Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

29 липня 2021 року Кредитна спілка «Союз-Дніпро» звернулась до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за договором споживчого кредиту, посилаючись на те, що 24 грудня 2019 року між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] був укладений Договір споживчого кредиту № 2102/19. Згідно умов Договору споживчого кредиту позивачем були надані відповідачу-1 кредитні кошти в сумі 55 000 грн. 00 коп., строком на 36 місяців, починаючи з 24 грудня 2019 року до 23 грудня 2022 року, а [PERSON] зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем-1 частинами 24 грудня 2019 року та 26 грудня 2019 року, що підтверджується видатковими касовими ордерами № 252 від 24 грудня 2019 року на суму 50 000 грн. 00 коп. та № 255 від 26 грудня 2019 року на суму 5 000 грн. 00 коп.. Відповідно до умов Договору споживчого кредиту № 2102/19 від 24 грудня 2019 року [PERSON] зобов`язався погашати заборгованість по Договору споживчого кредиту щомісячно у період з «20» по «30» число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по договору споживчого кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Кредит повинен бути повністю повернутий відповідачем-1 у строк до 23 грудня 2022 року. Проте, [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов`язання по Договору споживчого кредиту. Порушення при виконанні зобов`язань виявились в тому, що відповідач-1 несвоєчасно здійснював платежі в погашення кредитної заборгованості, а з червня 2020 року повністю припинив здійснювати погашення кредиту, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту. Тому при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось відповідно п.6.6 договору споживчого кредиту за кожен день простроченого платежу. Станом на 01 травня 2021 року залишок за кредитом з врахуванням планових платежів складає 53 763,31 грн. (55 000,00 (сума кредиту) - 1 236,69 (фактично сплачено кредиту) = 53 763,31 грн.). Згідно договору споживчого кредиту та розрахунку заборгованості відповідач-1 повинен повернути: -залишок по кредиту - 53 763,31 грн.; -проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 113 780,36 грн. (122 298,67 - 8 518,31 = 113 780,36). Тобто заборгованість становить 167 543,67 грн.. В якості забезпечення зобов`язань між позивачем, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 2102/19 від 24 грудня 2019 року, відповідно до умов якого [PERSON] та [PERSON] прийняли на себе зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов`язанням позичальника за договором споживчого кредиту. Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором споживчого кредиту № 2102/19 від 24 грудня 2019 року в розмірі 167 543 грн. 67 коп. та судові витрати по справі в сумі 2 513 грн. 16 коп.. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 05 серпня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.33-34). Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, на задоволенні позову наполягала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи в їхню відсутність, проти позову не заперечують. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 24 грудня 2019 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір споживчого кредиту № 2102/19 (а.с.12-14). На умовах даного договору [PERSON] позивачем були надані кредитні кошти в сумі 55 000 грн. 00 коп., строком на 36 місяців, починаючи з 24 грудня 2019 року до 23 грудня 2022 року, а [PERSON] зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем-1 частинами 24 грудня 2019 року та 26 грудня 2019 року, що підтверджується видатковими касовими ордерами № 252 від 24 грудня 2019 року на суму 50 000 грн. 00 коп. та № 255 від 26 грудня 2019 року на суму 5 000 грн. 00 коп. (а.с.16, 17). Відповідно до умов Договору споживчого кредиту № 2102/19 від 24 грудня 2019 року [PERSON] зобов`язався погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з «20» по «30» число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по договору споживчого кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Кредит повинен бути повністю повернутий [PERSON] у строк до 23 грудня 2022 року. Проте, [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов`язання по Договору споживчого кредиту. Порушення при виконанні зобов`язань виявились в тому, що відповідач-1 несвоєчасно здійснював платежі в погашення кредитної заборгованості, а з червня 2020 року повністю припинив здійснювати погашення кредиту, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту. Тому при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось відповідно п.6.6 договору споживчого кредиту за кожен день простроченого платежу. Станом на 01 травня 2021 року залишок за кредитом з врахуванням планових платежів складає 53 763,31 грн. (55 000,00 (сума кредиту) - 1 236,69 (фактично сплачено кредиту) = 53 763,31 грн.). Згідно договору споживчого кредиту та розрахунку заборгованості відповідач-1 повинен повернути: -залишок по кредиту - 53 763,31 грн.; -проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 113 780,36 грн. (122 298,67 - 8 518,31 = 113 780,36). Тобто заборгованість становить 167 543,67 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5). В якості забезпечення зобов`язань по Договору споживчого кредиту від 24 грудня 2019 року між позивачем, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 2102/19 (а.с.15). Відповідно до п. 2.1. договору поруки відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання за кредитним договором з будь-якої причини, в тому числі смерті. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору. [PERSON] свої зобов`язання по кредитному договору виконував неналежним чином. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За положеннями ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники За ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. В договорі вказано, що строк договору поруки закінчується після повного погашення заборгованості. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого з відповідачів слід стягнути солідарного на користь позивача заборгованість в загальній сумі 167 543 грн. 67 коп., а саме: - 53 763,31 грн. - залишок по кредиту; -113 780,36 грн. - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення № 598 від 21 липня 2021 року, позивач поніс судові витрати за оплату судового збору в сумі 2 513,16 грн., які підлягають стягненню з відповідачів (а.с.1).

Outcome: approved