Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

29 серпня 2018 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 26 червня 1997 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Добровільно відповідач не хоче утримувати свою дитину. Їй відомо, що з відповідача на користь третіх осіб аліменти не утримуються. Відповідач працює в ТОВ «С.М.І.Т.» м. Дніпро, водієм. В уточнених позовних вимогах позивачка просить суд стягнути з відповідача, на її користь, аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття від дня подання позову до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні уточненої позовної заяви наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-КИ №346294 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Межівського району Дніпропетровської області, сторони уклали шлюб 26 червня 1997 року, актовий запис № 23. Згідно свідоцтва про народження серії І-КИ №219302 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON], [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи, донька [PERSON] проживає разом з позивачкою [PERSON], та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №6069 від 28.08.2018 року виданою виконавчим комітетом Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області та актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 27.08.2018 року. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть основну відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини в межах своїх здібностей і фінансових можливостей; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI встановлено, що від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідача.

Outcome: approved