Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

31.01.2018 року позивачі звернулися до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] управління поліції в Одеській області у відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн., посилаючись на те, що посадовими особами ГУНП не були вчасно внесені відомості до ЄРДР щодо вчинення у відношенні них кримінального правопорушення. Представник відповідача [PERSON] управління національної поліції в Одеській області до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, надав заяву про слухання справи за його відсутності. Матеріали справи містять відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача посилається на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, просить в позові відмовити. Представник відповідача Київського ВП ГУНП в Одеській області в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Представник третьої особи [PERSON] управління державної казначейської служби України в Одеській області до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, 15.12.2017 року [PERSON] звернувся до Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області із заявою про кримінальне правопорушення, та просив надати копію витягу з ЄРДР. У подальшому позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси із скаргою на бездіяльність посадових осіб Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.12.2017 року у справі № 520/15587/17 задоволено скаргу [PERSON]. про бездіяльність відповідних посадових осіб Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР, зобов'язано внести вказані відомості. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25.05.2016 року у справі № 6-440цс16, шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першоюстатті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті- така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Оскільки судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси задоволено скаргу позивача про бездіяльність слідчих органів щодо невнесення відомостейдо ЄРДР, суд дійшов висновку, що відсутні спеціальні підстави для застосування статті 1176 ЦК України. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів. Положеннями п. 10-1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року роз'яснено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст.\~56\~Конституції України судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України. Відповідно до ч. 2 ст.\~23\~ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Проаналізувавши встановлені обставини у цій справі, що стосуються наявності порушення нормальних життєвих зв'язків позивачів, та враховуючи ті зусилля, які позивачі доклали для з'ясування питання розгляду слідчими органами його заяви від 15.12.2017 року, суд вважає доведеними обставини наявності душевних страждань, які позивачі зазнали у зв'язку з протиправною поведінкою працівників правоохоронних органів щодо них. Проаналізувавши встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд погоджується з доводами позивачів щодо завдання їм моральної шкоди, однак суд вважає, що розмір моральної шкоди, визначений в позовній заяві, є завищеним, в зв'язку з чим у цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню моральна шкода підлягає відшкодуванню у розмірі 3000,00 грн.

Outcome: partial