Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

3 червня 2014 року орган опіки та піклування Кіровської міської рада звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що малолітній [PERSON] зареєстрований разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], батько хлопчика [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Кіровського міського суду Донецької області від 7 вересня 20112 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. З 18 вересня 2013 року малолітні [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в службі у справах дітей як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах. За заявою батьків хлопчик на підставі рішення виконкому Кіровської міської ради від 16 жовтня 2013 року № 363 був тимчасово влаштований до Обласного спеціалізованого будинку дитини в м. Макіївці. Протягом шести місяців батьки дитини не відвідували дитину в комунальному закладі охорони здоров'я та по закінченню терміну перебування не забрали його з будинку дитини, у зв'язку з чим адміністрацією закладу був складений акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки, інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров'я від 18 квітня 2014 року. На теперішній час дитина перебуває в комунальному закладі охорони здоров'я «Обласний спеціалізований будинок дитини» м. Макіївки. Відповідно до повідомлення Обласного спеціалізованого будинку дитини м. Макіївки за весь час перебування [PERSON] в закладі батьки хлопчичка жодного разу не навідали сина, його життям та здоров'ям не цікавилися, у вихованні та утриманні участі не приймали. [PERSON] письмово повідомив, що не вважає себе біологічним батьком малолітнього [PERSON], [INFO], в 2003 році виїхав до м. Києва і з цього часу сімейних стосунків з [PERSON] не підтримує, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, знає, що хлопчик перебуває в Обласному будинку дитини м. Макіївки, але забирати його із закладу або навідати його наміру не має. [PERSON] за місцем проживання характеризується з негативного боку, як така, що веде аморальний спосіб життя, бродяжить, не працює, має схильність до зловживання алкогольними напоями та наркотичними засобами. Згідно наданої інформації Центру соціальних служб для сім*ї, дітей та молоді сім'я [PERSON] перебувала під супроводом за рішенням дорадчого органу від 3 червня 2013 року. За період перебування під соціальним супроводом їй були надані соціально-педагогічні, соціально-медичні та соціально-економічні послуги. За період супроводу [PERSON] як мати не виконували умов договору: не знайшла відповідне житло для проживання дітей, весь час не відвідувала своїх дітей, не створила належних умов для повернення дітей до родини. На даний момент місце знаходження [PERSON] невідомо, востаннє її бачила мати [PERSON] в січні 2014 року у нетверезому стані. Службою у справах дітей була проведена певна робота з батьками щодо необхідності виконання ними належним чином батьківських обов'язків: матері було рекомендовано вирішити питання з постійним місцем проживання разом з дітьми, влаштуватися на роботу, пройти курс лікування від алкогольної залежності та розпочати здоровий спосіб життя. Відповідачі були ознайомлені з діючим законодавством відносно виконання ними батьківських обов'язків та відповідальністю за їх неналежне виконання під розпис, однак фактично самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток свого сина, не займаються його вихованням та утриманням, не спілкуються з дитиною. Спосіб життя матері [PERSON] негативно впливає на дитину, становить небезпеку її психологічному та фізичному здоров'ю. Питання щодо виконання [PERSON] та [PERSON] батьківських обов'язків по догляду за дітьми розглядалися на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини 14 березня 2014 року, 11 квітня 2014 року, але батьки на них не з'являлися. Рішенням Кіровської міської ради від 21 травня 2014 року № 148 малолітньому [PERSON], [INFO], був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. В судовому засіданні представник позивача Городня О.В. підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, не заперечувала проти вирішення справи в заочному порядку. Відповідачі [PERSON], [PERSON] про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явились, не надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, у зв'язку з чим судом на підставі ст.224 ЦПК України ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази та заслухавши висновок прокурора Фоміної С.В., яка вважала, що є підстави для позбавлення [PERSON], [PERSON] батьківських прав щодо їх сина [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів з відповідачів на утримання дитини, оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 23 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 158, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.5). Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації: [ADDRESS], близько 15 років. Вона є сусідкою сім*ї, де виросла [PERSON], знайома з ними з 90-х років. На час, коли [PERSON] народила третього хлопчика [PERSON], вона проживала з чоловіком на ім'я [PERSON] в [ADDRESS]. Перший раз вона побачила [PERSON] разом із його мамою [PERSON] влітку 2013 року, коли вони прийшли в гості до матері [PERSON] [PERSON] - дитина була дуже маленькою, худорлявої статури, мала синюшний колір шкіри. Другий раз вона бачила, як восени 2013 року [PERSON] приїжджала до своєї матері [PERSON] привести себе до ладу, залишила на нею дитину, а сама декілька днів була відсутня вдома. Хлопчик, якого вона привезла із собою, був напівголодний, недоглянутий. Бували випадки, коли незнайомі люди телефонували бабі хлопчика [PERSON] і просили забрати від них дитину, яку залишила їм [PERSON] Їй відомо, що [PERSON] ніде не працювала, вживала спиртні напої, палила, навіть будучи вагітною, сусіди допомагали їй грошима, побутовою техніко, меблями, дитячими речами. Взимку 2014 року вона бачила [PERSON], яка виглядала щасливою, але долею дітей не цікавилась, хоча їй відомо, що наймолодший хлопчик знаходиться в будинку дитини м. Макіївки, але вона його жодного разу його не відвідала. Свідок [PERSON] суду показала, що більше 15 років її дочка [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS]. На час народження у дочки сина [PERSON], [INFO], вона проживала однією сім'єю з [PERSON], але перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який з 2003 року проживає в м. Києві. В ході рейду, що проводився органами опіки та піклування, дитину було вилучено у матері і поміщено на лікування через наявну у неї застуди. В жовтні 2013 року [PERSON] сама написала заяву про поміщення дитини до будинку дитини, але жодного разу його не відвідала. [PERSON] зловживає спиртними напоями, використовує дитину лише для отримання державної допомоги. Відповідачам [PERSON] та [PERSON] спеціалістами служби у справах дітей роз'яснювались батьківські права та обов'язки з виховання, утримання і розвитку дитини, зміст статей 150, 151, 164, 166, 180, 181 СК України, обов'язок утримувати та піклуватися про свою дитину, стан його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, наслідки недобросовісного або халатного виконання обов'язків по вихованню дитини або ухилення від їх виконання, зловживання правами батьків, при залишенні батьків без догляду, що підтверджується розписками відповідачів (а.с.14, 15). Відповідач [PERSON] в письмових поясненнях на ім'я начальника служби у справах дітей Кіровської міської ради Вітрук О.С. від 28 березня 2014 року посилається на свою обізнаність про перебування [PERSON], [INFO], в Обласному спеціалізованому будинку дитини м. Макіївки, і своє небажання забирати його звідти, оскільки він не є його біологічним батьком і має намір оспорити своє батьківство в майбутньому (а.с.13). Рішенням виконавчого комітету Кіровської міської ради від 21 травня 2014 року № 148 малолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.6). Згідно повідомлення КЗОЗ «Обласний спеціалізований будинок дитини» № 03/304 від 8 квітня 2014 року та акту № 03/303 від 8 квітня 2014 року на повному державному забезпеченні згідно заяви [PERSON] від 30 вересня 2013 року та рішення виконкому Кіровської міської ради № 363 від 16 жовтня 2013 року тимчасово перебуває малолітній [PERSON], [INFO]. Станом на теперішній час дитини перебуває в будинку дитини 5,5 місяців. За весь час перебування дитини в закладі мати хлопчичка жодного разу не відвідала сина, життям та здоров'ям не цікавилась, у вихованні та утриманні участі не приймала (а.с.8, 9). У висновку Кіровського міського центру соціальних служб для сім*ї, дітей та молоді від 10 квітня 2014 року № 180 01-20б зазначено, що на сьогоднішній день родина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом за рішенням дорадчого орану з питань організації соціального супроводу сімей (осіб) у кризових ситуаціях від 3 червня 2013 року. З [PERSON] підписаний договір 3 червня 2013 року, за яким їй надаються соціально-педагогічні, соціально-медичні та соціально-економічні послуги. За період перебування під соціальним супроводом були надані соціально-педагогічні, соціально-медичні та соціально-економічні послуги. З [PERSON] була проведена наступна робота: неодноразово пропонувалися послуги щодо вирішення проблем з житлом, але нею було вирішено самостійно займатися пошуком відповідного життя, проводилися бесіди щодо впливу негативних явищ на організм людини, надавався роз'яснювальний наочний матеріал, проводилися бесіди щодо здорового способу життя, надавалися рекомендації щодо правильного харчування та дотримання режиму дня, проводилася роз'яснювальна робота з приводу виховання дітей та виконання батьківських обов'язків, але мати все одно неналежним чином виконує батьківські обов'язки в частині виховання та догляду за своїми дітьми, неодноразово [PERSON] надавалися рекомендації щодо відвідання дитини у спеціалізованому закладі тимчасового перебування. [PERSON], [INFO], на даний момент знаходиться у державному закладі на повному державному забезпеченні. За цей період [PERSON] як мати не виконувала умови договору: не знайшла відповідне житло для проживання дітей, весь час не відвідувала своїх дітей, не створила належних умов для повернення дітей до родини. На даний момент місце знаходження [PERSON] невідомо. Зі слів баби [PERSON] в останній раз вона бачила [PERSON] в січні 2014 року у нетверезому стані, яка долею дітей не цікавилась. [PERSON] неодноразово пропонувала [PERSON] мешкати разом, забрати дитину із спеціалізованого закладу тимчасового перебування, але вона постійно відмовлялась та продовжувала вести аморальний спосіб життя (а.с.11, 12). Згідно акту КЗОЗ «Обласний спеціалізований будинок дитини» № 03/330 від 18 квітня 2014 року батьки [PERSON] відмовилися забрати його з КЗОЗ «ОСБД» м. Макіївки з невідомих причин. Хлопчик поступив в будинок дитини з дитячого відділення Кіровської ЦМЛ 18 жовтня 2013 року. Мати хлопчика [PERSON] написала заяву про тимчасове влаштування дитини на строк до шести місяців до будинку дитини через складні життєві обставини. За весь час перебування малолітнього [PERSON], [INFO], в цьому закладі мати, батько або інші родичі жодного разу хлопчика не відвідали, його життям та здоров'ям не цікавились, матеріально не допорали, участі у житті, розвитку, вихованні та лікуванні не приймали, родинних стосунків не підтримували (а.с.7). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання в сім*ї [PERSON] від 9 квітня 2014 року для дитини не створені умови: в квартирі відсутнє дитяче ліжко, речі та одяг. Зі слів наймача квартири [PERSON] мати дитини [PERSON] в серпні 2013 року речі дитини забрала із собою в [ADDRESS]. Мати дитини [PERSON] не працює, за місцем реєстрації не проживає з вересня 2013 року, веде бродяжий спосіб життя, мешкає у випадкових знайомих, місце її перебування невідоме (а.с.16). За місцем проживання відповідачка [PERSON] характеризується з негативного боку, як така, що бродяжить, підтримує зв'язки з особами, які зловживають спиртними напоями та наркотичними засобами, сама має схильність до зловживання спиртних напоїв та наркотичних засобів (а.с.10). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], від 12 травня 2014 року № 08-16/1226 позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], є доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.20, 21). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому їх необхідно позбавити батьківських прав щодо їх малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до частин 4, 5 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Оскільки ніхто з родичів [PERSON], [INFO], не звернувся із заявою про передачу їм дитини, суд вважає за необхідне передати його на опікування органу опіки та піклування. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти та утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. У зв'язку з тим, що відповідачі ухиляються від утримання дитини, суд вважає за необхідним стягнути з них аліменти в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідачі - працездатні, мають на утриманні інших осіб, яких зобов'язані утримувати за законом, дитина самостійного джерела засобів до існування не має. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що з відповідачів необхідно стягнути аліменти на користь органу опіки та піклування Кіровської міської ради Донецької області на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів їх заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів в дохід держави судовий збір за подачу до суду позову про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Відповідно до ст. ст. 150, 164, 166, 167, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved