Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

31 серпня 2017 року публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 26197 грн. 09 коп. та судові витрати. В обґрунтування заявленого позову публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», посилається на те, що 20 червня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір № 2033075 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до якого, було відкрито кредитну лінію з лімітом 14000,00 грн., зі сплатою 28% річних за користування кредитом. Відповідно до договору відповідач зобовязався щомісячно не пізніше 25 числа сплачувати всі платежі за кредитом. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, у звязку з чим, станом на 31 травня 2017 року виникла заборгованість на загальну суму 26197 грн. 09 коп., яка складається заборгованість за основним боргом - 13906 грн. 19 коп., заборгованості за нарахованими відсотками 10080 грн. 89 коп., інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості 1850 грн. 30 коп., три проценти річних від суми заборгованості 359 грн. 71 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, надіслав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просив суд розглянути справу за його відсутності, та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач повторно у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд, враховуючи думку представник позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20 червня 2014 року між акціонерним товариством «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір № 2033075 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до додаткового договору № 1 до договору № 2033075 від 08.07.2014 року п. 1.1.4. було відкрито кредитну лінію з лімітом 14000 грн., зі сплатою 28% річних за користування кредитом. Відповідно до вищевказаного додаткового договору п. 4.4. відповідач зобовязався щомісячно не пізніше 25 числа сплачувати всі платежі за кредитом. Однак, відповідач в порушення умов кредитного договору не виконав взятих на себе обовязків, у звязку з чим станом на 31 травня 2017 року виникла заборгованість на загальну суму 26197 грн. 09 коп., яка складається заборгованість за основним боргом - 13906 грн. 19 коп., заборгованості за нарахованими відсотками 10080 грн. 89 коп., інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості 1850 грн. 30 коп., три проценти річних від суми заборгованості 359 грн. 71 коп. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved