Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

30 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала в шлюбі з 1998 року по 2000 рік, сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Позивач зазначає, що син проживає з нею і знаходиться на її повному утриманні. З 01 вересня 2016 року син навчається у Сумському державному університеті, на денній формі навчання. Син потребує матеріальної допомоги на період навчання. Позивач зазначає, що відповідач є працездатною особою, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1600,00 щомісячно, до закінчення сином навчання. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити, пояснила, що з відповідачем вони не підтримують відносини з моменту розірвання шлюбу з 2000 року, їй невідомо, де відповідач перебуває, аліменти він не сплачує тривалий час, існує значна заборгованість по аліментам. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання. Будь-яких пояснень чи заперечень проти позову або заяв про відкладення розгляду справи відповідачем не подано. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Так, з копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився 27 березня 1999 року, і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа №2-3539 від 16 грудня 1999 року з [PERSON] стягувались аліменти на користь [PERSON] на утримання непнолітноьї дитини у розмірі ? частини від заробітку. Заборгованість станом на 27.03.2017 року склала 46801,94 грн. (а.с.10). 27 березня 2017 року син [PERSON] досяг повноліття. Згідно довідки від 24 березня 2017 року, виданої Сумським державним університетом, [PERSON] є студентом І курсу факультету електроніки та інформаційних технологій денного відділення на умовах бюджетного фінансування (а.с.9). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, в звязку чим не працює, і потребує матеріальної допомоги. Згідно пояснень [PERSON] протягом 2016 року він отримував щомісячну стипендію у розмірі 825 грн., але з початку 2017 року він не отримує стипендію, так як змінилась система нарахування стипендії, що залежить від рейтингу. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] працює, отримує дохід, про розмір якого надала суду довідку (а.с.38). Відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], який продовжує навчання і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатною особою, має можливість надавати матеріальну допомогу. Будь-яких доказів, які б спростовували позовні вимоги, відповідач не надав. В той же час суд вважає, що позивачем не обґрунтовано той розмір аліментів, який вона просить стягнути з відповідача, а саме: 1600 грн. Посилання позивача на те, що цей розмір становить прожитковий мінімум суд не може прийняти до уваги як єдину підставу для задоволення позову, оскільки законом передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання другим з батьків, стан здоровя, матеріальне становище сторін, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи те, що позивач як мати також може надавати утримання повнолітньому сину, який продовжує навчання, та враховуючи, що [PERSON] має можливість за умови підвищення рейтингу отримувати стипендію, суд вважає, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання повнолітнього сина у розмірі 800,00 грн. щомісячно буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам повнолітнього сина, позивачки, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача, та інших осіб. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В даному випадку позов подано до суду 29 березня 2017 року (згідно штампу на поштовому конверті). На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в звязку із задоволенням позову, та у звязку з тим, що позивач за даною категорією справи була звільнена від оплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial