Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

29.08.2017 позивач звернулася до суду з позовом та з урахуванням збільшених позовних вимог просить суд: - розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві , актовий запис № 1485; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON],[INFO] у розмірі 930,00 грн. щомісячно з урахуванням індексації до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 6011, 20 грн. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем уклала шлюб 01.10.2003, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1485. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, оскільки через розбіжність у поглядах на життя, спільне проживання сторін, існування сім`ї та збереження шлюбу виявилося не можливим. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Крім того, позивач зазначає, що дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Позивач працює та отримує заробітну плату, однак коштів на дитину не вистачає. Вказує, що відповідач офіційно не працює , знаходиться в працездатному віці, інших неповнолітніх дітей немає, а тому може сплачувати аліменти на утримання дитини. Крім того, просить стягнути на свою користь витрати на правову допомогу, якою скористалася під час подання позову до суду. Враховуючи вищенаведене, просила позов задовольнити з наведених вище підстав. 29.08.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 01.09.2017 по справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду. 23.10.2017 на адресу суду від Служби у справах дітей Солом'янської районної державної адміністрації надійшов лист про розгляд справи за відсутності її представника. 17.07.2018 на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника. Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити останні з наведених вище підстав. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували частково, зокрема, в частині стягнення витрат на правову допомогу на користь позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.10.2003, про що свідчить свідоцтво про одруження. (а.с.7). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Судом також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні. Діти залишаються проживати з матір'ю. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Отже, позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, то суд приходить до наступного. Крім того, згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Судом встановлено, що сторони є батьками - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Вбачається, що відповідач знаходиться у працездатному віці, та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Договори про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно ст. 184 СК України, розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю. А також якщо виплата заробітної плати провадиться із затримкою на порушення умов трудового законодавства. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Крім цього, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, а тому виходячи з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON],[INFO] у розмірі 930,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 29.08.2017 року і до її повноліття. При визначенні вказано вище розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача та вважає, що такий розмір аліментів останній може надавати на утримання дитини. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Отже, позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ч. ч1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.. Встановлено, що 10.08.2017 між адвокатом [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання правничої допомоги (а.с.35) Згідно акту прийому - передачі виконаних робіт від 16.02.2018 вбачається , що виконавцем, а саме [PERSON] виконано робіт на суму 6011,20 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 1 від 16.02.2018 (а.с.40,41). З опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги вбачається, що кількість витраченого часу становить 10 год. та складає вартість 6011,20 грн.(а.с.39). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» / в редакції Закону України № 1774-VIII від 06.12.2016 року / розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до Закону України « Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2017 року становив 1624, 00 грн., тобто 40% становить 649, 60 грн., а з грудня 2017-1762,00 грн.,тобто 40 %-704,80 грн., з 01.01.2018-1762,00 грн., тобто 40%-704, 80 грн. З урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України та складових, які мають враховуватися для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат у справі, суд вважає приведений розрахунок часу таким, що є співмірним зі складністю справи та часу, необхідного для виконання робіт, зазначених у розрахунку. За таких обставин, враховуючи зазначений у розрахунку загальний час, затрачений адвокатом, та вимоги закону щодо розміру компенсації за годину роботи, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1 639, 20 грн. витрат на правову допомогу: 649, 60 грн. - 1 год. вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, 649,60 грн. - 1 год. написання проекту позовної заяви, 340, 00 грн. - 30 хв. написання заяви про збільшення розміру позовної вимоги. Разом з тим, позивачем не додано та з матеріалів справи не вбачається, що адвокатом були вчинені дії по написанню письмових пояснень, а тому враховувати 1 год. витраченого часу на вказну дію, суд не вбачає підстав. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. Крім того, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. З урахуванням задоволення позовних вимог про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial