вийняли 2 бронзові труби, вартістю 490, 00 грн. кожна, з місця кріплення та таємно їх викрали. Зазначені бронзові труби являються частиною огорожі, яка відноситься до вказаного пам'ятника, який згідно наказу Міністерства культури України від 16.06.2011 № 453/0/16-11, занесений до Державного реєстру нерухомих пам'яток України за категорією місцевого значення з охоронним номером № 8710-Ха та належить Ізюмській міській раді Харківської області, тим самим в порушення вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини» №1805-ІІІ від 08.06.2000, умисно незаконно пошкодили об'єкт культурної спадщини та завдали Ізюмській міській раді матеріальної шкоди на загальну суму 980, 00 грн. Вирок суду відносно [PERSON], [PERSON] та [PERSON] набрав чинності 18.04.2017. На підставі вищенаведеного просив стягнути в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь держави в особі Ізюмської міської ради Харківської області завдану кримінальними правопорушеннями - злочинами матеріальну шкоду в сумі 980,00 грн. на р/р: 31413544700012 у ГУ ДКСУ в Харківській області, КБК: 24060300, «Інші надходження», МФО 851011, код ЄДРПОУ: 37283992, банк отримувача: Ізюмське УДКСУ Харківської області. Сторони у судове засідання не з'явились. Представник Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області Козир М.В., у судове засідання не з'явилася, проте надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник Ізюмської міської ради Харківської області, в інтересах якої подано позов, у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У судове засідання відповідачі не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України щодо виклику до суду [PERSON] та [PERSON], а також розписки [PERSON], який на даний час знаходиться в Харківській установі виконання покарань № 27, наявні в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29.01.2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.298 КК України. [PERSON] та [PERSON] засуджено до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі кожному, [PERSON] засуджено до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України [PERSON] звільнений від відбування зазначеного покарання з іспитовим строком 2 роки. Згідно вироку, в ніч з 3 на 4 жовтня 2014 року, [PERSON], знаходячись на площі проспекту Леніна в м. Ізюм Харківської області, на якій розташований пам'ятник генерал-лейтенанту П.В. Волоху, за попередньою змовою та спільно з неповнолітніми [PERSON] та [PERSON], розуміючи, що огорожа відноситься до пам'ятника генерал-лейтенанту П.В. Волоху і становить єдину художню композицію, вийняли 2 бронзові труби, вартістю 490,00 грн. кожна, з місця кріплення та таємно їх викрали. Зазначені бронзові труби являються частиною огорожі, яка відноситься до вказаного пам'ятника, який згідно наказу Міністерства культури України від 16.06.2011 № 453/0/16-11, занесений до Державного реєстру нерухомих пам'яток України за категорією місцевого значення з охоронним номером № 8710-Ха та належить Ізюмській міській раді Харківської області, тим самим в порушення вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини» №1805-ІІІ від 08.06.2000, умисно незаконно пошкодили об'єкт культурної спадщини та завдали Ізюмській міській раді матеріальної шкоди на загальну суму 980, 00 грн. (а.с.6-9). Вирок суду відносно [PERSON], [PERSON] та [PERSON] набрав чинності 18.04.2017. 17.05.2018 заступником керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області було відправлено повідомлення 04-07-4541 вих. № 18 Ізюмському міському голові [PERSON] про намір пред'явити позов в інтересах держави в особі Ізюмської міської ради Харківської області до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень - злочинів в сумі 980 грн., а також просив надати інформацію щодо направлення Ізюмською міською радою Харківської області будь-яких позовних заяв у цивільному, господарському, адміністративному та кримінальному судочинстві відносно стягнення спричиненої матеріальної шкоди кримінальними правопорушеннями - злочинами (а.с.11,12). 18.05.2018 Ізюмським міським головою [PERSON] було надіслано лист №1983 заступнику керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області [PERSON], в якому повідомлялося, що Ізюмська міська рада не зверталася до суду з позовними заявами до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень - злочинів в сумі 980 грн. та просить Ізюмську місцеву прокуратуру Харківської області пред'явити позов в інтересах держави в особі Ізюмської міської ради Харківської області до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень - злочинів в сумі 980 грн (а.с.13). Відповідно до ст.131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Відповідно до вимог ст. 56 ЦПК України прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі. Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Відповідно до ч. 3, 7 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Ізюмська місцева прокуратура Харківської області повідомила позивача про намір звернутися до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області в його інтересах із зазначеним позовом листом від 17.05.2018 (а.с.11,12). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги те, що вина [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у вчиненні вищевказаних протиправних дій встановлена вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29.01.2016, що в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню, а також враховуючи безпосередній причинний зв'язок між заподіяною шкодою та неправомірними діями, вчиненими [PERSON], [PERSON] та [PERSON], суд вважає, що матеріальна шкода в розмірі 980, 00 грн., яка має безпосереднє відношення до вчиненняння відповідачами кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 298 КК України підлягає відшкодуванню. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Ізюмської міської ради Харківської області підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за звернення до суду з позовом майнового характеру для юридичної особи становить 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (встановленого на 1 січня) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762, 00 грн. суд стягує з відповідачів в дохід держави. На пiдставi ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 128 КПК України, ч. 1 ст. 1166, ч.1 ст. 1190, ст.109 ЦКУ,

Outcome: approved