Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

30 травня 2019 року позивачка [PERSON] звернулась до Зарічного районного суду м.Суми суду з позовом до [PERSON] , та остаточно уточнивши позовні вимоги, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції 15.05.2015 року, актовий запис № 235, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] , стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500, 00 грн., починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття, стягнути судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що з 15.05.2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинено з липня 2016 року, дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач коштів на дитину не надає. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів підтримує в повному обсязі . Відповідач в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Ухвалою судді від 06 червня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 04 вересня 2019 року на 13 год. 40 хв. 04.09. 2019 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 29.10.2019 року до 14-20 год. у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача. 29.10.2010 року відкладено розгляд справи до 21.12.2019 року за клопотанням відповідача. 21.12.2019 року відкладено розгляд справи до 24.02.2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняному. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.05.2015 року сторони зареєстрували шлюб у Зарічному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 235, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Приймаючи до уваги, що подружні відносини між сторонами фактично припинені, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком дитини є [PERSON] . Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком дитини, він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, тому із відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання сина. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров`я, і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 30.05.2019 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та в зв`язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved