Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

29.08.2011 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про усунення його від права на спадкування. В ході розгляду справи уточнила позовні вимоги та просила зменшити розмір обов»язкової частки відповідача у спадщині померлої матері, [PERSON] до 1/10 частини. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що за життя спадкодавця відповідач [PERSON] погано відносився до матері, матір перебувала у безпорадному стані за віком та станом здоров»я, однак відповідач взагалі із нею не спілкувався, не цікавився життям та станом здоров»я, не надавав необхідної підтримки та допомоги. У судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, у попередніх судових засіданнях підтримувала позовні вимоги, просили їх задовольнити. Пояснювала, що вона є племінницею [PERSON] та на її прохання, у зв»язку з тим, що відповідач [PERSON], який є сином померлої [PERSON] , відмовився від будь-якого спілкування із матір»ю, не надавав їй допомоги, взагалі не відвідував матір, не цікавився її життям , здійснювала догляд за [PERSON] Сусіди також допомагали [PERSON] у повсякденному житті, приносили їжу, прибирали в хаті, оскільки вона в м. Полтава не проживає. Вона мала зв»язок із сусідами , які повідомляли їй про те, які саме ліки та продукти необхідно для [PERSON] Вона часто приїздила в м. Полтаву до [PERSON], робила прибирання , прала її речі. Відповідач жодного разу , після смерті батька до матері не навідувався. Коли [PERSON] захворіла так, що її на лікування госпіталізували до лікарні, вона майже весь час ( за виключенням нетривалої поїздки додому) перебувала у лікарні разом із [PERSON] , доглядала її, так як остання не ходила та була безпорадна. Коли [PERSON] виписали з лікарні, постало питання про те, хто її забере та буде доглядати за нею, бо остання не ходила, не могла самостійно здійснювати за собою догляд та забезпечити свою життєдіяльність, вона звернулась до її сина, [PERSON], з тим, щоб він забрав матір із лікарні , однак останній відмовився в категоричній та грубій формі. Після виписки із лікарні вона привезла хвору [PERSON] за місцем її проживання на [ADDRESS] в м. Полтава, чекала відповідача дві години, та враховуючи те, що [PERSON] не могла самостійно проживати у власному будинку без стороннього догляду, та більше ніхто не взяв на себе тягар догляду за хворою [PERSON], вона прийняла рішення забрати [PERSON] за місцем свого проживання в с. Мала Кохнівка для того, щоб здійснювати догляд за [PERSON], де остання проживала і померла. За весь час проживання [PERSON] у неї, відповідач жодного разу навіть не зателефонував матері. Саме тоді. Коли, [PERSON] перебувала у неї, відповідач звернувся до суду та розпочав процес з приводу отримання спадщини після смерті свого батька [PERSON], де відповідачем була його матір [PERSON], що засмутило хвору [PERSON] Також зазначала, що відповідач не був на похованні батька, не доглядав за його могилою. Представник позивача, адвокат Козир Л.М. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Пояснила, що саме розпочатий судовий процес з приводу поділу спадщини між відповідачем та його маір»ю, [PERSON] тяжко вплинув на здоров»я [PERSON], яка все ще сподівалась на поновлення гарних стосунків із сином. Саме погані стосунки, які склалися між [PERSON] та її сином [PERSON] стали підставою для того, щоб [PERSON] склала заповіт на [PERSON], яка здійснювала за нею догляд. Відповідач не був присутнім на похованні батька, не доглядав за його могилою, що також стало причиною погіршення стосунків між ним та матір»ю. Відповідач не приймав участі у похованні матері, не був навіть присутнім на похованні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснив, що він є інвалідом третьої групи безтерміново, має право на обов»язку частку у праві на спадщину після смерті матері, з матір»ю не спілкувався,бо позивач забрала її до себе. До того, як позивач забрала матір до себе він допомагав матері, також посилався на те, що він разом із батьком будував будинок, а тому повинен отримати його у спадщину. З приводу того, що він не був присутнім на похованні батька та матері пояснив, що його ніхто не повідомляв про їхню смерть. Представники відповідача [PERSON] , яка є дружиною відповідача, та адвокат Гусак О.В. позовні вимоги не визнали. Пояснили, що [PERSON] хворий на шизофренію , є інвалідом третьої групи та за станом здоров»я не міг постійно надавати допомогу матері, допомагав матері відповідно до своїх можливостей. Не заперечували тієї обставини, що [PERSON] не спілкувався із матір»ю після виписки її з лікарні, тому, що матір не проживала в м. Полтава, що не приймав участі у похованні матері та не був присутнім на похованні бо не знав, що матір померла. Заслухавши сторони, їхніх представників, свідків, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] року. [PERSON] є інвалідом третьої групи безтерміново , перебуває на обліку у Полтавському обласному психіатричному диспансері з хронічним психічним розладом, систематично приймає підтримуюче лікування ( а.с.70-71). [PERSON] 07.06.2016 року заповідала усе належне їй майно [PERSON] [PERSON], [INFO], за станом здоров»я та віком перебувала у безпорадному стані , потребувала постійної сторонньої допомоги, що підтверджується медичною документацією ( а.с.19-29) проживала сама в [ADDRESS]. З 05.11.2016 року по 12.11.2016 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в 1-й міській клінічній лікарні м. Полтава з основним діагнозом - ішемічний інсульт. Після виписки з лікарні місце проживання [PERSON] змінилось, вона стала проживати з позивачем [PERSON] в [ADDRESS], яка постійно здійснювала догляд за [PERSON], оскільки остання за станом здоров»я не була здатна до самообслуговування та потребувала постійного стороннього догляду безтерміново ( а.с. 29, 31, 32 ), що також не заперечувалось відповідачем та його представниками. [PERSON] померла [INFO] року , поховання [PERSON] здійснила [PERSON] ( а.с. 33), що не заперечувалось відповідачем та його представниками. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, спадковим майном є домоволодіння , розташоване в [ADDRESS]. Заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подала [PERSON], як спадкоємець за заповітом та відповідач [PERSON] як спадкоємець за законом ( обов»язкова частка). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В свою чергу, згідно зі ст. 1241 ЦК України право на обов'язкову частку в спадщині мають право: малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Рішенням Конституційного Суду України від 11 лютого 2014 року (справа № 1-1/2014) у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 1241 ЦК України встановлено зміст поняття «повнолітні непрацездатні діти» що використовується в абзаці першому частини першої статті 1241 ЦК України щодо права на обов'язкову частку у спадщині, ґрунтується на положеннях ч. 3 ст. 75 СК України, яка відносить до категорії «непрацездатні» інвалідів I, II та III груп, а також пенсійного законодавства та законів України, які регулюють соціальне страхування і визначають поняття «непрацездатний». Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст. 1241 ЦК України). Підставами для зменшення обов'язкової частки у спадщині , як вказано в інформаційному листі ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування є характер відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, ними може вважатись тривала відсутність спілкування між спадкодавцем і спадкоємцем, неприязні стосунки, зумовлені аморальною поведінкою спадкоємця, тощо. Зменшення розміру обов'язкової частки в спадщині полягає у пропорційному зменшенні частки такого спадкоємця. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не підтримував зв'язків зі спадкодавцем [PERSON], незважаючи на потребу останньої в цьому, не здійснював належного догляду, розпочав судову тяжбу із матір»ю з приводу спадщини , після смерті батька, нехтував обов»язками сина по догляду за престарілою матір»ю, навіть в тих мінімальних розмірах, які б він міг надавати. Таке байдуже ставлення до матері її пам»яті з боку відповідача [PERSON] було не тільки за час її життя, а і після її смерті, бо відповідач навіть не прийшов на церемонію поховання матері. Його пояснення та пояснення його представників з цього приводу про те, що він не знав про смерть матері, підтверджує ту обставину, що за життя матері відповідач з нею не спілкувався та не цікавився її життям , не надавав ніякої, навіть мінімальної, допомоги. Суд не приймає заперечення представників відповідача в частині того, що [PERSON] хворіє на шизофренію та за станом здоров»я не міг усвідомлювати те , що повинен надавати допомогу матері, спілкуватись з нею , що [PERSON] не працює, отримує невелику пенсію та міг допомагати матері з огляду на наступне. Із довідки ПОПНД убачається, що [PERSON] має хронічні психічні розлади, а не хворіє на шизофренію, як це зазначали представники відповідача, які не уповноважені встановлювати діагноз захворювання відповідача та не мають для цього відповідної освіти та статусу. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не визнавався недієздатним та не є особою, яка не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. Він офіційно одружений, звернувся до суду із позовом у спадковій справі, уклав угоду з адвокатом. Представник відповідача адвокат Гусак О.В. заявляв клопотання про призначення по справі судово-психіатричної експертизи для встановлення психічного захворювання відповідача, однак суд відмовив у призначенні такої експертизи , оскільки матеріали справи мають достатньо доказів того, що відповідач має психічні розлади та у зв»язку з цим перебуває на обліку в ПОПНД, де отримує лікування, а саме відповідач [PERSON] не надавав згоди на проведення відносно нього психіатричної експертизи. Відповідач та його представники не надали суду доказів про розмір пенсії відповідача, однак суд виходить з того, що який би розмір пенсії не був у відповідача, це б не перешкоджало йому мати гарні стосунки із матір»ю, поважати матір, спілкуватись з нею , піклуватись про неї та підтримувати . Однак у судовому засіданні встановлено, що після смерті батька відповідача будь-які відносини між ним та матір»ю були відсутні, а із показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які у судовому засіданні пояснили, що коли вони повідомили відповідача про те, що його матір знаходиться в лікарні, він відповів їм, дослівно « а хіба вона ще не здохла». Вказані свідки також підтвердили, що відповідач до матері не приходив, не допомагав матері, не спілкувався з матір»ю, не відвідував її у лікарні , після виписки із лікарні до матері не прийшов , не був присутнім на її похованні та похованні батька. Свідки [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що догляд за [PERSON] здійснювала позивач, що [PERSON] страждала від того, що син, відповідач по справі, не спілкується з нею, скаржилась їм на таке відношення сина до неї. Суд не бере до уваги показання свідка [PERSON] , яка у судовому засіданні давала показання з приводу спільно проведеної молодості з сім»єю [PERSON], що стосується останніх років життя [PERSON], то жодних показань з цього приводу не могла надати, нічого не пам»ятала та єдине на чому наполягала , то на тому, що є несправедливим, що [PERSON] посвідчила заповіт та позбавила сина спадку. Свідка [PERSON] , яка дала свідчення з приводу стосунків відповідача з матір»ю та батьком, які існували до 2011 року, щодо подій, які відбувались після цієї дати та про відносини відповідача з матір»ю в останні роки її життя пояснити нічого не могла, вважала несправедливим позбавлення відповідача спадщини. Свідка [PERSON], яка будучи головою ОСМ « Яківці» та яка видала довідку 20.04.2017 року , в якій зазначила, що [PERSON] виконував всю фізичну роботу по дому по [ADDRESS] та постійно допомагав батькам по господарству ( а.с. 69) пояснила, що вона стала головою ОСМ «Яківці» у грудні 2016 року, тобто тоді, коли спадкодавець [PERSON] вже не проживала по [ADDRESS]. Пояснила, що їй нічого невідомо про те, що [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON], а вона проживаючи в [ADDRESS] знає, що [PERSON] допомагав батьку та матері. Показання вказаних свідків стосуються періоду життя [PERSON], коли ще був живим батько відповідача [PERSON] Вказані свідки не могли пояснити, які стосунки були у відповідача з матір»ю після смерті батька та чому відповідач не доглядав матір після виписки із лікарні. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він взагалі не знав, що відповідач є сином покійного [PERSON] , а так як [PERSON] похований поруч із могилою його сина, він бачив, як руйнується могила [PERSON], почав взнавати, хто здійснює догляд за [PERSON] з тим, щоб вони навели лад на цвинтарі біля поховання [PERSON], сусіди [PERSON] дали номер телефону [PERSON], яка приїхала та відновила могилу [PERSON] Зазначені обставини дають підстави суду дійти до висновку про те, що відносини між відповідачем [PERSON] та спадкодавцем, його матір»ю [PERSON] , були неприязненими, відповідач свідомо не спілкувався з матір»ю, не підтримував її, тоді як вона потребувала цього, не надавав матері ніякої допомоги, не доглядав її, коли вона потребувала такої допомоги, не приймав участі у її похованні , висловлювався щодо матері грубо та зневажливо у присутності сусідів, а наявність у нього інвалідності не перешкоджала бути милосердним до матері та проявити хоч будь-яку повагу до неї. Саме позивач [PERSON] виконала волю спадкодавця , доглядала за нею, поховала її, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог. Позивач просить зменшити розмір обов»язкової частки відповідача у спадщині померлої [PERSON] до 1/10 , яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України становить половину частки, яка б належала відповідачеві [PERSON] у разі спадкування за законом. Вирішуючи вказаний спір суд не визначає розмір обов»язкової частки відповідача [PERSON], а лише зменшує розмір його обов»язкової частки у спадщині після померло [INFO] року [PERSON] до 1/10 частини , а отже підстав для задоволення зави адвоката Гусак О.В. про зупинення справдження у справі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 251 ЦПК України не було.

Outcome: approved