Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

30 листопада 2020 року від представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Яременко Т.А. надійшов позов, в якому зазначено, що 28 червня 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений кредитний договір № 212660939. Договір був укладений відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» в електронній формі та підписано за допомогою електронного підпису, в якості якого позичальником було використано логін та пароль особистого кабінету. Позивачем, до якого перейшло право вимоги за даним кредитним договором, заявлена позовна вимога стягнути з позичальниці на свою користь заборгованість за даним кредитним договором, яка становить 11479,10 грн грн. і складається із простроченої заборгованості за основною сумою боргу в сумі 7999,40 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 3479,70 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно заяви просить розглянути справу за своєї відсутності. Відповідач, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзиву не направила. Справа розглянута за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, яка згідно ст. 549 ЦК України є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. 28 червня 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений договір № 212660939, згідно якого Товариство зобов`язувалося надати позичальниці 6000 грн. на строк 15 днів, а позичальниця зобов`язувалася повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування ними в розмірі 1,16 % на кожен день користування (423,4 % річних). В подальшому, згідно додаткових угод від 01 та 13 липня 2018 року, сума кредиту була збільшена на 2000 грн., строк повернення збільшений до 30 днів та починаючи з 13 липня 2018 року, тобто з дати продовження строку кредиту, відсоткова ставка була збільшена до 1,45 % в день від суми кредиту. Згідно пункту 4.2 договору сторони домовилися, що у відносинах між собою в якості електронного підпису позичальника буде використовуватися логін особистого кабінету та пароль особистого кабінету. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі. На виконання умов договору Товариством було надано кредит в сумі 8000 грн., однак свої зобов`язання з повернення кредиту [PERSON] не виконала, суми кредиту не повернула та не внесла кошти за користування ним, тому позовна вимога стягнення тіла кредиту підлягає задоволенню. Проценти нараховані відповідно до умов договору, тому позов в цій частині також підлягає до задоволення. Право вимоги позивача за даним кредитним договором підтверджується договором факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», згідно якого право вимоги спочатку перейшло до ТОВ «Таліон плюс», а в подальшому, на підставі договору факторингу від 03 січня 2019 року № 20190103, укладеним між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», - до позивача. Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача, доказів понесення інших судових витрат позивачем не надано.

Outcome: approved