Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

29 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу між сторонами, зареєстрованого 21 лютого 2015 року виконавчим комітетом Новомлинівської сільської ради Розівського району Запорізької області, актовий запис №01. Позивач вказав, що від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Позивач вважає одруження з відповідачем невдалим через відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим з листопада 2015 року сторони припинили подружні стосунки та проживають окремо. За таких обставин позивач вимушений був звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу між ними є неможливим та суперечить інтересам сторін. Позивач [PERSON] у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказав про те, що він підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які ним були викладені в позовній заяві, просив задовольнити його позов. Разом з тим, позивач заперечував проти надання судом строку для їх примирення та не виявив бажання зберегти шлюб (а.с.22). Відповідач [PERSON] письмово повідомила судові про те, що нею визнаються обставини, зазначені у позовній заяві [PERSON], та вона їх не оспорює. Відповідач заперечувала проти надання судом строку для їх примирення, прохала позов [PERSON] задовольнити (а.с.23). Сторони у судове засідання не зявились, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином (а.с.19,21), до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі (а.с.22,23).\~ Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст.169 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, зясувавши позицію сторін, викладену в письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва\~ про шлюб встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 лютого 2015 року у виконавчому комітеті Новомлинівської сільської ради Розівського району Запорізької області, про що зроблено актовий запис за №01 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.4). З матеріалів справи та з письмових пояснень сторін вбачається, що спільне подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння. З листопада 2015 року сторони припинили шлюбні відносини між собою та проживають окремо,вважають подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливим (а.с.5-8,9-12,22,23-24). Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, у письмових заявах заперечували проти надання подружжю строку для примирення (а.с.22,23). Спору про поділ спільного майна подружжя та про місце проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами на час розгляду даної справи немає. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] як особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, у поданій до суду письмовій заяві просила відновити своє дошлюбне прізвище «Полякова» (а.с.23). Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу [PERSON] відновити дошлюбне прізвище «Полякова». Питання про розподіл судових витрат позивачем [PERSON] не порушувалось.

Outcome: approved