Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

29 березня 2021 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Оріхівського РЕМ звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за активну електричну енергію. В обґрунтування позову зазначено, що 21.09.2009 року між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та побутовим споживачем [PERSON] був укладений Договір про користування електричною енергією № 012861. За умовами Договору, кожна із сторін взяла на себе зобов`язання, а саме: електропостачальник взяв на себе зобов`язання постачати споживачу електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до потужності електроустановок, а споживач взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором. На підставі Договору ПАТ «Запоріжжяобленерго» відкрило особовий рахунок побутового споживача № [NUMBER] на ім`я відповідача та проводило постачання електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] . В період часу з 01.03.2018 року по 01.01.2019 року відповідачем було спожито електричної енергії на загальну суму 5126,88 грн., з яких відповідачем не сплачена сума в розмірі 4157,20 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача борг за використану електроенергію у сумі 4157,20 грн. та понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 14.04.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання Відповідач не з`явилася по невідомим суду причинам, про час та місце судового засідання була повідомлена своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, в мережі Інтернет - http://court.gov.ua/sud0819 в розділі «Виклики до суду», про причини неявки не повідомила, заперечень проти позову, заяв по суті справи чи з процесуальних питань, а також заяву про розгляд справи без її участі не надавала, що в сукупності відповідно до ст. 280 ЦПК України є підставою для заочного розгляду справи, про що була постановлена відповідна ухвала. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Згідно з вимогами частин 1, 3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Під час розгляду справи встановлено, що 21.09.2009 року між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та побутовим споживачем [PERSON] був укладений Договір про користування електричною енергією № 012861. За умовами Договору, кожна із сторін взяла на себе зобов`язання, а саме: Електропостачальник взяв на себе зобов`язання постачати Споживачу електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до потужності електроустановок, а Споживач взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені Договором. Пунктом 32 договору сторони обумовили, що цей договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни, доповнення або розірвати. На підставі Договору, ПАТ «Запоріжжяобленерго» відкрило особовий рахунок побутового споживача № [NUMBER] на ім`я відповідача та проводило постачання електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 Цивільного кодексу України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312. Відповідно до статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про ринок електричної енергії», електропостачальник має права на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів. Підпунктом 2 пункту 5.5.5 глави 5.5 розділу V Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів Відповідно до пункту 4.12 розділу ІV Правил роздрібного ринку електричної енергії, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. У зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань за Договором щодо оплати вартості спожитої електричної енергії, у відповідача виник борг за спожиту активну електроенергію за період з 01.03.2018 року по 01.01.2019 року в сумі 5126,88 грн., з яких не сплачена сума у розмірі 4157,20 грн., яка до теперішнього часу не сплачена, що підтверджується відповідним розрахунком. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідач, на яку в силу наведених вище норм покладений тягар доказування належного виконання зобов`язання щодо сплати за спожиту електроенергію, доказів на підтвердження належного виконання цього зобов`язання суду не надала, про причини його невиконання не повідомила. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд прийшов до переконання про необхідність повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при зверненні до суду із позовом судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved