Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

29.11.2019 року Комунальний некомерційний заклад «Синельниківська центральна міська лікарня» Синельниківської міської ради» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, обґрунтовуючи свої вимоги тим, шо 26 липня 2017 року, приблизно о 01 год. 00 хв. на території КЗ «Синельниківська ЦРЛ» ДОР за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Миру, 52, з цеху пральні лікарні було викрадено побутову техніку, побутову хімію, простирадла та ковдри, всього на загальну суму 21847 грн. 61 коп. За заявою адміністрації КЗ «Синельниківська ЦРЛ» ДОР» Синельниківським ВП ГУ НП України у Дніпропетровській області було порушено кримінальне провадження. Згідно обвинувального вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, винним у вчинені вказаного злочину визнано [PERSON] , відносно [PERSON] провадження закрито у зв`язку зі смертю. У зв`язку із викладеним, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь завдану ними майнову шкоду (збитки), внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в сумі 21847 грн. 61 коп. До початку проведення судового засідання представником позивача Литвиненко К.К. подано заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] , який відбуває покарання у Державній установі «Синельниківська виправні колонія (№94)», до початку судового засідання надав суду заяву про те, що позов не визнає та просить розгляд справи здійснювати без його присутності. Відповідач на час розгляду справи не скористався своїм правом на подання відзиву. На підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.04.2020 року, провадження у в частині цивільного позову Комунального некомерційного закладу «Синельниківська центральна міська лікарня» Синельниківської міської ради» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, закрито. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України, визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Так, 07 травня 2019 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області постановлено обвинувальний вирок, який набрав законної сили 26 вересня 2019 року на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду, яким [PERSON] засуджено за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна, а провадження відносно обвинуваченого [PERSON] за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, закрито у зв`язку зі смертю, згідно ухвали цього ж суду від 18 грудня 2018 року (а.с.3). Під час розгляду даного кримінального провадження КЗ «Синельниківська ЦРЛ» ДОР» визнано потерпілим, вину у судовому засіданні [PERSON] визнав. Як встановлено вищевказаним вироком суду, вчиненим [PERSON] злочином КЗ «Синельниківська ЦРЛ» ДОР» завдано матеріальний збиток на загальну суму 21847 грн. 61 коп., що також вбачається із наданої суду позивачем довідки від 26.07.2017 року №624 про вартість викраденого майна, яке належить КЗ «Синельниківська ЦРЛ» ДОР» (а.с.11). Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України). Загальні положення відшкодування шкоди визначені ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу положень ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи зазначені положення чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди, завданої злочином, в сумі 21847 грн. 61 коп., що становить вартість викраденого майна, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved