Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

30 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до Софіївського районного суду із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. [PERSON] був засновником селянського (фермерського) господарства «Осанна», яке розташоване в с. Запорізьке по вул. Постного, 175. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом майна померлого. Інших спадкоємців першої черги майна померлого немає. У встановлений законом термін та порядок, позивач звернулась до приватного нотаріуса Софіївського району із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в частині спадкування селянського (фермерського) господарства «Осанна» їй було відмовлено у зв'язку з невизначеністю спадкового майна. Відповідно до витягу з балансу С(Ф)Г «Осанна» на балансі підприємства знаходяться основні та оборотні засоби, а саме: основні засоби - зерноочисна машина ОВС-25; трактор ЮМЗ-6, державний № [NUMBER]; трактор МТЗ-80, державний № [NUMBER]; комбайн СК-5 «Нива»; сівалка СУПН-8; сівалка СЗТ-3,6; плуг ПЛН-4,2; культиватор КРН-4,2; причіп тракторний ПТС-4; зварювальний апарат; електропіч ЕОН-7; ґрунтообробний агрегат БДТ-4,2; зернонавантажувач КЛП-10; пристрій для збирання соняшника ПСП-1,5; зерно калібрувальна машина «Пектус»; мотокультиватор «Калуга»; зерносклад, загальною вартістю 27122 грн. Згідно ст. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Права на земельну ділянку та інші об'єкти нерухомого майна, які входять до складу єдиного майнового комплексу підприємства, підлягають державній реєстрації в органах, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Оскільки інакше як у судовому порядку вирішити даний спір неможливо, позивач звернулася до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, просить розглянути справу за її відсутності, про що надала відповідну заяву. Представник відповідача - Запорізької сільської ради Софіївського району - Демченко Лідія Миколаївна позовні вимоги визнає, проти позову не заперечує, просить розглянути справу за її відсутності, про що надала до суду відповідну заяву. Представник третьої особи - реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції - Осадча Анастасія Сергіївна позовні вимоги визнає, проти позову не заперечує, просить розглянути справу за її відсутності, про що надала до суду відповідну заяву. Суд, беручи до уваги заяви сторін, визнання позову відповідачем, дослідивши додані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, у тому числі з правовідносин. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, померлий [PERSON] був батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 3). [PERSON] був засновником, головою та членом селянського (фермерського) господарства «Осанна» відповідно до Статуту селянського (фермерського) господарства «Осанна», зареєстрованого Софіївською районною державною адміністрацією. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Ст. 22 цього Закону передбачено, що фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов'язання. Ст. 191 ЦК України визначено, що до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Таким законом на сьогодні є Цивільний кодекс України, відповідного до якого (ст. 1216) успадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Після смерті [PERSON] (а.с. 11) відкрилася спадщина, до якої входить селянське (фермерське) господарство «Осанна», код ЄДРПОУ 13472048, що знаходиться за адресою: 53140, Дніпропетровська область, Софіївський район, село Запорізьке, вулиця Постного, будинок 175 як цілісний майновий комплекс. Спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця є позивач. Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про фермерське господарство» діяльність фермерського господарства припиняється у разі: 1) реорганізації фермерського господарства; 2) ліквідації фермерського господарства; 3) визнання фермерського господарства неплатоспроможним (банкрутом); 4) якщо не залишається спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Після смерті голови С(Ф)Г «Осанна» процедура реорганізації, ліквідації та процедури банкрутства не розпочато, позивач фактично продовжує здійснювати статутну діяльність (а.с. 14), зокрема користується земельною ділянкою (а.с. 15), отже позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на селянське (фермерське) господарство «Осанна» в порядку спадкування за законом після смерті батька підлягає задоволенню. При зверненні позивача до суду з даною позовною заявою нею було сплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж це передбачено чинним законодавством - сплачено 243,60 грн. судового збору, хоча Законом України «Про судовий збір» за розгляд цивільної справи даної категорії встановлено суму судового збору, яка складає 271,22 грн., оскільки згідно п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається дійсною вартістю спірного майна на момент пред'явлення позову, яка становить 27122 грн. Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Так розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), а тому слід стягнути з позивача на користь держави недоплачений судовий збір у розмірі 27,62 грн. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved