Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

30.11.2016 [PERSON] звернулась до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття та стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, до досягнення дитиною трьох років. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем мають спільну дитину [PERSON], [INFO] Відповідач інколи дає кошти на утримання дитини, але на утримання позивачки як матері дитини ніякої матеріальної допомоги не надає. На даний час позивачка з донькою проживають окремо. Власних коштів позивачки не вистачає для належного забезпечення дитини. Крім цього, позивачка постійно знаходиться з дитиною, та не може працювати. Окрім соціальної допомоги іншого доходу не має. Відповідач має можливість сплачувати аліменти, працює лісорубом в Охтирському Держлісгоспі і має постійний дохід, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав частково, просить визначити аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів доходу, а на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини. Зазначив, що інших утриманців не має. Суд, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволеннюз таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-БП № 169459 від 02.07.2014 . (а.с. 5) Встановлено, що неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою № 46 від 25.11.2016. (а.с.2) Згідно із ч.1 ст. 141, ст. 180 СК України - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із п. 17 Постанови ПВС України № 3 від 15.05.2006 р. Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів про те, що між позивачкою та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дитину, матеріали справи не містять. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] працює лісорубом в ДП «Охтирське лісове господарство» та отримує в середньому заробітну плату в розмірі 6700,00 грн щомісячно, що підтверджується копією довідки про заробітну плату № 1618 від 19.12.2016. [PERSON] отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130,00грн в місяць, що підтверджується довідкою від 19.12.2016, виданою Управлінням соціального захисту населення Охтирської міської ради. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що дитина знаходиться на утриманні матері, а батько - [PERSON] має постійне місце роботи, інших утриманців не має, визнає позов в частині розміру аліментів на утримання дитини, тому суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню в розмірі 1/4 від усіх доходів відповідача. Щодо стягнення аліментів на утримання матері дитини, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною 3-х років. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. З огляду на викладене та встановлених обставин по справі, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання матері дитини підлягає частковому задоволенню у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial