Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

30.10.2018 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В направленому на адресу суду позові позивачка [PERSON] зазначила, що вони з відповідачем мають спільну малолітню дитину - дочку [PERSON] [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, оскільки відповідач жодної фінансової допомоги на дитину не надає, що спонукало її звернутися з даним позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про день та час судового розгляду справи. Представник позивачки [PERSON] -адвокат [PERSON] при судовому розгляді справи, позов підтримав. Пояснив, що сторони мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] 2015 року народження. Дочка проживає разом з позивачкою. Відповідач з часу розірвання шлюбу та до подання позивачкою позову жодної матеріальної допомоги на утримання дитини позивачці не надавав. В грудні 2018 року відповідач добровільно направив на адресу позивачки кошти в сумі 4000 грн., як аліменти за грудень 2018 року. Ці кошти позивачкою отримані. Позивачка бажає отримувати аліменти на утримання дитини в установленому законом порядку за рішенням суду, з метою уникнення непорозумінь з відповідачем з цього приводу. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. Відповідач [PERSON] повідомлявся про час розгляду справи за місцем реєстрації та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади. В судове засідання повторно не з'явився, відзиву на позовну заяву не направив. Представник відповідача адвокат [PERSON] належним чином повідомлена про день та час судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилася, але направила на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні. Відзиву на позов не направила. Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] [INFO] (а.с.9). Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами 2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Главою 15 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Зазначений обов'язок, згідно з засадами ч.6 ст.7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Сторона відповідача не скористалася своїм правом на подання відзиву на позов , зважаючи на що суд розглядає справу за наявними доказами. До позову долучено копію поштового переказу, з якого вбачається, що відповідачем [PERSON] направлено на адресу позивачки кошти в сумі 4000 грн., як аліменти за грудень 2018 року (а..с. 40). Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні частки від заробітку відповідача, яка повинна стягуватися на утримання дитини, судом враховується вік дитини, її стан здоров'я, відсутність доказів стосовно стану здоров'я відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, наявність постійної роботи, а тому приходить до переконання про можливість сплати ним аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від його заробітку (доходу), що буде відповідати як інтересам дитини, так і не призведе до порушення прав відповідача. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved