Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

30.03.2020 акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.03.2007 між відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0272020917БН/2007-03 (далі - кредитний договір), за яким позивач відкрив відповідачеві кредитну лінію для проведення операцій з використанням карток, з лімітом не більше 1 500,00 грн., під 24 % річних, з кінцевою датою погашення 28.02.2009. Використовуючи свою платіжну картку відповідач отримував грошові кошти в межах встановленого кредитним договором ліміту. У зв`язку з неналежним невиконанням відповідачем умов кредитного договору позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2012 у справі № 0818/2637/2012 стягнуто з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість у сумі 3 182,25 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 1498,28 грн., заборгованість по процентам за період з 31.07.2008-27.02.2012 - 1217,04 грн., пеня за порушення строків погашення процентів за період 28.02.2011-27.02.2012 - 164,50 грн., пеня за порушення строків погашення кредиту за період 28.02.2011-27.02.2012 - 232,25 грн. З моменту ухвалення судом рішення позивачем за кредитним договором додатково було нараховано позичальнику проценти, пеню, 3% річних та втрати від інфляції від прострочених сум. Так, станом на 30.01.2020 прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором становить 4 500,94 грн., яка складається з наступного: 2 812,04 грн. - заборгованість за процентами за період з 28.02.2012 по 23.12.2019, 877,99 грн - пеня за прострочення сплати процентів за період з 31.01.2019 по 30.04.2020, 206,29 грн - 3 % за прострочення сплати процентів за період з 31.01.2017 по 30.01.2020, 604,62 грн - втрати від інфляції за прострочення сплати процентів за період з 01.02.2017 по 31.12.2019. З наведених підстав, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму кредитної заборгованості та судові витрати в розмірі 2 102,00 грн. Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином шляхом направлення ухвали та судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями. Копію ухвали про відкриття провадження у справі із призначеною датою слухання на 15.05.2020 відповідач отримав 10.04.2020, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Проте, конверт із поштовим відправленням судової повістки на 18.06.2020, було повернуто на адресу суду з відповідною відміткою поштового відділення «адресат відсутній». Відповідно до ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. За вимогами п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Оскільки судова повістка надсилалась відповідачеві за його зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідач не повідомив суд про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що останній був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, відзиву, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. З урахуванням викладених обставин, судом за згодою представника позивача, висловленою у поданій ним письмовій заяві, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. 29.03.2007 між відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] , було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0272020917БН/2007-03. Згідно з п.п. 2.1., 2.2., 2.3. кредитного договору банк відкрив позичальнику кредитну лінію для проведення операцій з використанням карток, з лімітом не більше 1 500,00 грн., під 24 % річних, з кінцевою датою погашення 28.02.2009. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2012 у справі № 0818/2637/2012 стягнуто з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість у сумі 3 182,25 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 1498,28 грн., заборгованість по процентам за період з 31.07.2008-27.02.2012 - 1217,04 грн., пеня за порушення строків погашення процентів за період 28.02.2011-27.02.2012 - 164,50 грн., пеня за порушення строків погашення кредиту за період 28.02.2011-27.02.2012 - 232,25 грн. Рішення набрало законної сили 30.04.2012. З моменту ухвалення судом рішення позивачем за кредитним договором додатково було нараховано позичальнику проценти, пеню, 3% річних та втрати від інфляції від прострочених сум. Так, станом на 30.01.2020 прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором становить 4 500,94 грн., яка складається з наступного: 2 812,04 грн. - заборгованість за процентами за період з 28.02.2012 по 23.12.2019; 877,99 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за період з 31.01.2019 по 30.04.2020; 206,29 грн. - 3 % за прострочення сплати процентів за період з 31.01.2017 по 30.01.2020; 604,62 грн. - втрати від інфляції за прострочення сплати процентів за період з 01.02.2017 по 31.12.2019, що підтверджується розрахунком заборгованості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Оскільки [PERSON] не сплатив заборгованість за кредитом загальним розміром 4 500,94 грн., суд вважає позовні вимоги АТ «Державний експортно-імпортний банк України» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості за кредитом, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 102 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved