Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

31.03.2020 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання\~договору довічного\~утримання,\~який в\~подальшому був\~уточнений, в якому вказав, що 25.04.2018 року він уклав договір довічного утримання з [PERSON] договір укладено та оформлено у приватного нотаріуса Мацокіної Н. О. та зареєстровано в реєстрі за № 644. Згідно договору він передав у власність відповідачки житловий будинок, що знаходиться у [ADDRESS] згідно розпорядження Ізюмського міського голови від 19.12.2016 року за № 126 перейменована на [PERSON] буд. 1). На земельній ділянці загальною площею 61,1 кв. м з надвірними будівлями: гараж, сараї, погріб, вбиральня, навіс, паркан, колодязь. Вказаний житловий будинок належить йому на підставі договору забудови, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області, [PERSON] від 24.05.1961 року за реєстровим № 2486 та зареєстрованого в Ізюмському міжміському бюро технічної інвентаризації від 23.03.1964 року за № 7510 в книзі 44. [PERSON] згідно даного договору була зобов`язана довічно його утримувати, забезпечуючи мене харчуванням, одягом, доглядом необхідною допомогою і залишити їй в безоплатному довічному користуванні житловий будинок. Відчуження цього житлового будинку за його життя не допускається. На підставі п. 10 Зазначеного договору він може бути розірваний за згодою сторін у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією зі сторін у судовому порядку. Практично з початку оформлення договору відповідач не виконує взяті на себе обов`язки, які передбачені договором, укладеним ними. Не звертає увагу на його потреби і стан здоров`я, не забезпечує його харчуванням, медикаментами, необхідною допомогою, взагалі відмовляється доглядати його. Розірвати договір довічного утримання в добровільному порядку відповідач відмовляється. В зв`язку з чим, позивач просить суд розірвати договір довічного утримання укладений 25.04.2018 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Мацокіною Н. О. і зареєстрований у реєстрі за № 644 Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06 квітня 2020 року було відкрито провадження у справі. В судове засідання 30.04.2020 року позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. \~В силу положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані в обґрунтування позову, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 25 квітня 2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом\~Ізюмського міського\~нотаріального округу\~Харківської області\~Мацокіною Н.\~О.\~і зареєстрований\~у реєстрі\~за №\~644 та реєстрі заборон відчуження за № 645. (а.с. 9-10). У відповідності до п. 1 договору позивач передав у власність відповідачам належний йому на праві приватної власності будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] з надвірними будівлями. За умовами п.5, п.6 договору Відповідач взяв на себе обов`язок:\~довічно\~утримувати Позивача, забезпечувати його одягом, харчуванням, доглядом, необхідною допомогою. Матеріальне забезпечення, яке щомісячно мало надаватись позивачу складало 1700 гривень. У відповідності дост. 744\~ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно з ч. 1ст. 749\~ЦК України, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Відповідно до\~ст. 755 Цивільного кодексу України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувана або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. В силу ст.756Цивільного кодексуУкраїни\~у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем: обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Згідно із ст.651Цивільного кодексуУкраїни\~договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, а істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друге сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. В силу ч.ч.2.3\~ст.653 Цивільного кодексу України,у разі розірвання договору в судовому порядку зобов`язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили. Із системного аналізу положень вказаних норм та умов договору вбачається, що підставою для розірвання договору довічного утримання є: як повне невиконання набувачем взятих на себе обов`язків, так і їх неналежне виконання у порівнянні з умовами договору незалежно від вини набувача. При цьому, обов`язок з доведення факту належного виконання умов договору довічного утримання, у відповідності до ч. 3 ст.\~12. ч. 1 ст.76 Цивільного процесуального кодексу України, покладається саме на відповідача, який надає це утримання. Відповідачі в судове засідання не надали належних доказів, щодо виконання ними умов п. 5 та п. 6 за Договором довічного утримання від 25 квітня 2018 року. За таких обставин\~суд приходить до висновку,що відповідач не виконала своїх обов`язків за договором, щодо\~повністю\~та\~довічно\~утримувати Позивача, забезпечувати його одягом, їжею, поміччю. Крім того, щодо матеріального забезпечення, яке щомісячно мало надаватись позивачу та складало 1700 гривень. Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги щодо розірвання договору довічного утримання слід задовольнити, оскільки відсутні докази, щодо належного виконання відповідачем своїх обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір в сумі 840,80 грн. залишити за позивачем.

Outcome: approved