Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

30.06.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з означеним вище позовом, свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстровані відповідачі, її колишня невістка та онука, однак не проживають у вказаному будинку з 2016 року, на її прохання знятися з реєстрації не реагують. В утриманні житла участі не беруть, особистих речей в будинку не мають та взагалі їм не цікавляться. Просить визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач та її представник адвокат Зайцев К.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягають на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково, не заперечує щодо позовних вимог відносно неї, заперечує щодо задоволення позовних вимог відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , яку після зняття з реєстрації немає де зареєструвати. Представник третьої особи Томашевська Т.А. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог відносно [PERSON] , яка є неповнолітньою, оскільки відсутні докази того, що у батьків наявне інше житло, яке належить їм на праві власності, мати заперечує проти зняття дитини з реєстрації, та наполягає щоб дитина була зареєстрована за адресою житловий будинок\~ [ADDRESS] ,\~разом з батьком. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що він з 2016 року не проживає зі своєю колишньою дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] , які зареєстровані у будинку, власником якого є його мати позивач у справі, відповідно з 2016 року відповідачі у справі не проживають у житловому будинку [ADDRESS] , не заперечує аби його дочка [PERSON] була зареєстрована за вказаною адресою, з ним як з одним з батьків. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку приходить до наступного. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.2009 року [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] (а.с.6). \~ \~ \~ \~Згідно довідки Сиваської селищної ради Новотроїцького району Херсонської області від 16.06.2020 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.8). З акту обстеження від 16.06.2020 року складеного депутатом та інспекторами Сиваської селищної ради, мешканцями вул.Серьогіна в смт.Сиваське, встановлено що відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] на протязі чотирьох років, з 2016 року, не проживають по [ADDRESS] . Відповідно до висновку служби у справах дітей Новотроїцької РДА Херсонської області №01-26-3719 від 08.09.2020 року, комісія вважає недоцільним надати дозвіл на визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право\~користування житловим\~приміщення за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Згідно до вимог\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, ще не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 150 ЖК, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.3\~ст.29 ЦК України\~проживання фізичної особи у віці від 10 до 14 років є місце проживання батьків, або одного з них, з ким проживає дитина, якщо інше не встановлено за згодою між батьками та дитино, або організацією, що виконує щодо неї функції опікуна. Згідно ч. 1\~ст. 242 ЦК України, батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Відповідно до п. 14 Правил реєстрації місць проживання, затверджених\~ постановою Кабінету міністрів України від 02.03.2016р. №207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Враховуючи те, що відповідачі у справі [PERSON] , [PERSON] у добровільному порядку знялися з реєстрації у будинку за адресою [ADDRESS] відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог у цій частині. Отже, виходячи з положень спеціальних законів, які регламентують захист прав неповнолітніх та малолітніх осіб, зокрема\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», з метою захисту прав дитини у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог заявлених до неповнолітньої [PERSON] .. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки [PERSON] не проживає за зареєстрованим місцем проживання з 2016 року, необхідно визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в задоволенні решти позовних вимог відмовити. На підставі вимог ст.141ЦПК України та п.36 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 17.10.2014 року з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати, пропорційно задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial