Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

30 грудня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення збитків в сумі 5284 грн. 83 коп. Обґрунтовано позов тим, що при перевірці приладів обліку і оплати за електроенергію у помешканні відповідача, працівниками Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» було виявлено порушення п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, а саме: здійснення самовільного підключення до мереж енергопостачальника з порушенням схеми обліку шляхом накиду на ввідні дроти з підключенням розетки відкритим типом. Електроенергія споживається, лічильником не враховується. Вказаними діями відповідач завдала позивачу збитків в сумі 5284 грн. 83 коп., які позивач просить стягнути в судовому порядку. У судове засідання представник позивача подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 03 листопада 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Чернігівобленерго» та [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією № 21/20. Згідно вказаного договору [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою: м. Чернігів, вул. Котовського, буд. 21/1 (а/с 11-12). 07 жовтня 2015 року працівниками Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» в присутності споживача [PERSON] було складено акт про порушення № 149231, згідно якого остання порушила п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, а саме: здійснила самовільне підключення до мереж енергопостачальника з порушенням схеми обліку шляхом накиду на ввідні дроти з підключенням розетки відкритим типом. Електроенергія споживається, лічильником не враховується. Вказаний акт підписаний працівниками Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» та відповідачем (а/с 4-5). На засіданні комісії Чернігівських МЕМ по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією (населення) від 29 жовтня 2015 року, оформленого протоколом № 103, було розглянуто акт № 149231 від 07 жовтня 2015 року та вирішено, у звязку з неявкою на комісію споживача, вислати їй поштою рахунок на оплату, розрахунок до акту та протокол (а/с 10). Як вбачається з розрахунку вартості безобліково спожитої електроенергії по акту № 149231 від 07 жовтня 2015 року, розмір збитків за неправомірне використання електричної енергії становить 5284 грн. 83 коп. (а/с 6). 08 грудня 2015 року відповідачем була написана заява до Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про реструктуризацію боргу (а/с 8), проте жодного платежу в рахунок погашення заборгованості відповідачем внесено не було. Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Пунктом 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року передбачено, що побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку; пошкодження засобу обліку; розукомплектування та пошкодження обєктів електроенергетики, розкрадання майна цих обєктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обовязки. Також, пунктом 19 договору про користування електричною енергією від 03 листопада 2014 року № 21/20, укладеного між сторонами, передбачена відповідальність споживача, зокрема, передбачено, що споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником обєкта або має право користуватися цим обєктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Матеріалами справи доведено, що внаслідок протиправних дій відповідача позивачу завдано збитків, а тому позовні вимоги про їх відшкодування підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved