overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

30 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов обґрунтовано тим, що 11 червня 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконкомом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 10. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з жовтня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11 червня 2011 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 10 (а.с.3,15). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4,16). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

30 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 28 квітня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 271. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з квітня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають.\~ В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, просила задовольнити позов у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, через оголошення на сайті, відзив на позовну заяву не надіслав. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 28 квітня 2006 року. Шлюб зареєстровано Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 271. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторонами у справі не було зазначено про наявність спору про поділ майна, що є спільною власністю. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з квітня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

30 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 12 серпня 2012 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що складено відповідний актовий запис №1207. Посилаючись на те, що сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. У судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв убачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12 серпня 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що складено відповідний актовий запис №1207 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 23 серпня 2016 року Печерським районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 5). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач і відповідач впевнені, що сім?я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За положеннями ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім?ї є неможливим, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

30 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак, подала суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак, подав суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позов визнає, просить його задовольнити. Суд розглянув справу у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача та відповідача про визнання позову, з'ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 травня 1994 року у Підкамінській селищній раді Бродівського району Львівської області, про що було зроблено актовий запис за № 4. Від цього шлюбу в сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що стосунки з чоловіком погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємопо\-вага, стали частими сварки, тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім'я припинила своє існування. Тривалий час, вони проживаєють окремо, відповідач часто їздить на заробітки в м. Київ, не буває в дома. Таке життя є нестерпним і більше вона так терпіти не може. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, тривалий час припинено сімейні відносини між подружжям, сім'я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

30 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без участі її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення в матеріалах справи, причину неявки відповідач суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] 11 серпня 2012 року в відділі ДРАЦС Гадяцького РУЮ Полтавської області зареєструвало шлюб, актовий запис № 115. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO]. Спільним подружнім життям проживали до 2016 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спільного сімейного бюджету немає. Спору про майно теж немає. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що сім'я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

30 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 14 січня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Вказувала, що подружнє життя не склалось, через сварки, конфлікти та непорозуміння, як подружжя разом не проживають з жовтня 2016 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, доручила свої інтереси представляти адвокату [PERSON], який подав суду заяву про слухання справи у його відсутності в підготовчому судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд судом справи в підготовчому судовому засіданні без його участі, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Ухвалою суду від 16 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд\~вважає, що позов\~ підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 14 січня 2012 року зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Понінківської селищної ради Полонського району Хмельницької області, актовий запис №1, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], 25 травня 2012року народження. Через непорозуміння та конфлікти, сторони припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дитини, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

30 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів . Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився 17 січня 2013 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. З довідки Гадяцької міської ради вбачається, що [PERSON] проживає разом з матірю у [ADDRESS]. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, сплата аліментів одним з батьків, а саме батька - є однією з форм його участі в утриманні дітей, тому з відповідача слід стягти аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~30 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Позов мотивований неможливістю відновлення сімї, яка розпалася через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Оксану, [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, тому позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Позивачка в судове засідання не зявилася, в заяві до суду просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його обовязкової участі відповідач суду не надав, відзивів, клопотань від нього не надходило. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 липня 2014 року між сторонами Виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Роменського району, зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 123253, актовий запис № 04 (а. с. 4). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач заперечень проти позову не надіслав, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути 704,80 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 17,18,\~141,\~258,\~259,\~263-265,\~268,\~280 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

30 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою. Свої вимоги заявниця обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її тітка [PERSON], з якою вона з 2007 року та до смерті останньої проживали однією сім'єю, разом вели сумісне господарство, мали спільний побут. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, вона має на неї право, однак оформитись в правах спадкоємиці не може, оскільки була зареєстрована за іншою адресою. Посилаючись на викладені обставини, просила встановити факт проживання однією сім'єю з [PERSON] з 2007 року по день смерті останнього. У судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи - Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області до суду не з'явився, заінтересована особа надала заяву про розгляд справи без участі її представника, в якій, крім цього, зазначила, що не заперечує проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визнано іншого порядку їх встановлення. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 9), [PERSON] померла [INFO]. Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Факт проживання однією сім'єю з червня 2007 року заявниці та померлої [PERSON], підтверджується актом обстеження від 25 жовтня 2018 року, складеним комісією Чорноморської сільської ради та сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та довідкою за № 349/04.03 від 04 червня 2018 року (а. с. 12, 13), згідно з якими [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але з червня 2007 року по день своєї смерті проживала у своєї племінниці [PERSON] по [ADDRESS]. 12 червня 2018 року Другою очаківською державною нотаріальною конторою за вих. №800/01-16 заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та запропоновано звернутися до суду для вирішення питання про прийняття спадщини (а. с. 11). З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для реалізації заявницею свого права на спадкування, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що [PERSON] проживала однією сім'єю з померлою [INFO] [PERSON], а тому вимогизаявниці про встановлення цього факту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Початком спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] слід вважати 01 червня 2007 року, оскільки встановити день початку спільного проживання неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

30 жовтня 2018 року було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], приватного нотаріуса [PERSON] про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки. Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: -стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; -судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що при ухваленні зазначеного рішення, не було ухвалено рішення щодо вимоги позивача про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 139030, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 9942 від 25.10.2002 року виданого на імя [PERSON]. Крім того не вирішено питання про стягнення судових витрат. Рішенням не стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1616 грн. 07 коп.. З урахуванням викладеного, виходячи з вимог позивача, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення, яким задовольнити позовну вимогу про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 139030, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 9942 від 25.10.2002 року виданого на імя [PERSON] та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1616 грн. 07 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved