Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

30 січня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 січня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем [PERSON], був укладений договір № б/н від 06.01.2008 року. Відповідно до договору позивач зобовязується надати відповідачеві кредит у сумі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за [PERSON], відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення [PERSON] (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач станом на 16.12.2013 року має заборгованість 13577,07 грн., яка складається з наступного: 1566,98 грн. заборгованість за кредитом; 6127,37 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 4760,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 622,72 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без участі відповідача при заочному розгляду справи, без його участі та без застосування технічних засобів. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце проведення судового засідання та слухання по справі повідомлявся належним чином, судовими повістками, надісланими рекомендованим листом з повідомлення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд розглянув дану справу на підставі наявних в ній документів та доказів заочним провадженням, що дозволило за згодою позивачів та їх представника, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів законні, обґрунтовані, та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 січня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем [PERSON], був укладений договір № б/н від 06.01.2008 року, банк надав відповідачу [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні позивач виконав свої зобовязання в повному обсязі, шляхом видачі відповідачці кредитних коштів в розмірі 2000 гривень. Як вбачається з матеріалів справи позивачем неодноразово направлялися нагадування відповідачу про порушення виконання умов договору, але відповідачем умови договору не виконуються. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем станом на 12.01.2014р., заборгованість становить 13577 (тринадцять тисяч пятсот сімдесят сім) гривень 07 коп.. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та інші. Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Тому, коли позичальник не здійснив у повному обсязі сплату кредиту, позивач по справі набув право вимагати погашення кредиту. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 57-60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. З боку відповідачів по справі не надійшло заперечень та доказів у спростування позовних вимог, тому суд діє відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Підстав для звільнення відповідача від сплати зазначеної суми, або зменшення її розміру судом не встановлено. Виходячи з вищенаведених обставин справи, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі понесені за сплату судового збору при подачі позову до суду в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved