Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

29 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Свої вимоги мотивувала тим, що з 1988 року вона проживала однією сім'єю з [PERSON] до дня його смерті - [INFO] року в с. Бобрик Білопільського району Сумської області. Заявниця проживала разом із [PERSON] за вказаною адресою однією сім'єю, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, розпоряджались спільним бюджетом. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на земельну ділянку, площею 4,4687 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бобрицької сільської ради Білопільського району, яка належала померлому на підставі державного акту серії [NUMBER], виданого на ім'я «[PERSON]». За життя спадкодавець заповіт не складав, інших спадкоємців не має. Після смерті спадкодавця заявниця вступила у фактичне управління спадковим майном шляхом проживанням разом з спадкодавцем до дня його смерті, розпоряджалась речами померлого. Як спадкоємець четвертої черги вона має намір оформити спадщину після смерті спадкодавця, однак юридично оформити її не може у зв'язку із розбіжністю написання прізвища спадкодавця у деяких правовстановлюючих документах. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факти, що мають юридичне значення, а саме: - факт спільного проживання з [PERSON] однією сім'єю понад п'ять років з 1988 року до [INFO] року, тобто до часу відкриття спадщини; - що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий на ім'я «[PERSON]» на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 25 жовтня 2004 року № 533, загальною площею 4,4687 га, дійсно належить [PERSON], який помер [INFO] року. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та представник заявниці [PERSON] за довіреністю [PERSON] заявлені вимоги підтримав повністю, просив встановити факти, що мають юридичне значення, а саме: проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] понад п'ять років з 1988 року до [INFO] року, тобто до часу відкриття спадщини та факт належності правовстановлюючого документа. Представники заінтересованих осіб - Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області та приватний нотаріус Білопільського нотаріального округу Бойко О.І. в судове засідання не з'явились, надавши суду письмові заяви про розгляд справи без участі представників. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили факт спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] з 1988 року по день смерті останнього - до [INFO] року в с. Бобрик Білопільського району та народження у них спільних п'ятьох дітей, батьком яких є [PERSON], та спільного ведення ними підсобного господарства. Підстав сумніватись у показах зазначених вище свідків у суду немає, оскільки вони не суперечать одне одному і дослідженим судом письмовим матеріалам справи. Заслухавши пояснення заявниці [PERSON], представника заявниці [PERSON], свідків [PERSON] та [PERSON], повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце, час і народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в абз. 1 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами і доповненнями, суд може встановлювати також факти належності особі правовстановлюючих документів. За приписами ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'ю, відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Ці права і обов'язки не обов'язково мають бути обов'язками щодо взаємного утримання. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року в с. Бобрик Білопільського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] Згідно наявної в матеріалах справи копії Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], виданого 18 квітня 2006 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 25 жовтня 2004 року № 533, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № [NUMBER], «[PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Бобрицької сільської ради Білопільського району Сумської області, загальною площею 4,4687 га (а. с. 7). На підставі довідок, виданих Бобрицьким старостатом Миколаївської селищної ради від 07 березня 2017 року за № 1589 та 23 червня 2017 року за № 3875, [PERSON], який помер [INFO] року, а/з № 07 за життя належала земельна ділянка площею 4,4687 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З 07 вересня 1988 року і до дня смерті [PERSON] постійно проживав разом із [PERSON] в с. Бобрик Білопільського району Сумської області. Спадкоємцем на майно за законом є - [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом зберігання державного акту на право власності на земельну ділянку (а. с. 8-9). Зі змісту письмового роз'яснення, виданого приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І. від 22 серпня 2017 року № 1312/01-16 вбачається, що оформлення спадщини після [PERSON], який помер [INFO] року, не вдається можливим у зв'язку з тим, що факт проживання спадкоємців однією сім'єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду та не подані документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (а. с. 5). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру інформація щодо спадкової справи після [PERSON], який помер [INFO] року, відсутня (а. с. 4). Заявниця вказує, що вона та [PERSON] проживали однією сім'єю з 1988 року по день смерті останнього - [INFO] року в с. Бобрик, однак оформити право власності на спадкове майно померлого вона не має можливості через розбіжність написання прізвища спадкодавця у деяких правовстановлюючих документах. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти того, що заявниця [PERSON] спільно проживала з [PERSON] однією сім'єю понад п'ять років з 1988 року до [INFO] року, тобто до часу відкриття спадщини; а також те, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий на ім'я «[PERSON]» на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 25 жовтня 2004 року № 533, загальною площею 4,4687 га, дійсно належить [PERSON], який помер [INFO] року Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку про задоволення вимог [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved