Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

30.06.2015 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 80 192,00 грн. та 34 368,00 грн. відсотків за користування позикою. В обґрунтування позову вказує, що 27 лютого 2015 року уклав з відповідачем договір позики, згідно якого передав йому кошти в сумі 80 192,00 грн., які останній зобов'язався повернути до 24 березня 2015 року, що підтверджується розпискою написаною [PERSON] Крім того, відповідач , займаючись брокерськими послугами, надасть позику іншій особі, отримає гонорар і виплатить йому від даної суми 30 %, що становить 34 368, 00 грн. Але вказані кошти [PERSON] програв або привласнив і взяті на себе зобов'язання не виконав, мотивуючи важким матеріальним становищем . В результаті чого станом на 05.05.2015 року утворився борг в сумі 80 192, 00 грн. та 34 368, 00 грн. відсотків за користування позикою, який відповідач добровільно не бажає повертати , тому він вимушений звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання також не з»явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає частково в сумі 80192,00 грн. в решті задоволення позовних вимог просить відмовити. Суд розглядає справу у відсутності сторін .Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Встановлено, що між сторонами 27 лютого 2015 року було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] позичив [PERSON] 80 192,00 грн., які останній зобов'язався повернути до 24 березня 2015 року розам з 30% відсотками від гонорару який отримає від надання брокерських послуг, тобто за користування позикою. Дана обставина підтверджується розпискою написаною відповідачем, приєднаною до матеріалів справи. Проте взяті на себе зобов'язання [PERSON] не виконав. В результаті чого, станом на 05 травня 2015 року, має прострочену заборгованість в сумі 80 192,00 грн. Статтею 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, відповідно до вимог ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 629 Цивільного Кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В частині позову, щодо стягнення відсотків за користування позикою слід відмовити, оскільки позивачем не доведено, а судом не здобуто, одержання відповідачем винагороди за надання брокерських послуг в сумі 114560 грн., з якої кошти в сумі 34 368,00 грн. це 30% від одержаної суми та вони є коштами за користування кредитом. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України, передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial