Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

31.08.2017 року ТМО «Психіатрія» у місті Києві звернулося в суд із заявою про госпіталізацію [PERSON], до психіатричного закладу. (а.с.1). Заяву мотивує тим, що: - «До відділення № 24 ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у м. Києві 30.08.2017 року о 14.10 надійшла [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою [ADDRESS] Підстава для госпіталізації: погіршення психічного стану; протягом останніх пів року періодично відмовляється від прийому їжі. Загальна втрата в вазі біля 40 кг. Лікування не приймала (Відмовляється від гігієнічниї процедур, не виходить з дому, нічим не займається.) 30.08.2017 р. Представлена на комісію у складі: голова ЛКК: Ігнатов М.Ю., зав. від. №24 Кривігіна І.М.., лікуючий лікар Заворотнюк О.Я., у звязку з відмовою пацієнтки проходити лікування на загальних підставах. Висновок: Враховуючи важкий психічний стан пацієнтки, наявність продуктивної симптоматики, у вигляді галюцинаторно-параноїдного синдрому, які визначають неправильну поведінку та відмову від прийому харчування, що погрожує здоров'ю та життю хворої та відмову від лікування добровільно, потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар примусово. Враховуючи вищезазначене просимо винести рішення про госпіталізацію [PERSON], [INFO] до ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві в примусовому порядку.» В судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримала з підстав викладених вище. Прокурор та [PERSON] яка є матір'ю [PERSON]., вважають заяву обґрунтованою та просять її задовольнити. [PERSON] проти госпіталізації заперечує, при цьому нічим не мотивуючи. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», яка передбачає, що особа яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, з урахуванням вимог ст. 282 ч. 2 ЦПК України, яка передбачає, що рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Так, як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів ЛКК ТМО «ПСИХІАТРІЯ»: -«Клінічний діагноз - F-25.2 Шизафективний розлад, змішаний тип. Галюцинаторно-параноїдний синдром. Супутній діагноз - Аліментарна кахексія». (а.с. 2). Як вбачається із заяви ТМО «ПСИХІАТРІЯ»: «Враховуючи важкий психічний стан пацієнтки, наявність продуктивної симптоматики, у вигляді галюцинаторно-параноїдного синдрому, які визначають неправильну поведінку та відмову від прийому харчування, що погрожує здоров'ю та життю хворої та відмову від лікування добровільно, потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар примусово.» З викладеного суд робить висновок про достатність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного, -ст.14 ЗУ «Про психіатричну допомогу»

Outcome: approved