Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

31.12.2020 року [PERSON] звернулась до Подільського районного суду м. Києва із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюкової І.О., треті особи: Подільський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною 18.03.2014 року вчинено виконавчий напис №330 не перевіривши безспірність заборгованості, за відсутності всіх необхідних документів, поза межами строків позовної давності. Вказує, що не отримувала жодних повідомлень або письмових вимог щодо погашення заборгованості перед Банком, у зв`язку з цим була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги. Приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягають стягненню за виконавчим написом та дотримання відповідачем трирічного строку подання вимоги. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11.01.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Ващенко Т.В. позов підтримали з підстав, в ньому зазначених, позовні вимоги підтримують повністю. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, не скористався своїм процесуальним правом та відзив не подав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Подільський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна в судове засідання повторно не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялись в установленому законом порядку. Судом встановлено, що з червня 2017 року приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кобелєвой Аллі Михайлівні наказом МЮУ анульовано доступ до державних реєстрів, інформація перебуває у відкритому доступі на сайті Міністерства юстиції України. Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відзив на позовну заяву не надав, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу в порядку ст. 281 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 18 березня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 330, за яким запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] , в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №37/П/76/2007-840 від 30.10.2007 року. Так, за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири [ADDRESS] , запропоновано задовольнити вимоги стягувача - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»: - сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 142 401,31 доларів США, еквівалент в гривні складає 1 138 213,67 (один мільйон сто тридцять вісім тисяч двісті тринадцять ) гривень 67коп.; - сума заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 68 595,85 доларів США , еквівалент в гривні складає 548 286,34 (п`ятсот сорок вісім тисяч двісті вісімдесят шість) гривень 34 коп.; - пеня в розмірі - 8896,30 доларів США, еквівалент в гривні складає 71108,09 ( сімдесят одна тисяча сто вісім ) гривень 09 коп.; - сума штрафу за порушення умов кредитного договору у розмірі 14 370,08 доларів США, еквівалент в гривні становить 114 860,07 (сто чотирнадцять тисяч вісімсот шістдесят) гривень 07 коп.; - плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот)гривень. 18.10.2016 року головним державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабенко О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 52678285 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в сумі 1 874 168,17 грн. За приписами ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012 р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази суд вважає, що в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач не надав приватному нотаріусу необхідних та достатніх документів, зокрема, які підтверджують безспірність заборгованості позивача, доказів протилежного відповідач не надав. Крім того, відповідач не надав суду доказів надіслання позивачу вимоги в розумінні вимог п.2.3. Порядку вчинення нотаріальних дій, для підтвердження того, що боржник був належним чином повідомлений про вимогу щодо усунення порушень за кредитним договором, у тому числі не лише направлення банком на адресу такого боржника листа про усунення порушень за кредитним договором, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку. Таким чином, не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавила його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оскаржити вимоги банку. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Також в обґрунтування позову позивач вказує, зокрема і на те, що банк не надав нотаріусу достатніх документів, які б свідчили про безспірність заборгованості, а тому неможливо встановити, що розмір заборгованості та процентів є безспірним. В ході розгляду даної справи відповідач не надав суду доказів, які саме документи та на час вчинення виконавчого напису в розпорядженні нотаріуса були наявні. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Оскільки суд позов задовольняє, то згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у даній справі, які складаються з суми сплаченого позивачем судового збору підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі.

Outcome: approved