Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

7 листопада 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 5 вересня 2008 року між сторонами був укладений договір приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, за умовами якого [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 8\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок за умовами визначеними тарифами банку на час його укладення. Відповідач взяті на себе зобовязання за умовами договору виконував неналежним чином, внаслідок чого, станом на 14 вересня 2017 року його заборгованість перед банком становить 20\~371 грн 28 коп. Оскільки в добровільному порядку сплатити наявну заборгованість позичальник відмовляється, ПАТ КБ «Приват Банк» просить його позов задовольнити. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Суд, із згоди представника позивача ухвалив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав Судом встановлено, що 5 вересня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в межах якого позичальнику було встановлено кредитній ліміт в сумі 5 000 грн. Відповідно до тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна 55 днів пільгового періоду», діючих на час укладення договору, сторонами була визначена базова відсоткова ставка, яка становила протягом 55 днів пільгового період 1,9% на місяць. Також були передбачені умови для нарахування пені, зокрема за кожен день прострочення платежу ставка становила 1% від загальної суми заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць. За порушення строків платежів понад 120 днів було також передбачено штраф в сумі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідач взяті на себе зобовязання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 14 вересня 2017 року його заборгованість становить 20\~371 грн 28 коп., з яких 13 312 грн 47 коп. заборгованість за відсотками 13\~312 грн. 47 коп., 6\~383 грн 75 коп. пеня, також відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг був нарахований штраф в сумі 250 грн. фіксована частина та 958 грн 16 коп. процента складова. Дані обставини підтверджуються кредитним договором, розрахунком заборгованості, статутом ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. В силу ст.1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Згідно ст.1068 цього Кодексу банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. ч.1 ст.1069 ЦК України визначено, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.611 п.1 даного Кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ст.625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не виконав зобовязання з повернення грошових коштів ПАТ КБ «Приватбанк»», з нього слід стягнути суму неповернутого кредиту, проценти за користування коштами, пеню та штраф. Судові витрати по справі становлять 1 600 грн. і відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь банку.

Outcome: approved