Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

29.10.2018 [PERSON] звернулась до суду з позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог від 28.12.2018, просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносного його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог позивач пояснила, що з 10.01.2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . 09.12.2008 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачем. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає, не піклується про його здоров`я та фізичний розвиток. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 16.11.2018 справу направлено за підсудністю до Корольовського районного суду м.Житомира (а.с.13). Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 11.12.2018 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с.19). 28.12.2018 року позивачем подано уточнену позовну, в якій позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносного його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.24). Ухвалою судді від 03.01.2019 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 04.02.2019 (а.с.35). Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити (а.с.59). Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.56). Представник третьої особи - Служби у справах дітей Житомирської міської ради у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив розглядати справу без участі представника (а.с.52). Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу приписів ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 30.01.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Між сторонами досягнуто згоди щодо сплати аліментів на дитину, що підтверджується наявним в матеріалах справи договором між батьками про сплату аліментів, посвідченого 29.10.2018 року приватним нотаріусом ЖМНО Демецькою С.Л., зареєстровано в реєстрі за № 7683 (а.с.45). Відповідно до вказаного договору [PERSON] одноразово сплачує на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю, аліменти до досягнення дитиною повноліття у твердій грошовій сумі у розмірі 225 600,00 грн., що на день укладання договору еквівалентно 8000,00 доларів США, в повному обсязі до підписання цього договору. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1203 від 09.12.2008 (а.с.29). Відповідно до довідки №192/2, виданої 11.04.2016 Службою у справах дітей Житомирської міської ради, [PERSON] , яка проживає у [ADDRESS] має на утриманні та вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Батько дитини, [PERSON] , проживає окремо, у 2015-2016 р.р. до органу опіку та піклування міської ради з питань призначення днів та годин зустрічей з дитиною не звертався (а.с.9). Відповідно до ст. 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, оскільки відповідач [PERSON] визнав позов про позбавлення його батьківських прав, зазначивши про це в окремій заяві, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено наступне. У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» (у редакції, яка була чинною на момент звернення позивачем до суду з позовом) розмір судового збору за позовну вимогу немайнового характеру становив 704,80 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved