Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

29.10.2015 року головний лікар Обласної психіатричної лікарні [PERSON] звернулась до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] Заяву мотивовано тим, що у останньої наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих. Так, від сестри [PERSON] [PERSON] надійшла заява щодо її неадекватної поведінки, і на підставі цього вона була оглянута лікарем-психіатром [PERSON], який зробив висновок про необхідність госпіталізації. Необхідність госпіталізації підтверджена комісією лікарів-психіатрів у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які встановили, що [PERSON] страждає на шизоафективний розлад, внаслідок чого вчиняє та виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, а також неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Хвора добровільно лікуватися відмовилася. В судовому засіданні представник психіатричної лікарні [PERSON] заяву підтримав з підстав, викладених у ній, просив задоволити. Доставлена у судове засідання [PERSON] заявила, що не проти лікуватися, однак згоду на добровільне лікування підписувати не буде. Прокурор Кенийз Р. І. вважав заяву обгрунтованою з підстав, наведених представником облпсихлікарні, просив її задовольнити. Заслухавши пояснення представника психіатричної лікарні, особи, щодо якої вирішується дане питання та думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] написала заяву, у якій просила прийняти її сестру [PERSON] на лікування у психіатричну лікарню. У заяві описала неадекватну, в тому числі небезпечну для оточуючих поведінку сестри. [PERSON] добровільно лікуватися відмовилася. Необхідність госпіталізації підтверджена комісією лікарів-психіатрів у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які встановили, що [PERSON] страждає на шизоафективний розлад, внаслідок чого вчиняє та виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, а також неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її згоди або без згоди законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Врахочуючи, що [PERSON] добровільно не погодилася на госпіталізацію в психіатричний заклад, страждає на психічне захворювання, внаслідок чого вчиняє та виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, а також неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, тому суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад у примусовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved