Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

30.09.2015р. [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що 07.12.2012 року померла її мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-АМ № 242886, актовий запис № 37, після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельної ділянки , цільове призначення якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено в звязку з втратою правовстановлюючого документа, а саме державного акту про право власності на земельну ділянку . Державний акт про право приватної власності на землю за невстановлених обставин був втрачений, про його втрату було повідомлено через засоби масової інформації ( оголошення в районній газеті «Колос» ) . Окрім неї , право на частку спадкового майна мали її брати [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які зробили відповідні заяви про відмову від прийняття спадщини на її користь. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте направила до суду свою заяву , в якій просила розгляд справи провести у її відсутності та вимагала визнати її право власності на земельну ділянку. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, направив до суду телефонограму від 13.10.2015 року , в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, , справу просив розглянути у його відсутності. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померла [PERSON] , яка померла 7.12.2012 року в с. Очеретня Погребищенського району Вінницької області , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а. с. 9) була власником земельної ділянки площею 3.6008 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с.12 ). У встановлений законом строк позивачка , як єдиний спадкоємиць за законом,що підтверджується матеріалами справи подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області за №016/330 від 16.09.2015 р. (а. с. 11) у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, в звязку з втратою правовстановлюючих документів. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON]. , яка померла 7.12.2012 року була власником земельної ділянки площею 3.6008 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області , [PERSON] як спадкоємиць за законом подала до нотаріальної контори заяву про її прийняття, однак у звязку з втратою правовстановлюючих документів не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивачки , необхідно визнати за нею право приватної власності на це майно.

Outcome: approved