Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

29 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з вказаним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Женева»), в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 15 травня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В.,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 12694 за\~вимогою ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Женева» про\~стягнення з\~нього 76084\~грн.\~42\~коп. Посилаючись на відсутність кредитного договору між ним і відповідачем та виписки з рахунку із зазначенням суми заборгованості, строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, а також, на те, що розмір заборгованості не був чітко встановлений, а тому його не можна вважати безспірним, позивач просив про задоволення позову. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач надав заяву про розгляд справи\~за його\~відсутності,\~в якій,\~крім цього,\~зазначив,\~що повністю\~підтримує заявлені\~вимоги. Інші учасники справи про причини своєї неявки суд не повідомили, також не скористались правом надати відзив на позовну заяву та пояснення у порядку, передбаченому ЦПК України. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 20 лютого 2014 року між ПАТ «Платинум Банк» та позивачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 4620/133CLCPT, заборгованість відповідача за яким станом на 22 березня 2018 року становила 23944 грн.17 коп. (а.с. 68). З отриманих на запит суду документів вбачається, що в подальшому 22 березня 2018 року на підставі договору відступлення прав вимоги № 147 ПАТ «Платинум Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Женева» право грошової вимоги до боржників щодо належного виконання ними всіх зобов`язань за кредитним договором, зазначених у реєстрі боржників до Договору відступлення прав вимоги, передача якої підтверджено реєстром боржників за вказаним договором, зазначених в додатку № 1, в тому числі й до [PERSON] (а.с. 65-68). 15 травня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного\~нотаріального округу\~Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія Женева» заборгованості за кредитним договором № 4620/133CLCPT від 20 лютого 2014 року в розмірі 76084 грн. 42 коп. (а.с. 10). У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з п. 2 даного переліку для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а саме: кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Виходячи з такого підходу до вирішення зазначеної категорії спорів, Верховний Суд України у постанові від 05 липня 2017 року (справа № 6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону «Про\~нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Та обставина, що відповідачем не надано жодного доказу направлення позивачу письмової вимоги сплатити заборгованість вказує на існування спору щодо розміру заборгованості за вищевказаним кредитним договором, а нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірності заявлених вимог. Таким чином, боргові зобов`язання, зазначені у виконавчому написі, не є безспірними. Зважаючи на викладене, суд дійшов переконання, що наявність таких обставин не свідчить про безспірний характер заборгованості, оскільки її розмір не був погоджений з позивачем, а тому при вчиненні виконавчого напису від 15\~травня 2020\~року у приватного нотаріуса Броварського районного\~нотаріального округу\~Колейчика В.В. були відсутні підстави вважати безспірною заборгованість [PERSON] за кредитним договором, і відтак вказану нотаріальну дію приватним нотаріусом вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п.3.1 п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. З огляду на викладене, враховуючи те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були враховані обставини, які спростовують безспірність заборгованості між сторонами, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з суми судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. за подання позовної заяви та 420 грн. 40 коп. за заяву про забезпечення позову, сплата яких підтверджується відповідними квитанціями (а.с 1, 23). На підставі викладеного,

Outcome: approved