Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

30 березня 2020 року позивав [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27.03.2020 року і до повноліття дитини. В обґрунтування позову вказала, що з червня 2017 року по листопад 2018 року вона перебувала з відповідачем у цивільному шлюбу. Від даного шлюбу у них [INFO] народився син - [PERSON] , який проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Вказала, що відповідач не спілкується з дитиною та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Ухвалою судді від 09.04.2020 року було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала 10.06.2020 року через канцелярію суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити та слухати справу без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце, час та день розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки відповідача не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позов не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Згідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Разом з тим, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.223,280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою суду від 10.06.2020 року у даній справі ухвалено проводити заочний розгляд справи. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що з червня 2017 року по листопад 2018 року сторони перебували у цивільному шлюбу. Від даного шлюбу у них [INFO] народився син - [PERSON] . Дане підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05.07.2018 року Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Миколаївській області (а.с. 4). З Довідки про склад сім`ї, виданої 25.03.2020 року квартальним комітетом № 46 м. Первомайська Миколаївської області (а.с. 5), вбачається, що в даний час дитина проживає разом з матір`ю, позивачем по справі, та знаходиться на її утриманні. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач проживає окремо, допомоги на утримання дитини не надає, не спілкується з дитиною та участі у її вихованні не приймає. Позивач просить у позові стягнути аліменти, починаючи з 27.03.2020 року Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач звернулася до суду 30.03.2020 року. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини, починаючи з дня звернення позивача з даним позовом, тобто з 30.03.2020 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп.

Outcome: partial