Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

4 серпня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги обґрунтував тим, що 23 березня 2013 року [PERSON] взяла у нього в борг 3000 грн., які зобов'язалась повернути в травні 2013 року. Договір позики в такому розмірі було укладено в усній формі. Після спливу зазначеного строку відповідач відмовилась добровільно повертати кошти. Посилаючись на викладені обставини, просить суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в сумі 3000 грн., а також понесені судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у заяві. Пояснив, що [PERSON] добровільно повертати кошти відмовляється, тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю. Пояснила, що не повернула борг через скрутне матеріальне становище. Суму боргу в розмірі 3000 грн. визнає та зобов'язується повернути. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до повного задоволення. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 23 березня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] в усній формі був укладений договір позики, згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачу грошові кошти (позику) в сумі 3000 грн. на строк до травня 2013 року. [PERSON] у свою чергу прийняла дані кошти та зобов'язалася повернути їх у вказаний строк. Укладення між сторонами договору позики на вказаних вище умовах підтверджується матеріалами перевірки, проведеної працівниками Камінь-Каширського РВ УМВС України в Волинській області за заявою [PERSON] рім того, дана обставина визнана відповідачкою в судовому засіданні, а тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Позивач у відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України свої зобов'язання виконав у повному об'ємі та передав кошти в сумі 3000 грн. відповідачу, що підтверджуються наведеними вище доказами. [PERSON] у свою чергу порушила строк повернення коштів, тобто умов договору не виконала. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, борг відповідача за договором позики на даний час становить 3000 грн., які підлягають стягненню з неї на корить позивача. Задовольняючи позовні вимоги, суд на підставі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача в користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved