Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

31.07.2020 позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.06.2018 з твердої грошової суми в розмірі 1500 грн. щомісячно на частку від заробітку (доходу) в розмірі 1/4 частки, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, які стягуються з [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26.09.2000 року по 20.12.2013 року, в якому у них народилось двоє дітей: син [PERSON] 2001 р.н. та донька [PERSON] 2008 р.н., які після розірвання шлюбу проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. За рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 червня 2018 року з [PERSON] стягуються аліменти на її користь на неповнолітню доньку [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно. На утримання сина стягнення по аліментах не проводяться з червня 2020 року, оскільки син є повнолітнім та 31.05.2020 року закінчив навчання. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів дочка підросла, розмір витрат на утримання дитини зріс. Вартість продуктів харчування, засобів гігієни, одягу, взуття значно зросла, у зв`язку з чим виникла потреба у збільшенні розміру матеріального забезпечення дочки. З часу запровадження карантинних заходів через спалах у світі пандемії коронавірусу її дохід значно зменшився, а відповідач з 01.09.2019 року офіційно працевлаштований у м. Києві, його дохід стабілізувався та значно зріс. За її заявою державним виконавцем Трускавецької виконавчої служби їй надано копії звітів про здійснення відрахування та виплат, які для ВДВС ГУТУЮ у Львівській області надані Управлінням освіти Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про нарахування заробітної плати [PERSON] починаючи з грудня 2019 року і до травня 2020 року включно. З вказаних копій вбачається, що заробітна плата відповідача становила: за грудень - 25 205, 80 грн.; за лютий - 21788,86грн.; за березень, квітень, травень 2020 року - по 18 991 грн. щомісяця. З огляду на вищезазначене, вважає, що у відповідача покращилось матеріальне становище, оскільки у нього є постійне місце праці з високою заробітною платою, а також останній отримує додатковий дохід, працюючи на будівництві електриком у літні/відпускні місяці та у вільний від роботи час, що є підставою для зміни способу та розміру стягнення аліментів. У вступному слові позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просить позов задоволити. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, зокрема через оголошення на сайті суду. Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. Згідно правил ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище викладене, суд ухвалив завершити розгляд справи у відсутності відповідача, за наявними у матеріалах справи доказами. Суд, заслухавши вступне слово позивача, з`ясувавши обставини, безпосередньо дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задоволити. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є батьком для [PERSON] , [INFO] , а позивач [PERSON] - матір`ю. Шлюб між сторонами розірвано 20.12.2013. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.06.2018 у справі №442/2643/18 ухвалено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на дітей: сина [PERSON] , [INFO] - в розмірі 1000 грн. щомісячно та доньку [PERSON] , [INFO] - в розмірі по 1500 грн. щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки про склад сім`ї № 004768/15-2020, виданої відділом ЦНАП виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю на [ADDRESS] . Частиною четвертою ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким відповідачу присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За змістом ст.180СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15 травня 2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, те що відповідач офіційно працевлаштований (звіти про здійснені відрахування та виплати щодо [PERSON] , видані Управлінням освіти Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації), вважає що є підстави для задоволення позовних вимог та зміну розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме до 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На думку суду саме вказаний розмір аліментів зможе забезпечити дитині належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Разом з тим, суд вважає, що попередній виконавчий лист по справі слід відкликати. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved