Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

31 серпня 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», звернувся до Кобеляцького районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказував, що відповідно до умов укладеного договору від 30.03.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку та в будь-який момент може бути змінений. Банк надав відповідачу строковий кредит, однак вона у порушення умов договору у встановлений строк не проводила чергові платежі. Станом на 31.07.2016 року за відповідачем по укладеному кредитному договору рахується заборгованість на загальну суму 24389,50 грн., яку позивач просить суд стягнути із [PERSON]. Крім цього, позивач прохає суд стягнути на користь Банку сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 07 грудня 2016 року до участі у справі в якості правонаступника залучено [PERSON]. Представник позивача, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, та явку якого до суду визнано обовязковою, в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій прохав розглядати справу за відсутності представника Банку. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак подав до суду заперечення на позов, в якому позов не визнав та прохав відмовити в його задоволенні, оскільки про існування боргу йому нічого відомо не було, надані позивачем розрахунки заборгованості не відповідають фактичним обставинам справи. Крім цього на день подачі позову до суду сплинув строк позовної давності. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Як вбачається із матеріалів справи, згідно заяви від 30.03.2011 року [PERSON] отримала в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитну картку та погодилась на Умови та Правила надання банківських послуг, а також тарифи банку, які були надані їй у письмовій формі (а.с.7, 8-9, 10-33) . Термін дії картки не зазначено. Згідно розрахунку сум заборгованості, відповідач, [PERSON] станом на 31.07.2016 року свої кредитні зобовязання не виконує, заборгованість перед Банком не погашає, а тому у неї утворилась заборгованість по кредиту на загальну суму 24389,50 грн., яка складається із: - заборгованість за кредитом 31285,22 грн.; - заборгованість за процентами 16966,68 грн.; - комісія 2600 грн.; - заборгованість по судовим штрафам 1637,60 грн.(а.с. 4-6). Із актового запису про смерть № 3 від 04 січня 2014 року вбачається, що 04 січня 2014 року [PERSON] померла (а.с.59). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON]. 13 лютого 2015 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину (а.с.63). Згідно виписки по рахунку [PERSON] на день її смерті 04.01.2014 року рахувалась заборгованість по кредиту в сумі 3490,77 грн. (а.с.97-109). Згідно ст. 1281 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. [PERSON] повідомив суду, що про існування у його матері кредитної картки та боргів йому нічого не було відомо до того часу, коли він отримав позов. Із наданих суду матеріалів позову, вбачається, що термін дії отриманої [PERSON] картки становить 01/16 (а.с.110), що є не коректною датою. Під час судового розгляду представнику позивача було повідомлено про смерть [PERSON] та направлено ухвалу про залучення у справі правонаступника, однак станом на день прийняття рішення по справі, вимоги до правонаступника позивач не предявив. Зі смертю боржника зобовязання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, а умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, оскільки підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обовязку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч.2 даної статті. Відповідно до п.32 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», з урахуванням положень статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не повязані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи вище викладене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed