overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

30 липня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтувала тим, що 04 серпня 2004 року в Колківській селищній раді Маневицького району Волинської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 15. Від шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з чоловіком не склалися. По багатьох питаннях сімейного життя вони не можуть знайти взаєморозуміння, через що між ними часто виникали сварки. На сьогоднішній час між ними фактично припинені шлюбні відносини - протягом останнього часу сумісне проживання та ведення спільного господарства припинено. З цих причин дальше спільне життя стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просила шлюб з відповідачем розірвати, дитину залишити проживати з нею, судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але у своїй письмовій заяві просить слухати справу у її відсутності, що на думку суду, є можливим, шлюб розірвати, дочку залишити проживати з нею та судові витрати покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законодавством порядку завчасно повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, про що свідчить судове оголошення, опубліковане в газеті «Волинь нова» № 35 від 31 березня 2016 року. Приймаючи до уваги, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON], ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до повного задоволення. Відповідно вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом доведено, що сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають ніяких заходів, тривалий час проживають окремо і не підтримують сімейних стосунків, добровільно вирішили питання про місце проживання дитини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, неявка відповідача в суд, на думку суду, свідчить про його бажання розірвати шлюб, за час даний судом для примирення подружжя не помирилось. З цих підстав суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам, та інтересам дитини, а тому є всі підстави шлюб розірвати. Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243 гривень 60 копійок судового збору, сплачених [PERSON] при подачі позову в суд і документально підтверджених.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

30 липня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання на період навчання в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, а саме, до 30 січня 2018 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала в заяві, що відповідач є її батьком. З моменту досягнення нею повноліття відповідач припинив сплачувати аліменти на її утримання. Проте, вона навчається за денною формою навчання в Житомирському торговельно-економічному коледжі Київського національного торговельно-економічного університету, отримує стипендію в розмірі 550 гривень на місяць, проживає в гуртожитку, сплачуючи 2400 гривень за навчальний рік, а тому, потребує матеріальної допомоги. Термін навчання закінчується 30 січня 2018 року При цьому, позивач посилається на положення ст.ст. 198, 199, 200, 201 СК України. Також позивач просить стягнути з відповідача 150 гривень у відшкодування витрат на оплату юридичної допомоги. В судове засідання позивач не зявилась, надала в суд заяву з просьбою розглянути справу у її відсутності, вказавши, що позов підтримує. При цьому, в заяві вказала, що просить стягувати з відповідача аліменти, починаючи з 01 вересня 2015 року. В судове засідання відповідач не зявився, надав в суд заяву з просьбою розглянути справу у його відсутності, вказавши, що позов визнає, погоджується сплачувати аліменти, починаючи з 01 вересня 2015 року. Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти, оскільки це не суперечить законодавству і не порушує чиїх-небудь прав та інтересів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

30 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 29 березня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 06. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], 28 квітня 2010 року. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 29 березня 2008 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 06 (а.с.9). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], 28 квітня 2010 року (а.с.10,11). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

30 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 12 грудня 2013 року, про що було зроблено актовий запис № 2361. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з грудня 2014 року, спільне господарство не ведеться. В сім'ї часто виникають сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 12 грудня 2013 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12 грудня 2013 року, про що було зроблено актовий запис № 2361 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 243,60 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

30 липня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 09 серпня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Нововолинського міського управління юстиції, актовий запис № 199. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем в них народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. З червня 2015 року припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Вважає, що примирення і подальше збереження сім'ї неможливе, оскільки це суперечить її інтересам. Просить позов задоволити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Прізвища сторін після розірвання шлюбу не змінюються. Стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. сплаченого судового збору (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

30 липня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 30 липня 2015 року та до повноліття дітей. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2000 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Відповідач участі в утриманні дитини не бере, матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2000 року (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 4, 5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Зазначив, що відповідач є пенсіонером МВС, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 30 липня 2015 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні представник відповідача не спростував доводи позивача про те, що [PERSON] не надає кошти на утримання дітей. Суд вважає, що розмір аліментів, який просить стягнути позивач, не є завищеним та необхідний для утримання дитини. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

30 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обгрунтування своїх вимог вказує, що 12.09.2014 року помер її батько [PERSON]. В свідоцтві про смерть та паспорті він значиться як «Вавушко», разом із тим державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 102395 було видано йому на ім.»я «Вавшко» так же як і другий серії ВН № 175623. Із-за того, що в прізвищі батька в державних актах було пропущено одну букву «У», вона будучи спадкоємцем не може прийняти спадщину і отримати на неї правовстановлюючи документи. В судовому засіданні заявниця вимоги підтримала з підстав, зазначених в заяві і просила задовольнити їх. Представник зацікавленої особи не заперечував проти задоволення вимог заявниці і просив про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення заявника, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Згідно ст. 256 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження, якої що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З пояснень заявника, досліджених доказів, судом встановлено, що прізвище її батька є «Вавушко» і воно підтверджується паспортом [PERSON] серії АА № 981795. З пояснень заявника, матеріалів справи судом встановлено, що дана розбіжність в документах виникла помилково, тому суд приходить до висновку, про встановлення їх належності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

30 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 06 листопада 2010 року Виконавчим комітетом Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 5. Від шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з листопада 2014 року не підтримують шлюбні відносини, не проживають спільно, не ведуть сумісного господарства, вони перестали розуміти один одного, внаслідок чого стали відбуватися сварки, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 06 листопада 2010 року Виконавчим комітетом Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 5, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з листопада року, не проживають спільно, не ведуть спільного господарства, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

30 липня 2015 року до Костянтинівського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому позивач зазначив, що з відповідачем по справі [PERSON] перебуває у шлюбі, який зареєстрували у відділі державної реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції в Запорізькій області 21 серпня 2010 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає з відповідачем. З 2013 року сторони припинили спільне проживання у зв*язку з відсутністю взаєморозуміння. Позивач вважає збереження сім'ї неможливим, спору щодо спільного майна не має. Позивач [PERSON] в судове засідання не з*явився, надав заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилися, надала заяву в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила змінити її прізвище на дошлюбне, справу розглянути за її відсутністю. З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували у відділі державної реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції в Запорізькій області 21 серпня 2010 року, актовий запис № 38 (а.с. 19). Від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.8). З 2013 року сторони припинили спільне проживання у зв*язку з відсутністю взаєморозуміння. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що відповідач бажає відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

30 липня 2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом (а.с.3-4) до [PERSON] в якому мотивуючи тим, що у нього з дружиною подружні відносини не склалися, збереження сім'ї суперечить його інтересам, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Просить суд, шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області 23.02.2008 року під актовим записом №65 між ним і відповідачкою розірвати. Позивач у судове засідання не прибув, позовні вимоги підтримав повністю, надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідачка у судове засідання не прибула, позовні вимоги підтримала повністю, надала заяву про розгляд справи за відсутності відповідачки. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області 23.02.2008 року під актовим записом №65 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу сторони мають спільну доньку, якій на сьогоднішній день віком більше року. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позивач з відповідачем тривалий час не проживає однією сім'єю, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позовна вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved