Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

29.12.2020 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача. Позивач виховує малолітнього онука - [PERSON] , [INFO] ,який перебуває у її сім`ї на правах підопічного. Малолітній має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Мати дитини - [PERSON] , має хворобу, яка перешкоджає виконувати свої батьківські обов`язки, відомості про батька зазначені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відсутність рішення про стягнення аліментів з матері дитини позбавляє можливості отримання державної соціальної допомоги на дитину, позбавлену батьківського піклування. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини від усіх доходів, заробітку, мінімальний розмір яких не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення нею повноліття, на користь [PERSON] . Заяви та клопотання сторін. Відповідач надала заяву, в якій позовні вимоги не визнала. Третя особа позовні вимоги підтримала та надала письмові пояснення, в яких зазначила, що мати дитини має тривалу хворобу, що перешкоджає виконувати батьківські обов`язки. [PERSON] призначена опікуном малолітньої дитини. Відсутність стягнення аліментів на користь особи, яка виховує дитину, та є її законним представником унеможливлює призначення та отримання державної соціальної допомоги малолітній дитині, яка перебуває під опікою. Процесуальні дії у справі. 30.12.2020 р. судом зроблено запит до Відділу реєстрації щодо уточнення зареєстрованого місця проживання відповідача. 13.01.2021 р. відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в прядку спрощеного провадження без виклику сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Відповідно до свідоцтва про народження відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька зазначені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Як вбачається з довідки, [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою реєстрації позивача: [ADDRESS] . Мати дитини є інвалідом з дитинства, має другу групу інвалідності. Рішенням Виконавчого комітету Гірницької міської ради від 20.11.2019 р. № 91 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, яка позбавлена батьківського піклування. Рішенням Виконавчого комітету Гірницької міської ради від 20.11.2019 р. № 92 [PERSON] призначено опікуном [PERSON] , [INFO] . При розгляді даної справи суд вважає наявними підстави для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Оскільки позивач звернулася до суду із позовом 29.12.2020 р., то аліменти слід стягувати з цієї дати. Враховуючи наведене, суд вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Віповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Оскільки відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, суд вважає за необхідне звільнити її від сплати судового збору.

Outcome: approved