Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

29.10.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок № 31 в с. Гульськ Новоград-Волинського району по вул. Жовтневій (далі Будинок). В обґрунтування своїх вимог зазначає, що після смерті матері [PERSON], яка померла 22 червня 1997 року, відкрилась спадщина, що, крім іншого, складається з Будинку. Як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Хоч на Будинок і не виготовлялось свідоцтво про право власності, однак він належав померлій матері. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, проти чого відповідач не заперечив. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.06.1997 року померла [PERSON] мати позивачки /а.с. 7, 11/, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок № 31, в с. Гульськ, Новоград-Волинського району по вул. Жовтнева. Згідно погосподарської книги № 3 за 2015 рік, Будинок належав померлій, однак не був зареєстрований у встановленому законом порядку (а. с. 6). 03.08.2015 року на Будинок позивачем було виготовлено технічний паспорт. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.10.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом, Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до чинного на той час законодавства будівлі у сільській місцевості не підлягали державній реєстрації, реєстрація будинків та домоволодінь відбувалась лише у містах та селищах міського типу та не поширювалась на сільську місцевість. Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, право власності на Будинок за спадкодавцем матірю позивача підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння ним цим майном, оскільки за її життя законодавство не передбачало оформлення в сільських місцевостях свідоцтв про право власності на нерухоме майно та його державну реєстрацію, натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах. Так як до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на Будинок, що залишився після смерті її матері. Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved