Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

31 березня 2020 року заявниця звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що вона виявила бажання усиновити дитину, так як власних дітей наразі немає. З цією метою стала на облік в службі у справах дітей як кандидат на усиновлювачі, на якому перебуває з 25.09.2019 року. [PERSON] має статус дитини позбавленої батьківського піклування, так як його матір [PERSON] відмовилася від дитини, написавши в пологовому будинку відповідну заяву. Відомості про батька [PERSON] записані у відповідності до ч.2 ст. 135 СК України. Наразі дитина тимчасово влаштована в сім`ю заявниці. Заявниця вказує, що для гармонійного розвитку дитини, має всі необхідні умови. Має стабільний дохід, просторе, чисте та охайне житло. Медичних застережень для того щоб стати усиновлювачем не має. До кримінальної відповідальності також не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має в розшуці не перебуває. Окрім того, вказує, що її позитивні людські якості, дозволять виховати дитину в дусі поваги та любові. Зі станом здоров`я дитини ознайомлена, правові наслідки усиновлення розуміє. Враховуючи наведене, прохала оголосити її усиновлювачем малолітнього [PERSON] , [INFO] та записати до актового запису про народження дитини її в якості матері. Окрім того прохала змінити прізвище та по батькові дитини. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 квітня 2020 року відкрито провадження у справі. Правом на подання відзиву на заяву заінтересовані особи, у встановлений судом строк, не скористалися. В судовому засіданні заявниця [PERSON] вимоги заяви підтримала та прохала задовольнити. Представник Миргородської районної державної адміністрації Сидоренко С.А. вимоги заяви підтримала, вказавши, що задоволення даної заяви відповідатиме найкращим інтересам дитини. Представник Миргородського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій прохав провести розгляд справи у його відсутність, заперечень щодо вимог заяви не мають. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] народився [INFO] в місті Миргороді, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.20). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . З витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, вбачається, що відомості про батька дитини внесені у відповідності до ч.2 ст. 135 СК України (а.с.23-24). 05 вересня 2019 року [PERSON] подано письмову заяву про відмову забрати дитину з пологового будинку (а.с.18). 05 вересня 2019 року працівниками медичного закладу в присутності працівника Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області та служби у справах дітей Миргородської районної державної адміністрації складено акт про виявлення покинутої дитини (а.с.22). Розпорядженням голови Миргородської державної адміністрації № 162 від 02 жовтня 2019 року [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с.21). 25 вересня 2019 року службою у справах дітей Миргородської районної державної адміністрації, на підставі письмової заяви заявниці [PERSON] , прийнято рішення № 1 про тимчасове влаштування дитини, малолітнього [PERSON] , за адресою [ADDRESS] (а.с.26). [INFO] дитину, [PERSON] , було передано заявниці [PERSON] , про що складено відповідний акт (а.с.19). Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 лютого 2020 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішення суду набрало законної сили 03.04.2020 року. Актом обстеження, складеним Гаркушенською сільською радою Миргородського району Полтавської області зафіксовано, що умови проживання сім`ї [PERSON] , гарні, житловий будинок не потребує ремонту, у будинку можуть бути створені належні умови для проживання, розвитку та виховання дитини (а.с.10). Згідно медичного висновку про стан здоров`я, [PERSON] за станом здоров`я може бути усиновлювачем (а.с.9). Згідно відомостей МВС, заявниця до кримінальної відповідальності також не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має в розшуці не перебуває (а.с.11). Житловий будинок за адресою [ADDRESS] , де проживає заявниця [PERSON] , належить їй на праві приватної власності, що підтверджується копією договору дарування від 07.05.2015 року (а.с.12) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.13). Заявниця [PERSON] має стабільний дохід, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с.7). Службою у справах дітей Миргородської районної державної адміністрації надано висновок від 25.09.2019 року № 1 про можливість громадянки [PERSON] бути усиновлювачем. Службою у справах дітей Миргородської районної державної адміністрації надано висновок від 23.03.2020 року № 01.1/103 про доцільність усиновлення [PERSON] , [INFO] громадянкою України [PERSON] , що відповідає інтересам дитини (а.с.27). Згідно ст. 3 ч.4 СК України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ст. 208 ч.1 СК України, усиновленою може бути дитина. Як роз`яснює ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. У силу ст. 211 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір або лише батька, які у зв`язку з усиновленням втрачають правовий зв`язок з нею, усиновлювачем дитини може бути один чоловік або одна жінка. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується. Особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Частиною 3 ст. 218 Сімейного Кодексу України встановлено, що усиновлення проводиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється (п.п.4 ч.1 ст. 219 СК України ). Усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ст. 135 Сімейного Кодексу України (п.5 ч.1 ст. 219 СК України). На підставі вищенаведеного, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , як малолітня дитина може бути усиновлений. Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких заявниця бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікуються вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я. Судом не встановлено, обставин, передбачених ст. 212 Сімейного Кодексу України, наявність яких виключала б для заявниці можливість бути усиновлювачем малолітнього. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що дане усиновлення забезпечить найкращі інтереси малолітньої дитини, а тому дана вимога підлягає задоволенню. Разом з тим, ст.ст.229,231 СК України, закріплено право усиновлювачів бути записаними у Книзі реєстрації народжень матір`ю чи батьком дитини та право на зміну прізвище та по батькові дитини. Таким чином, похідні вимоги заявниці ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Outcome: approved