Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

29.11.2017 року заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 в інтересах Харківської міської ради подав до суду позов, в якому просив: стягнути з [PERSON] безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 93 785, 05 грн., з [PERSON] безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 103 216, 73 грн. У судовому засіданні 15.02.2018 року заступником керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 було подано уточнену позовну заяву відповідно до якої залучено третього співвідповідача, а саме [PERSON] Відповідно до уточненої позовної заяви позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 44116,25 грн., з [PERSON] на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 46398, 06 грн., та з [PERSON] на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 106487, 48 грн. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру право власності на нерухоме майно від 01.11.2017 № 102299596 право спільної часткової власності на нежитлові будівлі 1, 2, 3 літ. «А-1» загальною площею 62,0 кв.м. по [ADDRESS] з 30.12.2012 зареєстровано за [PERSON] на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.04.2012 у справі №2029/3534/2012. В обґрунтування позовних вимог прокурор, в інтересах ХМР, посилався на те, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру право власності на нерухоме майно від 01.11.2017 № 102299596 право спільної часткової власності на нежитлові будівлі 4, 5, 6, 7, 8 літ. «А-1» загальною площею 56,3 кв.м. по [ADDRESS] з 30.09.2010 зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування від 15.07.2007 № 578. Відповідно до листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 25.10.2017 №15088/0/226-17 речові права відповідачів на земельну ділянку по [ADDRESS] не зареєстровані. Крім того, відповідно до інформації КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №1555 від 02.02.2018 встановлено, що згідно наявних архівних матеріалів щодо реєстрації права власності на нежитлову будівлю, розташовану по [ADDRESS], фактична площа якої складає 259 кв.м., в тому числі зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 135, 7 кв.м., реєстраційна адреса якої значиться по [ADDRESS], та яка складає єдиний майновий комплекс з нежитловими приміщеннями [PERSON] та [PERSON], станом на 31.12.2012 проведено реєстрацію права власності Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03.07.2001 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємельяновою І.Г. №2066. Спеціалістами Департаменту територіального контролю Харківської міської ради здійснено заходи самоврядного контролю щодо дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] За результатами вищевказаного заходу складено акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки по [ADDRESS] та [ADDRESS], в якому зазначено, що [PERSON] (Відповідач 1) з 15.07.2007 року, [PERSON] (Відповідач 2) з 24.04.2012 року по 31.07.2017 року, [PERSON] (Відповідач 3) з 03.07.2001 року використовують земельну ділянку загальною площею 0,0259 га по [ADDRESS], [ADDRESS] без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.125 Земельного кодексу України. Отже, враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав та з урахуванням ст.ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка площею 0,0259 га перебуває у власності територіальної громади міста Харкова. Відповідачі у період з 01.01.2015 року по 31.07.2017 року не сплачували за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегли у себе майно -грошові кошти. Зазначені законодавчі приписи та встановлені Харківською місцевою прокуратурою №3 та Харківською міською радою фактичні обставини стали підставою для звернення до суду із цим позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про повернення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності по [ADDRESS] та [ADDRESS]. Спеціалістами відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради проведено огляд вказаної земельної ділянки та встановлено, що [PERSON] (Відповідач 1), [PERSON] (Відповідач 2) та [PERSON] (Відповідач 3) використовують земельну ділянку для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 0, 0259 га по [ADDRESS] в м. Харкові. Межі земельної ділянки визначені відповідно до зовнішніх меж будівель. За результатами обстеження складено акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS] В судовому засіданні представником прокуратури зазначено, що Харківською місцевою прокуратурою №3 здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №42017221050000002, відомості про яке 18.01.2017 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.і ст. 197-1 КК України. Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні із залучення спеціаліста ТОВ «Лік-Проект» було виконано комплекс вишукувальних топографо-геодезичних робіт щодо визначення меж землекористування/володіння земельної ділянки за адресою: м.Харків, [ADDRESS], [ADDRESS] За результатами проведених робіт встановлено, що по [ADDRESS] та [ADDRESS], розташовані нежитлові будівлі літ.«А-1», які знаходяться на земельній ділянці площею 0,0259 га. З урахуванням комплексу вишукувальних топографо-геодезичних робіт щодо визначення меж землекористування/володіння земельної ділянки, Департаментом територіального контролю Харківської міської ради зроблено розрахунок плати за землю в розмірі орендної плати за використання [PERSON] (Відповідач 1), [PERSON] (Відповідач 2) та [PERSON] земельної ділянки площею 0,0259 га за адресою: [ADDRESS],, [ADDRESS] Так, відповідно до розрахунку [PERSON] (Відповідач 1) використанням земельної ділянки, на якій розташовані будівлі, що належать останній на праві власності у 2015 році не сплатила орендну плату в розмірі 14 041, 44 грн., у 2016 році - 20 121, 44, 36 грн., за 7 місяців 2017 року -9 953,37 грн. Відповідно до розрахунку [PERSON] (Відповідач 2) використанням земельної ділянки, на якій розташовані будівлі, що належать останній на праві власності у 2015 році не сплатила орендну плату в розмірі 14 767, 68 грн., у 2016 році - 21 162, 16 грн., за 7 місяців 2017 року - 10 468, 22 грн. Відповідно до розрахунку [PERSON] (Відповідач 3) використанням земельної ділянки, на якій розташовані будівлі, що належать останньому на праві власності у 2015 році не сплатив орендну плату в розмірі 33 893, 12 грн., у 2016 році - 48 568, 88 грн., за 7 місяців 2017 року - 24 025, 48 грн. Правовою підставою заявлених вимог позивач визначає статті 1212 - 1214 Цивільного кодексу України та зауважує, що загальна сума коштів не сплачена відповідачами у розмірі 197 001,78 грн. є сумою несплаченої відповідачем орендної плати за використання земельної ділянки на якій знаходиться нерухоме майно відповідача та яка перебуває у комунальній власності громади міста Харкова, без укладення договору оренди за період з 01.01.2015 по 31.07.2017, внаслідок чого територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради позбавлена можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі земельної ділянки в оренду. Представником [PERSON] в судовому засіданні надано суду копії квитанцій про сплату [PERSON] коштів у розмірі орендної плати на користь Харківської міської ради у сумі 44116,25 грн. Представником прокуратури до суду подано клопотання про закриття провадження відносно [PERSON] в зв'язку із сплатою коштів. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова провадження відносно стягнення з [PERSON] на користь Харківської міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 44116,25 грн. закрито. Представником [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні надано відзив на позовну заяву та письмові пояснення. У відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях зазначено, що позивачем не надано до матеріалів справи єдиного допустимого доказу про розмір нормативно грошової оцінки спірної земельної ділянки, а саме витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, не надано належних доказів на підтвердження розмірів спірної земельної ділянки, не доведено належними та допустимими доказами розмір збитків (шкоду), заявлених до стягнення У письмових поясненнях посилався на постанову Верховного Суду по справі № 922/2973/17 від 13.06.2018 року та № 159/4903/16-ц від 02.05.2018 року та просив врахувати вказані висновки при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Представником [PERSON] в судовому засіданні надано відзив на позовну заяву та письмові пояснення. У відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях зазначено, що представлений Позивачем Акт від 05.02.2018 року обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки за адресою [ADDRESS] та [ADDRESS] на підтвердження позовних вимог у відношенні [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.01.2015 року по 31.072017р. у сумі 46398,06 грн. не може бути ані належним, ані допустимим, ані достовірним, ані достатнім доказом. Також зазначив, що не відповідає дійсності та є хибною інформація про те, що право спільної часткової власності на нежитлові будівлі 1. 2, 3 літ. «а-1» загальною площею 62,0 кв.м. по [ADDRESS] з 30.12.2012 зареєстровано за [PERSON] на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.04.2012 у справі № 2029/3534/2012. У відзиві на позовну заяву зазначено також, що застосування Коефіцієнту Кф 2,5, що застосовується для земель комерційного використання, у відношенні Відповідача2 за 2015 та 2016 рр. є неправомірним. Наголошував на наявності розбіжностей та протирічь у наданих Позивачем доказів на підтвердження позовних вимог. У письмових поясненнях посилався на постанову Верховного Суду по справі № 922/2973/17 від 13.06.2018 року та просив врахувати вказані висновки при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. В ході з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено, що відповідачам на праві власності належать нежитлові будівлі по [ADDRESS] та [ADDRESS] загальною площею 0,0259 га. Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 05.02.2018 року здійснено обстеження земельної ділянки та встановлено, що відповідачі використовують земельну ділянку площею 0,0259 га по [ADDRESS] та [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель. Відповідно до ч.2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. З моменту виникнення права користування на нерухоме майно у відповідача виник обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під нерухомим майном, оскільки право власності або користування виникає з моменту його реєстрації відповідно до приписів ст.125 Земельного кодексу України. Під час розгляду справи було встановлено, що правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку не оформлено. На підтвердження вказаної інформації, представником Харківської міської ради через канцелярію суду 25.05.2018 року надано лист від 24.05.2018 року, в якому зазначено, що відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області відділ у м. Харкові від 21.05.2018 року № 19-20-0.23,08-1581\\116-18 та листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 23.05.2018 року № 3446/0/225-18 речові права відповідачів у справі на земельну ділянку по [ADDRESS] та [ADDRESS] не зареєстровані. Правовою підставою заявлених вимог позивач визначає статті 1212 - 1214 ЦК України, проте суд не погоджується із застосування до спірних правовідносин вказаних статей ЦК України, які здійснюють правове регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна. В даному випадку, неодержана орендна плата є упущеною вигодою, яку особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. Упущ еною вигодою за змістом ст. 22 ЦК України і ч. 2 ст. 224, ст. 225 ГК вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а друга сторона додержувалася правил здійснення господарської діяльності. Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності. Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, зокрема, Земельним кодексом України (далі - ЗК). За змістом статті 152 ЗК держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Водночас відповідно до статті 156 ЗК власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Згідно зі статтею 157 ЗК відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Статтею 1166 ЦК передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Вирішуючи питання наявності у діях відповідача складу цивільного правопорушення, суд враховує наступне. Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав (благ) і законних інтересів іншої особи і спричинила заподіяння позадоговірної шкоди. Поведінка визнається протиправною незалежно від того, знав чи не знав правопорушник про неправомірність своєї поведінки. Відповідачі не вчинили передбачені законодавством дії для оформлення права користування земельною ділянкою, на якій було розташоване належне їм на праві власності нерухоме майно, тому їх поведінка є протиправною. Крім того, наявна вина відповідачів в ухиленні від вчинення дій щодо оформлення права користування земельною ділянкою та причинний зв'язок між шкодою, завданою власнику земельної ділянки та протиправною поведінкою заподіювачів. Водночас, позивачем в даному провадженні не доведено належними та допустимими доказами розмір збитків (шкоду), заявлених до стягнення. Як вже зазначалося, згідно ст. 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 р. № 284, відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Згідно з п. 2 вказаного Порядку, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії. Позивачем, на підтвердження своїх позовних вимог, надано Акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки за адресою: м. Харків, [ADDRESS] та [ADDRESS] від 05.02.2018 року, складений головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради; інженером-геодезистом; інженером-землевпорядником. В цьому Акті позивач стверджує, що відповідач, в період з 01.01.2015 р. по 31.07.2017 р., використовує земельну ділянку по [ADDRESS] та [ADDRESS] площею 0,0259 га. На підставі Акту позивач розрахував упущену вигоду у формі неотриманої орендної плати - в сумі 197 001,78 грн. Однак, в порушення вимог Порядку, Акт та розрахунок збитків складено позивачем, а не комісією в складі представників районної державної адміністрації, власника земельної ділянки, представника відповідача, представників територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки - як передбачено п. 2 Порядку. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову з застосуванням до спірних правовідносин статтей 1212 - 1214 Цивільного кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed