Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

31 серпня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Ліра ЛТД» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та судових витрат. Позивачем неодноразово були уточнені позовні вимоги, які остаточно були викладені у письмовій заяві від 23 листопада 2015 року, згідно якої позовні вимоги про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги та судові витрати по справі були предявлені до співвласників квартири - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 112-113). Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності юридичної особи № 5 від 26.05.2015 року, належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, 24 грудня 2015 року через канцелярію суду ним подано письмову заяву, в якій він підтримує позовні вимоги до [PERSON]. [PERSON], [PERSON], просить також додатково стягнути з відповідачів понесені позивачем витрати на публікацію оголошення про їх виклик у судове засідання у сумі 840,00 грн., розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 174). У позовній заяві від 23 листопада 2015 року зазначено, що будинок № 51А по вул. Жовтневої революції у м. Слов?янську знаходиться на балансі ТОВ «Ліра ЛТД». Співвласниками квартири № 61 у цьому будинку є [PERSON], [PERSON] та [PERSON], особовий рахунок відкрито на [PERSON], у квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Відповідачі несвоєчасно і не в повному обсязі сплачують комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого станом на 01 грудня 2015 року утворилася заборгованість за період з жовтня 2008 року у сумі 2391,84 грн. Незважаючи на відсутність письмового договору на надання послуг, між сторонами по справі встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово - комунальної послуги, на підставі відкритого особового рахунку, враховуючи те, що позивачем надавалися такі послуги з обслуговування та утримання житлового будинку і прибудинкової території біля нього. Відповідачі приймали вказану послугу та не відмовлялися від неї. Скарг у звязку з ненаданням або неналежним наданням послуг від відповідачів не надходило. Здійснення нерегулярних щомісячних, не у повному обсязі платежів по оплаті послуг, переривали загальний строк позовної давності і дає підстави ставити питання про стягнення заборгованості за період з жовтня 2008 року. У серпні 2015 року позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, але у прийнятті заяви 20 серпня 2015 року було відмовлено. 16 жовтня 2015 року відповідач [PERSON] звернувся до ТОВ « Ліра ЛТД» з письмовою заявою про проведення перерахунку оплати послуг позивача з урахуванням того, що у його квартирі встановлено автономне опалення і він не користується послугою «промивка системи опалення». З цієї дати йому було проведення перерахунку, внаслідок чого тариф за 1кв.м. житлової площі став складати не 1,5736 грн., а 1,5040 грн., тому щомісячна оплата стала складати 75,95 грн. замість 79,47 грн. Посилаючись на протиправність дій відповідачів, якими ТОВ «Ліра ЛТД» завдано матеріальних збитків, позивач просить суд стягнути з відповідачів в рівних частках: заборгованість за період з жовтня 2008 року по листопад 2015 року включно у сумі 2391,84 грн., витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн. та витрати на проведення публікації оголошення у сумі 840,00 гр Відповідачем [PERSON] були надані суду письмові заперечення на позовні вимоги від 09 жовтня 2015 року, згідно яких позов ним не визнано з наступних причин: 1) позивачем не надано доказів, які підтверджують його позовні вимоги; 2) заборгованість по оплаті цих послуг відсутня ; зазначена ТОВ сума боргу 2\~338 грн.77 коп. була предметом спору між ним, його покійною дружиною (померла 20.10.2009 року) та попередником позивача з обслуговування будинку ЖЕУ « Орікс». Йому достеменно відомо, що зазначена позивачем сума заборгованості була за заявою його дружини перерахована ЖЕУ «Орікс» з її заробітної плати, яка на той час працювала на Словянському заводі високовольтних ізоляторів. Таким чином на час передачі будинку від ЖЕУ « Орікс» до позивача заборгованості по сплаті за послуги утримання будинку та прибудинкової території у нього не було; 3) його квартира обладнана системою індивідуального (автономного) опалення і тому він не користується, і не може користуватися послугою позивача « промивка систем опалення», а за всі інші послуги він сплачує щомісяця, навіть сплатив за послуги під час проведення на території міста Словянська активної фази АТО у 2014 році. Крім того, він просив застосувати строк позовної давності. ( а.с.76) Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не подавали суду будь-яких пояснень на позовні вимоги. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про місце, день та час розгляду справи. Так, згідно розписок відповідачі [PERSON] та [PERSON] безпосередньо у суді отримали копії позовної заяви з додатками до неї, тому посилання [PERSON]В на те що йому не у повному обсязі судом були вручені ці документи не відповідають дійсності ( а.с. 40,109,111,127). Незважаючи на неодноразові виклики до суду відповідач [PERSON] з 09 жовтня 2015 року про причини свого неприбуття за викликом суд не повідомляє, інший відповідач по справі - [PERSON] відмовився отримувати у суді повістку для батька, посилаючись на наявність між ними не приязних стосунків (а.с.85,126) Відповідач [PERSON] отримав для передачі брату- Каліта І.О судовий виклик, але за викликами останні у судові засідання неодноразово не зявлялися, причини неявки суду не повідомляли, внаслідок чого два рази усі відповідачі повідомлялися про час та місце судового розгляду справи шляхом оголошення у пресі. ( а.с.124,125,107,173) Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачами [PERSON], [PERSON]О та [PERSON], яким достовірно відомо про перебування позову на розгляді суду, недобросовісно здійснюються їх процесуальні права, у звязку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідачів, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду представника позивача, суд вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідачів у порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до договору «Про використання майна комунальної власності територіальної громади житлового фонду» № 1 від 10.07.2003 року зі змінами від 10 жовтня 2008 року і Переліку житлових будинків, переданих на обслуговування ТОВ «Ліра ЛТД» та договору «Про передачу майна для надання послуг з утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових територій комунальної власності територіальної громади м.Слов?янська» № 2 від 05 липня 2013 року житловий будинок № 51А по вул. Жовтневої революції (з 01 листопада 2015 року проведено перенайменування вулиці на вулицю Василівська-а.с.128) у м. Слов?янську переданий ТОВ «Ліра ЛТД» Слов?янською міською радою на обслуговування та утримання. Пунктом 4.1. зазначеного договору № 2 від 05 липня 2013 передбачено право стягнення плати за надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території (а.с.9-11). Відповідно до дублікату свідоцтва про право власності, який 23 вересня 2010 року було видано замість втраченого, з 27 листопада 2007 року власниками квартири [ADDRESS], на праві спільної часткової власності у рівних частках були: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Зазначене свідоцтво зареєстровано у КП « БТІ м. Словянська», про що свідчить відповідна довідка. ( а.с. 69,70,28). Як убачається із фотокопії спадкової справи № 1321/2009 після померлої 20 жовтня 2009 року [PERSON], спадкоємцями за законом після її смерті на належну 1/3 частину квартири є: [PERSON] та [PERSON], які 24 грудня 2012 року оформили свої спадкові права та отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. Свідоцтво про право на спадщину на 1/5 частки відносно цієї квартири ще не видано. ( а.с.72,74) Відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачам [PERSON],[INFO], та [PERSON],[INFO], на праві власності належить по 2/15 частки у спірній квартирі. ( а.с.29) Таким чином, відповідачі по справі є співвласниками квартири [ADDRESS]. Як вбачається із довідки про склад сім?ї відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у цій квартирі. ( а.с.14) Аналогічні відомості відображені у їх паспортах. ( а.с.77-78,123). Відповідно до вимог статей 67\~і\~68 Житлового кодексу України\~власник, наймач зобов'язаний своєчасно щомісячно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень статті 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче - огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до статті 10 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII « Про приватизація державного житлового фонду» (з наступними змінами та доповненнями) утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Матеріалами справи встановлено, що суб'єкт господарювання ТОВ «Ліра ЛТД» надає послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, тому споживачі зобов`язані оплачувати послуги в установлені строки - щомісяця по нормам і тарифам відповідно розміру загальної площі квартири. Відповідно до частини 1 статті 32 Закону України « Про житлово- комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV плата за житлово- комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умови договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Як убачається із довідки ТОВ « Ліра ЛТД» від 26 листопада 2015 року, з червня 2008 року товариство перейшло з іншими ЖЕУ м. Словянська на авансову систему оплату послуг, які надаються споживачам з оплатою платежів в місяці, в якому надаються зазначені послуги, що передбачено чинним Типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. ( а.с.139,140-143) З матеріалів справи встановлено, що письмовий договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території між позивачем та відповідачами не укладався. Проте відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Мешкаючи в багатоквартирному будинку, який обслуговує позивач, а саме , забезпечує належне холодне водопостачання та водовідведення, обслуговує внутрішньобудинкові мережі, прибирання прибудинкової території, користуючись цими послугами на протязі тривалого проміжку часу та періодично їх частково сплачуючи, відповідачі своїми діями підтвердили наявність між ними та позивачем фактичних договірних правовідносин, внаслідок яких у відповідачів виникли щомісячні обовязки по сплаті фактично отриманих послуг. Незважаючи на те, що Закон України « Про житлово- комунальні послуги» передбачає укладання між споживачем та виконавцем письмового договору на надання житлово- комунальних послуг на основі типового договору, проте відповідно до статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків. встановлених законом. Ні ЦК України, ні ЖК України, ні Законом України « Про житлово-комунальні послуги» такі випадки не передбачені, а тому відсутність письмового договору між ТОВ « Ліра ЛТД» та відповідачами не позбавляє їх обовязку сплатити фактично отримані ним послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Як убачається з письмової інформації ТОВ « Ліра ЛТД» від 26 листопада 2015 року в період з жовтня 2008 року по листопад 2015 року включно будь- яких заяв, скарг від [PERSON], [PERSON] та [PERSON] щодо невиконання або неналежного виконання ТОВ « Ліра ЛТД» своїх обовязків про надання послуг з утримання будинку№ 51А, в якому розташована належна їм квартира № 61 по вулиці Жовтневої революції в м Словянську, не надходило, крім заяви [PERSON] від 16 жовтня 2015 року, коли він звернувся з нею особисто до ЖЕУ з питання проведення перерахунку оплати послуг з причини виключення відповідної складової тарифу «промивка системи опалення».( а.с.132-136). Суд вважає необхідним відзначити, що таке звернення [PERSON] мало місце не тільки після отримання ним у суді копії позовної заяви по цій справі, а навіть після подання суду своїх письмових заперечень на позов. Відповідно до вимог\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З інформації ТОВ «Ліра ЛТД» убачається, що оплата витрат у повному обсязі за надані послуги з утримання будинків та прибудинкових територій по зазначеній квартирі відповідачами не провадиться у повному обсязі з жовтня 2008 року і станом на 01 грудня 2015 року борг становить 2391,84 грн. (а.с.120). Суд визнає правильним наданий позивачем розрахунок суми заборгованості по оплаті наданих послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, який відповідає встановленим законодавством порядку і тарифам. Доводи відповідача [PERSON] у письмових запереченнях на позов, що заборгованість перед позивачем відсутня, бо на час передачі будинку від ЖЕУ « Орікс» до ТОВ « Ліра ЛТД» заборгованість була утримана із заробітної плати його покійної дружини, не приймаються судом до уваги, бо як убачається із матеріалів справи позивач надає такі послуги з жовтня 2008 року, а згідно розрахунку по особовому рахунку № 206 на 01 жовтня 2008 року заборгованість була відсутня і утворилася у подальшому з причини не проведення оплати або часткової її оплати (перша оплата у сумі 175 грн.31 коп. мала місце лише у вересні 2009 року). ( а.с.120). Статтею 267 ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення Відповідач [PERSON] у своїх письмових запереченнях на позов заявив клопотання про застосування строків позовної давності. Відповідно до положень статей 256 та 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку та в разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як убачається із матеріалів справи в серпні 2015 року позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості , але у видачі наказу було відмовлено з посиланням наявності спору про право (ставилося питання про стягнення заборгованості більш ніж за три роки).( а.с.15) Як убачається з матеріалів справи ( роздруківки по особовому рахунку № 206 а.с. 120) у період з липня 2012 року ( в рамках строків позовної давності) відповідачами неодноразово було проведено оплату послуг у сумі, яка значно перевищує розмір щомісячного платежу. Доказів того, що переплачені суми були на майбутнє, матеріли справи не містять, і таких даних суду не було надано відповідачами, виходячи із положень статей 10,60 ЦПК України щодо обовязку надання доказів суду. Крім того, відповідачами неодноразово були здійснені оплати послуг у період з жовтня 2008 року до липня 2012 року, тобто ними були вчинені дії, що свідчать про визнання ними свого боргу або іншого обовязку, тому є законні підстави для застосування судом положень статті 264 ЦК України щодо переривання перебігу строку позовної давності. Проаналізувавши встановлені по справі конкретні обставини, оцінивши надані сторонами в силу вимог\~ст.60 ЦПК України\~докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з вини відповідачів порушено виконання зобов`язань з оплати використаних послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, внаслідок чого за період з жовтня 2008 року по листопад 2015 року включно ТОВ «Ліра ЛТД» заподіяно шкоду із несплати у повному обсязі щомісячних платежів у сумі 2391,84 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів у повному обсязі у солідарному порядку. Положеннями\~статті 88 ЦПК України\~визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з задоволенням позову ТОВ «Ліра ЛТД» понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн., на підставі положень статті 88 ЦПК України підлягають стягненню на його користь з відповідачів. Враховуючи те, що відповідно до розяснень, викладених у пункті 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. № 10, витрати, повязані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача, підлягають розподілу судом відповідно до статті 88 ЦПК України, тобто підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у повному обсязі у сумі 840,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved