Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

9 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Купичівської сільської ради Турійського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого зазначений житловий будинок заповів позивачу. Вказуючи, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, подала заяву про прийняття спадщини, але в нотаріальній конторі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, просила визнати за нею право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 23). Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, 1 жовтня 2019 року подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що в підготовче судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 6) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 9). За життя [PERSON] 24 травня 2002 року склав заповіт, відповідно до якого вищевказаний житловий будинок заповів своїй племінниці - позивачу [PERSON] (а.с. 7). Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги Купичівської сільської ради Турійського району № 3 за 2018 рік, довідкою Купичівської сільської ради Турійського району Волинської області № 816 від 9 листопада 2018 року (а.с. 9-10). До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1», загальною площею 73,9 кв. м, житловою площею 39,7 кв. м, веранда «а», гараж «Б-1», гараж «В-1», сарай «Г-1», сарай «Д-1», вбиральня «Ж» (а.с. 11-12). Постановою приватного нотаріуса від 15 серпня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію та належність спадкодавцю [PERSON] (а.с. 13). Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 24 травня 2002 року, не змінювався і є дійсним (а.с. 29 на звороті). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. Позивач протягом шести місяців після смерті [PERSON] 25 грудня 2008 року подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори (а.с. 26), 22 січня 2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на транспортний засіб та грошові вклади спадкодавця (а.с. 8). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 665/2008 до майна померлого [PERSON] (а.с. 26-43), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 671 грн 95 коп.; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 671 грн 95 коп. На підставі викладеного, статей статей 1216, 1217, 1269, 1270 ЦК України та

Outcome: approved