Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

3 березня 2016 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з вищевказаною позовною заявою. В судовому засідання представник позивача ,що діє на підставі довіреності позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити , в обгрунування позовних вимог зазначила , що під час оформлення спадщини після смерті свого батька [PERSON] зясувалось, що на спадковий будинок № 1а, розташований по вул. Дружби в с. Огурцівка Шевченківського району Харківської області рахується заборона на відсудження , внесена до Єдиного реєстру заборон на відсудження 30 червня 2004 року. Даний житловий будинок був придбаний батьком у [PERSON] згідно договору купівлі - продажу від 16 червня 2004 року, завіреного приватним нотаріусом. На час покупки будинок іншому нікому не продавався, не був подарований, іншим способом не відчужений, під заставою,забороною не перебував, судового спору щодо нього, а також прав у третіх осіб як у межах так і за межами України , немає, як внесок до статутного фонду інших юридичних осіб не внесений. Догорів зареєстрований в КП « ШБТІ» 16 червня 2004 року. Заборона була накладена [PERSON] державною нотаріальною конторою Харківської області на підставі договору застави від 05 грудня 1990 року, власником житлового будинку [PERSON], яка внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 30 червня 2004 року за № 45763. Про дану особу позивачу нічого не відомо, так як на день укладення договору купівлі-продажу батьком позивача [PERSON], обтяжень на вищезазначеному житловому будинку не було, тобто заборона була складена , після придбання будинку але з яких підстав невідомо. В адміністративному порядку зняти заборону з житлового будинку неможливо. Тому позивач звернулася до суду та просить зняти заборону на відчуження з нерухомого майна будинку №1 а по вул. Дружби в с. Огурцівка, Шевченківського району Харківської області, яке внесене в Єдиний реєстр заборон на відчуждення обєктів нерухомого майна за №45763, 30 червня 2004 року на підставі договору застави від 5 грудня 1990 року. Представник відповідача [PERSON] державної нотаріальної контори Хакрівської області, в судове засідання не зявилася надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та проти задоволення позову [PERSON] не заперечує. Суд заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку, засвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] від 16 червня 2004 року вбачається, що між [PERSON], яка є власником житлового будинку №1-А розташованого по вул.Дружби в с.Огурцівка Шевченківскього району Харківської області , посвідченого свідоцтвом про право власності на даниий житловий будинок, виданого виконкомом [PERSON] селищної ради народних депутатів 25 квітня 1996 року та [PERSON] укладено договір з якого витікає, що [PERSON] придбав вищевказаний житловий будинок. Продаж житлового будинку вчинявся за домовленістю сторін за 31738.00 гривень, які були сплачені [PERSON] на користь [PERSON] до підписання даного договору. Також зазначено, що за свідченням [PERSON], відчужений житловий будинок на момент укладення цього договору, нікому іншому не проданий, не подарений, іншим способом не відчужений, під заставою (в тому числі податковою), забороною (арештом) не перебуває, судового спору щодо нього, а також прав у третіх осіб як умежах, так і за межами України немає, як внесок до статутного фонду інших юридичних осіб не внесений. Відсутність заборони відчуження будинку на той період підтверджувалось: довідкою від 15 червня 2004 року, яку отримав при реєстрації даного договору приватний нотаріус [PERSON], з Єдиного реєстру заборон віджуження обєктів нерухомого майна, та витягу від 15 червня 2004 року з Державного реєстру застав рухомого майна податкову заставу ДП Інформаційний центр Міністерства юстиції України. Відповідно державних актів на право власності на земельну ділянку (серія ЯА №564680 та серія ЯА564681 від 11 серпня 2006 року) виданих [PERSON] селищною радою Харківської області на підставі Договора купівлі-продажу житлового будинку від 16 червня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №79: ВВЕ №177327, [PERSON] є власником земельних ділянок: площею 0.0844 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в с.Огурцівка вул.Дружби, 1-А Шевченківського району Харківської області, а також площею 0.1228 га, для ведення особистого селянського господарства, розташована в с.Огурцівка Шевченківського району Харківської області. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16 червня 2004 року та домової книги для реєстрації громадян проживаючих в [INFO], значиться власником [PERSON], з яким в даному будинку зареєстрована і позивачка за справою [PERSON] Також вбачається, що до купівлі даного будинку, значилася власником [PERSON], більше ніяких осіб зареєстрованими з нею не значилося. Свідоцтвом про народження (серія V-ВЛ №317044 виданого [PERSON] РАЦС Харківської області від 20 березня 1991 року) вбачається, що [PERSON] народилася 5 березня 1991 року, її батьками відповідно зазначені: батько - [PERSON], мати [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть (серія І-ВЛ №406027, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] РУЮ Харківської області від 21 вересня 2013 року) батько позивача [PERSON], помер 15 вересня 2013 року. З відмову за №17/01-16 від 13 січня 2016 року [PERSON] державного нотаріальної контори щодо оформлення спадщини зазначено , що на спадкове майно було накладено заборону 30 червня 2004 року на підставі договору застави від 05 грудня 1990 року, відповідно до якої власником цього будинку була гр.[PERSON] та позивачу рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання. Довідкою №1186/01-21 наданою завідувачем Харківського обласного державного нотаріального архіву [PERSON] від 27 квітня 2016 року засвідчено, що за наявними в архіві документами, згідно з документами фонду №97 «[PERSON] державна нотаріальна контора Харківської області», в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за 05 грудня 1990 року записів про посвідчення договорів застави не знайдено. З відповіді №14 директора КП «[PERSON] БТІ» Харківської області від 18 травня 2016 року вбачається, що власниками житлового будинку станом на 31 грудня 2012 року в архівних реєстраційних матеріалах підприємства за адресою: с.Огурцівка вул.Дружби, 1-А Шевченківського району Харківської області значились [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності видане 25 квітня 1996 року рішення №143 виконавчого [PERSON] селищної ради від 18 квітня 1996 року; [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 16 червня 2004 року посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за Р №79. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. \~\~\~\~ Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майномна власний розсуд. \~\~\~\~ Статтєю 321 Цивільного кодексу України\~ право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За правилами ст.. 391 Цивільного кодексу України право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зі змісту статті 16 Цивільного кодексу України вбачається ,що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. \~\~\~\~ За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. Статєю 41 Конституцією України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.212 Цивільного кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оцінивши надані докази у їх сукупності ,надавши їм належну правову оцінку , суд дійшов до висновку , що правових підстав для накладення заборони на відчуження на вищевказане домоволодіння відсутня. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved