Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

30.03.2017 позивач звернулася до суду з вище вказаною позовною заявою та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що під час перебування у шлюбі з [PERSON], 27.06.2005 вона народила доньку, [PERSON] Донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач періодично надає матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку, однак кожного разу суми виплат різні, що залежить від бажання відповідача. Відповідач знаходиться в працездатному віці, працює на ПАТ «Українська залізниця», отримує заробітну плату близько 10000,00 грн. щомісяця, є фізично здоровим, інших аліментних зобовязань не має, а тому у нього є можливість щомісячно сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу. Позивач правом на участь у судовому засіданні не скористалася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала, наполягала на їх задоволенні (а.с.50). Відповідач у судовому засіданні вказував, що може сплачувати аліменти на утримання доньки лише у розмірі 1/6 частини. Зазначав, що він знаходиться в тяжкому моральному та матеріальному становищі, та хоча інших аліментних зобовязань не має, однак на його утриманні перебувають хворі батьки-пенсіонери, які потребують фінансової допомоги. Крім того, за його заявою позивачу вже сплачується аліменти на дитину, у розмірі, що визначався відповідачем особисто, в залежності від отриманих доходів. При визначенні розміру аліментів просив суд врахувати і той факт, що він несе і додаткові фінансові затрати під час відпочинку з дитиною (дні народження, атракціони, спорт, катання на ковзанах, харчування в піцерії та суші-бар). Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.06.2005 під час перебування у шлюбі з [PERSON] (а.с.6) позивач народила доньку [PERSON], що слідує зі свідоцтва про народження (а.с.5). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, про що засвідчує довідка виконкому Лозуватської сільської ради від 02.08.2017 (а.с.49). Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що угоди про добровільну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], між позивачем та відповідачем досягнуто не було. Відповідачем згідно зі звітом про здійснення відрахувань та виплат від 30.06.2017 № 241, за період з червня 2016 по березень 2017, за його власною заявою, за місцем роботи СП «Криворізьке локомотивне депо», утримувалися аліменти у розмірі 15 % від отриманого заробітку (доходу) на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON], на загальну суму 16020,98 грн. Разом з тим, позивач не погоджується з розміром вказаних виплат, зазначаючи, що вони є нерегулярними, а з квітня 2017 року взагалі не виплачуються. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. За приписами ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 4928 внесено зміни до ст. 182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] набрав чинності 08.07.2017. Суд, при визначені частини заробітку (доходу), що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], приймає до уваги те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки працює в ПАТ «Українська залізниця» та отримує середню заробітну плату у розмірі 12456,36 грн. щомісяця (а.с.55), є фізично здоровим, інші аліментні зобовязань відсутні. Доводи відповідача, щодо знаходження на його утриманні батьків-пенсіонерів, які хворіють, суд до уваги взяти не може, враховуючи, що батьки відповідача проживають окремо, отримують пенсію, про що вказував у судовому засіданні відповідач. Жодного доказу про те, що батьки потребують додаткового утримання та/або піклування не надано. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на корись позивача, суд керується нормою ч. 2 ст. 182 СК України, яка діяла на час подачі позову та якою передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і застосовує її до часу набрання чинності змінами у законодавстві та в подальшому у даній справі стягнення аліментів має здійснюватися у розмірі 1/4 частки, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Датою предявлення позову є 30.03.2017, а тому саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Отже, з урахуванням вищевикладеного, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що відповідач, в силу ст. ст. 180 - 183 Сімейного кодексу України, зобов`язаний та має можливість щомісячно сплачувати на користь позивача, на утримання їх малолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову, тобто з 30.03.2017 по 07.07.2017, а з 08.07.2017 1/4 частину заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved