Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

29 жовтня 2007 року помер батько позивача [PERSON], який на день смерті був постійним жителем [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно до складу якої, серед іншого, входить право на земельну частку (пай) у Колективному сільськогосподарському підприємстві «Правда» на території Підставківської сільської ради Золотоніського району, розміром 3,10 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі. Проте [PERSON] не може оформити своє право на вказане спадкове майно, оскільки Сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений, і за цих підстав нотаріус, постановою від 10.05.2017 року, відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а тому позивач була змушена звернутися до суду із відповідним позовом про визнання права власності на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, однак надала до суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, розгляд справи просила здійснювати за її відсутності. Представник відповідача Підставківської сільської ради в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до свідоцтва про смерть (серії І-СР № 297247 від 24.03.2017 року) [PERSON] помер 29.10.2007 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 22. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із свідоцтва про народження виданого повторно (серії І-СР №493891 від 18.01.1980 року) вбачається, що [PERSON] народилася 31.07.1972 року, а її батьком є [PERSON]. Факт родинних відносин позивача із померлим [PERSON] стверджується також Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00017891850 від 07.04.2017 року, із якого вбачається, що позивач змінила своє прізвище на Петренко в результаті укладення шлюбу. В подальшому вказаний шлюб був розірваний, що стверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим повторно (серії І-СР №081636 від 07.04.2017 року). Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00017892097 від 07.04.2017 року позивач змінила своє прізвище на [PERSON] в результаті укладення шлюбу. ВІдповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.05.2017 року, Золотоніською районною державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Правда», оскільки у спадкоємця відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай). Як вбачається з листа Міськрайонного управління у Золотоніському районі та м. Золотоноша Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 30.03.2017 року №К-4385/0-0.181-14/147-17, Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку 9пай), які видавались громадянам з колективної та інших форм власності та на підставі розпорядження Золотоніської РДА від 05.08.1996 року №213 за [PERSON] зареєстровано сертифікат 02.09.1996 року за №167 (серія ЧР 0073215) на земельну частку (пай) розміром 3,10 в умовних кадастрових гектарах із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» на території Підставківської сільської ради. Згідно книги реєстрації даних сертифікат було отримано і в архів не повертався. Сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений, про що було дане оголошення в газету «Златокрай», копія якої знаходиться в матеріалах справи. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що [PERSON] за життя належало право на земельну частку (пай) у Колективному сільськогосподарському підприємстві «Правда» на території Підставківської сільської ради Золотоніського району, розміром 3,10 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається із повідомлення Золотоніської районної державної нотаріальної контори №571/01-16 від 25.05.2017 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа 23 січня 2008 року за №80. Підставою для її заведення була подана заява про прийняття спадщини від дочки [PERSON] Прийняття спадщини позивачем по справі стверджується також Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №12649312. Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач належним чином прийняла спадщину після смерті [PERSON], а оскільки оригінал правовстановлюючого документа відсутній, а власник помер, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому позов підлягає до повного задоволення. На підставі зазначеного та

Outcome: approved