Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

31.01.2017 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісяця на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття. Позивач в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач просив відмовити у задовленні позовних вимог, так як не працює. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з оглядк на наступне. Сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із позивачем, що підтверджується довідкою про склад сімї (а.с. 28). Згідно із довідкою про доходи, позивачу нарахований дохід за період з липня 2016 року по грудень 2016 року в сумі 14487 грн 60 коп. В судовому засіданні відповідач пояснив, що не працює на даний час, але в Центрі зайнятості населення на обліку не перебуває, оскільки не має бажання працювати за мінімальну заробітну плату. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як зазначено у ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частин 1 та 2 статті 191СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, в незалежності від того чи працюють вони офіційно чині, що відповідач є працездатний, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 1300 грн. щомісяця. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial