overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

31.10.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй майно, а саме квартиру [ADDRESS]. В установлений законом шестимісячний термін [PERSON] не звернулася з заявою про прийняття спадщини, так як не проживала разом з спадкодавцем та не знала про наявність спадкового майна. Крім позивачки, спадкоємцем першої черги на спадщину, що залишилась після смерті матері, є син покійної, який являється рідним братом позивачки - [PERSON], який заявив про відмову від спадщини на користь сестри, подавши до Першої Первомайської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. В державній нотаріальній конторі позивачці було відмовлено у прийняті заяви по причині пропуску встановленого законодавством строку та рекомендовано звернутись до суду. В зв'язку з оформленням спадщини позивачу необхідно, щоб суд надав додатковий строк, достатній для подання заяви для прийняття спадщини в державну нотаріальну контору, який вона пропустила з поважної причини. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала та просила заяву задовольнити. Від представника Первомайської міської ради Миколаївської області на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, проти вимог позивача не заперечував. Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, позивачем був пропущений з поважної причини, тому суд вважає за можливе визначити їй в порядку ст. 1272 ЦК України додатковий строк три місяці, який буде достатній для подання нею заяви до нотконтори про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

31.10.2014року ПрАТ «СК»Провідна» (далі- Компанія) звернулася в суд з позовом до [PERSON]та просить: -«Стягнути з [PERSON] ([INFO], адреса: [ADDRESS]) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» (01032, м.Київ, бульвар Тораса Шевченка, 37/122, Код ЄДРПОУ 23510137) в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у розмірі 6 585,11 (шість тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять гривень 11 коп.) гривень. (а.с.1-4) Свою вимогу мотивує тим, що 26.01.2014 року на перехресті пр.Г.Сталінграда та вул.Тимошенка м.Києві сталася дорожньо - транспортна пригода, в результаті якої зіткнулися автомобіль «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] під керуванням [PERSON] з автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] та під його керуванням в стані алкогольного сп»яніння, з вини останнього, а автомобілі отримали пошкодження. На час пригоди, цивільно - правова відповідальність [PERSON], як власника автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК»Провідна» в порядку обов»язкового страхування, а тому [PERSON] було виплачене страхове відшкодування в сумі 6 585,11 грн.. Оскільки дорожньо - транспортна пригода сталася з вини [PERSON], який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння, то у Компанії виникло право регресного позову. Вимоги до [PERSON] про повернення виплачених коштів, залишилися без реагування, а тому Компанія вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позов він підтримав, про постановлення заочного рішення не заперечує. (а.с.44) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 24.12.2014року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

31.10.2014 року Публічне акціонерне товариство КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Голосіївського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 22.03.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 4000 грн. на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності. Згідно з умовами договору, позичальник взяв на себе зобов'язання слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердтрафту. Умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконувалися, внаслідок чого станом 19.10.2014 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 31781 грн 26к., яку позивач просить стягнути з відповідача, поклавши на відповідача і сплату судового збору. Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», будучи належним чином повідомленим про час та день розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, не забезпечив явку свого представника в судовому засіданні, попередньо надавши з позовною заявою клопотання про розгляд справи за його відсутності /а.с.49/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась також, проте була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи /а.с.46,48/, жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно не надходило до суду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

31.10.2014р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 20173 гривні 50 копійок. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 24.06.2013 р. ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта»)та фізична особа резидент України [PERSON] [INFO] шляхом акцептування Банком, Пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 003-20005-240613. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] у гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі 15000 грн. Станом на 15.08.2014 р. за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 20173,50 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, у позовній заяві вказав, що просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено, що відповідно до заяви № 003-20005-240613 [PERSON] відкрито картковий рахунок № [NUMBER] у гривні, та встановлено ліміт Кредитної лінії у розмірі 15000 грн. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором, станом на 15.08.2014 р. відповідач має заборгованість на загальну суму 20173,50 грн., яка складається з: тіло кредиту - 10873,50 грн., прострочене тіло кредиту - 4050,00 грн., заборгованість за відсотками - 0,00 грн., заборгованість за комісіями - 5250,00 грн. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема, копією заяви № 003-20005-240613 від 24.06.2013 р., тарифами на обслуговування платіжних карток, анкетою позичальника, розрахунком заборгованості. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, позаяк відповідачем не надано заперечень проти позову і жодних доказів, які підтверджували необґрунтованість вимог позивача. Натомість, на думку суду позивач належним чином довів наявність обставин, які свідчать про законність його позовних вимог, а відтак позов слід задовольнити та стягнути з відповідача борг за кредитним договором у розмірі 20173,50 грн. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

31.10.2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (або доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини даного віку до повноліття дітей. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 листопада 2002 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис №4 Високовакулівською сільською радою Козельщинського району Полтавської області. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. З квітня 2016 року вони припинили спільне шлюбне проживання. Відповідач дітей не утримує, та не бере участі у їх вихованні. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити (а.с.17). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує про ти його задоволення (а.с.16). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано 16.11.2002 року Високовакулівською сільською радою Козельщинського району, актовий запис №04 (а.с.8). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5,7). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідно до вимоги ст.182 СК України, суд вважає розмір аліментів, заявлений позивачкою обґрунтованим, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно. Враховуючи те, що позивачка відповідно до вимог п.3 ч.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів, суд відповідно до ст.88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст.180, 182,183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

31.10.2016 [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу. У своїй заяві зазначили, що 26.04.2012 між ними було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання, утримання та виховання дитини заявники не мають. Також зазначили, що сімейне життя між ними не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та поваги один до одного, різними поглядами на життя та відсутністю спільних інтересів. Шлюбні стосунки припинили, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, поновлювати сімейні стосунки не бажають, через що вирішили розірвати укладений між ними шлюб за взаємною згодою. Спору щодо поділу спільного майна між ними немає. В судове засідання заявники не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали суду заяву, в якій на своїх вимогах наполягають, просять їх задовольнити. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між заявниками [PERSON], [PERSON] було зареєстровано шлюб 26.04.2012 у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено відповідний актовий запис №531, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 26.04.2012 [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 27.02.2014 року, актовий запис №645. Сторони на даний час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Спору щодо поділу майна між сторонами та місце проживання дитини немає. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Враховуючи обставини наведені вище, суд вважає за необхідне задовольнити спільну заяву [PERSON], [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки дійшов до висновку про те, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої доньки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

31.10.2016 позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 03.08.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали однією сімєю до вересня 2015 року. Від спільного життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала те, що вони втратили взаєморозуміння, внаслідок чого сумісне життя стало неможливим, виникали постійні сварки, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не зявилася, в позовній заяві вказала, що просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 03.08.2001 року зареєстрували шлюб, про що Андріївською селищною радою Тельманівського району Донецької області в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №9 (а.с.3). Від спільного життя мають ддвох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, позивачка, згідно заяви, на позові наполягає, відповідач позов визнав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та відповідача, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

31.10.2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вона з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.03.2006 року, який був зареєстрований Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №110. Від даного шлюбу маєть неповнолітню доньку Марію, [INFO]. Шлюбні відносини припинили з липня 2016 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майновий спір та спір стосовно місця проживання дитини відсутній. Крім того просить стягнути з відповідача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 551,21 грн. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому Законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 18.03.2006 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, а.с.6. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку, а.с. - 7. Шлюбні відносини припинили, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини - не мають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

31.10.2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу №1452 від 25.03.2000 року дійсним, мотивуючи тим, що між нею та відповідачами на товарній біржі було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна: квартири №50 по вул. Шосейна (Фрунзе), 27 в м. Миколаєві. Усі суттєві умови були сторонами виконані, але договір купівлі-продажу нерухомого майна не було нотаріально посвідчено, у звязку з чим позивачі звернулися до суду. В судове засідання позивачі не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала і не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи Біржі нерухомості «Едвайс-Консульт» в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 25.03.2000 року на Біржі нерухомості «Едвайс-Консульт» між відповідачкою [PERSON] та позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна за №1452 квартири №50 по вул. Шосейна (Фрунзе), 27 в м. Миколаєві. Спірна квартира належала відповідачці на підставі свідоцтва про право власності на житло посвідченого 10.08.1998 року Миколаївською міською службою приватизації державного майнового фонду, зареєстрованого в Миколаївському БТІ 28.09.1998 року за реєстровим №17644. Також судом встановлено, що 18.04.2000 року КП ММБТІ позивачі зареєстрували своє право власності на спірну квартиру за реєстровим №17644. Усі суттєві умови за договором купівлі-продажу сторонами були повністю виконані, тому даний договір на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України може бути визнаний дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

31.10.2016 року [PERSON] звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON], в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 08.08.2008 року відділом РАЦС Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 59, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачкою припинились близько двох років тому, причиною розлучення є взаємні непорозуміння, у звязку з чим часто виникали конфлікти. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, в заяві також зазначив, що позов підтримує, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином,подала заяву про визнання позову та просила розглядати справу в її відсутність. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 08.08.2008 року. Шлюбні відносини подружжя припинились у листопаді 2014 році, сумісне життя останніх не склалось. В зв'язку з не проживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню, сплачений останнім судовий збір в сумі 551 гривні 20 копійок. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved