Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

30 серпня 2017 року Решетилівська районна державна адміністрація звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. В позові просить позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав щодо їх дітей, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В позові посилалася на те, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сім'я [PERSON] з 2009 року проживає на території Решетилівського району без реєстрації, без документів, постійно переїжджаючи з одного села в інше та мешкають в залишених без господарів будинках. Останнє їх місце проживання село Писаренки Решетилівського району. Власного житла не мають, періодично зловживають алкогольними напоями, постійного місця роботи не мають, підсобного господарства не утримують, джерелом доходів є заробітки по господарствах у жителів навколишніх сіл. Відповідно до повідомлень відділу РАЦС Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області реєстрація народження дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] проводилася за зверненням Решетилівської центральної районної лікарні, в зв'язку з тим, що мати дітей [PERSON] передала їх на утримання і виховання за рахунок держави. Відповідно до розпоряджень голови Решетилівської районної державної адміністрації малолітні діти в зв'язку з відсутність належних санітарно-побутових умов та скрутним матеріальним становищем, влаштовані на виховання на повне державне забезпечення до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради, де вони перебувають від народження і до теперішнього часу. Батьки дітей не відвідували, не телефонували, не цікавилися їх здоров'ям та життям, не приймали участь у вихованні, проявляли байдужість по відношенню до них. Також просили малолітніх дітей передати органу опіки та піклування Решетилівської районної державної адміністрації для подальшого влаштування та стягнути з відповідачів аліменти в розмірі 1/2 частини усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності (а.с.47) позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 42-43), до суду подали заяви, в яких справу просили розглядати у їх відсутність, при вирішенні справи покладались на розсуд суду (а.с.49, 50). Представник третьої особи Служби у справах дітей Решетилівської районної державної адміністрації [PERSON], що діє на підставі довіреності (а.с.48) в судовому засіданні вважала що позов підлягає до задоволення. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7-9). Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 20.10.2017 року (а.с.58-60) відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своїх дітей, не спілкуються з дітьми, не турбуються про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, що підтверджується також іншими матеріалами справи, а саме: повідомленням відділу РАЦС Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області №233/02.20 від 28.05.2010 року, № 388/02.20 від 06.09.2011 року, № 483/02.20 від 18.10.2-12 року відповідно до яких реєстрація народження дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] проводилася за відношенням Решетилівської центральної районної лікарні, в зв'язку з тим, що мати дітей [PERSON] передала їх на утримання і виховання за рахунок держави (а.с. 13-15), розпорядженнями голови Решетилівської районної державної адміністрації № 181 від 22.06.2010 року, № 704 від 27.09.2011 року, №828 від 09.11.2012 року згідно з якими малолітні діти, в зв'язку з тяжкими матеріально-побутовими умовами проживання сім'ї, влаштовані на виховання на повне державне забезпечення до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради (а.с.16-18), довідками-характеристиками на [PERSON] та [PERSON] (а.с.19-20), актами обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 17 травня 2010 року, 30.08.2011 року, 22.10.2012 року, 25.07.2013 року, 13.05.2016 року, 17.05.2017 року (а.с. 21-26), листом Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради від 04.04.2017 року згідно якого адміністрація закладу повідомляє, що за останні 2014 рік, 2015 рік, 2016 рік по березень 2017 року батьки [PERSON], [PERSON] дітей не відвідували, не телефонували, не цікавились здоров'я і життям дітей, не брали участь у вихованні дітей (а.с.27). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У ст. 3 Конвенції про права дитини зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Верховний Суд України в ч. 2 п.16 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Доцільність позбавлення відповідачів [PERSON], [PERSON], відносно малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], що є в їх інтересах, підтверджується перевіреними судом доказами по справі у їх сукупності. Таким чином, внаслідок позбавлення відповідачів [PERSON], [PERSON] батьківських прав, малолітній [PERSON], [PERSON]. [PERSON] залишаються без батьківського піклування. Згідно з ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування. На підставі викладеного суд вважає за необхідне встановити опіку над малолітніми [PERSON], [PERSON], [PERSON] та передати їх органу опіки та піклування - Решетилівській районній державній адміністрації, для подальшого влаштування. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. У відповідності з ч.ч.1, 2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд вважає, що відповідачі працездатні і спроможні надавати допомогу на утримання [PERSON], [PERSON], та [PERSON] тому, враховуючи вимоги ст.182 СК України, з кожного з них необхідно стягувати аліменти в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на кожну дитину. При цьому, враховуючи викладене вище та те, що згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 179 СК України аліменти одержані на дитину є власністю дитини і неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України, а також ту обставину, що згідно листа Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради від 12.10.2017 року малолітні діти [PERSON] та [PERSON] в зв'язку з виповненням шестирічного віку переведені з даного закладу до Полтавського центру соціально-психологічної реабілітації дітей м.Полтава (а.с.45), то вимога про стягнення аліментів на дітей на користь Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради не підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) з кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 28 серпня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при пред'явлені позову був звільнений від сплати судового збору, на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 88 ЦПК, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір в розмірі 1280,00 грн. з кожного на користь держави.

Outcome: partial