Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

29.08.2018 року позивач [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій просила суд: - визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ј частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], яка померла [INFO], актовий запис № 24; - визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO], актовий запис № 1( а.с.2-6). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла її матір [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS]. Зазначає, що зазначений житловий будинок, згідно ст. 22 КЗпШС України, є спільною сумісною власністю батьків позивача: [PERSON] та [PERSON], та належав їм в рівних частках по Ѕ кожному. Позивач стверджує, що на момент смерті матері разом з нею проживали і відповідно фактично вступили у володіння спадковим майном, відповідно до ст.549 ЦК УРСР (в ред.1963 р.), вона, як донька померлої, та чоловік померлої, [PERSON], та вважаються такими, що прийняли спадщину по ј частці кожний. Крім того зазначила, що її батько [PERSON], за життя, не встиг оформити спадщину та зареєструвати своє право власності на частку в будинку, яка відкрилася після смерті його дружини, матері позивача. [INFO] помер батько позивача, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з ѕ часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS]. Позивач, як рідна донька, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, та в силу вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняла спадщину, оскільки проживала та була зареєстрована разом з батьком на момент його смерті. 20.10.2017 року звернулася до державного нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових справ на майно та видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно після смерті матері та після смерті батька. Однак, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно державним нотаріусом було відмовлено, оскільки не надано документів, що посвідчують право власності спадкодавців на вищевказаний житловий будинок. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини, просив позов задовольнити, та не заперечував щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача, Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області, у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяви про розгляд справи за відсутності представника та відзиву на позовну заяву не направлено. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечував. Суд, перевіривши повноваження представника позивача, заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали даної цивільної справи, копію спадкової справи № 416/2017 після померлого 02.01.2017 року [PERSON] та копію спадкової справи № 415/2017 після померлої [INFO] [PERSON], суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] у віці 63 років померла мати позивача [PERSON], про що 17 травня 2003 року зроблено відповідний актовий запис№ 24, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Бориспільським міськрайонним відділом державної РАЦС ГТУЮ у Київській області (а.с.16). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою : [ADDRESS], який згідно записів погосподарського обліку належав померлій [PERSON], що підтверджується довідкою Гірської сільради Бориспільського району № 080-02-28-18 від 27.08.2018 (а.с.29), та згідно технічного паспорту а садибний(індивідуальний) житловий будинок( а.с.26,27), був побудований 1977 року. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 28.08.2018 р.(а.с.15), [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який зареєстрували 16.02.1965р., актовий запис № 14. Відповідно до вимог ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, майно нажите подружжям, за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Отже, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS], згідно ст.22 КЗпШС України, є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], та належав їм в рівних частках по Ѕ кожному. Таким чином, до складу спадщини після смерті [PERSON] входить Ѕ частка вищевказаного житлового будинку. Також встановлено, що позивач є рідною донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу( а.с.13,14). На час смерті [PERSON] у спадковому будинку були зареєстровані та проживали разом з останньою: чоловік померлої [PERSON], та донька померлої позивач [PERSON], що підтверджується довідкою Гірської сільради Бориспільського району Київської області № 2081-02-28-18 від 27.08.2018, та які фактично вступили в управління спадковим майном. Отже, у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР (1963 р.), вважаються такими, що прийняли спадщину в рівних частках, по ј кожен. Проте, за життя [PERSON] не встиг звернутися до нотаріуса для оформлення права власності на зазначене спадкове майно з незалежних від його волі причин - смерті. [INFO] у віці 79 років помер батько позивача [PERSON], про що 04 січня 2017 року складено відповідний актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Гірської сільради Бориспільського району Київської області (а.с.19). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з ѕ часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS]. На час смерті [PERSON], позивач була зареєстрована та постійно проживала з останнім за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Гірської сільради № 1775-02-28-17 від 10.10.2017( а.с.21). Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Таким чином, позивач [PERSON], вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] 20.10.2017 року позивач, як єдиний спадкоємець першої черги після смерті своїх батьків, звернулася з заявою з приводу оформлення спадкових прав на майно та видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом до державного нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контори, що підтверджується копіями спадкових справ № 415/2017 та № 416/2017, та Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі.( а.с. 17,20, 56-65). Відомості про інших спадкоємців, як за законом так і за заповітом, які прийняли спадщину, та мають право на обов'язкову долю спадщині, в матеріалах досліджених спадкових справ відсутні. Однак, Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок нотаріусом видане не було, оскільки не надано правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності спадкодавців на вказане нерухоме майно.( а.с.22). Довідкою №16139 від 26.10.2017 року КП БРР БР «Бюро технічної інвентаризації» повідомляється, що станом на 31.12.2012 року за [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок за адресою [ADDRESS], право власності не зареєстроване (а.с.61-на звороті). Рішенням виконавчого комітету Гірської сільради Бориспільського району Київської області № 220 від 19 грудня 2017 року «Про присвоєння поштової адреси» вирішено у зв'язку з спадкуванням домоволодіння, що належало померлим [PERSON] та [PERSON], та необхідністю упорядкування нумерації змінити поштову адресу з [ADDRESS].( а.с.25). Як встановлено з довідки Гірської сільради Бориспільського району № 2080-02-28-18 від 27.08.2018 (а.с.29), згідно записів погосподарського обліку на момент смерті [PERSON] [INFO] домоволодіння по [ADDRESS], належало померлій [PERSON]. Також з довідки Гірської сільради Бориспільського району Київської області № 2082-02-28-18 від 27.08.2018(а.с.30) вбачається, що згідно записів погосподарського обліку на момент смерті [PERSON] [INFO]. домоволодіння по [ADDRESS], належало померлому. Таким чином, з досліджених у судовому засіданні документів встановлено, що спору щодо спадкового майна не існує. За змістом ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції Постанови КМУ від 23 серпня 2016 року №553), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позивач , який прийняв спадщину після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON], у тому числі з моменту відкриття спадщини, набув у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, право на які належало спадкодавцям на момент смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved