Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

31 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 400 грн. щомісячно, на аліменти у розмірі ? частини із всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що згідно рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28 квітня 2009 року на її користь стягувались аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], і до досягнення ним повноліття. Однак, у звязку із збільшенням витрат на сина, а також тим, що згідно законодавства мінімальний розмір аліментів на утримання дитини становить 888 грн. 50 коп., що не відповідає розміру аліментів, визначених рішенням суду від 28 квітня 2009 року, просить переглянути їх розмір. Крім того, відповідач маючи юридичну освіту, працює юристом, має значний та стабільний дохід, має змогу сплачувати аліменти в частці від доходу, а не у твердій грошовій сумі. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Однак, подав до суду заперечення проти позову та вказав, що позивачка з 2010 року перебуває у Іспанії, а дитина проживає разом із її матірю бабою дитини. Крім того, вказав, що його матеріальне становище не змінилось він є безробітним, що підтверджується трудовою книжкою, також у відповідача хворіє батько, а тому на його лікування витрачає значні кошти. За таких обставин судом ухвалюється заочне рішення, відповідно до ч.1 п.1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28 квітня 2009 року на користь позивачки стягуються аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], і до досягнення ним повноліття. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки, копією свідоцтва про народження [PERSON]; копією рішення Старокостянтинівського районного суду від 28 квітня 2009 року. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у позивачки змінився матеріальний стан, оскільки зросли витрати на утримання дитини у звязку із ростом цін на продукти харчування та одяг, а також підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку, а тому з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь позивачки в розмірі ? частини із всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Згідно ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи усі надані сторонами докази по справі, суд вважає безпідставними доводи відповідача про неможливість сплачувати аліменти в частці від доходу через те, що він не може працевлаштуватись. Оскільки та обставина, що відповідач будучи працездатним не працює (згідно трудової книжки з 30.12.2013 року звільнений за згодою сторін) не є підставою вважати, що він не спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина у розмірі вказаного позивачкою, так як небажання працювати чи приховування своїх доходів у спосіб неофіційного працевлаштування не може свідчити про непрацездатність особи.\~ Крім того, відповідачем не надано жодного доказу, що позивачка перебуває у Іспанії на заробітках, а також, що його батько є інвалідом та перебуває на його утриманні. Також, посилання відповідача на проживання малолітнього сина з бабою матірю позивачки, не знайшли свого документального підтвердження. . При визначенні цього розміру суд враховує матеріальне становище дитини, позивачки, відповідача, а також те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком матері і батька.\~

Outcome: approved