Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

30 травня 2016 року [PERSON] (далі заявник) звернулася до суду з вказаною заявою про установлення юридичного факту. Зазначила, що у звязку із похилим віком та станом здоровя її батько потребував сторонньої допомоги, у звязку із чим, починаючи з травня 2015 року по день смерті, він постійно проживав разом із нею у будинку № 27 А по вул. Вишневій у с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області. 1 листопада 2015 року батько заявника помер, і вона, бажаючи оформити спадщину, звернулася до нотаріуса, проте у оформленні спадщини заявнику було відмовлено, через пропуск нею шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на бажання оформити спадщину після смерті батька, а також на те, що на день смерті батько фактично постійно проживав разом із нею, хоча і був зареєстрований у [INFO], заявник просить установити юридичний факт її постійного проживання з батьком [PERSON] у будинку № 27 А по вул. Вишневій у с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області на час відкриття спадщини після його смерті, яка сталася 1 листопада 2015 року. У судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву, посилаючись на ті самі обставини. Представник заінтересованої особи Клекотинський сільський голова [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на те, що йому достовірно відомо, що [PERSON] на день своєї смерті, яка сталася у листопаді 2015 року постійно проживав зі своєю дочкою [PERSON] у її будинку за адресою № 27 А по вул. Вишневій у с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області. Допитані у судовому засіданні як свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у сукупності пояснили, що [PERSON], у звязку зі похилим віком та станом здоровя на день своєї смерті постійно проживав зі своєю дочко [PERSON] у її будинку №27 А по вул. Вишневій у с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області. Вислухавши пояснення заявника та її представника, пояснення заінтересованої особи, показання свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом установлено, що на час відкриття спадщини після смерті батька [PERSON], заявник постійно проживала зі спадкодавцем у будинку № 27 А по вул. Вишневій у с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області. Зазначений факт у судовому засіданні підтверджений поясненнями заявника та її представника, поясненнями заінтересованої особи, показаннями свідків. Також, цей факт підтверджується письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме: копією паспорта заявника (а.с. 4, 5); копіями свідоцтв про народження та про укладення шлюбу заявника (а.с. 6, 7); довідкою виконавчого комітету Клекотинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 2113 від 20 травня 2016 року (а.с. 11). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема: житловий будинок та земельна ділянка, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння та державним актом на право приватної власності на землю (а.с. 13, 14). Заявник, як спадкоємець по заповіту (а.с. 12) має право на оформлення спадщини, проте зробити цього не може, через не підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частинами 1 та 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Установлення цього факту має юридичне значення для заявника, оскільки дозволяє їх реалізувати право на отримання спадщини після смерті батька.

Outcome: approved