Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

31.03.2016 року позивачі, в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO] , звернулись до суду із позовом до відповідачів про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] разом з ними , встановлення опіки та призначення їх опікунами малолітньої [PERSON]. Позовні вимоги обгрунтовували тим, що [PERSON] їхня онука, яка проживає разом з ними тривалий час, вони займаються її вихованням та утриманням, що підтверджується рішенням апеляційного суду Полтавської області від 22 грудня 2015 року. Батьки вихованням та утриманням дитини не займаються, матеріально не утримують, дитина категорично відмовляється проживати з матір»ю, а батько немає можливості забезпечити проживання дочки разом з ним, оскільки проти цього заперечує його нова родина.. У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. Позивачі спільно визначились з тим, щоб опікуном дитини була призначена [PERSON]. Відповідачі у судове засідання не з»явились, про причини своєї неявки суд не повідомляли. Суд направляв їм повідомлення про час і місце розгляду справи за адресою їхнього місця проживання, яку вказували відповідачі. [PERSON] отримавши судову повістку у суд не з»явилась, жодних заяв про неможливість розгляду справи у її відсутність чи повідомлень про поважність причин її відсутності у судовому засіданні суду не надавала. [PERSON] взагалі не отримує судові повістки за вказаною ним адресою свого проживання, а отже відповідно до вимог ст.. 74 ЦПК України є таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Оскільки відповідачі не надавали суду жодних повідомлень про причини своєї відсутності під час розгляду справи, суд вважає їхню неявку у судове засідання неповажною та ухвалив розглядати справ у відсутність відповідачів у порядку заочного провадження. Третя особа, орган опіки та піклування виконкому Київської районної у м. Полтаві ради просив задовольнити позовні вимоги, надав суду висновок про доцільність визначення місця проживання [PERSON] разом з позивачами та призначення опікуном дитини позивача [PERSON] Представник органу опіки та піклування виконкому Октябрської районної у м. Полтаві ради при вирішенні спору покладався на суд та просив при ухваленні рішення врахувати інтереси дитини. [PERSON] просила визначити місце її проживання разом з позивачами, пояснила, що вона раніше проживала з матір»ю, в однокімнатній квартирі, в якій окрім неї та матері проживав співмешканець матері, до них постійно приходили друзі, з якими вони до пізна розпивали спиртні напої, палили цигарки, а вона була позбавлена можливості навчатися, відпочивати, від постійного тютюнового диму у неї боліла голова. Також пояснила, що проживаючи з матір»ю вона не мала належних умов для навчання, відпочинку та не мала спокою. Вона проживає з бабусею та дідусем, у неї окрема кімната, вона ходить до школи, навчається, позивачі її утримують, а матір взагалі не цікавиться її успіхами у навчанні та її життям. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що батьками [PERSON] [INFO] є відповідачі по справі, що підтверджується її свідоцтвом про народження. Позивачі є рідними батьками [PERSON], а отже рідні дідусь та бабуся [PERSON] Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 22 грудня 2015 року встановлено, що з жовтня 2013 року дитина проживає разом із позивачами за адресою [ADDRESS], а також дитина з самого народження зареєстрована за вказаною адресою. Із матеріалів справи убачається і це не. спростовується сторонами, що малолітня [PERSON] [INFO] перейшла проживати до діда з бабою добровільно, за власним бажанням. Відповідно, до ч.2 сі. 160 СК України, місце - проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.З ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, .якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами. опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до Принципу 6 Декларації, прав дитини, прийнятої ГенеральноюАсамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою, і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Дитина має право на здорове зростання і розвиток (принцип 4 Декларації прав дитини). Ст. 9 Конвенції про права дитини від 20. листопада 1989 року дитина не повинна розлучатися з батьками- всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосуванню, закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль йшло, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Дитині, для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння також в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами. , адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється забезпеченню інтересів дитини (ст. З Конвенції про права дитини).' Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ст. 27 Конвенції про права дитини). Оскільки саме позивачі здійснюють обов»язки опікунів малолітньої дитини, утримують її, забезпечують належні умови для її всебічного розвитку та несуть відповідальність за дитину. Відповідачі не забезпечили відповідних умов проживання дитини, її виховання, утримання, розвитку її особистості , що в результаті стало підставою для дитини визначити своє місце проживання з позивачами за власним бажанням , суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. При цьому суд враховує бажання дитини проживати з позивачами та категоричну відмову проживати з відповідачами, висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради про встановлення місця проживання дитини разом з позивачами, призначення опікуном дитини [PERSON] Відповідачі у судове засідання не з»явились, що свідчить про те, що вони байдуже ставляться до долі дитини та вирішення спору про її місце проживання. Суд також враховує ту обставину, що у зв»язку з досягненням [PERSON] 14 років, [INFO], вона сама матиме право на визначення місця свого проживання, а отже рішення дитини про її проживання разом із позивачами є вирішальним при вирішенні вказаного спору. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. ( ч. 1 ст. 88 ЦПК України). Судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. сплачений [PERSON], її позовні вимоги задоволенні повністю, а отже підлягають стягненню з відповідачів на користь [PERSON] понесені нею судові витрати пов»язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved