Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

30.11.2017 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.04.2009 вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 98. Від шлюбу сторони мають двох дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені у звязку з протилежними поглядами на сімейне життя. Просив шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає. Від позивача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності. Проти постановлення рішення за його відсутності не заперечує, надати строк для примирення не просить. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву позивача, в якій вона зазначає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі, проте не бажає після розірвання шлюбу відновлювати своє дошлюбне прізвище. Також, зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності. Проти постановлення рішення за її відсутності не заперечує, надати строк для примирення не просить. За таких обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 98, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2009. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 122129, виданого 09.07.2009 Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 539. Також, від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 213939, виданого 25.10.2012 Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 774. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2016 року, у звязку з протилежними поглядами на сімейне життя. Майнового спору між сторонами немає, до примирення не прагнуть. Неповнолітні діти після розірвання шлюбу будуть проживати з відповідачем. З вказаних підстав суд вважає, що сімя розпалася остаточно і не може бути збережена. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя є протилежні погляди на сімейне життя. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~Відповідач при реєстрації шлюбу змінювала прізвище, однак не просила суд відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права неповнолітніх дітей, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги. Позивач не просив суд стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: approved