Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

30.01.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі. В позові зазначила, що 23.10.2010 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Самостійно утримувати дитину позивачка не може, оскільки отримує мінімальну заробітну плату, сплачує комунальні послуги, купує продукти харчування, сплачує за оренду житла. Син є школярем та потребує придбання відповідного шкільного одягу, взуття, навчальних матеріалів, оплати за харчування в шкільній їдальні, крім того хворіє та потребує лікування. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, на утримані інших осіб не має, добровільно сплачувати аліменти не бажає. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання дитини, в твердій грошовій сумі в розмірі 2027,00 грн. щомісячно. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, разом з позовною заявою надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно, оскільки офіційно не працює, має нерегулярний та мінливий дохід. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 17.03.2017 року, яке набрало законної сили 11.04.2017 року. Після розірвання шлюбі позивачка зміна прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». В шлюбі в сторін народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, інших осіб на утриманні не має. В позовній заяві позивачка зазначає, що працює та отримує мінімальну заробітну плату, разом з тим, доказів, які б підтверджували вказані обставини до суду не надала. Відповідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою і що розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Суд не бере до уваги твердження позивачки про те, що розмір її заробітної плати є не достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки будь-яких належних доказів на підтвердження зазначеної обставини відповідачка суду не надала, а витрати, які здійснює позивачка на лікування дитини та навчання є додатковими витратами та можуть стягуватись у порядку ст. 185 СК України, яка передбачає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення Суд дослідивши всіх обставини справи, з урахуванням матеріального становища дитини, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утримані, а також стану здоров'я та матеріального становища відповідача, який є батьком дитини, працездатний, і зобов'язаний утримувати дитину до досягнення повноліття, позов визнає частково, постійного місця роботи не має, має нерегулярний мінливий дохід, з урахування встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що аліменти з відповідача можливо стягнути в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial