overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

31 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Вінницького районного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов позивач мотивує тим, що вона із відповідачем зареєстрували шлюб 04 червня 2003 року, актовий запис №03 у Виконавчому комітеті Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя у них не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя, спільне господарство не ведуть, сімейні відносини повністю припинились. За час спільного життя між ними виникали сварки та скандали, так як мають різні характери та погляди на життя та виховання дітей. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, подружні стосунки не підтримують. Шлюб існує лише формально, тому, за таких обставин подальше проживання однією сім'єю та збереження шлюбу неможливе. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, а справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав до суду заяву в якій зазначив, що позов визнає, просить суд розглянути справу у його відсутність. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 червня 2003 року сторони зареєстрували шлюб в Виконкомі Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.4). В період шлюбу в сторін народилися сини: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 3). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини справи визнані сторонами , а також те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, спільне проживання сторін у шлюбі буде негативно впливати на виховання та розвиток їхніх малолітніх дітей, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, так як спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

31 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 14 вересня 1991 року відділом РАЦС Єланецького райвиконкому Миколаївської області, актовий запис № 47. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 1991 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв'язку з чим, втрачене почуття любові та поваги. З 2014 року шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Сторони проживають разом, але спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сімї неможливе. Оскільки відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи ДРАЦС, вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 15 липня 2015 року провадження у справі було зупинено та сторонам був наданий строк для примирення три місяці. У встановлений судом строк сторони не примирились. Ухвалою суду від 26 жовтня 2015 року провадження у справі відновлено. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу просила присвоїти їй дошлюбне прізвище Чернишева. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, судом встановлено наступне. 14 вересня 1991 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Єланецького райвиконкому Миколаївської області, актовий запис № 47 (а.с. 5). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В своїй заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач в своїй заяві також не заперечує проти задоволення позову, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сімю, у звязку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 79, ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

31 березня 2015 року позивач звернулась в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, у якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття доньки. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем перебували в шлюбі, який заочним рішенням суду від 25.06.2013 року розірвано, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки не надає. Він здоровий, працездатний, офіційно ніде не працює, має нерегулярні доходи, розмір яких є достатнім для надання належної матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини. Позивача подала до суду письмову заяву, в якій уточнивши позовні вимоги зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує, справу просить розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи; однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

31 березня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала заяву відповідно до якої вимоги підтримала повністю , просить шлюб розірвати. Зазначила в позовній заяві, що 04 листопада 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Малинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Позивач до примирення не прагне, між сторонами припинились шлюбні відносини. Під час шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] [INFO] року , яку просить залишити проживати з нею. Просить залишити прізвище набуте у шлюбі - [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про укладення шлюбу підтверджується те, що сторони з 04 листопада 2000 року перебувають у шлюбі. ( арк.с.4). У сторін є дитина [PERSON] [INFO]. ( арк.с.5). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

31 березня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 13 серпня 2003 року у Костянтинівському міському відділі РАЦС Донецької області, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З травня 2014 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутності та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 13 серпня 2003 року у Костянтинівському міському відділі РАЦС Донецької області, актовий запис № 232 (а.с.7). Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. З травня 2014 року сторони мешкають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинили у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

31 березня 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 29 грудня 2012 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, у зв'язку з тим, що у них різні характери та погляди на життя. Між ними виникали часті конфлікти, які перешкоджали нормальному існуванню сім'ї, втрачено почуття поваги та любові один до одного. На даний час їх сім'я фактично розпалась, вони не проживають разом більше року. Тому вона вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і просила строк на примирення не надавати, їх шлюб розірвати та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. На задоволенні позову наполягає. /а.с.9/. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. /а.с.22/. Тому суд вважає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у його відсутність, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 29 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красноокнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №49 /а.с.5/. Від шлюбу дітей не мають. Частиною 1 ст.24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що протягом часу сторони не намагалися відновити сімейні стосунки, фактично шлюбні відносини між ними припинені, вже більше року вони проживають окремо. На думку позивача, примирення та збереження сім'ї неможливе. Тому суд прийшов до висновку, що збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, тому згідно із ст.112 СК України, позов підлягає задоволенню і шлюб слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

31 березня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 липня 2009 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 липня 2009 року, актовий запис № 869 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а/с 4). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

31 березня 2015 року позивачка звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути с відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], 2007 року, батьком якого є відповідач, в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що син проживає разом з нею, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Позивачка до суду не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, свій позов підтримала. Відповідач до суду повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.07.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] (а.с.5) Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16.03.2015 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.7). Після розірвання шлюбу син проживає разом з матір'ю, відповідач добровільно допомогу на його утримання не надає (а.с.6). Наведене свідчить, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу виплати аліментів на дитину. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони в даний час спільно не проживають, дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач не працює і добровільно матеріальну допомогу на неї не надає. За таких обставин з нього необхідно стягнути аліменти через суд в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно. Крім того, в силу ст. 4 п.1 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

31 березня 2015 року позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на період навчання вказавши, що вона є донькою відповідача . В теперішній час вона навчається на 1 курсі в Криворізькому національному університеті на денному відділені на механіко- машинобудівному факультеті на бюджетній формі навчання . У зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги відповідача, який може надавати матеріальну допомогу . Тому просила суд стягувати з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця , починаючи від дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання , тобто до 30.06.2017 року . Позивачка у судове засідання не зявилась , надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , позовні вимоги підтримав . Відповідач у судове засідання у судове засідання не зявився ,надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність , проти задоволення позову не заперечував . Проаналізувавши матеріали справи, взявши до уваги заяви сторін , суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON]. В теперішній час позивачка є студенткою 1 курсу Криворізького національного університету , навчається на денному відділені на механіко- машинобудівному факультеті на бюджетній формі навчання , термін навчання з 01.09.2014 р по 30.06.2017 р. , що підтверджується довідкою №01/24-14/15 від 16.01.2015 року , виданою ДНВЗ « Криворізький національний університет « . З довідки № 13 від 15.01.2015 року , виданої сільським головою Вільненської сільської ради Криворізького району ,Дніпропетровської області вбачається , що позивачка дійсно зареєстрована зі своєю матірю [PERSON] і знаходиться на її утриманні . Згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв'язку із чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За таких умов суд вважає , що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню і вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання до закінчення навчання в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку відповідача , проти стягнення аліментів в такому розмірі не заперечував і сам відповідач . Крім того, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі в сумі 243 грн.60 коп. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

31 березня 2015 року позивачка звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 26 вересня 2009 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 69. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в сторін не склалося. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. Позивачка вважає, що зберегти сім'ю не можливо, так як це суперечить її інтересам та інтересам дитини, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити, малолітнього сина залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання надав заяву про слухання справи за його відсутності та визнання позовних вимог позивачки в повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 26 вересня 2009 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 69 (а.с.4). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївській області, актовий запис № 81 (а.с. 5). Через несумісність характерів сторони припинили сумісне проживання. Позивачка вважає, що їхню сім'ю зберегти не можливо, так як це суперечить її інтересам та інтересам дитини. Згідно ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов'язок на відшкодування позивачці витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved