Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

29 квітня 2015 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 23 вересня 2007 року у міському відділі державної реєстрації реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем, оскільки останній не дозволяє їй бачитись з сином. Після реєстрації шлюбу їх подружнє життя було нормальним, однак через деякий період часу поведінка та почуття відповідача щодо неї стали негативно змінюватись. Відповідач почав виконувати вказівки своєї матері, яка при першій же нагоді намагалась її образити та принизити гідність. Прислухаючись до порад та виконуючи вказівки своєї матері, відповідач все більше віддалявся від неї, уникав спілкування, а в 2007 році захопився азартними іграми, внаслідок чого програв всі заощадження та поставив сімю в скрутне матеріальне становище. З часу реєстрації шлюбу відповідач ніде не працював, матеріально не забезпечував сімю та не допомагав у веденні домашнього господарства. Між ними все частіше стали виникати сварки, конфлікти та непорозуміння, під час яких відповідач застосовував нецензурну лайку, її ображав та принижував. Щоб зберегти сімю, вона, позивач, мирилась з такою поведінкою, однак ситуація в сімї не змінювалась та їх стосунки з відповідачем погіршувались. В кінці 2014 року вона протягом дня змушена була доглядати за своїм онкологічно хворим братом, однак коли ввечері поверталась додому, то останній постійно їй докоряв, не розумів її та не проявляв співчуття. В лютому 2015 року після смерті брата вона захворіла на вегето-судинну дистонію, проте почуття та відношення відповідача не змінились, він був жорстокий і чужий. Вона, позивач, зрозуміла, що не потрібна відповідачеві, та у звязку з цим вони припинили подружні відносини та ведення сумісного господарства. Шлюб носить формальний характер, а тому вона вирішила звернутись в суд. Ухвалою судового засідання від 03 червня 2015 року сторонам було надано чотири місяці для примирення. В судове засідання, яке було призначено на 24 листопада 2015 року о 16.40 год. позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявились та від позивача надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судові засідання, які призначались на 14 жовтня 2015 року о 10.00 год. та на 24 листопада 2015 року о 16.40 год., жодного разу не зявився, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Через деякий час після укладення шлюбу між ними стали виникати сварки і непорозуміння, які призвели до того, що весною 2015 року вони припинили подружні відносини, ведення сумісного господарства та стали проживати окремо. Наданий судом термін для їх примирення позитивних наслідків не дав, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved