Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

5 липня 2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив поновити позивача на посаді касира ПНФП філії №13, видати наказ про поновлення на роботі, відшкодувати середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 5687 грн. 50 коп.; визнати наказ про звільнення від 7 травня 2021 року № 1665-к недійсним та скасувати його в частині звільнення позивача; внести запис до трудової книжки позивача про те, що запис про звільнення є недійсним та відповідний запис про поновлення; стягнути моральну шкоду з відповідача на користь позивача у розмірі 100 000 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 5 лютого 2019 року [PERSON] було прийнято на посаду касира пункту надання фінансових послуг філії № 13 Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ФІНАНС» в порядку переведення з Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ПОШТА». Наказом від 7 травня 2021 року [PERSON] звільнено 12 травня 2021 року з посади на підставі п. 2. ч. 1 ст. 41 КЗпП України у зв`язку із втратою довір`я на підставі службової записки в.о. директора філії № 13 ТОВ «НоваПей» Буньо С.В. та висновку службової перевірки. Вважає, що звільнення є незаконним з таких підстав: 1. недотримання порядку укладення відносин з позивачем та порушення трудових прав, оскільки з відсутністю укладеного трудового договору та відсутність ознайомлення з правилами внутрішнього трудового розпорядку; 2. недійсність посадової інструкції касира пункту надання фінансових послуг філії № 13 Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ФІНАНС» та не ознайомлення позивача з посадовою інструкцією ТОВ «НоваПей»; 3. проведення службової перевірки щодо позивача було проведено з порушення прав працівника та вимог чинного законодавства, оскільки відсутні будь-які розпорядчі документи щодо проведення такої перевірки, з матеріалами службової перевірки працівника ознайомлено не було; 4. ненадання копії наказу про звільнення у передбачені законодавством строки, письмово не повідомлено про нараховані суми, належні при звільненні; 5. розмір заробітної плати позивача був меншим за встановлений державою мінімальний розмір. Також, внаслідок протиправних дій відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 100 000 грн. В обґрунтування зазначає, що незаконне звільнення з боку відповідача вплинуло на репутацію позивача, якому в подальшому буде важко знайти роботу відповідно до запису в трудовій книжці, а саме через звільнення у зв`язку з втратою довіри. Звільнення також погіршило соціальні зв`язки, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, матеріальне становище, спричинене зменшенням розмірів своїх звичайних витрат. 16 липня 2021 року представником відповідача ТОВ «НоваПей» подано відзив на позов, у якому відповідачем позов не визнає та просить відмовити у позові посилаючись на те, що 5 лютого 2019 року позивача було прийнято на роботу на посаду касира пункту надання фінансових філії № 13 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС», при цьому ознайомлено з посадовою інструкцією касира, згідно якої до обов`язків позивача відноситься видача готівкових коштів клієнтам за відповідно оформленими касовими документами. Позивач здійснював безпосереднє обслуговування грошових коштів фінансової установи, був матеріально відповідальною особою, з якою відповідачем у відповідності до ст. 135-1 КЗпП було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Позивач виконував роль касира другорядної каси (здійснював фінансові операції з прийому/видачі грошових коштів), зокрема, 10 та 11 березня 2021 року. Щодо підстав звільнення позивача з займаної посади зазначає, що працівникам регулярно наголошується щодо недопустимості проведення касових операцій з видачі коштів без фізичної присутності клієнта в касі. Внутрішніми нормативними документами відповідача, зокрема, повідомленням №2 від 7 травня 2019 року касові працівники були попереджені про наслідки порушення касової дисципліни шляхом видачі грошових переказів без присутності клієнтів. 12 квітня 2021 року відповідачу надійшла службова записка в.о директора філії №13 щодо розгляду питання про звільнення позивача за п .2 ч. 1 ст.41 КЗпП України у зв`язку з втратою довір`я. Вказана рекомендація обґрунтована висновком службової перевірки відділу безпеки відповідача від 11 квітня 2021 року, яким було встановлено порушення позивачем порядку видачі грошових переказів: 10 березня 2021 року о 15:24:18 та 11 березня 2021 року о 16:47:19 грошові перекази [PERSON] були видані неналежному отримувачу. Працівник відділу безпеки під час перевірки надав позивачу можливість ознайомитися з записами з камер відеоспостереження, на яких були зафіксовані порушення. В своїх письмових поясненнях року позивач визнав порушення. В тексті пояснень позивач зазначає, що вони складені ним власноруч, вірно, без фізичного та морального впливу. Щодо доводів позивача про незаконність його звільнення зазначає, що заява на прийом, що підписана позивачем, містить застереження про те, що працівник з умовами праці на робочому місці та правилами внутрішнього трудового розпорядку ознайомлений. Укладання з працівником трудового договору шляхом оформлення наказу про прийом на роботу відповідає вимогам законодавства. Законодавство не містить підстав для визнання посадової інструкції працівника недійсною. Посадова інструкція працівника з попередньою назвою роботодавця не може бути визнана недійсною, оскільки її умови не погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю. Функціонал працівника після зміни назви його роботодавця не змінився, а отже працівник повинен виконувати посадові обов`язки, зазначені в його посадовій інструкції. Висновок службової перевірки відділу безпеки відповідача має рекомендаційний характер щодо виду дисциплінарного стягнення за виявлені порушення. Звільнення з підстав втрати довір`я є обґрунтованим. Доводи позивача про порушення порядку проведення перевірки є безпідставними, оскільки відповідач не порушував прав позивача та вимог чинного законодавства під час контролю за проведеними фінансовими операціями. Вказує, що норма ч. 2 ст. 47 КЗпП України не зобов`язує роботодавця знайомити працівника з оригіналом наказу про його звільнення та надавати працівнику в день звільнення копію наказу саме в паперовій формі, тому відповідач 12 травня 2021 року передав працівнику поштового зв`язку ПАТ «УкрПошта» рекомендований лист з копією наказу про звільнення позивача. Оскільки позивач не виконував у повному обсязі місячної (годинної) норми праці, заробітна плата виплачувалась йому пропорційно до виконаної норми праці. Зазначені в позову порушення (на думку позивача) трудового законодавства не є підставами для поновлення працівника на роботі. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, то зазначає, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів завдання йому моральної шкоди (час, обставини, розмір, додаткові зусилля) порушенням з боку відповідача його трудових прав. Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з копією позову та доданими до неї документами отримав 28 липня 2021 року. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. 4 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» із заявою про прийняття його на роботу на посаду касира ПНФП філії №13 на основне місце роботи з посадовим окладом згідно штатного розпису по переведенню з ТОВ «Нова Пошта». У заяві зазначено, що з умовами праці на робочому місці, з Правилами внутрішнього трудового розпорядку [PERSON] ознайомлений (а.с. 12). Наказом від 4 лютого 2019 року №255-к [PERSON] з 5 лютого 2019 року прийнято на роботу на посаду касира пункту надання фінансових послуг філії №13 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» на основне місце роботи з оплатою праці згідно штатного розпису по переведенню з ТОВ «Нова Пошта» (а.с. 13). Згідно договору про повну матеріальну відповідальність ТОВ «ПОСТ ФІНАНС», укладеного між начальником відділу кадрового обліку [PERSON] та [PERSON] 5 лютого 2019 року, касир пункту надання фінансових послуг філії № 13 є матеріально відповідальною особою, здійснює безпосереднє обслуговування грошових коштів (а.с. 20). Відповідно до розділу 2 посадової інструкції касира пункту надання фінансових послуг філії ТОВ «ПОСТ ФІНАНС», затвердженої генеральним директором 21 липня 2014 року, на касира покладаються обов`язки: отримання готівкових коштів на початку операційної зміни або протягом операційної зміни від старшого касира ПНФП приймання від клієнтів (фізичних осіб - резидентів України) готівкових коштів національної валюти за відповідно оформленими касовими документами в тому числі з використанням БПК; видача готівкових коштів в національній валюті Клієнтам (фізичним особам -резидентам України) за відповідно оформленими касовими документами; визначення справжності та платіжності банкнот та монет національної валюти. Розділом 4 посадової інструкції передбачена відповідальність касира пункту надання фінансових послуг філії «Пост Фінанс». Зокрема пунктом 4.1.1 передбачено, що касир несе відповідальність за недотримання вимог нормативно-правових актів (документів), зокрема положень/інструкцій, внутрішніх нормативних або розпорядчих документів. З вказаною посадовою інструкцією [PERSON] ознайомлений 5 лютого 2019 року, що підтверджується його підписом у відповідній графі посадової інструкції (а.с. 31-36). Також судом встановлено, що порядок касового обслуговування клієнтів у ТОВ «НоваПей» детально регламентовано інструкцією про касове обслуговування клієнтів у касах ТОВ «НоваПей» (а.с. 70-93). Згідно пунктів 7.2.3.2. та 7.2.3.3., які передбачають порядок виплати (повернення) клієнтам коштів за послугами, касир звіряє особу клієнта з даними пред`явленого ним документа та перевіряє відповідність даних клієнта в пред`явленому ним документі з даними отримувача переказу (а за операцією з повернення переказу з даними відправника переказу) у касовому модулі. Касиру заборонено оформлювати касові операції без присутності клієнта чи без пред`явлення представником отримувача документа, що підтверджує повноваження (п. 7.2.4) ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» з 21 січня 2021 року перейменовано у ТОВ «НоваПей» на підставі рішення загальних зборів учасників від 21 січня 2021 року (а.с. 95 зворот). Судом також встановлено, що у квітні 2021 року відділом безпеки ТОВ «НоваПей» було здійснено перевірку дотримання касової дисципліни працівниками ПНФП №20026 за адресою: [ADDRESS] . За результатами перевірки було виявлено порушення касової дисципліни. Як вбачається з висновку службової перевірки за фактами порушення касової дисципліни працівниками ПНФП №20026 від 11 квітня 2021 року, встановлені чисельні випадки здійснення операцій з видачі грошових переказів, що надходили на ім`я клієнта [PERSON] третій особі (начебто дружині клієнта) без наявності довіреності на вчинення таких дій касиром [PERSON] та начальником того ж ПНФП [PERSON] . Рекомендовано керівництву звільнити з займаної посади касира [PERSON] на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв`язку із втратою довір`я (а.с. 30). В своїх письмових поясненнях касир [PERSON] ПНФП № 20026 визнав порушення порядку ідентифікації (верифікації) особи та підтвердив проведення операцій з видачі грошових переказів за відсутності клієнта третім особам. Працівник повідомив про відсутність власної зацікавленості, а вказані вчинки мотивував відсутністі у клієнта захисної маски, в результаті чого останній не мав змоги зайти до відділення, тому грошові перекази, які надійшли на ім`я [PERSON] видав його дружині без наявності у неї відповідної довіреності. [PERSON] також зазначив, що йому є повністю зрозумілим, що своїми діями він порушив вимоги посадової інструкції касира ПНФП (а.с. 26-29). Наказом в.о генерального директора ТОВ «Пост Фінанс» від 7 травня 2021 року №1665-к, [PERSON] касира ПНФП філії №13 ТОВ «НоваПей» (Сумська обл.) звільнено 12 травня 2021 року у зв`язку з втратою довір`я згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України (а.с. 14). При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 47 КЗпП України (в редакції, чинній на день звільнення позивача) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Висновки суду по суті спору. Правовий аналіз цієї п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що він не передбачає обов`язкового настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника. Звільнення з підстави втрати довіри може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіри (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясувати: чи становить виконання операцій, пов`язаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов`язків позивача, чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей. Зазначений висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року № 6-100цс16. Як встановив суд, до переліку обсягу повноважень [PERSON] входило безпосереднє виконання операцій, пов`язаних з отриманням та видачею грошових коштів від клієнтів, забезпечення дотримання працівниками касової дисципліни. Робота позивача була пов`язана з безпосереднім обслуговуванням грошових цінностей, а тому на нього розповсюджується норма п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Дослідженими судом доказами в їх сукупності підтверджується той факт, що позивач [PERSON] грошові перекази на ім`я [PERSON] видав не йому, а іншій особі, що не надала документів, які підтверджували б її повноваження на одержання коштів. Суд вважає, що вчинені позивачем дії з порушенням касової дисципліни, що пов`язані з видачею грошового переказу неналежній особі, могли бути підставою для втрати довіри до нього з боку роботодавця. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що підстави для визнання недійсним та скасування наказу від 7 травня 2021 року №1665-к про звільнення [PERSON] за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України та для поновлення його на роботі відсутні, а дії відповідача були правомірними. Щодо зазначених позивачем інших підстав для задоволення позову, то суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не є самостійними підставами для задоволення позову. Відповідачем було дотримано порядок укладення відносин з позивачем, оскільки позивач був допущений до роботи на підставі наказу про прийняття на роботу, що узгоджується з вимогами ч. 4, ст. 24 КЗпП України, а в заяві про прийняття на роботу позивач зазначив, що ознайомлений з правилами внутрішнього трудового розпорядку. Довід щодо не ознайомлення позивача із посадовою інструкцією, оскільки позивач був ознайомлений із посадовою інструкцією касира пункту надання фінансових послуг філії № 13 ТОВ «Пост Фінанс», яке вподальшому перейменувано на ТОВ «НоваПей», суд вважає необґрунтованим, оскільки відсутні докази зміни посадових обов`язків позивача після перейменування відповідача. Щодо проведення службової перевірки щодо позивача з порушенням прав працівника та вимог чинного законодавства, суд також вважає необґрунтованим, оскільки позивачем не зазначено які конкретно його права були порушені, також суд враховує, що позивач надавав письмові пояснення. З приводу ненадання копії наказу про звільнення у передбачені законодавством строки, письмово не повідомлено про нараховані суми, належні при звільненні суд зазначає, що цей довід спростовується тим, що відповідачем 12 травня 2021 року направлено на адресу позивача копію наказу про звільнення, а не повідомлення про нараховані суми, належні при звільненні, не має наслідком визнання звільнення незаконним. Також суд бере до уваги факт відсутності спору щодо нарахованих та виплачених сум при звільненні позивача. Щодо виплату позивачу заробітної плати, меншої за встановлений державою мінімальний розмір, то суд і цей довід не бере до уваги, оскільки ця обставина також не має наслідком визнання звільнення незаконним. Крім того, суд враховує, що позивач із лютого 2019 року працював у відповідача, погоджуючись на той розмір заробітної плати, який йому виплачувався. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими у зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Тому, у зв`язку з відмовою суду в задоволенні позовних вимог про поновлення позивача на роботі судові витрати необхідно віднести на рахунок держави. Відповідач просив суд стягнути з позивача на його користь 5000 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження витрат на правову допомогу відповідачем надано копію ордера про надання правничої (правової) допомоги адвокатом Войтовим О.А. ТОВ «НоваПей». Рахунок, договір, чи інших документів на підтвердження оплати витрат за надання правничої допомоги відповідачем не наданий, у зв`язку з чим відповідачем не доведено розмір понесених або таких, що він має понести у зв`язку з розглядом справи, судових витрат. Тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні вимог відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей» про стягнення з [PERSON] витрат на правничу допомогу.

Outcome: dismissed