Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

31.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту у розмірі 29245,54 грн., в якому вказує, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору № б/н від 25.12.2013 року, відповідач отримала кредит у розмірі 1100,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, однак порушила зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 21.03.2017 року склала в сумі 29245,54 грн., з якої заборгованість по кредиту в сумі 1810,41 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 22021,29 грн., заборгованість за пеню та комісію 3545,00 грн., а також штрафи відповідно до п. п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 1368,84 грн. Прохають стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 29245,54 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 1600,00 грн. та витрати за публікацію оголошення в пресі в сумі 550 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій прохає розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином згідно копії оголошення друкованого органу, що міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача пред'являються за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Справа розглянута за останнім відомим місцем реєстрації відповідача в заочному порядку, на підставі наявних в ній доказах, проти чого не заперечує представник позивача в письмовому клопотанні. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором Матеріалами справи встановлено, що 25.12.2013 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н, що підтверджується копією заяви відповідача (а.с.6), умовами і правилами надання банківських послуг (а.с.9-23). Відповідно до заяви позивач надає відповідачу кредит у сумі 1100,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки ( а.с.6-8). Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується Умовами та Правилами надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити ( збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором також передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач порушила зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 4-5). Заборгованість станом на 21.03.2017 року становить 29245,54 грн., з якої заборгованість по кредиту 1810,41 грн., відсотки за користування кредитом 22021,29 грн., заборгованість за пеню та комісію 3545,00 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 1368,84 грн. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Доказів того, що кредит повністю виплачений у матеріалах справи не має, не спростовано це і відповідачем. Таким чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідач має заборгованість, як по сумі кредиту так і на встановлених договором процентах, штрафу, комісії, пені. А тому позов підлягає задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. А тому судовий збір у сумі 1600,00 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви та витрати, повязані з розміщенням оголошення в пресі про виклик відповідача в сумі 550,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved