Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

5 листопада 2014 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із цим позовом. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 8 серпня 2008 року ВАТ КБ «Надра», назву змінено на ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON], уклали договір «Автопакет» №874938/ФЛ, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 8361,72 доларів США. Крім того, 2 квітня 2010 року між ВАТ КБ «Надра», назву змінено на ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору «Автопакет» №874938/ФЛ, відповідно до якого, йому надано відстрочку по сплаті кредиту протягом 12 місяців з 2 квітня 2010 року по 1 квітня 2011 року. Забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором передбачена порука [PERSON] Однак зобов'язання відповідачем за вказаним кредитним договором не виконуються належним чином, а на неодноразові звернення до позичальника з проханням повернути кошти та виконати свої зобов'язання за договором і погасити існуючу заборгованість, відповідач не реагує. Вказані обставини стали причиною звернення позивач з вказаним позовом до суду, в якому він просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 5993,55 доларів США та 13181,13 гривень пені та штрафу, а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Суд встановив, що 8 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», назву змінено на ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір «Автопакет» № 874938/ФЛ, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 8361,72 доларів США (а.с.4-6). 2 квітня 2010 року між ВАТ КБ «Надра», назву змінено на ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору «Автопакет» №874938/ФЛ, відповідно до якого, йому надано відстрочку по сплаті кредиту протягом 12 місяців з 2 квітня 2010 року по 1 квітня 2011 року (а.с. 7-11). Факт отримання відповідачем кредиту підтверджується копією заяви на видачу готівки № 339 від 8.08.2008 року (а.с.13). Станом на 15 жовтня 2014 року заборгованість відповідача складає 5993,55доларів США основного боргу та 13181, 13 гривень пені та штрафу, в тому числі: - непогашеної суми кредиту - 5544,69 доларів США; - заборгованість по процентам - 448,86 доларів США; - несплаченої пені за несвоєчасне погашення заборгованості - 181,56 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 2351,47 гривень; - штрафу за невиконання зобов'язань за кредитним договором - 836,17 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 10829,66 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с 14-17). У забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] була передбачена порука відповідно до п.3.2 договору «Автопакету» №874938/ФЛ від 8 серпня 20008 року, згідно якої [PERSON] поручилася перед позивачем за неналежне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та умовами укладеного між сторонами кредитного договору. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов'язки з повернення кредиту, відсотків та комісії за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобов'язань у розумінні наведеної норми. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обов'язки за кредитним договором, що полягає у фактичному припиненні сплати за ним, суд вважає правильним звернення до суду з позовом. Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності з ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом було встановлено, що кредитне зобов'язання відповідача [PERSON] забезпечено порукою відповідача [PERSON], отже зважаючи на те, що дотепер боржник за кредитним договором не виконав свої зобов'язання, позивач вправі одночасно (солідарно) звернути свої вимоги й до поручителя. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд приходить висновку про те, що позовні вимоги необхідно задовольнити в заявлений позивачем спосіб. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Outcome: approved