Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

30.05.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою суду від 23.09.2016 року до участі в розгляді даної справи в якості третьої особи було залучено Пасічнянську с/раду. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав з підстав, наведних в позовній заяві. Просить суд постановити рішення, яким зобов'язати відповідача [PERSON] не чинити дії, які можуть порушити його право користування та розпорядження земельною ділянкою площею 0,1167 га, що належить йому на праві приватної власності та знаходиться за адресою: вул. С. Галечко, с. Пасічна, Надвірнянського району Івано-Франківської області (Кадастровий номер: 2624085001:02:001:0034), в тому числі не здійснювати дії, які пов'язані з вирощуванням на вказаній вище земельній ділянці сільськогосподарських культур. Стягнути з [PERSON] в його користь 2000 гривень завданої матеріальної шкоди та 10 000 грн. заподіяної моральної шкоди, а також витрати повязані із сплатою судового збору. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов не визнала. Суду пояснила, що відповідач [PERSON] даної земельною ділянкою користується бульше 15-ти років, зокрема вирощує на ній картоплю, жито та інші сільськогосподарські культури. Зазначає, що [PERSON]- бабуся позивача незаконно користувалася вказаною земельною ділянкою, відповідно її внук- Космірак Ю.Д. після її смерті, згідно безпідставно прийнятих Пасічнянської с/радою рішень незаконно виготовив свідоцтво про право власності на дану земельну ділянку. Таким чином, жодних перешкод в користуванні земельною ділянкою [PERSON] [PERSON] не чинить бо користується нею правомірно. В звязку з наведеним немає підстав для стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди. Просить суд відмовити [PERSON] в задоволенні його позовних вимог. В судове засідання 15.12.2016 року [PERSON] черговий раз не прибула. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена заздалегідь та належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи - Пасічнянської с/ради в судовому засіданні пояснила, що позивач [PERSON] має правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, а саме свідоцтво на право власності на земельну ділянку та витяг з державного реєстру речових прав на дане нерухоме майно про реєстрацію права власності. Вказаною земельною ділянкою користувалася [PERSON]- бабуся позивача, яка в його користь склала заповіт на все своє майно, в томі числі і земельну ділянку площею 0,1167 га, що розташована за адресою: вул. С. Галечко, с. Пасічна, Надвірнянського району Івано-Франківської області. Підтверджує, що вже декілька років між позивачем та відповідачем існує конфлікт. Відповідач [PERSON] дійсно чинить [PERSON] перешкоди в користуванні земельною ділянкою. Зокрема, самовільно та протиправно обробляє дану земельну ділянку, що неодноразово було зафіксовано актами комісії Пасічнянської с/ради. Зазначає також, що відповідач [PERSON] ігнорує рекомендації с/ради припинити чинити перешкоди в користуванні власником [PERSON] своєю земельною ділянкою. Вважає, що вимоги позивача зобов'язати відповідача [PERSON] не чинити дії, які можуть порушити його право користування та розпорядження земельною ділянкою площею 0,1167 га, що належить йому на праві приватної власності та знаходиться за адресою: вул. С. Галечко, с. Пасічна, Надвірнянського району Івано-Франківської області, в тому числі не здійснювати дії, які пов'язані з вирощуванням на вказаній вище земельній ділянці сільськогосподарських культур є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Що стосується стягнення з [PERSON] на користь позивача матеріальної та моральної шкоди, вважає, що в її задоволенні слід відмовити в звязку з незадовільним матеріальним становищем відповідача.. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідача, представника третьої особи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.56, 60 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, зясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту ст.60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON]належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,1167 га, що знаходиться за адресою: вул. С. Галечко, в с. Пасічна, Надвірнянського району Івано-Франківської області (кадастровий номер: 2624085001:02:001:0034), що підтверджується Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно серії САС №677381 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАК №605977, копії яких долучені до матеріалів справи. Цільове призначення вказаної земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства. Як вбачається з пояснень позивача та представника Пасічнянської с/ради даною земельною ділянкою користувалася ще бабуся позивача -[PERSON], яка згідно заповіту заповіла її внуку- Косміраку Ю.Д., позивачу по справі. Після смерті [PERSON], рішенням Пасічнянської с/ради Надвірнянського району 05.03.2013 року №10-21/2013 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою на дану земельну ділянку. Як вбачається з технічної документації -проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства межі та площа земельної ділянки відповідають рішенню органу виконавчої влади. Складені відповідні акти та висновки комісії з розгляду питань погодження документації із землеустрою у Надвірнянському районі та управління охорони навколишнього природного середовища в Івано-Франківській області щодо погодження зовнішніх меж землекористування в натурі та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Після чого позивачем було оформлено всі необхідні документи, які засвідчують його право власності на земельну ділянку площею 0,1167 га, кадастровий номер: 2624085001:02:001:0034, що знаходиться по вул. С. Галечко, в с. Пасічна, Надвірнянського району Івано-Франківської області. Зясовано також, що відповідач [PERSON] безпідставно, самовільно використовує вказану земельну ділянку для своїх особистих потреб. Зокрема, актом обстеження від 26.03.2015 року, який складений юристконсультом Пасічнянської с/ради [PERSON],секретарем с/ради, депутатом [PERSON] в присутності власника [PERSON] та свідка [PERSON] зафіксовано, що земельна ділянка площею 0,1167 га., яка знаходиться по вул. С.Галечко в с.Пасічна належить гр. [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.10.2013 року, індексний номер 11103676, однак на даний час зі слів гр. [PERSON] та свідка [PERSON] дану земельну ділянку захопила [PERSON] та обробляє її. Станом на час обстеження частина земельної ділянки засіяна житом, а частина -рілля. Актом від 19.05.2016 року, складеним земельною комісією Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області ( землевпорядник- Бойкович Г.Д., голова земельної комісії, депутат с/ради -[PERSON], в присутності заявника - [PERSON], свідка- Дутчак О.В.) підтверджено, що земельна ділянка площею 0,1167 га., яка знаходиться по вул. С.Галечко в с.Пасічна належить гр. [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.10.2013 року, індексний номер 11103676, але на даний час зі слів гр. [PERSON] та свідка [PERSON] дану земельну ділянку захопила [PERSON] та обробляє її. Станом на час обстеження частина земельної ділянки засіяна житом. Крім того, ще в 2013 році для захисту своїх порушених прав позивач звертався до Пасічнянської с/ради Надвірнянського району Івано-Франківської області. За результатами розгляду його звернення Пасічнянською с/радою рекомендовано [PERSON] не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,1167 га, яка знаходиться по вул. С. Галечко, в с. Пасічна для ведення ОСГ, та належить позивачу, що підтверджується листом Пасічнянської с/ради Надвірнянського району Івано-Франківської області №267/02-19 від 21.11.2013 року, копія якого долучена до матеріалів справи. Як вбачається з пояснеь позивача він також звертався із заявою до Надвірнянського РВ УМВС України в Івано-Франківській області. У відповідь на його заяву, надійшов лист №14228 від 30.12.2013 року, копія якого долучена до матеріалів справи в якому повідомлено, що з [PERSON] проведено профілактичну бесіду щодо недопущення вчинення антигромадської поведінки в майбутньому. Також, 03.04.2014 року, з метою припинення порушення відповідачем вимог земельного законодавства та усунення його наслідків, [PERSON] звернувся із зверненням до Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області, в якому просив, зокрема, вручити відповідачу припис щодо усунення порушень земельного законодавства. За результатами розгляду звернення позивача [PERSON] інспекцією сільського господарства в Івано-Франківській області надіслано листа №04-01/1429 від 06.05.2014 року, в якому повідомлено, що відповідачу неодноразово надсилалися повідомлення про виклик для надання пояснень, однак, на виклики [PERSON] не з'являлась з невідомих Держсільгоспінспекції причин. Як перевірено в судовому засіданні для захисту своїх порушених прав [PERSON] в 2015 році вже звертався в Надвірнянський районний суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Однак, відповідач [PERSON] 31.07.2015 року написала письмову розписку про те, що вона зобовязується до 10.11.2015 року після зібрання врожаю, вивільнити земельну ділянку площею 0,1167 га, що знаходиться в с.Пасічна, вул. С.Галечко та належить [PERSON], в звязку з чим [PERSON] залишив свій позов без розгляду. Наведені обставини не спростовані представником відповідача, а також не заперечується ним. Згідно ст. 1 З-ну України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Згідно ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації та встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У разі порушення цього права власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном (ст. 391 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. П.2 ст.386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дії, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Суд критично оцінює пояснення представника відповідача про те, що [PERSON] правомірно користується спірною земельною ділянкою, оскільки такі доводи нічим обєктивно, як того вимагає ЦПК України, не підтверджені. Вони повністю спростовуються поясненнями позивача, його представника, представника Пасічнянської с/ради та письмовими матеріалами справи. Тому, враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про необхідність задоволити вимоги [PERSON] в частині усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою повністю. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з [PERSON] 2000 грн. матеріальної шкоди суд встановив наступне. Ч.1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Однією з умов для стягнення матеріальної шкоди є документальне підтвердження її спричинення, яке в даному випадку позивачем суду не надане, тому в цій частині вимог [PERSON] слід відмовити. Вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення в його користь з відповідача [PERSON] 10000 грн. моральної шкоди, на переконання суду, підлягають до часткового задоволення. Відповідно до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. З положень ст. 1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд враховує, що позивач [PERSON] являючись власником спірної земельної ділянки тривалий час позбавлений права повноцінно користуватися, розпоряджатися та володіти нею через протиправне захоплення земельної ділянки [PERSON], переніс та переносить нервові стреси, переживання з приводу неможливості використовувати своє майна за його цільовим призначеннням. Змушений більше трьох років звертатися за захистом свого порушеного права в різноманітні державні органи, витрачаючи особистий час. Однак, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в даному випадку, суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, а тому вважає, що розмір моральної шкоди слід зменшити та стягнути з відповідача на користь позивача 2500 грн. моральної шкоди. Також згідно ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON]слід стягнути на користь [PERSON] 551 грн.20 коп. судових витрат. На підставі ст.ст.3, 15, 16, 325, 321 п.1, 386 п.2, 391 ЦК України, ст. 152 ч.2 ЗК України та

Outcome: approved