Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

29 грудня 2017 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та про виправлення неправильного запису в акті громадянського стану в свідоцтві про народження, та просила зобовязати Павлоградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни в книзі актів громадянського стану про народження за № 353 від 29 травня 2001 року, складеного відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області на [PERSON], [INFO] та видати свідоцтво про народження встановленої форми, де у графі мати вказати прізвище [PERSON]. В обґрунтування заяви зазначила, що 17 листопада 1990 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, а 22 вересня 1997 року шлюбу було розірвано. 08 квітня 2001 року у неї народилась донька [PERSON], а шлюб з її батьком [PERSON] вона уклала 12 травня 2006 року. 29 травня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, у книзі реєстрації актів громадянського стану про народження, було зроблено відповідний запис №353 та видано свідоцтво про народження доньки. Але під час запису у свідоцтві про народження доньки, було зроблено помилку в написанні її прізвища, а саме в графі мати помилково зазначили її прізвище [PERSON], а не [PERSON]. Тобто, в актовому записі про народження доньки, вона, її матір записана як [PERSON], що не відповідає жодному документу, що посвідчують її особу. Її правильне прізвище на російській мові «Фисенко», а на українській «Фісенко». Її донька є ученицею Одеської школи, і по досягненню повноліття має бажання отримати громадянство України, але при оформленні документів на вид місця проживання, було виявлено помилку в її свідоцтві про народження. У виправлені помилки в свідоцтві про народження доньки в Павлоградському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, їй було відмовлено, тому вона вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом. 27 лютого 2018 року заявницею було подано уточнену заяву, в якій вона уточнила свої вимоги та просила встановити юридичний факт родинних відносин, а саме що [PERSON], як було зазначено в її паспорті та [PERSON], як зазначено в запису акту громадянського стану - в свідоцтві про народження її доньки, [PERSON], [INFO], І-КИ №126624, є однією і тією ж особою. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні уточнену заяву підтримала та просила задовольнити її у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Павлоградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не зявилася, проте надала заяву в якій просила розглянути справу без участі їхнього представника, проти встановлення факту родинних відносин не заперечує. Суд вислухавши заявника та вивчивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що 17 листопада 1990 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюбу, що підтверджується копією довідки про реєстрацію шлюбу за № 487 від 19 листопада 2003 року (арк.с.5). Зазначений шлюбу було розірвано 22 вересня 1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (арк.с.7). 08 квітня 2001 року у заявниці народилася дитина [PERSON], в свідоцтві про народження якої батьком зазначено [PERSON] та матірю [PERSON] (арк.с.6). 12 травня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (арк.с.8), після реєстрації шлюбу заявниці присвоєно прізвище [PERSON]. Свідоцтво про народження доньки заявниці видано українською мовою, де зазначено її прізвище [PERSON], а інші документи заявниці видані російською мовою, тому прізвище заявниці зазначено [PERSON]. Невідповідність у зазначенні прізвища заявниці у документах, могла виникнути при перекладі з російської на українську мову, і через цю невідповідність донька заявниці не має можливості оформити громадянство України. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, встановлення факту родинних відносин має юридичне значення, оскільки від встановлення зазначеного факту залежить право доньки заявниці на набуття громадянства України. За таких обставин суд вважає можливим встановити факт того, що [PERSON], як було зазначено в її паспорті та [PERSON], як зазначено в запису акту громадянського стану - в свідоцтві про народження її доньки, [PERSON], [INFO], І-КИ №126624, є однією і тією ж особою. На підставі викладеного,

Outcome: approved