Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

29 травня 2019 року позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Ващенко О.М., звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просила стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 20.06.2018 до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] з відповідачем [PERSON] мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Між сторонами 17.11.2014 року був зареєстрований шлюб, однак з 2015 року позивач припинила подружні відносини із відповідачем. Відповідач разом з позивачем та дитиною не проживає, спільне господарство не веде, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, ігнорує свої обов`язки по утриманню та вихованню дитини. Оскільки вона утримує їх спільну дитину, а її коштів не вистачає на утримання дитини, у зв`язку з чим вимушена була звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу, у видачі якого судом було відмовлено через не підтвердження місця реєстрації відповідача, а тому звернулася до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 15 липня 2019 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, відповідно до ч.10 ст. 187 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відзив на позовну заяву до суду не подав. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 07 серпня 2013 року у сторін по справі від фактичних шлюбних відносин народився син [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1054 від 23 серпня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.08.2013 року (а.с. 6). 07.11.2014 року між сторонами Центрально-міським відділом РАЦС м. Кривого Рогу зареєстрований шлюб, актовий запис №1090, що підтверджується копією паспорта позивача [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Позивач [PERSON] , разом із сином [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , батько дитини [PERSON] разом із сім`єю не проживає, що підтверджується актом про фактичне проживання ТОВ «Житлокомцентр», актом обстеженя умов проживання служби у справах дітей Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради від 17.10.2017 року. Відповідно до довідки Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 25.01.2019 №48.3/2-55з у Покровському ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області зареєстрована заява в ЄО №1446 від 16.01.2019 за фактом розшуку [PERSON] , [INFO] , який мешкав заз адресою: [ADDRESS] . Місцезнаходження останнього не встановлено, за адресою : [ADDRESS] не мешкає(а.с.13). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, суд вважає необхідним задовольнити частково позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача до досягнення сином повноліття з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 29.05.2019 року, оскільки позивачем не надано доказів вжиття нею заходів щодо одержання аліментів та на підтвердження ухилення відповідача від їх сплати. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial