Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

30.11.2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. На обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що [INFO] помер його батько - [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю) розміром 7.66. умовних кадастрових га розташована на території Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області, та майнового паю розміром 5835 грн. 23 коп. на території Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області. Заявник звернувся до Березівської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. [PERSON] зазначив, що як до дня смерті [PERSON], так і на час відкриття спадщини постійно проживав з батьком у житловому будинку по [ADDRESS], утримував вказаний будинок, здійснював витрати на житлово-комунальні послуги, вів з [PERSON] спільне господарство. Заявник також зазначив, що від встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем залежить реалізація права на спадщину за законом та подальше розпорядження майном. На підставі викладеного, заявник просив задовольнити його заяву. Представник заявника у судовому засіданні 16.01.2017 року заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, зіславшись на обставини зазначені у заяві. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Також, 16.01.2017 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області, з вимогами заявника у заяві погодились (а.с.36). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши думку представника заявника та представника зацікавленої особи, викладену у заяві від 16.01.2017 року, допитавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.8) 12.03.2007 року помер [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с.9). З свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] розлучилися 17 січня 1984 року (а.с.7). Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] [PERSON] є власником земельної частки (паю) розміром 7.66 в умовних кадастрових гектарах (а.с.10). Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства [NUMBER] вартість майна пайового фонду [PERSON] становить 5835.23 грн. (а.с.11). З довідки виданої Новоселівською сільською радою вбачається, що [PERSON] до дня своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що знають сім'ю [PERSON], та знають, що [PERSON] постійно допомагав своєму батьку, у них були дружні стосунки. За рік до смерті батька, приблизно у 2006 році, [PERSON] переїхав до батька у с. Зброжківка Березівського району Одеської області та доглядав за ним, коли він хворів, виконував чоловічу роботу по господарству. В їх помешканні вони часто бували та допомагали заявнику купувати ліки для батька. Після того, як батько помер, заявник залишився деякий час проживати у будинку та доглядати за ним. На даний час він також доглядає будинок та сплачує комунальні послуги за нього. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що раніше проживав близько 2 років, починаючи з 2006 року у одному селі поряд з [PERSON] та бачив дружні стосунки між батьком та сином. Вказав, що коли батько захворів, заявник переїхав жити до нього та допомогав йому, доглядав за господарством, їздив за дровами, купував ліки та продукти харчування. Він бачив біля батька його практично кожний день. Після смерті батька, свідок повідомив, що [PERSON] продовжував жити у цьому будинку, після чого свідок зазначив, що переїхав жити до м. Березівка Одеської області та наразі йому не відомо хто проживає у цьому будинку. За змістом ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Тобто поняття сім'ї дається через формулювання її ознак, головною з яких є наявність між її членами взаємних прав та обов'язків, що зумовлені їхнім спільним проживанням. Загальна декларація прав людини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., у частині третій статті 16 називає сім'ю природним та основним осередком суспільства. Таке ж положення міститься у статті 23 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 р. та у статті 10 Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права 1966 року. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами Цивільно-процесуального кодексу України від 18.03.2004 року зі змінами та доповненнями (далі - ЦПК України) . Згідно частини третьої статті 235 ЦПК України, «справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду». Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України «У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення». Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на отримання спадщини. Факт постійного проживання заявника з померлим батьком [PERSON] стверджується показами свідків, визнанням заяви Новоселівською сільською радою Березівського району Одеської області та тим, що за життя померлий і заявник підтримували родинні стосунки, та взаємовідносини між ними були як батька та сина, які проживали разом на час відкриття спадщини. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази проживання з [PERSON], які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви [PERSON] При цьому, до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». На підставі викладеного,

Outcome: approved