Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

31.01.2020 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що з 27.10.2007 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем. З [PERSON] вони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . Вона разом з дітьми мешкає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . З березня 2019 р. діти мешкають разом з нею та перебувають на утриманні позивача. Відповідач періодично добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання синів, проте з січня 2020 р. [PERSON] запропонував їй стягнути аліменти в судовому порядку. На підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.12.2012 р. у цивільній справі № 0827/11410/2012 з неї стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , у розмірі ј частини від усіх видів доходів, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.12.2012 р. і до досягнення сином повноліття. Виконавчий лист за рішенням суду до примусового виконання не пред`являвся. З березня 2019 р. [PERSON] мешкає разом з нею. За позовом [PERSON] , посилаючись на ст.ст.10, 180-183, 273 СК України, просить припинити право [PERSON] на отримання від неї аліментів на утримання сина [PERSON] , які стягнуті з неї на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.12.2012 р.; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття, і надалі стягувати аліменти щомісяця у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття. Ухвалою від 06.02.2020 р. відкрито провадження та призначено судове засідання на 20.03.2020 р. 20.03.2020 р. розгляд справи відкладено на 14.05.2020 р. через перебування судді в нарадчій кімнаті. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує, щоб син [PERSON] мешкав разом з матір`ю. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.12.2012 р. у справі № 0827/11410/2012 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , у розмірі ј частини від усіх видів доходів, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.12.2012 р. і до досягнення сином повноліття. Діти з березня 2019 р. мешкають разом з [PERSON] . Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Враховуючи наведені вище положення норм діючого законодавства у сукупності з наданими сторонами доказами, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. Враховуючи те, що відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач при подачі до суду позову була звільнена від сплати судового збору, він в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved