Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

4 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з названим позовом до відповідача з вимогою стягнути заборгованість у розмірі 45534,14 дол. США, що за курсом 27,23 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.02.2016 р. складає 1 239 894,63 грн., за кредитним договором № CNSLAU00150001 від 03.08.2007 р.. Позов обґрунтовував тим, що уклав з відповідачем зазначений кредитний договір згідно якого надав кредит у розмірі 24877,31 дол. США на строк до 03.08.2014 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору погашення заборгованості повинно здійснюватись в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 24.02.2016 р. має заборгованість - 45534,14 дол. США, яка складається з наступного: 10921,93 дол. США - заборгованість за кредитом; 5941,04 дол. США - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1042,22 дол. США - заборгованість за комісією за користування кредитом; 27628,95 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності, а саме: загального строку позовної давності 3 роки, оскільки договору про її збільшення вона з банком не укладала. Окрім того, по даній справі є рішення та ухвала, які набрали законної сили, між тими є сторонами по тому ж питанню за 2010, 2011, 2013 та 2015 роки. На підставі зазначеного просила суд відмовити у позові в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з'явився, подавши до суду заяву, згідно якої просив судове засідання провести без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що у 2009 році у зв'язку з виникненням заборгованості за кредитним договором на вимогу банку передала заставлений автомобіль, на який було звернуто стягнення рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у 2010 році в рахунок погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором. Останній платіж по кредитному договору вона внесла у жовтні 2010 року на суму близько 130 доларів. У зв'язку з цими обставинами вважає, що заборгованості перед позивачем у неї немає. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову за його безпідставністю та у зв'язку із пропуском загального строку позовної давності, пославшись на те, що рішенням суду у 2010 році було звернуто стягнення на предмет застави в рахунок погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з чим заборгованість у відповідачки відсутня. Крім того, банк звернувся з позовом після закінчення загального строку позовної давності, який угодою сторін не збільшувався. Вислухавши пояснення, перевіривши надані докази, оглянувши матеріали цивільної справи № 2-269/11 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Як встановлено судом, «ПриватБанк» в особі філії «Чернігівське регіональне управління ЗАТ КБ «ПриватБанк» (далі банк) і [PERSON] (далі позичальник) 3 серпня 2007 року уклали кредитний договір № CNSLAU00150001, за основними умовами якого банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 03.08.2007 р. по 03.08.2014 р. включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії (далі кредит) у розмірі 24877,31 дол. США на наступні цілі: 17500,00 дол. США на купівлю автомобіля (споживчі цілі), а також у розмірі 6,81 дол. США на сплату за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п. 1.2.; на сплату страхового платежу за договором особистого страхування № CNSLLK00051535 від 03.08.2007 р. та строк до 03.08.2008 р. у сумі 177,43 дол. США, а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 175 дол. США та у розмірі 6721,07 дол. США на оплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7. даного договору, за сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця у період сплати у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п. 3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 6.2. даного договору. Періодом сплати вважати період з 10 по 15 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 355,00 дол. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Крім того, «ПриватБанк» в особі філії «Чернігівське регіональне управління ЗАТ КБ «ПриватБанк» (далі заставодержатель) і [PERSON] (далі заставодавець) 7 серпня 2007 року уклали договір застави рухомого майна, згідно основних умов якого передано в заставу належний заставодавцю на праві власності автомобіль марки LANDMARK, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER], в забезпечення виконання зобов'язань заставодавця за кредитним договором від 03.08.2007 р. № CNSLAU00150001, укладеного між ними, по: поверненню кредиту в сумі 18159,75 дол. США; сплаті за користування кредитом відсотків у розмірі 1% в місяць на суму заборгованості по кредиту; сплаті відсотків за користування кредитом при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту у розмірі 2,50% на місяць, нараховані на суму непогашеної у строк заборгованості по кредиту; сплаті пені в розмірі 0,15% від суми непогашеного платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2010 року у справі № 2-7535/2010 за позовом ПАТ КБ «ПиватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, що набрало законної сили, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави задоволено. Передано в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом вилучення у [PERSON] належне їй на праві власності заставлене майно - легковий автомобіль марки LANRMARK, модель BQ6473G, 2007 р.в., тип: легковий універсал-В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CNSLAU00150001 від 03.08.2007 р., в розмірі 123162 грн. 46 коп., що є еквівалентом 16077,81 дол. США, звернуто стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки LANRMARK, модель BQ6473G, 2007 р.в., тип: легковий універсал-В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом надання ПАТ КБ «ПриватБанк» права укладати від імені [PERSON] договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Як зазначено у рішенні, відповідачка згідно акту від 24.09.2009 р. та довіреності від 21.10.2009 р. передала автомобіль працівникам банку для реалізації та погашення кредиту. Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 20 грудня 2010 року у справі № 2-800/2010 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позовну заяву залишено без розгляду за заявою позивача. Заочним рішенням Славутицького міського суду Київської області від 7 вересня 2011 року у справі № 2-269/11 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредиту, процентах та комісії у розмірі 10797,04 доларів США. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по пені у розмірі 720 гривень 41 копійку, що еквівалентно 90,42 доларів США та судові витрати у розмірі 1000 гривень 48 копійок, всього 1720 гривень 89 копійок. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2012 року у справі № 2/0417/4706/2012 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 112021 грн. 70 коп. за кредитним договором № CNSLAU00150001 від 03.08.2007 року. Стягнуто солідарно з ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 10000,00 грн.. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-п/202/99/2013 від 28 березня 2013 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення від 18 травня 2012 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку. Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 4 червня 2013 року у справі № 377/273/13-ц за заявою представника відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення заяву задоволено. Заочне рішення Славутицького міського суду Київської області від 07.09.2011 р. по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Чернігівського регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № CNSLAU00150001 від 03.08.2007 р. скасовано за нововиявленими обставинами та призначено судовий розгляд в загальному порядку. Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 16 липня 2013 року у справі № 2-269/11 позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Чернігівського регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду. Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 12 лютого 2015 року у справі № 377/1388/14-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка набрала законної сили, позовну заяву залишено без розгляду. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № CNSLAU00150001 від 03.08.2007р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 24.02.2016 р., загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 10921,93 дол. США, що складає еквівалент 297404,15 грн.; в т.ч. залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом - 10921,93 дол. США, що складає еквівалент 297404,15 грн.; загальний залишок заборгованості за процентами - 5941,04 дол. США, що складає еквівалент 161774,52 грн.; в т.ч. залишок заборгованості за процентами, нарахованими на залишок простроченої заборгованості за кредитом - 5941,04 дол. США, що складає еквівалент 161774,52 грн.; заборгованість з комісії - 1042,22 дол. США, що складає еквівалент 28379,65 грн.; в т.ч. заборгованість за простроченою комісією - 1042,22 дол. США, що складає еквівалент 28379,65 грн.; погашено пені, в т.ч. списано - 665,32 дол. США, що складає еквівалент 18116,66 грн.; загальна сума нарахованої пені - 27628,95 дол. США, що складає еквівалент 752336,31 грн.; всього заборгованості за кредитом - 45534,14 дол. США, що складає еквівалент 1239894, 63 грн.. Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга). Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (частина перша). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга). Згідно абзацу першого частини другої статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Одним з наслідків порушення договору позичальником, який передбачений частиною другою статті 1050 ЦК України, є право позикодавця у разі прострочення повернення чергової частини позики вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як видно зі змісту рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2010 року у справі № 2-7535/2010 за позовом ПАТ КБ «ПиватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, що набрало законної сили, а також змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості станом на 09.06.2009 р. банк скористався правом вимоги дострокового повернення всієї суми заборгованості по кредиту. Зі змісту розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 24.02.2016 р. видно, що 16.04.2010 р. за рахунок реалізації предмета застави було погашено прострочену заборгованість по тілу кредиту на суму 3435,43 дол. США, а 26.04.2010 р. погашено комісію на суму 228,78 дол. США, пеню на суму 363,20 дол. США, проценти на суму 1772,20 дол. США, що не припинило зобов'язань за кредитним договором відповідно до положень ст. 598 та 599 ЦК України, оскільки у повному обсязі заборгованість по кредиту за рахунок реалізації предмета застави погашена не була. Тому твердження відповідача та її представника про відсутність заборгованості по кредитному договору внаслідок звернення стягнення на предмет застави за рішенням суду не грунтуються на умовах кредитного договору та положеннях цивільного законодавства. Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1). Відповідно до ст. 264 цього Кодексу перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно правила ч. 1 ст. 265 цього Кодексу залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Як видно зі змісту розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 24.02.2016 р. останній платіж позичальника було зараховано 25.10.2010 р. на погашення пені на суму 0,24 дол. США, на погашення процентів на суму 5,65 дол. США. Оскільки банком було змінено строк повернення кредиту з використанням права дострокової вимоги сплати всієї суми заборгованості, то початок перебігу строку загальної позовної давності слід обчислювати після його переривання внаслідок часткової сплати заборгованості з наступного дня після сплати, тобто з 26.10.2010 р.. Пред'явлення банком попередніх позовів до позичальника про стягнення заборгованості, які були залишені без розгляду, не перервало і не зупинило перебігу позовної давності, оскільки предметом вказаних позовів не була частина вимоги, а їх предметом було стягнення заборгованості у повному обсязі. Згідно ст. 257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 цього Кодексу позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За правилом ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Як видно з поштового штемпеля на конверті, у якому позовна заява була здана на пошту, позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача 04.04.2016 р., тобто після спливу загального строку позовної давності в три роки. Згідно правила ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності при вирішенні спору, у позові необхідно відмовити з цієї підстави. Згідно правил ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення судові витрати позивачеві не відшкодовуються.

Outcome: dismissed