Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

6 листопада 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 14 травня 2015 року між сторонами був укладений договір приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, за умовами якого [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 4\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок за тарифами, діючими на час укладення договору визначеними у формулярі «Тарифи банку». Відповідач взяті на себе зобовязання за умовами договору виконував неналежним чином, внаслідок чого, станом на 27 вересня 2017 року його заборгованість перед банком становить 21\~459 грн 26 коп. Оскільки в добровільному порядку сплатити наявну заборгованість позичальник відмовляється, ПАТ КБ «Приват Банк» просить його позов задовольнити. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Суд, із згоди представника позивача ухвалив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав Судом встановлено, що 14 травня 2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в межах якого позичальнику було встановлено кредитній ліміт в сумі 4\~000 грн. за тарифами банку діючими на час укладення договору. Відповідно до тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна 55 днів пільгового періоду», діючих на час укладення договору, сторонами була визначена базова відсоткова ставка, яка становила протягом 55 днів пільгового період 3,5% на місяць. Також були передбачені умови для нарахування пені, зокрема за кожен день прострочення платежу ставка становила 0,233% від загальної суми заборгованості + 50 грн., щоразу коли виникає прострочення за кредитом, у випадку прострочення платежу другий місяць поспіль на суму понад 100 грн. + 100 грн. до розміру пені. За порушення строків платежів було також передбачено штраф в сумі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом. Відповідач взяті на себе зобовязання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 27 вересня 2017 року його заборгованість становить 21 459 грн 26 коп., з яких 6 669 грн 53 коп. заборгованість за кредитом, 5 443 грн 77 коп. заборгованість за процентами, пеня в сумі 7 847 грн 90 коп., також відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг був нарахований штраф в сумі 500 грн. фіксована частина та 998 грн 06 коп. процента складова. Дані обставини підтверджуються кредитним договором, розрахунком заборгованості, статутом ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. В силу ст.1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Згідно ст.1068 цього Кодексу банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. ч.1 ст.1069 ЦК України визначено, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.611 п.1 даного Кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ст.625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не виконав зобовязання з повернення грошових коштів ПАТ КБ «Приватбанк»», з нього слід стягнути суму неповернутого кредиту, проценти за користування коштами, пеню та штраф. Судові витрати по справі становлять 1 600 грн. і відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь банку.

Outcome: approved