Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

29.11.2016 року Первомайський міськрайонний центр зайнятості звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що до Первомайського міськрайонного центру зайнятості 18.02.2015 р. звернувся та був зареєстрований як шукаючий роботу [PERSON], якому цього ж дня було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю як застрахованій особі з 25.02.2015 р. по 23.11.2015 р. [PERSON] був ознайомлений з правами та обовязками зареєстрованого безробітного, визначеними Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Перевіркою, проведеною 21.12.2015 р. встановлено, що [PERSON] під час перебування на обліку в Первомайському міськрайонному центрі зайнятості з 18.02.2015 по 23.11.2015 та отримуючи допомогу по безробіттю в центрі зайнятості, 04.08.2015 р. працевлаштувався до ФОП [PERSON] в смт. Врадїївка по вул. О. Невського, 74, на посаду продавця-консультанта відповідно до трудового договору №2 від 04.08.2015 р., однак не повідомив про це службу зайнятості. По даному факту було складено [PERSON] №19 від 21.12.2015 р. Таким чином, в період перебування на обліку як безробітного, відповідач знаходився в трудових відносинах з ФОП [PERSON], а тому допомога по безробіттю на суму 3 856 (три тисячі вісімсот пятьдесят шість гри.) 58 коп. отримана [PERSON] в період з 04.08.2015 по 21.11.2015 безпідставно і підлягає поверненню. Після виявлення факту незаконного отримання відповідачем допомоги центр зайнятості запропонував відповідачу повернути суму, однак гроші відповідачем добровільно не повернуті. У звязку з наведеним позивач просить стягнути вказану суму з відповідача. Представник позивача в судовому засідані підтримав позов, просив його задовольнити. Відповідач в судовому засідані заперечував проти позову, мотивуючи тим, що не працював у ФОП [PERSON], а проходив стажування, трудового договору не підписував, заробітну плату не отримував. Просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18.02.2015 року [PERSON] до Первомайського міськрайонного центру зайнятості подано заяву про надання статусу безробітного. В цей же день він ознайомлений із законодавством, що регулює правовідносини у сфері захисту населення в разі безробіття. З витягу із наказів Первомайського міськрайонного центру зайнятості про прийняті рішення по особі [PERSON] ПК №145215020400016 вбачається, що 25.02.2015 року йому надано статус безробітнього, цього ж дня призначено і розпочато виплати допомоги по безробіттю. Із службової записки від 18.11.2015 року вбачається, що встановлено факт працевлаштування [PERSON] у період, коли він мав статус безробітнього. [PERSON] №19 від 21.12.2015 року Врадіївського районного центру зайнятості встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ФОП [PERSON] з 04.08.2015 року по 31.08.2015 року згідно трудового договору №2 від 04.08.2015 року, копія якого також міститься в матеріалах справи. Відповідно до Довідки Первомайського міськрайонного центру зайнятості від 26.10.2016 року розмір отриманої [PERSON] за період з 04.08.2015 року по 21.11.2015 року допомоги становить 3 856 грн. 58 коп. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про зайнятість населення» кожна особа має право на соціальний захист у разі настання безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Пунктом 8 ч. 1 ст.31 закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості. [PERSON] до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, однак відповідач не довів, що наявний у справі трудовий договір недійсний. Належних і допустимих доказів цьому ним не надано. Натомість з довідки Управління Пенсійного фонду України вбачається, що ФОП [PERSON] сплачував за нього страхові внески, як за свого робітника. Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, позов слід задовольнити, повністю стягнути з відповідача на користь позивача 3 856 грн. 58 коп. на повернення неправомірно отриманої ним допомоги по безробіттю. На підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, з відповідача на користь позивача також слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved