Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

30 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання, так як він продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно починаючи з 21 листопада 2016 року до закінчення навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] є його рідний батько. З 01.10.2014 року по теперішній час він навчається в Маріупольському механіко-металургійному коледжі Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет» та на данний час є студентом третього курсу денної форми навчання бюджетної форми, строк навчання в коледжі до 30 червня 2018 року. Зазначає, що оскільки він навчається на денному відділенні, то не має можливості працевлаштуватися та працювати у вільний від навчання час. Самостійного заробітку у нього немає. На даний час він проживає з матірю, [PERSON], окремо від відповідача. Відповідач [PERSON] проживає окремо, працює судноремонтником, цех СРЦ, на ТОВ «Судоремонтний завод», має стабільний дохід у вигляді заробітної платні. Відповідач на підставі усної домовленості виплачував на його утримання на користь [PERSON] аліменти на його утримання до повноліття. Добровільно матеріальну допомогу на навчання відповідач йому не надає, у звязку з чим він вимушений звертатись до суду та просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти у звязку з продовженням навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з 30 грудня 2016 року до закінчення ним навчання. В подальшому позивач [PERSON] зменшив свої позовні вимоги, про що надав суду заяву де просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти у звязку з продовженням навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаю з 30 грудня 2016 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Відповідач [PERSON] до суду також не з'явився, надавши заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку на користь його сина [PERSON] на його утримання на час навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років, не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 17 вересня 2010 року був розірваний, актовий запис № 323. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НО № 082720, виданим Орджонікідзевстким відділом РАГС міста Маріуполя Донецької області, в якому в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Згідно довідки № 98 від 06 грудня 2016 року, виданої Маріупольським механіко-металургійним коледжем Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет», [PERSON] дійсно навчається на третьому курсі денної форми навчання за бюджетом. Термін закінчення навчання 30 червня 2018 року. У відповідності до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає разом з матірю, [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Доказів того, що матеріальне становище та/або стан здоров'я відповідача [PERSON] не дозволяють останньому сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходів), або існують інші обставини, що мають істотне значення та можуть вплинути на визначення розміру аліментів, суду не надано. Таким чином, враховуючи також визнання позову відповідачем в частині стягнення з нього аліментів на період навчання позивача, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) з дня подачі позову до суду та до закінчення ним навчання, але не більше ніж до 23 років. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішення суду з дня предявлення позову. Водночас, згідно положень ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, припиняється у разі припинення навчання. За таких обставин, враховуючи, що позивач [PERSON], який досяг повноліття, проте його вік є меньшим ніж 23 роки, продовжує навчання, має потребу в матеріальній допомозі, яку відповідач [PERSON] має змогу надавати зі всіх видів заробітку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та стягує з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку відповідача, щомісяця, на утримання сина на час навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме судовий збір у сумі 551 гривень 20 копійок.

Outcome: approved