Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

31.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру сплаченої суми тимчасової державної соціальної допомоги на дітей. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до заяв [PERSON] про призначення усіх видів соціальної допомоги від 25.05.2009 року, від 09.12.2011 року, від 06.06.2014 року та від 02.12.2014 року, управлінням соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради призначено тимчасову державну допомогу на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, а саме: на [PERSON], [INFO], починаючи з 01.05.2009 року по 31.10.2009 року, з 01.12.2011 року по 31.05.2012 року, з 01.06.2014 року по 30.11.2014 року та з 01.12.2014 року по 31.05.2015 року. Відповідно до ст.22 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», при наданні документів, на підставі яких [PERSON] призначено допомогу, остання зобовязувалася повідомляти управління соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району про всі обставини, що впливають на виплату допомоги. 19.06.2015 року [PERSON] надала управлінню заяву про припинення виплати тимчасової допомоги на дитину, батько якої ухиляється від сплати аліментів, у звязку з отриманням у період з січня 2015 року по квітень 2015 року від батька дитини [PERSON] [INFO], аліменти у розмірі 2953,16 грн., що підтверджується довідкою про доходи Дніпропетровського слідчого ізолятора від 08.05.2015 року № 3/211. Відповідно до п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189 «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливість утримувати дитину або місце проживання їх невідоме», виплата тимчасової допомоги припиняється у разі добровільного виконання рішення суду особою, зобовязаною виплачувати аліменти. У звязку з цим з 01.01.2015 року [PERSON] втратила право на одержання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів та була знята з обліку. За період з 01.05.2009 року по 31.10.2009 року, з 01.12.2011 року по 31.05.2012 року, з 01.06.2014 року по 31.12.2014 року [PERSON] виплачено тимчасову державну допомогу на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів у сумі 5374 грн. 93 коп. Згідно з п. 10 ст. 181 Сімейного кодексу України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовуються в повної обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189 «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливість утримувати дитину або місце проживання невідоме», якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. На теперішній час питання повернення сплаченої тимчасової допомоги відповідачем перед управлінням залишається відкритим. Також, управління з аналогічним позовом, 10.09.2015 року вже зверталося до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська, але ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.11.2015 року позовну заяву управління до [PERSON] було повернуто позивачу, оскільки при подачі позову не був сплачений судовий збір. Враховуючи вищенаведене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь управління соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради суму сплаченої тимчасової державної допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів у розмірі 5374 грн. 93 коп. Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ст.74 ч.5, ч.8 ст.76 ЦПК України, судовим викликом за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно до ст.224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. В судовому засіданні досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана, довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до заяв [PERSON] про призначення усіх видів соціальної допомоги від 25.05.2009 року (ар.с.3-4), від 09.12.2011 року (ар.с.5-6), від 06.06.2014 року (ар.с.7) та від 02.12.2014 року (ар.с.8), управлінням соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради призначено тимчасову державну допомогу на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, а саме: на [PERSON], [INFO], починаючи з 01.05.2009 року по 31.10.2009 року (ар.с.9), з 01.12.2011 року по 31.05.2012 року (ар.с.10), з 01.06.2014 року по 30.11.2014 року (ар.с.11) та з 01.12.2014 року по 31.05.2015 року (ар.с.12). Копією свідоцтва Серії І-КИ №072265, виданого Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про народження дитини [PERSON], [INFO], її батьком зазначено відповідача по справі [PERSON] (ар.с.13). У судовому засіданні також було встановлено, що відповідно до виконавчого листа справа №2-1904 від 05.06.2007р. (ар.с.14) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини на утримання доньки [PERSON], [INFO] до її повноліття. 19.06.2015 року [PERSON] надала управлінню заяву про припинення виплати тимчасової допомоги на дитину, батько якої ухиляється від сплати аліментів, у звязку з отриманням у період з січня 2015 року по квітень 2015 року від батька дитини [PERSON] [INFO], аліменти у розмірі 2953,16 грн., що підтверджується довідкою про доходи Дніпропетровського слідчого ізолятора від 08.05.2015 року № 3/211 (ар.с.15). Відповідно до п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189 «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливість утримувати дитину або місце проживання їх невідоме», виплата тимчасової допомоги припиняється у разі добровільного виконання рішення суду особою, зобовязаною виплачувати аліменти. У звязку з цим з 01.01.2015 року [PERSON] втратила право на одержання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів та була знята з обліку. За період з 01.05.2009 року по 31.10.2009 року, з 01.12.2011 року по 31.05.2012 року, з 01.06.2014 року по 31.12.2014 року [PERSON] виплачено тимчасову державну допомогу на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів у сумі 5374 грн. 93 коп. (ар.с.22), які і підлягають стягненню з відповідача [PERSON] Згідно з п. 10 ст. 181 Сімейного кодексу України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовуються в повної обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189 «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливість утримувати дитину або місце проживання невідоме», якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Заперечень проти позову відповідачем не надано, тому доводи позивача щодо стягнення з [PERSON] на користь управління соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради суми сплаченої тимчасової державної допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів у розмірі 5374 грн.93 коп. не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved