Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

31.05.2016\~ року [PERSON] звернувся із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси місце проживання доньки [PERSON] визначено із позивачем. Донька\~ знаходиться на його утриманні.\~ \~ \~ \~ \~\~\~\~\~\~\~\~ Стверджуючи, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки в добровільному порядку, позивач просив стягнути аліменти на її утримання у розмірі 30 % прожиткового мінімуму від усіх доходів відповідача щомісячно до досягнення донькою повноліття. Позивач\~ в судовому засіданні такі позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], яка народилась 10.08.2002 року (свідоцтвом про народження, зареєстрованим Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського управління юстиції м.Одеси, актовий запис №279). 14.06.2014 року рішенням Суворовського районного суду м.Одеси шлюб між сторонами розірваний, з [PERSON] стягнуті аліменти на користь відповідача на утримання [PERSON]. Постановою державного виконавця першого Малиновського відділу ДВС ОМУЮ від 10.06.2015 року повернуто виконавчий документ [PERSON] у зв'язку з відсутністю претензій по сплаті аліментів. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05.03.2015 року місце проживання доньки [PERSON] визначено із позивачем. Із вказаного часу дитина перебуває на утриманні позивача. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181\~ Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.\~\~\~\~\~\~ Зазначене узгоджується із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якими кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють. На час розгляду справи за твердженнями відповідача вона не працює. Вказані обставини не спростовані позивачем шляхом надання належних та допустимих доказів. Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до ст. 189 СК України не існує. Договору про припинення права на аліменти для дитини у звязку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до ст. 190 СК України сторони не укладали. Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби [PERSON] дитина не має. Вищевикладені обставини не надають відповідачу право на звільнення від аліментів, а останні можуть бути стягнуті у твердій грошовій сумі в порядку ст. 184 Сімейного Кодексу України. При вирішенні спору суд враховує положення ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», за яким прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років. За ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» в 2017 році прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, а саме: - дітей віком від 6 до 18 років: з 1 травня становить 1777 грн. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на утримання [PERSON] на час розгляду справи складає 888 грн. 50 коп. При визначенні розміру аліментів суд враховує також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, матеріальний, сімейний стан сторін, працездатний вік кожного із батьків, розмір середньої заробітної плати в м.Одесі на час ухвалення рішення. Визначаючи в межах позовних вимог розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. Та обставина, що мати, будучі працездатною людиною, не працює, не є підставою вважати, що вона не неспроможна чи не має обовязку надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] у розмірі 888,50 грн. щомісячно. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в порядку ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial