Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

29 квітня 2020 року, [PERSON] звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 19.03.2016 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 339), в якому у сторін народилася малолітня донька [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та інтереси, різні погляди на життя та побут, втрату з відповідачем один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, внаслідок чого, починаючи з січня 2019 року сторони фактично не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, а тому їхній шлюб носить суто формальний характер, збереження сім`ї неможливо і розірвання шлюбу буде відповідати їхнім спільним інтересам. В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, однак на адресу суду надіслала заяви, в яких повністю підтримала свій позов, який просив задовольнити і слухати справу без її участі (а.с. 16,25). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, однак на адресу суду надіслав заяву, в якій повністю визнав позов, та просив суд слухати справу без його участі (а.с. 22-24). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 19.03.2016 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 339), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 22.01.2019 року, в якому у сторін народилася малолітня донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого повторно 22.01.2019 р. (а.с. 6,7). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у подружжя не склалося через різні характери та інтереси, різні погляди на життя та побут, втрату з відповідачем один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, внаслідок чого, починаючи з січня 2019 року сторони фактично не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, а тому їхній шлюб носить суто формальний характер, збереження сім`ї неможливо і розірвання шлюбу буде відповідати їхнім спільним інтересам. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи згоду відповідача з позовом, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам і свободам позивачки, малолітньої дитини, та моральним засадам суспільства. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивачки належать стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн., як підтверджені позивачкою документально (а.с. 1).

Outcome: approved