Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

8 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO] Із відповідачем разом не проживають близько трьох років, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом із нею та на її утриманні. Відповідач надавати в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється, що і слугує підставою для звернення позивача із цим позовом до суду. На підставі викладеного з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (а.с.а.с1-3,13). Позивач подала до суду заяву, в якій зазначила, що уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила суд позов задовольнити в повному обсязі, справу слухати за її відсутності.(а.с.13) Відповідач також подав до суду заяву, в якій вказав, що уточнені позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі, просить суд задовольнити позов та справу слухати за його відсутності.(а.с.14) Розглянувши доводи, викладені позивачем, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 28 квітня 2006 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28 квітня 2006 року, Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис - 95 (а.с.8) Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13 жовтня 2006 року (а.с.9). Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов'язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, беручи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком неповнолітньої [PERSON], вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів є повністю обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню малолітньої дочки і вважає, що заявлена позивачем сума аліментів з урахуванням уточненого позову співмірна із матеріальним становищем сторін. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved