Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

29 грудня 2020 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] , в якій він просить стягнути на свою користь з відповідача: заборгованість із заробітної плати у розмірі 41\~716,76 гривень; середній заробіток за період затримки розрахунку за 18 листопада 2020 року по 24 грудня 2020 року в розмірі 10\~920,15 гривень, на день подання позовної заяви. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 15.03.2007 року від працював на посаді збирача металоконструкцій на ПрАТ «ЗМК Укрсталь». Відповідач щомісячно не виплачував заробітну плату в повному обсязі, в зв`язку з чим станом на 17.11.2020 року утворилась заборгованість по заробітній платі в сумі 41716,76 гривень. 17.11.2020 року позивача було звільнено з роботи за власним бажанням. Всі розрахунки в день звільнення проведені з ним не були. Зазначає, що на день звільнення відповідач нарахував та не виплатив йому заробітну плату в сумі 41716,76 гривень. Вважає, що дії відповідача щодо невиплати заробітної плати в день звільнення, породжують обов`язок сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку. На день пред`явлення позову до суду сума середнього заробітку склала 10920,15 гривень. Після усунених за ухвалою судді від 20 січня 2021 року недоліків зі спліти судового збору, у справі ухвалою судді від 04 лютого 2021 року відкрите спрощене позовне провадження, та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін. 11 березня 2021 року від представника відповідача генерального директора ПрАТ «ЗМК Укрсталь» Семенова В.В. надійшов відзив, за змістом якого він просить відмовити в частині стягнення заборгованість із заробітної плати на суму 25398,13 гривень, які вже були виплачені [PERSON] після його звільнення. Заперечень щодо інших викладених позивачем обставин не має. 11 березня 2021 року позивач [PERSON] надав до суду уточнення до позовної заяви, в якій вказав, що йому була частково виплачена заборгованість із заробітної плати, у зв`язку з чим просить стягнути на свою користь з відповідача: заборгованість із заробітної плати у розмірі 16233,05 гривень; середній заробіток за період затримки розрахунку з 18 листопада 2020 року по 11 березня 2021 року в розмірі 31142,65 гривень. До судового засідання від представника позивача адвоката Мартиненка А.В. і від представника відповідача [PERSON] надані заяву про розгляд справи без їх присутності, та вирішення спору відповідно до позицій кожної із сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судом прийнято рішення не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 17.11.2020 року [PERSON] звільнився за власним бажанням за ст. 38 КЗпП з ПрАТ «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя», що підтверджується копією трудової книжки позивача. Розмір заборгованості із заробітної плати на день звільнення складав 41716,76 гривень. Вказана обставина також не заперечується відповідачем. Відповідач частково погашав заборгованість по заробітній платі, та виплатив 16.12.2020 року 3331,21 гривень; 30.12.2020 року 5403,30 гривень; 15.01.2020 року 5235,20 гривень; 16.02.2021 року 4370,67 гривень; 24.02.2021 року 4334,95 гривень; 25.02.2021 року 2722,80 гривень, а всього 25398,13 гривень. Однак, остаточний розрахунок з [PERSON] так і не проведено. Поточна заборгованість із заробітної плати становить 16233,05 гривень. Відповідно до ст. 115 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача заборгованість із заробітної плати, в уточненому позивачем розмірі, підлягають задоволенню. Згідно ст.\~117\~КЗпП в\~разі невиплати\~з вини\~власника або\~уповноваженого ним\~органу належних\~звільненому працівникові\~сум у\~строки,\~зазначені в\~статті 116\~цього Кодексу,\~при відсутності\~спору про\~їх розмір\~підприємство,\~установа,\~організація повинні\~виплатити працівникові\~його середній\~заробіток за\~весь час\~затримки по\~день фактичного\~розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Розрахунок середнього заробітку позивачем було здійснено на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року: заробітна плата позивача за вересень-жовтень 2020 року для обчислення середньоденної заробітної плати склала 17391,18 гривень (8695,59 грн. + 8695,59 грн.); кількість відпрацьованих днів у періоді складає 43 днів (22 робочих днів у вересні та 21 робочий день у жовтня). Середньоденна заробітна плата складає 263,85 грн. Таким чином, середня заробіток за період з 18 листопада 2020 року по 11 березня 2021 року дорівнює 31142,65 гривень. Сторона відповідача заперечень проти такого розрахунку не надала, інший порядок обчислення середнього заробітку не заявила, тому судом встановлено, що спору щодо розміру середнього заробітку між сторонами немає. КЗпП України покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117\~КЗпП Українивідповідальність. Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. Відповідач не виконав свої зобов`язання перед позивачем належним чином, що призвело до затримки розрахунку при звільненні, при цьому відповідачем не було доведено жодними доказами, що позивач при цьому діяв недобросовісно при реалізації своїх прав, що могло би привести до недотримання розумного балансу між інтересами працівника та роботодавця. При цьому відсутність коштів для сплати заробітної плати не є підставою для відмови у стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Враховуючи викладене, суд вважає уточнений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання про відшкодування позивачу судових витрат не ініційоване, а тому судом не вирішується. При цьому, відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України ст.ст. 5, 4 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 гривень. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved