Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

30 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебувають у шлюбі з 09 квітня 2005 року, мають від шлюбу дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною припинення шлюбних відносин стала відсутність взаєморозуміння, кожен з подружжя має різні погляди на сімейне життя. Тривалий час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, хоч і мешкають окремо, шлюб існує лише формально. Спори щодо місця мешкання дітей та поділ спільного мана відсутні. Просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в позовній заяві зазначила про розгляд справи без її участі, позов задовольнити (а.с.2). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував (а.с.18). Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Горлівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 09 квітня 2005 року, про що складений відповідний актовий запис № 322 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9). Відповідно до положень ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою ст.112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, не проживають спільно однією сім`єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжю не вдалося зберегти сім`ю.Сторони не мають наміру зберегти свій шлюб. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку є недоцільним. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом задоволений повністю, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн., який був сплачений нею при звернення до суду із даним позовом. Згідно викладеного,

Outcome: approved