Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

31 січня 2019 року, згідно відбитку штемпеля на конверті, ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 35493,22 грн та судові витрати по справі. Позов обґрунтовано тим, що згідно договору № 2203/149-312 від 27.02.2013 року [PERSON] було надано кредит шляхом встановлення ліміту дозволеного овердрафту на картковому рахунку в розмірі 336600 грн зі сплатою 15,8 річних. За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 20,8 % річних. Строк повернення кредитних коштів, до 26 лютого 2018 року. Станом на 08 січня 2019 року відповідачем-1 не сплачено заборгованість за кредитом в сумі 35493,22 грн. В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 312/149-1 від 27 лютого 2013 року, відповідно до умов якого остання зобов`язалась в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед банком за виконаня у повному обсязі позичальником зобов`язань по кредитному договору. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив ухвалити заочне рішення. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надавали. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27 лютого 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 2203/149-312, за умовами якого банк надає позичальнику 336600 грн на придбання автомобіля Mersedes-Benz, моделі VIANO, 2013 року випуску, зі встановленою процентною ставкою 15,8 % річних, строком до 26 лютого 2018 року (а.с.6-9). Зобов`язання передбачені вищевказаним договором відповідач [PERSON] не виконав. Станом на 08 січня 2019 року заборгованість за кредитним договором склала 35493,22\~грн (а.с.29). Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором між позивачем та відповідачем-2 укладено договір поруки № 312/149-1 від 27 лютого 2013 року (а.с.11). Вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку з відповідача-2 як поручителя, задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст. 553,554 Цивільного кодексу України та пунктів 1.1-1.5 договорів поруки від 18 липня 2008 року №849713/ФЛ-П1 та №849713/ФЛ-П2, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник i поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що i боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки, викладена в пункті 5.1, про його дію до припинення забезпеченого ним зобов`язання не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. В пункті 1.3.2. кредитного договору визначено строк виконання основного зобов`язання - строк повного погашення кредиту є 26 лютого 2018 року. Згідно правової позиції Верховного Суду України (у справі № 6-53цс14 від 17 вересня 2014 року), виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителів про виконання ними солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). За таких обставин, у позивача виникло право пред`явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов`язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 27 лютого 2018 року, протягом наступних шести місяців. Таку вимогу до поручителя банк пред`явив лише 31 січня 2019 року, тобто вже після спливу встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку. Виходячи з вищенаведеного, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за договором кредиту, в частині вимог позивача до поручителя [PERSON] , необхідно відмовити. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: partial