Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

30 березня 2020 року представник позивача Гаврилов Є.Ю. звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 9581647964 від 30 січня 2017 року в розмірі 102 472,20 грн., з яких : 34926,01 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6,05 грн. - сума заборгованості за відсотками, 47739,42 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 19800,72 грн. - сума заборгованості за пенею, а також понесені судові витрати. Вимоги обґрунтовано тим, що 30 січня 2017 року укладено кредитний договір №9581647964 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі по тексту - ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень») та [PERSON] 26 червня 2019 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20190626, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками. Згідно п.1.2. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заміняє ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» за цими Кредитними Договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Відповідно до Реєстру Боржників - Додатку №1 до Договору відступлення права вимоги № 20190626 від 26 червня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 102 472,20 грн., яка складається з : 34926,01 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6,05 грн. - сума заборгованості за відсотками, 47739,42 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 19800,72 грн. - сума заборгованості за пенею. Згідно п.6.2.3. Договору відступлення права вимоги, права вимоги переходять до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги, у цих випадках не вимагається. На виконання п.6.6. Договору відступлення права вимоги, згідно вимог ст.ст. 512-514, 516 Цивільного кодексу України, на адресу відповідача зазначену в кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення Укрпошти від імені ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» надіслано повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, а саме припинив повертати наданий йому кредит у встановлені договором строки. У зв`язку з чим [PERSON] має заборгованість в розмірі 102 472,20 грн. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Натомість направив до суду заяву, якою просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідач у встановлений судом термін відзив на позовну заяву до суду не подав. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 січня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 9581647964, згідно умов якого позичальник [PERSON] отримав кредит у сумі 57150,00 грн. та зобов`язався повернути кредит і внести за нього плату в строк на 18 місяців, з відсотковою ставкою за кредитом 0,01 % річних ( а.с. 5-7). Звертаючись з позовом до суду позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зазначив, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 9581647964 від 30 січня 2017 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка в загальному розмірі становить 102 472,20 грн., яка складається з : 34926,01 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6,05 грн. - сума заборгованості за відсотками, 47739,42 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 19800,72 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 12,13). За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. 26 червня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги за № 20190626, відповідно умов п. 1.2. якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заміняє ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (а.с. 16-18). Відповідно п. 6.4 договору відступлення права вимоги № 20190626 від 26 червня 2019 року у випадку, якщо з моменту переходу до нового кредитора права вимоги, кредитор отримав від боржників/ державної виконавчої служби будь-яку суму грошових коштів в погашення заборгованості боржників, кредитор зобов`язаний перерахувати вказану суму новому кредитору протягом п`яти банківських днів з моменту її отримання на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги за № 20190626 від 26 червня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» прийняло від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 9581647964 від 30 січня 2017 року (а.с. 19). Відповідно вимог ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Згідно вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс13) зазначено, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Відповідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В матеріалах справи містяться копії повідомлення боржника [PERSON] про відступлення права вимоги за договором № 20190626 від 26 червня 2019 року (а.с. 14, 15). З наведеного вбачається, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про відступлення права вимоги за кредитним договором № 9581647964 від 30 січня 2017 року, який був укладений між ним та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень». З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що відповідно ст.ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України до позивача, що діє відповідно Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», перейшли усі права ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», як кредитора за кредитним договором № 9581647964 від 30 січня 2017 року, боржником за яким є відповідач [PERSON] . Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредито-давець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 26 червня 2019 за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість у сумі 102 472,20 грн., яка складається з : 34926,01 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6,05 грн. - сума заборгованості за відсотками, 47739,42 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 19800,72 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 12,13). Правильність розрахунку не викликає у суду сумнівів. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі викладеного суд прийшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме відповідач має сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором на загальну суму - 102 472,20 грн. У відповідно до вимог ст. 133, 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 2102 гривень 00 копійок по оплаті судового збору, понесені позивачем (а.с.29), підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved