Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

31.08.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, у якому просить зобовязати відповідача прийняти рішення, яким зняти з квартири №361 у будинку, що на пр. Червоної Калини, 58 у м.Львові статус службової. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до ордера №0000539 від 24.02.2014 р. позивач разом із сім'єю проживає в службовій квартирі за вищезгаданою адресою, яка надана йому згідно наказу Департаменту Житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 21.02.2014 року. З 28.02.2003 року позивач працює в органах прокуратури Львівської області, на посаді прокурора відділу забезпечення участі в судах управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури Львівської області з 16.11.2011 року. Вважає, що оскільки пропрацював більше 10 років на посаді, яка дає йому право на одержання службового житла, тому звернувся до Департаменту Житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради із заявою від 17.11.2014 року про виключення такої квартири із числа службових, до якої посеред іншого, додано лист прокуратури Львівської області від 14.11.2014 року за №23-23 вих.14, погодженого з профспілковим комітетом працівників органів прокуратури Львівської області, адресованого Львівському міському голові, у якому прокуратура Львівської області просить виключити квартиру №361 у будинку, що по пр. Червоної Калини, 58 у м.Львові з числа службових. Департаментом Житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради відповідь на його звернення від 17.11.2014 року не надано. Позивач зазначає, що своєю бездіяльністю відповідач порушує його право на проведення приватизації житла, просить позов задовольнити повністю. 11.09.2015 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просить, крім зняття з квартири статусу службової, також визнати його основним квартиронаймачем квартири №361 у будинку, що по пр. Червоної Калини, 58 у м.Львові та змінити договір найму. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позову, зазначивши, що вирішення питання щодо використання нежилих приміщень, що належать до комунальної власності віднесені до виключної компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Також пояснив, що ненадання відповіді на звернення позивача та прокуратури Львівської області не являється належною підставою для звернення до суду з відповідною позовною вимогою. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась, подала до суду клопотання про слухання справи у її відсутності та просить позов задовольнити. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст.122 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті [PERSON] народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення. Згідно ордеру №0000539 від 24.02.2014 року, виданого [PERSON], останній разом із сімєю у кількості 3-ох чоловік одержав право на зайняття житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS], яка на той час була наділена статусом «Службової». На час заселення /у 2014 році/ у вказану квартиру позивач працював на посаді прокурора відділу забезпечення участі в судах управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури Львівської області. Відповідно до ст.118 ЖК Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті [PERSON] народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Згідно ст.125 ЖК Української РСР до осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років не може бути виселено з жилих приміщень без надання іншого житлового приміщення. Згідно довідки з місця проживання про склад сімї і прописку №844 від 17.11.2014 року у вищевказаній квартирі зареєстровані: [PERSON] як основний квартиронаймач, [PERSON] дружина, та [PERSON] - дочка, які з часу заселення /28.02.2014 року/ проживають у вказаній квартирі постійно та користуються нею. Відповідно до п.6 «Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Україні», затвердженого [PERSON] Міністрів України від 04.02.88 р. № 37, жиле приміщення може бути виключено з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли у встановленому порядку воно виключено з числа жилих. Відповідно до ст.121 ЖК Української РСР виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті [PERSON] народних депутатів. Згідно листа прокуратури Львівської області від 14.11.2014 року за №23-23 вих.14, погодженого з профспілковим комітетом працівників органів прокуратури Львівської області, адресованого Львівському міському голові, прокуратура Львівської області просить виключити квартиру №361 у будинку, що по пр. Червоної Калини, 58 у м.Львові з числа службових, оскільки відпала потреба у використанні даної квартири як службової. Рішенням виконавчого комітету ЛМР від 31.07.2009 року №579 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 27.10.2006 року №1206» затверджено Положення «Про департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради». Відповідно до п.5.1.23 Положення «Про департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради» департамент приймає рішення щодо закріплення службового житла, виведення службових приміщень з обліку службових. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що прокуратура Львівської області листом від 14.11.2014 року просить виключити квартиру [ADDRESS] з числа службових, а позивач 17.11.2014 року звернувся до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради із відповідною заявою суд приходить до висновку, що бездіяльність відповідача порушує право позивача на проведення приватизації житла та слід зобовязати Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради виключити дану квартиру з числа службових. Разом з тим, позовні вимоги, якими позивач просить визнати його основним квартиронаймачем квартири №361 у будинку, що по пр.Червоної Калини, 58 у м.Львові та змінити договір найму не підлягають до задоволення з огляду на наступне. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів. Як вбачається із довідки з місця проживання про склад сімї і прописку №844 від 17.11.2014 року у вищевказаній квартирі основним наймачем є позивач [PERSON]. Позивачем не доведено, яким саме чином відповідачем порушено його права, свободи чи інтереси, оскільки саме він на даний час являється основним квартиронаймачем вказаної квартири, позивач також не зазначає, які саме зміни він просить відповідача внести в договір найму. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються, зокрема, із судового збору. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією від 31.08.2015 року. Оскільки позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Outcome: partial