Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

29.09.2021 представник відповідача адвокат Захарчук М. В. звернувся до суду із клопотанням про відшкодування судових витрат і просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Комунального некомерційного підприємства «Барський медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» Барської міської ради Вінницької області витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6400 грн. У судове засідання сторони та їх представники не з`явились. Представник відповідача адвокат Захарчук М. В. надіслав до суду заяву з проханням розглянути клопотання про ухвалення додаткового рішення без участі представників відповідача, клопотання підтримав і просив його задовольнити. Від представника позивача адвоката Халаґєри О. А. надійшли письмові заперечення проти клопотання, а також заява про його розгляд без участі позивача та її представника. Вирішуючи клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з такого. Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), від 16 грудня 2020 року у справі № 607/23825/18 (провадження № 61-4093св19), у постанові Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 689/1101/18 (провадження № 61-10292св20). За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За пунктом 9 частини першої статті 1 названого Закону представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 названого Закону). Відповідно до статті 19 цього ж Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ). Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Встановлено, що під час судових дебатів представник відповідача адвокат Захарчук М. В. заявив, що докази щодо витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, що підтверджується даними звукозапису судового засідання від 23.09.2021. Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 24.09.2021 в задоволенні позову [PERSON] відмовлено, судові витрати позивача залишено за позивачем. 29.09.2021 представник відповідача адвокат Захарчук М. В. звернувся до суду із клопотанням про ухвалення додаткового рішення щодо витрат відповідача на правничу допомогу, до якого додав належно засвідчені копії договору № 08/06-21М від 08.06.2021 про надання правничої допомоги, акта виконаних робіт з надання правової допомоги від 24.09.2021 до договору № 08/06-21М від 08.06.2021. Подання цих документів до суду 29.09.2021 через підприємство поштового зв`язку підтверджується даними фіскального чека, відповідно до яких рекомендований лист на адресу Барського районного суду був направлений 29.09.2021 о 19 год. 27 хв. Представник відповідача також надав копію платіжного доручення №1413 від 29.09.2021 про перерахування Комунальним некомерційним підприємством «Барський медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» Барської міської ради Вінницької області на користь адвоката Захарчука М. В. 6400 грн, яке проведено банком 29.09.2021 о 17 год. 49 хв. З матеріалів справи вбачається, що до відзиву представник відповідача додав орієнтований розрахунок суми судових витрат (аркуш справи 240, том 1), відповідно до якого витрати на професійну правничу допомогу становлять 4400 грн з розрахунку 800 грн за 1 годину і складаються з: 800 грн - ознайомлення з документами (1 година), 400 грн - вивчення правової ситуації клієнта, консультація, узгодження правової позиції (0,5 год), 1600 грн - огляд законодавства, практики вирішення даної категорії справ, підготовка відзиву, копіювання документів (2 години), 1600 грн - участь у судових засіданнях (з розрахунку мінімум 2 судові засідання, 2 години). У письмових запереченнях представник позивача просила залишити без розгляду клопотання представника відповідача про відшкодування витрат на правничу допомогу. При цьому посилалась на те, що розрахунок витрат на правничу допомогу є необґрунтованим, завищеним і не підтвердженим належними доказами, відсутнє документальне підтвердження фактичного понесення цих витрат. Вказувала, що у договорі про надання правової допомоги від 08.06.2021 не визначено порядок сплати гонорару. Справа є малозначною, а сума гонорару адвоката є неспівмірною зі складністю справи та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, обсяг та розмір судових витрат штучно завищено щодо іншої сторони спору. Пунктом 1.1. договору про надання правничої допомоги № 08/06-21М від 08.06.2021 передбачено, що адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту шляхом представництва його інтересів у Барському районному суді Вінницької області та відповідному апеляційному суді у справі №125/833/21 за позовом [PERSON] про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Отже, договір укладено на представництво інтересів саме у цій справі, яка чітко ідентифікована у договорі. Пунктом 3.1. вказаного договору встановлено, що клієнт сплачує гонорар адвокату з розрахунку 800 грн за годину роботи адвоката та компенсує інші підтверджені витрати. З вищенаведених норм законодавства вбачається, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, зокрема їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Аналогічні правові висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 07 липня 2021 року у справі N 910/12876/19 (провадження N 12-94гс20). Фактичне надання адвокатом послуг відповідачу підтверджується актом виконаних робіт від 24.09.2021, в якому детально описані послуги, які були надані, з розрахунку розміру гонорару 800 грн за одну годину, а саме: ознайомлення з документами та вивчення правової ситуації клієнта, консультація, узгодження правової позиції - 1,5 години (1200 грн); огляд законодавства, практики вирішення даної категорії справ та підготовка відзиву - 2 години (1600 грн), участь у судових засіданнях 16.07.2021 (1 година), 06.09.2021 (0,5 годин), 23.09.2021 (3 год) - 4,5 години (3600 грн). Загальна вартість правової допомоги в сумі 6400 грн, яка вказана в акті виконаних робіт, відповідає сумі, яка вказана у договорі, а обсяг наданих послуг відповідає доданому до відзиву орієнтовному розрахунку, за виключенням витраченого часу на участь у судових засіданнях. В матеріалах справи наявний відзив на позов. Судове засідання 16.07.2021 тривало з 08 год. 12 хв. по 09 год. 58 хв. (з виходом суду до нарадчої кімнати), 06.09.2021 - з 15 год. 57 хв. по 17 год. 49 хв. (з виходом суду до нарадчої кімнати), 23.09.2021 - з 13 год. 22 хв. по 16 год. 44 хв. (з перервою перед судовими дебатами). Отже, відповідачем належно визначено час фактичної його участі у судових засіданнях (без урахування часу перебування суду в нарадчій кімнаті і перерви у судовому засіданні). Стороною позивача не спростовано обґрунтованості наведеного відповідачем в акті виконаних робіт від 24.09.2021 складу витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Крім того, суд враховує, що позивач у позовній заяві попередньо визначила розрахунок витрат на правничу допомогу у цій справі в сумі 6500 грн, що на 100 грн більше, ніж визначена відповідачем сума. Ціну позову щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу представник позивача визначила в сумі 158908 грн 62 коп., а моральну шкоду у позовній заяві попередньо визначила в сумі 80000 грн. Фактична оплата правничої допомоги на рахунок адвоката Захарчука М. В. підтверджується копією платіжного доручення від 29.09.2021 з відміткою про проведення банком. Проаналізувавши доводи заперечень представника позивача, суд дійшов висновку, що сторона позивача не довела, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу були неспівмірними із складністю справи, виконаними роботами, ціною позову чи значенням справи для сторін. Отже, понесені відповідачем витрати на правничу допомогу підтверджені належними доказами, були пов`язаними із розглядом цієї справи, відповідають критерію реальності адвокатських витрат, зокрема їх дійсності і обґрунтованості, а також критерію розумності їхнього розміру. Тому заявлені витрати слід стягнути з позивача на користь відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved