Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

29 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно листа від 07 липня 2018 року Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк». В обгрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22 травня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], остання отримала кредит в розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. В порушення умов вказаного договору відповідач зобовязання за договором не виконувала, в звязку з чим станом на 30 квітня 2018 року року допустила заборгованість у сумі 71713грн. 93коп., яка складається з заборгованості за кредитом 4410грн. 68коп., по процентах за користування кредитом 60392грн. 11коп., заборгованість за пенею та комісією 3020грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 3391грн. 14коп., яку просить стягнути. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, де зазначив про підтримання позову в повному обсязі, не заперечує ухваленню рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач, будучи у встановленому законом порядку повідомленою про час та місце розгляду справи, відзиву на\~позов не\~подала клопотання\~про відкладення\~розгляду справи\~з метою\~надання додаткового\~часу для\~подання відзиву\~чи надання\~суду доказів,\~якщо вони\~не подані\~з поважних\~причин \~на адресу\~суду на\~направила. В зв'язку з неявкою сторін, згодою представника позивача на заочний розгляд справи, постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, про що винесено відповідну ухвалу 23 липня 2018 року. Із-за неявки в судове засідання всіх осіб, що беруть участь справі, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах позовних вимог, суд знаходить позов підлягаючим до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно анкети-заяви від 22 травня 2012 року відповідач [PERSON] отримала кредит на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 4000грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Цією ж заявою відповідач ствердила, що ознайомлена та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. У відповідності до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил, процентна ставка по даному кредиту з 01 вересня 2014 року була збільшена до 32,4 %, а з 01 квітня 2015 року до 42,0 %. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено обовязок Клієнта погашати заборгованість по Кредиту, процентам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобовязання, передбачені пп. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується так: пеня = базова процентна ставка по договору/30 (нараховується за кожен день прострочки кредиту) + 50 грн. (одноразово), що передбачено п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.12.8 вказаних Умов банк стягує комісію за обслуговування у відповідності з Тарифами/Памяткою Клієнта/Довідкою про умови кредитування, Тарифами Банку, якщо інше не передбачено п.2.1.12.13. Відповідач належним чином зобовязання за Договором не виконувала, в результаті чого станом на 30 квітня 2018 року її заборгованість перед Банком становить 71713грн. 93коп., яка складається з заборгованості за кредитом 4410грн. 68коп., по процентах за користування кредитом 60392грн. 11коп., заборгованість за пенею та комісією 3020грн. 00 коп., що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості за договором б/н від 22 травня 2012 року, укладеним між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] Що стосується позовної вимоги про стягнення з [PERSON] штрафів в сумі 500 грн. та 3391грн. 14коп., то в цій частині позову слід відмовити з наступних підстав. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2\~ст. 549 ЦК України).\~\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами та Правилами надання банківських послуг, а саме п. 2.1.1.12.6.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору,\~\~а саме сплати комісії і процентів та повернення основної суми кредиту відповідно, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Згідно з п. 2.1.1.7.6 цих Умов сторонами передбачена сплата штрафу\~як виду цивільно-правової відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання. При порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору та складає 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісії. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, з відповідача підлягає стягненню загальна сума заборгованості, що становить 67822 (шістдесят\~сім тисяч\~вісімсот двадцять\~дві)гривні 79 копійок. При наявності таких доказів, суд вважає доведеним отримання відповідачем [PERSON] кредиту від позивача. Не викликає сумніву і факт неповернення відповідачем [PERSON] позивачу кредиту в зазначеній позивачем сумі, оскільки в справі відсутні будь-які обєктивні дані про це. Відсутні також докази, які б заперечували вказаний договір за його безгрошовістю відповідно до ст. 1051 ЦК України. За таких обставин та при наявності таких доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачем [PERSON] допущено прострочення виконання зобовязання. Судові витрати, зокрема сплачені позивачем суд вважає необхідним \~відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача, при тому, що ці витрати підтверджені доданими до матеріалів справи квитанціями.\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial