Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

6 липня 2015 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просила на підставі ст. ст. 1212, 1213 ЦК України стягнути з [PERSON] безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 64577 гривень 00 копійок. У судовому засіданні позивачка та її представник посилалися на те, що у серпні 2011 року між сторонами був укладений інвестиційний договір № 1-І, згідно з яким сторони домовилися про те, що [PERSON] надасть інвестиції у розмірі 787864 гривні 00 копійок. Сторони також домовилися, що надання даних грошових коштів буде оформлюватися шляхом укладання договору позики. На виконання цих домовленостей між сторонами 10 серпня 2011 року був укладений договір позики та в подальшому укладалися договори про внесення змін та доповнень до договору позики, згідно з яким [PERSON] передала у власність [PERSON] шляхом переведення на картковий рахунок грошових коштів у розмірі 364178 гривень 45 копійок. Також [PERSON] на виконання умов інвестиційного договору перевела на картковий рахунок [PERSON] грошові кошти у розмірі 64577 гривень 00 копійок, однак [PERSON] відмовився зявитися до нотаріуса для підписання доповнень до договору позики, у звязку з чим позивачка та її представник вважали, що дані грошові кошти [PERSON] отриманні безпідставно та на підставі ст. 1212 ЦК України просили стягнути їх. Відповідач позов не визнав, вважав, що грошові кошти отримані ним на виконання інвестиційного договору від 10 серпня 2011 року, а тому не можуть бути визнані судом, як безпідставно отримані. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов не підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що у період з 27 червня 2012 року по 31 серпня 2012 року [PERSON] перевела на картковий рахунок № 4146320100094548, відкритий в АТ «[PERSON] та Кредит» на імя [PERSON] грошові кошти у загальному розмірі 64577 гривень 00 копійок. Позивач та її представник вважали, що оскільки [PERSON] відмовився зявитися до нотаріуса для підписання договору позики щодо отримання цих грошових коштів, можна стверджувати, що він їх отримав безпідставно та вони підлягають стягненню на підставі ст. 1212 ЦК України. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Загальні підстави для виникнення зобовязання у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобовязання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави. Загальні умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобовязальних (договірних) відносинах, адже отримання однією із сторін у зобовязанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією із сторін зобовязання майна за рахунок іншої сторони у порядку виконання договірного зобовязання не є безпідставним. Тобто у випадку, коли поведінка набувача, потерпілого інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому законом порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Або коли ж набуття відбулось у звязку з договором, але не на виконання договірних умов. У судовому засіданні безперечно встановлено, що також й було підтверджено позивачкою, що спірні грошові кошти переводилися на рахунок відповідача [PERSON] на виконання умов інвестиційного договору від 10 серпня 2011 року № 1-І, укладеного між [PERSON] та [PERSON], а тому не можуть бути визнані судом, як безпідставно отримані, й відповідно не може бути задоволений позов [PERSON] з підстав, заявлених в позовній заяві.

Outcome: dismissed