Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

8 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить визначити їй, як спадкоємцю за заповітом, додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 8 січня 2009 року в с. Русанівка Липоводолинського району Сумської області. Мотивує свої вимоги тим, що після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді земельного паю, а вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, осіб, які б мали право на обовязкову частку немає. Поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини зазначає те, що вона проживала окремо від спадкодавця, при житті питання щодо спадщини між ними не обговорювалось, про наявність заповіту та земельної ділянки у власності батька не знала. Лише нещодавно, перебираючи документи померлого, знайшла заповіт та державний акт на право приватної власності на землю. Строк для звернення з заявою про прийняття спадщини пропущений. Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. [PERSON], являється батьком позивача [PERSON] (а.с. 5). За життя [PERSON] отримав державний акт ІІ-СМ № 037153 від 9 квітня 2002 року на право приватної власності на землю площею 3,12 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва на території Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 9). 30 грудня 2008 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений Русанівською сільською радою Липоводолинського району за №308, яким все своє майно, яке на день смерті буде йому належати, заповів своїй дочці [PERSON]. Згідно довідки № 393 від 18 вересня 2015 року, виданої Русанівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області, та копії наданої книги по господарського обліку №323 на день смерті [PERSON] разом з ним проживали та були зареєстровані його дружина [PERSON], яка померла 15 жовтня 2012 року, та його син [PERSON]. Підтверджено посвідчення заповіту від 30 грудня 2008 року за №308. [PERSON] проживає та зареєстрована [INFO]. З наданих Липоводолинською райдержнотконторою № 1046/01-16 від 15 вересня 2015 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, спадкоємці з заявами не звертались, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіт від імені [PERSON], відповідно до Спадкового реєстру посвідчувався Русанівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 30 грудня 2008 року за реєстром №308. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ч. 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Зважаючи на те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом та не знала про його існування, а дізналася лише нещодавно, перебираючи документи померлого, суд вважає причину пропуску позивачем встановленого законом строку для прийняття спадщини поважною і такою, що дає підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Тому, встановивши відсутність можливих спадкоємців після смерті [PERSON], дотримуючись вимог законності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з визначенням позивачу двомісячного додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька.

Outcome: approved