Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

30 березня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Ухвалою суду від 27 квітня 2016 року позовні вимоги [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, залишені без розгляду за заявою представника позивача [PERSON] В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він з 07 листопада 2015 року по 27 березня 2015 року працював на ПАТ «БМФ «Азовстальбуд». З грудня 2014 року відповідач взагалі не виплачує заробітну плату. 27 березня 2016 року його було звільнено, але при цьому відповідач не провів повний розрахунок. За час роботи утворилась заборгованість із заробітної плати, яку відповідач не виплатив при звільнені. На підставі викладеного та посилаючись на діюче законодавство позивач звертається до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітні платі у розмірі 11 637,71 гривень. Позивач [PERSON], та його представник [PERSON], діючий на підставі довіреності, до судового засідання не прибули, надали письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають, просять задовольнити. Представник відповідача ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» до судового засідання не зявився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Згідно до заперечень генерального директора [PERSON], відповідач не заперечує проти наявності заборгованості по заробітній платі у розмірі 11 637,71 гривень, однак просить у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 233 КзПП України у разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь яким строком. Згідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до ст. 47 КЗпП України роботодавець зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як вбачається з трудової книжки, позивач [PERSON], [INFO], у період з 07 листопада 2005 року по 27 березня 2015 року працювала у ПАТ «БМФ «Азовстальбуд». Наказом № 37-п від 27 березня 2015 року був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Згідно довідки ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» № 07/46 від 25 квітня 2016 року, заборгованість підприємства по заробітній платі перед [PERSON] становить 11 637,71 гривень. З даної довідки вбачається, що це сума, яка належить до виплати позивачу та розрахована вже з відрахуванням належних до утримання податків та зборів. Вказана сума позивачем не оспорюється та підлягає стягненню з відповідача на його користь. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі в сумі 11 637,71 гривень, яка розрахована відповідачем з врахуванням утриманих податків та зборів. Крім того, ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Зважаючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволені в сумі 11 637,11 гривень, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень. На підставі ст. ст. 47, 115, 116 КЗпП України,

Outcome: approved