Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

30 грудня 2015 року до Рубіжанського міського суду Луганської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб 22.02.2011 року, від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З травня 2012 року позивач та відповідач припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, повідомлени про дату, час та місце розгляду справи належним чином, подали до суду заяву, в якій просять слухати справу за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі (а.с. 48, 49). Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу в його відсутності, просить розірвати шлюб, позовні вимоги визнає (а.с. 50). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутністю. Враховуючи, що сторони скористалися правом заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутністю, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами та вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22.02.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області 22.02.2011 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що пітверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції у Луганській області 01.02.2012 року (а.с. 6). Відповідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. У відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно заяви [PERSON] від 04.02.2016 року він визнає позов і просить розірвати шлюб (а.с. 50). Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2008 року вказано, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно ст. 110 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України щодо пред'явлення позову протягом вагітності дружини, з матеріалів справи не вбачається. Враховуючи, що відповідач подав письмову заяву, яка приєднана до справи, з якої вбачається безумовне визнання позовних вимог про розірвання шлюбу, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що відповідач визнав позов повністю про що подав відповідну заяву, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами. В своїй заяві від 04.02.2016 року позивач просить залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] (а.с.48).

Outcome: approved