Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

31 січня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 08 червня 2013\~року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею, а відповідач сплачує аліменти на її утримання. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, через що виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати нею почуття поваги та любові до відповідача. Шлюбні відносини вони припинили у 2017 році, з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Спору щодо визначення місця проживання дитини та поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 20 березня 2019 року було відкрито провадження у справі (а.с.\~7-8). У підготовче засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 19, 20). У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 червня 2013 року, про що Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 132 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 5). Сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 6). На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 2017 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з наведеним, [PERSON] має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне в зв`язку з реєстрацією шлюбу. Суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 600,00 грн. належить відмовити, оскільки жодних належних та допустимих доказів понесення позивачем таких витрат та у зазначеному розмірі суду не подано. На підставі викладеного,

Outcome: approved