Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

29 липня 2021 року Кредитна спілка «Союз-Дніпро» звернулась до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 09 серпня 2018 року між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 1524/18. Згідно умов кредитного договору позивач надав відповідачу-1 кошти в сумі 30 000 грн. 00 коп., строком на 48 місяців, починаючи з 09 серпня 2018 року до 08 серпня 2022 року, а [PERSON] зобов`язалася повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем-1 09 серпня 2018 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 125 від 09 серпня 2018 року на суму 30 000 грн. 00 коп.. Відповідно до умов Кредитного договору № 1524/18 від 09 серпня 2018 року [PERSON] зобов`язалася погашати заборгованість по Кредитному договору щомісячно у період з «10» по «16» число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по Кредитному договору, яка складається із заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий відповідачем-1 у строк до 08 серпня 2022 року. Проте, [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов`язання по договору споживчого кредиту. Порушення при виконанні зобов`язань виявились в тому, що відповідач-1 несвоєчасно здійснювала платежі в погашення кредитної заборгованості, а з грудня 2020 року повністю припинила здійснювати платежі, тим самим порушила запланований графік повернення кредиту. Тому при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось відповідно п.4.5 Кредитного договору за кожен день простроченого платежу. Станом на 16 червня 2021 року сума кредиту не погашена за плановим розрахунком, залишок за кредитом складає 30 000,00 грн. (30 000,00 (сума кредиту) - 0,00 (фактично сплачено кредиту) = 30 000,00 грн.). Згідно Кредитного договору та розрахунку заборгованості відповідач-1 повинен повернути: -залишок по кредиту - 30 000,00 грн.; -проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 40 892,00 грн. (75 101,00 - 34 209,00 = 40 892,00). Тобто заборгованість становить 70 892,00 грн.. В якості забезпечення зобов`язань між позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 1524/18 від 09 серпня 2018 року, відповідно до умов якого [PERSON] прийняла на себе зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов`язанням позичальника за Кредитним договором. Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за Кредитним договором № 1524/18 від 09 серпня 2018 року в розмірі 70 892 грн. 00 коп. та судові витрати по справі в сумі 2270 грн. 00 коп.. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 29 липня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.21-22). Представник позивача Свірщ Н.М. у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, на задоволенні позову наполягала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи в їхню відсутність, проти позову не заперечують. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 09 серпня 2018 року між позивачем та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1524/18 (а.с.5-7). На умовах даного договору [PERSON] позивачем були надані кошти в сумі 30 000 грн. 00 коп., строком на 48 місяців, починаючи з 09 серпня 2018 року до 08 серпня 2022 року, а [PERSON] зобов`язалася повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит був отриманий 09 серпня 2018 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 125 від 09 серпня 2018 року (а.с.9). Відповідно до умов Кредитного договору № 1524/18 від 09 серпня 2018 року [PERSON] зобов`язалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з «10» по «16» число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по Кредитному договору, яка складається із заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Кредит повинен бути повністю повернутий [PERSON] у строк до 08 серпня 2022 року. Проте, [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов`язання по Кредитному договору. Порушення при виконанні зобов`язань виявились в тому, що відповідач-1 несвоєчасно здійснювала платежі в погашення кредитної заборгованості, а з грудня 2020 року повністю припинила здійснювати погашення кредиту, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту. Тому при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось відповідно п.4.2 Кредитного договору за кожен день простроченого платежу. Станом на 16 червня 2021 року залишок за кредитом з врахуванням планових платежів складає 30 000,00 грн. (30 000,00 (сума кредиту) - 0,00 (фактично сплачено кредиту) = 30 000,00 грн.). Згідно Кредитного договору та розрахунку заборгованості відповідач-1 повинен повернути: -залишок по кредиту - 30 000,00 грн.; -проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 40 892,00 грн. (75 101,00 - 34 209,00 = 40 892,00). Тобто заборгованість становить 70 892,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4). В якості забезпечення зобов`язань по Кредитному договору від 09 серпня 2018 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 1524/18 (а.с.8). Відповідно до п. 2.1. договору поруки відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання за кредитним договором з будь-якої причини, в тому числі смерті. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору. [PERSON] свої зобов`язання по кредитному договору виконувала неналежним чином. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За положеннями ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники За ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. В договорі вказано, що строк договору поруки закінчується після повного погашення заборгованості. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого з відповідачів слід стягнути солідарного на користь позивача заборгованість в загальній сумі 70 892 грн. 00 коп., а саме: - 30 000,00 грн. - залишок по кредиту; -40 892,00 грн. - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення № 597 від 21 липня 2021 року, позивач поніс судові витрати за оплату судового збору в сумі 2 270,00 грн., які підлягають стягненню з відповідачів (а.с.1).

Outcome: approved