overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

30 червня 2015 року [PERSON], звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності посвідчення про нагородження нагрудним знаком Почесний донор. В заяві послався на таке, що у жовтні 2014 року вона звернулася з заявою до Управління Пенсійного фонду України у Снігурівському районі з приводу перерахунку пенсії за віком про встановлення надбавки як Почесний донор. Їй відмовлено на підставі того, що є розбіжності щодо прізвища, заявника в посвідчені про нагородження її нагрудним знаком Почесний донор. Російською мовою її прізвище вказано Столбовая. Згідно паспорту її прізвище російською мовою значиться Стовбовая. Просить встановити факт належності їй посвідчення про нагородження нагрудним знаком Почесний донор видане 28 липня 1976 року виконком Ради товариства Червоного Хреста та Червоного півмісяця СРСР. У судовому засіданні заявник заяву підтримав повністю. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, але надіслав письмову заяву. Просить справу розглядати у його відсутність проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно даних паспорта заявник російською мовою значиться як [PERSON], [INFO], про що свідчить паспорт серії ЕР 198546 виданий Снігурівським РВ УМВС в Миколаївській області. (а.с.9). Як вбачається з посвідчення про нагородження нагрудним знаком Почесний донор видане 28 липня 1976 року виконкомом Ради товариства Червоного Хреста та Червоного півмісяця СРСР, прізвище заявника російською мовою значиться Столбовая. (а.с5). Тоді як в Свідоцтві про шлюб, трудовій книжці, посвідченні пенсіонера прізвище заявника російською мовою зазначено Стовбовая. (а.с.6.7,9). Управління Пенсійного фонду України у Снігурівському районі рекомендувало заявнику звернутися до суду для встановлення факту, що посвідчення про нагородження нагрудним знаком Почесний донор, видане 28 липня 1976 року виконкомом Ради товариства Червоного Хреста та Червоного півмісяця СРСР, на прізвище заявника російською мовою Столбовая належить [PERSON]. (а.с. 4). Суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню на підставі ст. 256 п.6, 257,258,259 ЦПК України, а належність посвідчення про нагородження нагрудним знаком Почесний донор заявнику необхідно для проведення перерахунку Управлінням Пенсійного фонду України у Снігурівському районі пенсії за віком по встановленню надбавки як Почесний донор.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

30 червня 2015 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 30 листопада 2012 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюбу, який зареєстрований Виконкомом Красногорівської міської ради Марїнського району Донецької області, про що 30 листопада 2012 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №61. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, непорозуміння, відсутність спільних поглядів на життя та сімю. Спору щодо місця проживання та сумісного майна на даний час між ними не існує. Подальше сумісне життя і збереження сімї неможливе. На підставі викладеного, позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем, судові витрати покласти на відповідача. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає (а.с.14). Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлений належним чином, тому, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] (до шлюбу Рибка) [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у юридичному шлюбі, який зареєстровано Виконкомом Красногорівської міської ради Марїнського району Донецької області 30 листопада 2012 року, актовий запис №61 (а.с.7). Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.8). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, непорозуміння, відсутність спільних поглядів на життя та сімю. Спору щодо місця проживання та сумісного майна на даний час між ними не існує. Подальше сумісне життя і збереження сімї неможливе. Відповідно до \~статті 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 110 СК України\~передбачає право позивача на пред'явлення позову про розірвання шлюбу.\~\~\~ Відповідно до\~статті 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 243,60 гривень. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

30 червня 2015 року заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що після смерті 7 березня 2015 року його рідної тітки [PERSON], йому відкрилась спадщина, однак він не може оформити свої спадкові права, оскільки у нього відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин із тіткою, так як її свідоцтво про народження не збереглось, тому просить встановити, що він є рідним племінником померлої. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав повністю, заінтересовані особи в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку, сільський голова та [PERSON] направили суду письмові клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, заяву визнають повністю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні заявник дав пояснення, які повністю відтворюють зміст зявлених вимог. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що знали \~[PERSON] та [PERSON], які були рідними сестрами. Заявник є сином останньої. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку, що всі докази є належними, допустимими та достовірними, а також достатні і взаємно пов'язані. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] (а.с.4 копія свідоцтва про народження) є рідним сином [PERSON] ([PERSON] до укладення шлюбу) [PERSON], яка є рідною сестрою [PERSON], яка померла 7 березня 2015 року, що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], сам заявник та у письмовій заяві до суду третя особа у справі [PERSON] (а.с.3, 5, 6 копії свідоцтв про смерть, про народження та укладення шлюбу). Згурівська районна державна нотаріальна контора відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю доказів його родинних відносин із померлою [PERSON] (а.с.21 - лист Згурівської районної державної нотаріальної контори). Метою встановлення родинних відносин між зазначеними вище особами є оформлення заявником спадщини за законом. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що [PERSON] є рідним племінником [PERSON] та встановлення даного факту \~має юридичне значення. Заявник є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧААЕ у 1986 році, 2 категорія (а.с.15 копія посвідчення), тому вбачається за необхідне судові витрати компенсувати за рахунок держави. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

30 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання споживчого кредиту за № 1/38/Р3GК/07-07-11/0069 від 01 лютого 2013 року у розмірі 8196 грн. 96 коп., посилаючись на невиконання умов кредитного договору. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01 лютого 2013 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «АКЦІОНЕРНО-КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КАПІТАЛ» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту за № 1/38/Р3GК/07-07-11/0069, за яким банк надає позичальникові споживчий кредит у сумі 7081 грн. 44 коп., зі сплатою 25 % річних та щомісячної комісії 0,5 % від первісної суми кредиту, з кінцевим терміном повернення 02 лютого 2015 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобов'язання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач [PERSON] не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 01 травня 2015 року у неї виникла заборгованість у загальній сумі 8196 грн. 96 коп., яка складається з: заборгованості з повернення кредиту - 2088 грн. 81 коп.; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами - 443 грн. 05 коп.; заборгованості зі сплати щомісячної комісії за обслуговування рахунку - 318 грн. 69 коп.; пені за прострочення основної заборгованості - 1561 грн. 83 коп.; пені за несплачені проценти - 243 грн. 86 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

30 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], оскільки відповідач не проживає в ньому більше п'яти років без поважних причин. Позивач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS]. В даній квартирі, крім позивача, зареєстровані також: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради від 22 червня 2015 року та довідкою Деснянської районної у м. Чернігові ради від 25 червня 2015 року (а/с 5, 25). Позивач у позові зазначив, що відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважних причин більше п'яти років, участі у витратах на утримання житла не приймає. Вказане підтверджується актом, згідно якого, зі слів сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено, що [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації з 2010 року. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, вимога позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. 71, 72 ЖК України, підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

30 червня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 25 листопада 2011 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 листопада 2011 року, актовий запис № 29 (а/с 4). Від даного шлюбу дітей не мають. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

30 червня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, проте зазначив, що оскільки він сплачує аліменти на старшого сина в розмірі 1/4 частини доходів, а тому у подальшому буде звертатися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 жовтня 2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а/с 3). Також, судом встановлено, що з відповідача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини доходів відповідача. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Частиною 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена можливість стягнення із заробітку боржника 50% у разі стягнення аліментів. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

30 червня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON] [INFO]. Посилалась на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2001 року по 18 жовтня 2006 року. 22 серпня 2002 року у них народилась дочка. Відповідач зловживав спиртними напоями, не приймав участі у житті сім»ї, не надавав матеріальної допомоги. З 2003 року відповідач з сім»єю не проживає. З часу народження доньки він не приділяв їй уваги, не утримував матеріально, не цікавився її розвитком, не спілкувався з дочкою. За рішенням суду з відповідача стягнуті аліменти на утримання дочки, але відповідач їх не сплачує. Вважає, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов»язків та повинен бути позбавлений батьківських прав. . У судове засідання позвиач надала заяву, в якій просила задовольнити її позовні вимоги, справу розглядати у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився буудучи належним чином, через засоби масової інформації, повідомлений про час і місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав, про причини свої неявки суд не повідомляв. Третя особа, орган опіки та піклування виконкому Київської районної у м. Полтаві ради надала заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Враховуючи , що місце проживання відповідача невідоме, він повідомлений про час і місце розгляду справи через засоби масової інформації, суд ухвалив, розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження. Установлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON] [INFO], що підтверджується її свідоцтвом про народження. Дитина проживає разом з матірю, що підтверджується довідкою ОСББ « Бузок». З 2003 року відповідач разом з дочкою не проживає, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не піклується про дочку, не спілкується з дочкою, що підтверджується довідкою комунального закладу « Полтавська загальноосвітня школа 1-ІІІ ступенів № 38 Полтавської міської ради Полтавської області» та довідкою Полтавського дошкільного навчального закладу ясла-садок № 55 « Незабудка» Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Київської районної у м. Полтаві ради, який затверджений рішенням Київської районної у м Поллтаві ради № 208 від 28.07.2015 року , є доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дочки, [PERSON] [INFO]. Відповідач будучи повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання не зявився, заперечень проти предявлених позовних вимог не надав, що також свідчить про його байдуже ставлення до свого батьківства та виконання батьківських облвязків. Оскільки під час розгляду справи установлено, що відповідач не викону батьківських обов»язків щодо своєї дитини [PERSON] [INFO], наявні підставі для позбавлення його батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

30 червня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 05.11.1999 року. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З грудня 2014 року сторони припинили спільне життя, у звязку з відсутністю взаєморозуміння по більшості питань, що стосуються сімейного життя та взаємовідносин подружжя, відносини між ними погіршилися. Спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити у повному обсязі, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Коростильова». У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.11.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Краматорська Донецької області, актовий запис за № 872, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО №011528 (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7-9). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved