Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

30 жовтня 2009 року кредитна спілка «Ольвія» (Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Грушевського, буд. 19) звернулася до суду з позовом до відповідачів про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення кредитної заборгованості в сумі 23324 грн. 80 коп. В позовній заяві зазначала, що 4 жовтня 2008 року між [PERSON] і позивачем був укладений договір кредиту № 204/08 про надання грошових коштів в сумі 11000 грн. на строк 12 місяці зі сплатою 50% річних за його користування. Того ж дня, в забезпечення виконання кредитного договору, між позивачем та [PERSON] і [PERSON] були укладені з кожним окремий договір поруки, за якими кожен ніс солідарну відповідальність перед кредитором за всіма зобовязаннями по договору кредиту в разі його невиконання. Посилаючись на те, що за час користування кредитом [PERSON] постійно не виконував умови договору через що на день подання позову до суду за ним утворилася загальна заборгованість в сумі 23324 грн. 80 коп., тому позивач просив кредитний договір розірвати, стягнути з відповідачів солідарно дану заборгованість на свою користь та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнали та не заперечували проти його задоволення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про його час та місце був повідомлений належним чином, причини неявки не відомі. Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] за наявних матеріалів у справі, оскільки інші учасники розгляду не заперечують проти такого. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, перевіривши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 4 жовтня 2008 року між [PERSON] та кредитною спілкою «Ольвія» був укладений в письмовій формі договір кредиту № 204/08, в якому сторони узгодили всі його умови. Відповідно до п.п. 1.1-2.1 договору кредитна спілка «Ольвія» зобовязалася надати позичальнику, тобто [PERSON], кредит в сумі 11000 гривень на споживчі цілі строком до 12 місяців, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до закінчення дванадцятимісячного строку. Згідно п.п. 2.1, 4.1-4.2 договору сторони домовилися про порядок повернення кредиту, в тому числі про те, що плата за користування кредитом (проценти) становить 50% річних від суми залишку кредиту за кожен день його користування. Погашення кредиту та процентів за його користування здійснюватиметься щомісячно згідно графіку, який додається до договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу і процентів, передбачених договором. Крім цього, положення статей 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобовязання можуть домовитися про забезпечення його виконання, в тому числі і порукою. Так, 4 жовтня 2008 року, з метою забезпечення кредитного договору, між позивачем та [PERSON] і [PERSON] були укладені з кожним окремі договори поруки. Згідно ч. 1 ст. 553, ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Також, відповідно до п.п. 1.1, 2.1-2.3 договорів поруки поручителі, тобто [PERSON] та [PERSON], несуть разом з позичальником солідарну відповідальність перед кредитором у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязань позичальником за кредитним договором, в тому числі за повернення сум кредиту, нарахованим відсоткам за користування кредитом, штрафних санкцій, пені. З матеріалів справи вбачається, що кредитна спілка «Ольвія» повністю виконала взяті на себе зобовязання, а позичальник навпаки, порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також процентів за користування ним, в звязку з чим на жовтень 2009 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 23324 грн. 80 коп., з яких 10327 грн. 40 коп. борг по кредиту, 12997 грн. 40 коп. борг по процентам. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За таких обставин, на підставі ст. ст. 526, 530, 549, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та в межах заявлених вимог з відповідачів підлягає стягненню в солідарному порядку зазначена заборгованість, а кредитний договорі підлягає розірванню. Слід зазначити, що позивач просить стягнути заборгованість в солідарному порядку з кредитора та обох його поручителів. Однак, це можливе якщо такий обовязок поручителів виник на підставі поруки, яка була оформлена одним договором, оскільки це забезпечить можливість одному з поручителів, який виконав зобовязання, реалізувати своє право предявлення вимоги до іншого поручителя та основного боржника. В той же час законом не заборонено укладення кількох договорів поруки на забезпечення одного й того ж самого зобовязання, але в цьому випадку ч. 3 ст. 554 ЦК України не може бути застосована. В даному випадку поручителі не несуть спільну солідарну відповідальність перед боржником, оскільки відсутня їх спільна порука. За такого на користь позивача підлягає стягненню зазначена заборгованість в солідарному порядку з [PERSON] та його поручителя [PERSON], і в такому ж порядку з [PERSON] та поручителя [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial