Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

31.05.2017 року позивач через свого представника звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість по генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт без номеру від 16.12.2016 року у розмірі 21957,85 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 20164,37 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 679,48 грн. та штрафів відповідно до п.п.2.2 Генеральної угоди у розмірі 1114,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 16.12.2016 року відповідач приєднався до Генеарльної угоди з метою реструктуризації своєї заборгованості перед позивачем та отримав кредит у позивача у розмірі 21803,76 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а саме 31.12.2019 року. Згідно умов укладеного договору він складається із самої Генеральної угоди, первинної заяви позичальника та «Умов та правил надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті у мережі інтернет. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору відповідач належним чином зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим утворилася вищевказана заборгованість та для стягнення якої позивач звернувся до суду. Ухвалою судді від 30.06.2017 року провадження по справі було відкрито (а.с.41). Від відповідача по справі 07.07.2017 року надійшла заява про не визнання позовних вимог з додатками у вигляді двох квитанцій (а.с.45-49). 20.07.2017 року від відповідача по справі надійшла заява про відкладення розгляду справи через можливе врегулювання спору мирним шляхом (а.с.55). Ухвалою судді від 21.05.2018 року справа була прийнята ним до свого провадження, її слухання визначено у спрощеному позовному провадженні за участі сторін (а.с.68). При вирішенні питання щодо подальшої долі справи суд виходить з наступного. 15.12.2017 року з початком роботи Верховного суду набрала чинності нова редакціяцивільного процесуального кодексу України, на підставі п.1розділу 6 «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147 від 03.10.2017 року. Відповідно до п.9 ч.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» нової редакціїЦивільного процесуального кодексу Українисправи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В той же час згідно з п.11 ч.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» нової редакціїЦивільного процесуального кодексу Українизаяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, щодо процесуального порядку розгляду вказаної заяви (строки, порядок прийняття, норми ЦПК, тощо), суд застосовує норми нової редакції ЦПК України, а щодо форми та змісту заяви використовує норми редакції ЦПК України, яка діяла до 14.12.2017 року включно. У судове засідання представник позивача не з`явився. Надав суду разом з позовною заявою клопотання, відповідно до якого надав згоду на заочний розгляд справи та слухання справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.37). Вказана заява відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України в нинішній редакції. Відповідач [PERSON], яка прибула у судове засідання 30.05.2018 року, 21.06.2018 року подала до суду заяву, до якої долучила роздруківку від позивача від 21.06.2018 року, відповідно до якої встановлено, що станом на 13:49 21.06.2018 року борг відповідача перед позивачем за генеральною угодою становить 9579,68 грн. (а.с.80-81). У саме судове засідання 22.06.2018 року відповідач не з`явилася, причин неявки не повідомила, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином (а.с.79), у зв`язку з чим судом встановлюється факт неявки належним чином повідомленого відповідача, що відповідно до вимог ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України. Враховуючи заперечення відповідача проти позову, надані 07.07.2017 року, які суд відповідно до діючого на даний час законодавства сприймає як відзив на позовну заяву, справа розглядається у загальному позовному провадженні без постановлення заочного рішення. 16.12.2016 року між сторонами була укладена Генеральна угода, відповідно до якої відповідачу строком до 31.12.2019 року був виданий кредит у розмірі 21803,76 грн, яку він повинен був погашати рівними частинами до закінчення строку дії Генеральної угоди. Кредитний договір складається із анкети-заяви позичальника відповідача по справі (а.с.5), Генеральної угоди (а.с.6), а також «Умовами та правилами надання банківських послуг», які затверджені наказом голови правління позивача від 06.03.2010 року за № СП-2010-256, витяг з яких був наданий по позивачем по справі (далі - Умови та правила) (а.с.7-30). Відповідно до п.2.1 Генеральної угоди сторони погодили суму кредиту та строк її погашення, розмір щомісячних платежів (811,87 грн.) та строк їх внесення. Згідно з п.п.1.3.1 та 1.3.3 будь-яке порушення з боку відповідача надавало позивачу право стягувати заборгованість у повному обсязі у примусовому порядку. Відповідач умови кредитного договору виконував не належним чином, внаслідок чого станом на 17.05.2017 року допустив заборгованість перед позивачем у сумі 21957,85 грн., яка складається з: 20164,37 грн. - заборгованості за кредитом; 679,48 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 1114,00 грн. штрафи за п.п.2.2 Генеральної угоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. На підставі ст.1056-1\~ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається договором. Згідно зі ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У зв`язку з неможливістю розгляду справи у суді за час її перебування у суді відбулися зміни та відповідач погасив відповідні боргові платежі перед позивачем до суми боргу 9579,68 грн. станом на 21.06.2018 року, що підтверджується самим позивачем (а.с.81). При цьому сам позивач про вказаний факт суд не повідомив, що суд вважає зловживанням своїм правом у даному процесі. В той же час порушення з боку відповідача відбулося та позивач мав право на звернення до суду із позовом до відповідача, а тому стягнення залишку суми боргу є обґрунтованим, оскільки повязано з не виконанням відповідачем вимог генеральної угоди. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими у розмірі 9579,68 грн., які суд однозначно включає у розмір заборгованості за кредитом, оскільки інші платежі відповідачем погашені. В іншій частині у задоволенні вимог позивача слід відмовити, оскільки вимоги в цій частині є необґрунтованими на час розгляду справи. Судові витрати по справі слід у повному обсязі стягнути з відповідача на підставі речення 2 ч.3 ст.142 ЦПК України, оскільки зменшення розміру боргу відбулося з боку відповідача на стадії судового розгляду, тобто після предявлення позову позивачем, а тому саме відповідач повинен компенсувати позивачу вказані витрати, повязані зі зверненням до суду. Відповідно до п.п.15.5 п.15 ч.1\~розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК Українив редакції від 15.12.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: partial