Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

2 червня 2014 року до суду звернулася [PERSON] в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначено, що [PERSON], будучи дочкою спадкодавці, через відсутність інформації про складений на неї заповіт, постійне проживання в Російській Федерації та відрядження, яке припало на кінець строку для подання заяви, пропустила відведений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини. Заповіт також не був внесений до Спадкового реєстру і відповідно не був пред'явлений спадкоємцю. Таким чином, спадщина після смерті [PERSON] була прийнята чоловіком спадкодавці [PERSON]. Оскільки останній також помер, а спадкоємицею після його смерті є відповідачка [PERSON], позов заявлено до неї. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася. ЇЇ представники [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали та наполягала на їх задоволенні, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Суд за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи. Представник третьої особи Варвинської районної державної нотаріальної контори в судове засідання також не з'явився. Заслухавши представників позивачки [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 10, 11). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 7). Після її смерті спадщину, яка складалася з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] та належного померлій на підставі свідоцтва про право власності, свідоцтва про право на спадщину за законом, а також з грошових внесків з належними відсотками, суми компенсації по спец рахунку на ці внески, які зберігалися в «Ощадбанку» № 3093 смт. Варва, належних померлій на підставі ощадних книжок, прийняв чоловік спадкодавці [PERSON], отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом 25 травня 2005 року (а.с. 22, 26, 27). Позивачка [PERSON] на час смерті спадкодавці і по нинішній час проживає в м. Печора Республіка Комі Російської Федерації та після смерті своєї матері [PERSON] у встановлений законом строк спадщину не прийняла (а.с. 3-4, 5). Як вбачається з інформаційної довідки Варвинської районної державної нотаріальної контори № 464/02-31 від 23 травня 2014 року, їй було відмовлено у відкритті спадкової справи після смерті [PERSON], оскільки протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавці, тобто з [INFO] по 14 січня 2005 року вона не подала заяву про прийняття спадщини (12). Як стверджує сторона позивача, [PERSON] лише в листопаді 2013 року дізналася про наявність заповіту, датованого 26 травня 1986 року та посвідченого державним нотаріусом Варвинської державної нотаріальної контори Зеленською Н.М., згідно якого [PERSON] заповідала все своє майно - [PERSON] (а.с. 8). Згідно витягу зі Спадкового реєстру вищевказаний заповіт було внесено до реєстру лише 15 травня 2014 року (а.с. 9). Оскільки [PERSON], який прийняв спадщину, також помер, спадкоємицею після його смерті є відповідачка [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу). Положеннями ч. 3 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Частина третя статті 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постанова Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (абз. 6 п. 24) орієнтує суди, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджувати поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка не навела поважності причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини та не надала належних доказів на підтвердження своїх доводів щодо поважності пропуску нею строку прийняття спадщини, оскільки згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судом «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини і т.і. Крім того, листом Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2014 року (абз. 12 п. 2) роз'яснено, що зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004 №20/5 (яка була чинною на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] і втратила чинність тільки 22.02.2012) вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Посилання [PERSON] на ту обставину, що кінець відведеного законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини співпав з її відрядженням не підтверджено доказами, а тому також не може бути визнано судом поважною причиною. Таким чином, суд вважає, що позивачка не навела причин пропуску строку прийняття спадщини, які б можна було визнати поважними, а тому приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed