Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

29 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON] у с. Зимогір'я Слов'яносербський район, Луганська область. У встановленому порядку він звернувся до Київського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області, однак, йому було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що свідоцтво про смерть, яке він отримав у відділ записів актів громадянського стану Слов'яносербського районного управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР не є документом, підтверджуючим факт смерті матері. Також йому було запропоновано звернутися до суду з метою встановлення вищевказаного факту. Вказав, що встановлення вказаного факту йому необхідне для легалізації відомостей про смерть матері. В судовому засіданні заявник [PERSON] наполягав на задоволенні заяви, наводив підстави, що викладені в позові. Від заінтересованої особи - Київський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши заявника по справі, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд установив наступне. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26 грудня 1959 року, матір'ю [PERSON], [INFO], зазначена [PERSON] (а.с.8). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 26.08.2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO] вийшла заміж за [PERSON], про що 24.01.1959 року було зроблено актовий запис №6 (а.с.13), а відповідно до актового запису №241 від 31.10.1968 року, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, після чого [PERSON] повернула своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 18 квітня 1969 року, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] [INFO], яка змінила прізвище після одруження на «[PERSON]» (а.с.11). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 05 серпня 2016 року відділу записів актів цивільного стану Слов'яносербського районного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки , [PERSON], [INFO], померла [INFO] року (а.с.9). З довідки про причину смерті №99 від 03 серпня 2016 року вбачається, що [PERSON] померла від гострого порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом (а.с.10). Допитана в якості свідка [PERSON] суду показала, що є дружиною заявника та засвідчує факт смерті [PERSON], яка була матір'ю заявника, [INFO] року. Зазначила, що поховали її на кладовищі у м. Зимогір'я Слов'яносербський район, Луганська область. У судовому засіданні судом досліджено відеодиск із зображенням могили [PERSON] У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Як вбачається зі змісту Наказу міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до п. 1 Постанови ПВС України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови ПВС України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Як вбачається зі змісту відмови Київського районного у м. Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану №2702/15.3-04-04 від 26 серпня 2016 року, заявник [PERSON] звертався до них із заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON] Однак, заявнику було відмовлено у зв'язку з тим, що заявником для підтвердження факту смерті померлого не пред'явлено документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (а.с.4). Надати такі документи заявник не має можливості, оскільки його мати померла на території тимчасово непідконтрольній українській владі, і наявні в неї документи не відповідають законам України. Заявник зазначив, що метою звернення до суду з даною заявою є отримання в ВДРАЦС свідоцтва про смерть належного зразку. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Заявник не має іншої можливості одержати документ в державному органі реєстрації актів цивільного стану документ (свідоцтво про смерть), який посвідчує факт смерті його матері. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, оскільки досліджені судом докази достовірно свідчать про смерть його матері у певний час і за певних обставин. Відповідно до ст. ст. 257-1, 367 п.8.ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. На підставі викладеного,

Outcome: approved