overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

31.05.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що вона з 27.11.2004 року до 15.01.2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей у звязку з чим просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 33 відсотків від всіх доходів відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, уточнила позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві, просила суд стягнути на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частки від всіх доходів відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, через представника- адвоката [PERSON] причини неявки суду невідомі, тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебували у шлюбі, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.01.2014 року по цивільній справі № 473/5989/13-ц (а.с. 5), та мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, в яких батьком дітей вказаний відповідач [PERSON] ( а.с. 6,7 ). Неповнолітній діти: син [PERSON] та син [PERSON] проживають разом з матірю за адресою: вул. Київська, буд. № 77 м. Вознесенськ Миколаївської області, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.4). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що [PERSON], який є батьком неповнолітніх дітей зобовязаний до їх утримання, тому вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дітьми повноліття. Виходячи з положень\~\~ст. 79 СК України\~\~ час з якого слід присудити аліменти\~\~визначається\~\~ з дня\~\~пред'явлення\~\~позову,\~\~тобто з\~\~31.05.2016\~року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 80, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

31.05.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 13.09.1997 року. Від шлюбу мають доньку Дарину, [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 13.09.1997 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №023243 від 13.09.1997 року, актовий запис №1590 (а.с.3). Від шлюбу мають доньку Дарину, [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. З листопада 2009 року сторони проживають окремо. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодна, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

31.05.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20.09.2000 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, щодо розірвання шлюбу не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 20.09.2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №065329 від 20.09.2000 року, актовий запис №1018 (а.с.3). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №070966 від 26.06.2001 року, актовий запис № 25 (а.с.4). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Як встановлено в судовому засіданні шлюбні відносини сторони не підтримують. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодна, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

31.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 30.09.2004 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судове засідання позивач після перерви не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання після перерви не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2004 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

31.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути заборгованість за договором кредиту № 985/08-046/1 від 12.05.2008 року в розмірі 153982 грн. 35 коп. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, в поданій позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника, а також зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 985/08-046/1 від 12.05.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 54000 доларів США зі сплатою 13,50 % річних, з кінцевим терміном повернення до 11.05.2011 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ «Укрсоцбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Як убачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 24.02.2016 року виникла заборгованість за договором кредиту № 985/08-046/1 від 12.05.2008 року в розмірі 153982 грн. 35 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 108780 грн. 2 коп., заборгованості за відсотками 40102 грн. 06 коп., заборгованості за комісіями 5100 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 14). Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Таким чином заборгованість за кредитним договором в сумі 153982 грн. 35 коп. підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2309 грн. 74 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

31.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 166511 грн. 71 коп. та судового збору в розмірі 2497 грн. 68 коп. Позов мотивовано систематичним невиконання відповідачем умов договору. Представник позивача до початку судового засідання через канцелярію суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 14.07.2008 року сторони уклали договір кредиту № 985/08-069, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 5000 Доларів США зі сплатою 21% річних, шляхом надання грошових коштів у тимчасове користування з кінцевим терміном погашення 13.01.2010 року (а.с. 4-10). Відповідач умови договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 24.02.2016 року складає 6114,14 Доларів США за курсом НБУ на дату складання рахунку - заборгованості за кредитом 98314 грн. 23 коп., заборгованості по відсотках 68197 грн. 48 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 11), правильність якого відповідачем не спростована. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та відсоткам підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

31.05.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 05.11.2010 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.11.2010 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

31.05.2016 року позивачка звернулась у суд із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.12.2011 р. Від подружнього життя у них є донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та фактично знаходяться на її утриманні. Відповідач, добровільно не надає кошти на утримання дітей, чим поставив її у скрутне матеріальне становище. Просить стягувати з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітків (доходів) щомісячно до досягнення донькою повноліття. Позивачка судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, згідний на сплату аліментів в розмірі 1/3 від його заробітку. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Оцінивши наявні докази по справі, суд встановив наступне. Сторони з 12.12.2011 року перебувають у шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 177959. Від подружнього життя у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва І-СГ № 404911. Як встановлено судом, позивач добровільно коштів на утримання дітей не дає, проживає окремо. Дитина проживає разом із позивачкою та фактично перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що відповідач погоджується щодо стягнення з нього аліментів, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

31.05.2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що з 15 серпня 2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстрували в Малиновському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Одеси, актовий запис № 1279. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причинами розпаду сімї стали сварки, відсутність взаємопорозуміння, несумісність характерів, різні погляди на життя. Все це зумовило втрату почуття взаємної довіри, любові та поваги. Сторони спільного господарства не ведуть. На примирення позивачка не згодна, тому просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Коцька». У дане судове засідання позивачка, будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Коцька». Надала копію свідоцтва про народження сина [PERSON], [INFO], батьком якого записано [PERSON] (а.с. 37 ). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час слухання справи, на неодноразові виклики до суду не зявлявся, у дане судове засідання також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим, згідно ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу заочно, на підставі наявних доказів (а.с. 35). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і повязані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони дійсно знаходяться у шлюбі (а.с. 4). Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 5). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам позивачки, яка має іншу сім'ю, народила дитину від іншого чоловіка, тому позов підлягає задоволенню (а.с. 38). Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін «Коцька».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

31.05.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В позовній заяві позивачка в обґрунтування позову посилається на те, що вона є власницею квартири, яка розташована на [ADDRESS]. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Апостолівської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, відповідачі, зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що також підтверджено записом в домовій книзі, де зазначено, що останні прописані з 06 жовтня 2011 року. З січня 2013 року відповідачі в квартирі за вказаною адресою не проживають. Весь тягар по утриманню квартири в належному стані покладено на позивачку, отже відповідачі з січня 2013 року в квартирі за вищевказаною адресою не проживають, кореспонденцію не отримують, особистих речей не мають, взагалі даним житловим приміщенням не цікавляться, перешкод в користуванні житлом позивачка їм не чинить, тому просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, Позивачка в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про слухання справи у її відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. П.1 ст. 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Судом встановлено, що квартира, яка знаходиться на [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON], вказаний факт підтверджується договором купівлі-продажу від 24.07.1992 року (а.с. 6), домовою книгою від 28.03.2002 року (а.с. 9). Згідно акту депутатського обстеження від 18.05.2016 року уквартирі, яка знаходиться на [ADDRESS], зареєстровані: позивачка, та відповідачі. Відповідачіфактично за місцем реєстрації не проживають з 2013 року (а.с. 14), вказаний факт також підтверджується довідкою виконавчого комітету Апостолівської міської ради від 23.05.2016 року № 2671 (а.с. 15). Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації з 2013 року, тому вони повинні бути визнані такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved