Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

30 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до КПНЗ «Дитячо-юнацька спортивна школа «Чемпіон», в якому, з урахуванням доповнення про уточнення позовних вимог (а. с. 70), просить визнати незаконним наказ ДЮСШ «Олімпієць» від 07.07.2011 року про звільнення його від виконання додаткової роботи заступника директор з АГД та головного бухгалтера в порядку суміщення посад, та про звільнення з посади касира; визнати такими, що не мають юридичної сили акт від 12.07.2011 року про оголошення наказу та акти від 06, 07, 08, 11 липня 2011 року про відсутність його на роботі; поновити його на посадах: касира ДЮСШ «Чемпіон», та, в порядку суміщення посад заступника директора з АГД, та головного бухгалтера; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.07.2011 року по 26.08.2015 року в сумі 71774,03 грн. (нарахована сума), компенсацію за невикористану відпустку за період з 01.10.2010 року по 07.07.2011 року включно в сумі 789,84 грн. (нарахована сума) та середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.07.2011 року по 26.08.2015 року в сумі 71774,03 грн. Свої вимоги мотивує тим, що він був прийнятий в комунальний заклад «Дитячо-юнацька спортивна школа «Олімпієць» на роботу касиром на 0,5 посадового окладу згідно наказу від 01.10.2010 року № 47-к, також, у порядку суміщення посад заступником директора з АГД згідно наказу від 01.11.2010 року № 49-к, та головним бухгалтером згідно наказу від 10.11.2010 року № 51-к. Пояснює, що в поточному році він звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до КПНЗ «Дитячо-юнацька спортивна школа «Чемпіон» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за червень 2011 року, заробітної плати за липень-грудень 2011 року, та за 2012-2014 роки (рішення від 03.04.2015 року по цивільній справі №751/736/15-ц). Під час судового засідання - 03.04.2015 року - він довідався про існування наказу ДЮСШ від 07.07.2011 року про звільнення його від виконання додаткової роботи заступника директора з АГД та головного бухгалтера в порядку суміщення посад з 07.07.2011 року, а також про звільнення його з посади касира з 07.07.2011 року згідно п. п. 3 та 4 ст.40 КЗпП України. Зазначає, що також під час судового засідання він довідався про акт від 12.07.2011 року, наданий суду відповідачем в тій справі, про ознайомлення його з наказом, та про акти про відсутність його на роботі 06, 07, 08, 11 липня 2011 року. Стверджує, що насправді ніяка комісія його з наказом не знайомила ні усно, ні письмово з врученням копії наказу (про що свідчить відсутність його підпису на наказі). Також вказує, що характер акта від 12.07.2011 року, як і інших актів, наданих ДЮСШ в матеріали справи №751/736/15-ц Новозаводського районного суду м. Чернігова, наводить на думку, що ці акти могли бути складеними не у 2011 році, а в даний час, і спеціально для зазначеної вище справи (Службове підроблення), тому під час розгляду зазначеної вище справи він вважав наказ неналежним доказом, оскільки відповідачем в тій справі не доведено, що зазначені вище наказ та акти складались саме у дати, зазначені на них. Вважає, що якщо брати до уваги зазначений вище наказ про його звільнення, то він має право на виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Ухвалою суду від 23.07.2015 року до участі в справі в якості третьої особи залучено [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснив, що останню звітність по підприємству відповідача від підготував і здав за червень 2001 року, після того ніяких функцій по роботі не виконував у відпустці за час роботи не був, про своє звільнення дізнався в суді 03 квітня 2015 року. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та в його задоволенні просив відмовити в повному обсязі. Додатково пояснив, що при звільнені розрахунок з позивачем проведений не був. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі та пояснив суду, що позивач свої вимог у встановлений строк не заявив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи № 751/736/15-ц Новозаводського районного суду м. Чернігова, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно наказу № 47-к [PERSON] «Олімпієць» (на даний час КПНЗ «Дитячо-юнацька спортивна школа «Чемпіон») від 01.10.2010 року [PERSON] прийнято на посаду касира за сумісництвом, з неповним робочим днем (4 години) та з оплатою праці пропорційно до відпрацьованого часу (0,5 посадового окладу касира згідно штатного розпису) (а.с. 7). Згідно наказу № 49-к від 01.11.2010 року [PERSON] «Олімпієць», доручено [PERSON] виконання додаткової роботи заступника директора з адміністративно господарської діяльності у порядку суміщення посад, з доплатою за суміщення посади заступника директора з АГД в розмірі 49,99% посадового окладу касира (а.с. 8). Згідно наказу № 51-к [PERSON] «Олімпієць» доручено [PERSON] з 11.11.2010 року одночасно з роботою касира (за сумісництвом) та виконанням додаткової роботи заступника директора з АГД у порядку суміщення посад, виконання додаткової роботи головного бухгалтера у порядку суміщення посад, з доплатою за суміщення посади головного бухгалтера в розмірі 49,99% посадового окладу касира (а.с. 6). Відповідно до наказу директора КПНЗ «ДЮСШ «Олімпієць» № б/н від 05 липня 2011 року, з 05 липня 2011 року розпочато службове розслідування з приводу відсутності в спортивній школі бухгалтерської, навчально-тренувальної, спортивної документації та особових справ працівників (а.с. 27 справи № 751/736/15-ц). Згідно акту відповідача від 06.07.2011 року, 06.07.2011 року [PERSON] був відсутній за місцем роботи в КПНЗ «ДЮСШ «Олімпієць» протягом робочого дня з 8.00 год. до 17.00 год. (а.с. 39 справи № 751/736/15-ц). Відповідно до акту відповідача від 07.07.2011 року, 07.07.2011 року [PERSON] був відсутній за місцем роботи в КПНЗ «ДЮСШ «Олімпієць» протягом робочого дня з 8.00 год. до 17.00год. (а.с. 40 справи № 751/736/15-ц). Згідно наказу (ОС) від 07 липня 2011 року [PERSON] звільнено від виконання додаткової роботи головного бухгалтера і заступника директора з адміністративно-господарської діяльності, в порядку суміщення посад з 07.07.2011 року, і відмінено у зв'язку з цим доплати за виконання вказаних робіт. Також вказаним наказом [PERSON] звільнено з 07.07.2011 року з посади касира, згідно п. 3 та п. 4 статті 40 КЗпП України (а.с. 28 справи № 751/736/15-ц). Згідно акту відповідача від 08.07.2011 року, 08.07.2011 року [PERSON] був відсутній за місцем роботи в КПНЗ «ДЮСШ «Олімпієць» протягом робочого дня з 8.00 год. до 17.00 години, у зв'язку з чим не було можливості ознайомити його з копією наказу про звільнення з посади касира КПНЗ «ДЮСШ «Олімпієць», а також в порядку суміщення посад заступника директора з адміністративно-господарської діяльності та головного бухгалтера КПНЗ «ДЮСШ «Олімпієць» (а.с. 41 справи № 751/736/15-ц). Як вбачається з акту відповідача від 11.07.2011 року, 11.07.2011 року [PERSON] був відсутній за місцем роботи в КПНЗ «ДЮСШ «Олімпієць» протягом робочого дня з 8.00 год. до 17.00 години, у зв'язку з чим не було можливості ознайомити його з копією наказу про звільнення з посади касира КПНЗ «ДЮСШ «Олімпієць», а також в порядку суміщення посад заступника директора з адміністративно-господарської діяльності та головного бухгалтера КПНЗ «ДЮСШ «Олімпієць» (а.с. 43 справи № 751/736/15-ц). Відповідно до акту відповідача від 12.07.2011 року, 12.07.2011 року [PERSON] оголошено наказ про звільнення його з посади касира КПНЗ «ДЮСШ «Олімпієць», а також в порядку суміщення посад заступника директора з адміністративно - господарської діяльності та головного бухгалтера КПНЗ «ДЮСШ «Олімпієць». Надати пояснення стосовно причин відсутності на роботі в період з 06.07.2011року по 07.07.2011року, а також отримувати зазначений наказ та розписуватись про ознайомлення з ним [PERSON] відмовився (а.с. 42 справи № 751/736/15-ц). Згідно п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно до розяснення в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач у позовній заяві зазначає про наявність у нього сумніву щодо дійсності обставин, викладених у актах відповідача від 06, 07, 08, 11 та 12 липня 2011 року, а саме, що ці акти могли бути складеними не у 2011 році, а в даний час, і спеціально для розгляду справи № 751/736/15-ц Новозаводським районним судом м. Чернігова, однак у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не надано належних доказів в обґрунтування своїх вимог щодо недійсності зазначених актів. Відтак, суд не вбачає підстав для визнання вищевказаних актів такими, що не мають юридичної сили. Натомість, з актів відповідача від 06 липня 2011 року та 07 липня 2011 року (а.с. 39-40 справи № 751/736/15-ц) вбачається, що [PERSON] був відсутній за місцем роботи в КПНЗ «ДЮСШ «Олімпієць» протягом робочого дня з 8.00 год. до 17.00 год. 06 липня та 07 липня 2011 року, що дає підстави для розірвання трудового договору з ініціативи власника за п. 4 ст. 40 КЗпП України. Як наслідок, наказ (ОС) від 07 липня 2011 року ДЮСШ «Олімпієць» про звільнення [PERSON] від виконання додаткової роботи заступника директора з АГД та головного бухгалтера в порядку суміщення посад, та про звільнення з посади касира винесено на законних підставах. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання наказу про звільнення незаконним та про поновлення позивача на посадах задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 квітня 2015 року по справі № 751/736/15-ц за позовом [PERSON] до комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа «Чемпіон» Чернігівської міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, що набрало законної сили, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа «Чемпіон» Чернігівської міської ради на користь [PERSON] 1 439 грн. 80 коп. заборгованості по заробітній платі за червень 2011 року (без урахування податків та інших обовязкових платежів), 274 грн. 25 коп. заборгованості по заробітній платі за період з 01.07.2011 року по 06.07.2011 року включно (без урахування податків та інших обовязкових платежів). У іншій частині позову відмовлено. (а.с. 56-58, 85-87 справи № 751/736/15-ц). Відповідно до положень ст. 21-22, 30 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної залежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому обєднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання. Субєкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. При кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить виплатити. Отже, законом чітко регламентовані випадки, коли заробітна плата може виплачуватися в меншому розмірі, ніж обумовлено трудовим договором. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відтак, рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 квітня 2015 року по справі № 751/736/15-ц встановлено факт порушення відповідачем права [PERSON] на своєчасне отримання заробітної плати, щодо строків розрахунку при звільненні, що передбачено ст.ст. 47, 116 КЗпП України. Виходячи зі змісту абз. 1 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 8 лютого 1995 р. № 100, нарахування виплат здійснюється шляхом обчислення із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи. Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] розмір заробітної плати останнього у КПНЗ «ДЮСШ «Олімпієць» у травні-червні 2011 року складала 1439,80 грн. за місяць (а.с. 5). Враховуючи, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 квітня 2015 року стягнуто з КПНЗ «ДЮСШ «Чемпіон» Чернігівської міської ради на користь [PERSON] 1439 грн. 80 коп. заборгованості по заробітній платі за червень 2011 року (без урахування податків та інших обовязкових платежів), 274 грн. 25 коп. заборгованості по заробітній платі за період з 01.07.2011 року по 06.07.2011 року включно (без урахування податків та інших обовязкових платежів), а також беручи до уваги положення Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, що саме на органи Державної виконавчої служби покладається обовязок виконувати відповідні дії, спрямовані на своєчасне та повне виконання судових рішень у строки, передбачені Законом, суд вважає, що позов [PERSON] в частині вимоги про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 липня 2011 року по 06 липня 2011 року включно та за період з 03 квітня 2015 року по 26 серпня 2015 року є безпідставним та необґрунтованим. Крім того позивачем пропущений місячний строк звернення до суду із вимогою про поновлення на роботі. Суд критично оцінює твердження позивача про те, що про своє звільнення він дізнався лише 03 квітня 2015 року, оскільки, зокрема, з його пояснень вбачається що з червня 2011 року, тобто більше трьох років, він ніякої роботи на підприємстві не виконував. Отже, з відповідача на користь відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07 липня 2011 року по 03 квітня 2015 року в сумі 64791 грн. (без урахування податків та інших обовязкових платежів) (1439,80 грн. х 45 міс.) та компенсацію за невикористану відпустку за період з 01 жовтня 2010 року по 06 липня 2011 року в сумі 789,34 грн. (без урахування податків та інших обовязкових платежів). Також враховуючи, що в задоволенні позову в частині вимоги про поновлення позивача на посадах судом відмовлено, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягає. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Згідно приписів ст. ст.10, 11 ЦПК України справу розглянуто судом в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial