Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

31 липня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою м. Дніпро, вул. Платова, буд. 49В. Відповідач користується домоволодінням без будь-яких правових підстав. [PERSON] перебувала в шлюбі з братом позивача [PERSON] та тимчасово проживала з ним у вказаному будинку. [PERSON] помер. На даний час в домоволодінні зареєстровані, але фактично не проживають більше 12 місяців [PERSON], який є сином відповідача, та [PERSON], який є сином [PERSON] Відповідач змінила всі замки у спірному домоволодінні та забороняє позивачу приходити туди. Позивач неодноразово намагалася домовитися з відповідачем про її добровільне звільнення житлового приміщення, але отримувала категоричну відмову. Відповідач не сплачує комунальні послуги, виникає заборгованість, яку змушений платити позивач. \~ \~ \~ \~З урахуванням викладеного, позивач просить суд усунути їй перешкоди у користуванні та розпорядженні нею домоволодінням за адресою м. Дніпро, вул. Платова, буд. 49В. Виселити без надання іншого житла [PERSON] з житлового приміщення, домоволодіння за адресою м. Дніпро, вул. Платова, буд. 49В. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 11 вересня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою та виселення, та призначено до розгляду по суті в судовому засіданні. 04 квітня 2018 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вона у спірному домоволодінні не проживає, зареєстрована та проживає за адресою [INFO]. Вона проживала у спірному домоволодінні до 12.02.2013 року, однак з цієї дати була знята з реєстрації за вказаною адресою. Позивач не довела, що вона сплачує комунальні послуги за квартиру. В спірному домоволодінні проживає син відповідача [PERSON], який оформив субсидію за вказаною адресою та сплачує за комунальні послуги. Просить у задоволенні позову відмовити. Просить розглядати справу у її відсутність. Ухвалою суду\~від 04\~квітня 2018\~року визначено\~розгляд справи\~проводити в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без виклику\~сторін з\~призначенням судового\~засідання на\~10\~травня 2018\~року.\~ Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного висновку. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі\~України (ст. 16), Цивільному процесуальному\~кодексу України (ст.4). Згідно зі ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~ Судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою м. Дніпро, вул. Платова, буд. 49-В, що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 05 жовтня 2001 року, виданого виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради. Згідно довідки про склад сімї від 14.06.2017 року, виданої відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, до складу зареєстрованих по даній адресі входять: [PERSON] власник без реєстрації, [PERSON] племінник, [PERSON] син племінника. Таким чином, в обгрунтування позовних вимог позивачем фактично надано докази, які підтверджують його право власності на квартиру № 49-В по вул. Платова у м. Дніпрі, та довідку про зареєстрованих осіб за цією адресою. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~та пункту 2 частини першої статті\~3, статті\~321 ЦК\~ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених\~Конституцією\~та законом. Ураховуючи, що згідно зі\~статтею 92 Конституції України\~правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Частиною першою\~статті 316 ЦК України\~передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319 ЦК України\~визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями\~статті 321 ЦК України\~встановлено принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. При цьому власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Згідно із\~статтею 386 ЦК України\~держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 33 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення\~статті 391 ЦК України, про те, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей\~391,\~396 ЦК України\~позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння». Позивач стверджує, що у спірному домоволодінні проживає [PERSON], однак жодного доказу на підтвердження своїх доводів не надав, як то показань свідків, відповідних актів, які б свідчили про те, що відповідач дійсно мешкає у спірній квартирі тощо. Навпаки, з наданих позивачем доказів та з його позовної заяви вбачається, що у спірному домоволодінні зареєстровані інші особи, які не є відповідачами у даній справі. Відповідач же надала докази, які свідчать про її фактичну реєстрацію за іншою адресою, а саме копію паспорта, з якого вбачається, що ще 12.02.2013 року вона була знята з реєстрації за вказаною адресою, та довідку КП ДМР «Жилсервіс-5» про її реєстрацію за адресою вул.. Д. Нечая, 19 кім.234. Позивач також не надав доказів, які б свідчили про те, що він пропонував відповідачу виселитися із спірного домоволодіння, а відповідач відмовляється це зробити, тобто не довів, що між сторонами виник спір та що відповідач своїми діями порушив права позивача. З огляду на наведене, позовні вимоги задоволенню не підлягають в звязку з їх небгрунтованістю. Відповідно до\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed