Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

31 серпня 2017 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати [PERSON] (зареєстрована [INFO], РНОКПП [NUMBER] ), такою, що втратила право користування будинком за адресою: м.Суми, Басівська, буд.41. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є власником будинку за адресою : м.Суми, вул. Басівська, 41, на підставі свідоцтва про право на спадщину. В будинку також зареєстрована його донька [PERSON]. Шлюб між ним та матір'ю відповідача був розірваний 11.11.2011 року на підставі рішення суду. За рік до розірвання шлюбу колишня дружина разом з донькою забрали свої речі та виїхали з квартири, нову адресу не повідомляли. Більше семи років відповідач не проживає за адресою м.Суми, Басівська, буд.41, не сплачує комунальні послуги. Позивач зазначає, що факт реєстрації відповідача у будинку порушує право власності позивача та утворює перешкоди у користуванні власністю, що виражається у сплаті зайвих комунальних платежів. Посилаючись на ст. 391, 405 ЦК України, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у житловому будинку позивача. Представник позивача в письмовій заяві підтримав позов в повному обсязі, просить розглянути справу за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку «А-1» з прибудовами, житлова площа якого 46,7 кв.м, загальна площа 72,0 кв.м, з надвірними господарчими та побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: м.Суми, вулиця Басівська, буд.41, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.08.2017 року, виданого державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.6). З 18.11.1995 року за спірною адресою зареєстрована також і відповідач [PERSON], [INFO], що підтверджується копією будинкової книги (а.с.7-8). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім'ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Із пояснень позивача, зазначених ним у позові, та письмових матеріалів справи вбачається, що відповідач не є членом сім'ї власника будинку, і що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше 7 років . Суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у будинку порушує права позивача як власника, так як позивач обмежений у своєму праві розпорядження власністю, а крім того відповідач у будинку не проживає, витрат по утриманню житла не несе, а позивач несе зайві комунальні витрати. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом, є обґрунтованою, і відповідач визнається судом такою, що втратила право користування житловим приміщенням житловим будинком за адресою : м. Суми , вул. Басівська, 41. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн. . На підставі ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280, 282 ЦПК України,

Outcome: approved