Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

29 серпня 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітніх дітей. У позовній заяві позивачка зазначає, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 липня 2011 року Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, про що зроблено актовий запис №65. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, а саме: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, у звязку з тим, що у них постійно виникають конфлікти, сварки з питань сімейного життя, що призвело до відчуження один від одного. На теперішній час сімя сторін фактично розпалася та примирення неможливе. Сторони не проживають разом з лютого 2018 року. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач останнім часом бере участь в утриманні дітей нерегулярно та на власний розсуд. Досягнута усна згода щодо їх утримання, але її відповідач наразі не дотримується. Отже, дане питання між сторонами в мировому порядку не врегульовано. Відповідач інших утриманців не має. Інформація щодо стягнень за виконавчими документами відсутня. Тому, позивачка просить суд розірвати вищезазначений шлюб, прізвище просить не змінювати; стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходів/заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання даної заяви до суду та до повноліття старшої дитини; стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 704,80 грн. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2018 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначений в порядку загального позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, проте надала заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] також у судове засідання не з`явився. Також надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач [PERSON] визнав позов. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 липня 2011 року Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, про що зроблено актовий запис №65. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, а саме: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, у звязку з тим, що у них постійно виникають конфлікти, сварки з питань сімейного життя, що призвело до відчуження один від одного. На теперішній час сімя сторін фактично розпалася та примирення неможливе. Сторони не проживають разом з лютого 2018 року, спільного господарства не ведуть. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач останнім часом бере участь в утриманні дітей нерегулярно та на власний розсуд. Домовленість про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнута. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, \~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першою\~статті 182 СК України\~визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою цієї ж статті визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд вважає необхідним розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 08 липня 2011 року Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області за актовим записом №65, після розірвання шлюбу позивачці прізвище не змінювати. Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей, доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня подачі позову до суду і до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 704,80 грн. Сплату судового збору за позивну вимогу про стягнення аліментів слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене і

Outcome: approved