Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~6 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів про відшкодування шкоди заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, посилаючись на те, що ухвалами Хмельницького міськрайонного суду від 10 листопада 2017 року у справі №686/21916/17, від 7 листопада 2017 року у справі №686/21525/17, від 10 листопада 2017 року у справі №686/21914/17, від 18 вересня 2017 року у справі №686/17898/17, від 18 вересня 2017 року у справі №686/17901/17, від 22 вересня 2017 року у справі №686/18334/17, від 26 березня 2013 року у справі №686/5559/13к, від 21 жовтня 2013 року у справі №686/19857/13-к, від 27 вересня 2017 року у справі №686/18467/17, від 28 лютого 2014 року у справі №686/3789/14-к, від 21 жовтня 2013 року у справі №686/19859/13-к, від 12 квітня 2013 року у справі №686/7101/13-к, від 12 червня 2013 року у справі №686/11257/13-к, від 27 червня 2013 року у справі №686/11956/13-к, від 6 червня 2013 року у справі №686/10345/13-к, від 6 червня 2013 року у справі №686/10343/13-к було задоволено його скарги та встановлено незаконність дій та бездіяльності працівників прокуратури. Позивач, свої вимоги обґрунтовує тим, незаконними діями та бездіяльністю працівників прокуратури йому завдано моральної шкоди, яка полягає у тривалістю розслідування справ, необхідності доказування бездіяльності органів, які здійснюють досудове слідство, що призвело до важких душевних переживань, порушення нормальних життєвих зв`язків, вимагають додаткових зусиль для організації свого життя, у фізичному болю та стражданнях, яких зазнав у зв`язку із спілкуванням в численних судових справах із прокурорами, слідчими суддями, слідчими, які не виконували норми КПК України, душевних страждань завданих їх протиправною поведінкою, у зв`язку із втратами капіталу та заощаджень, у приниженні честі та гідності, а також репутації. Розмір моральної шкоди [PERSON] визначив у сумі 500\~000\~000 грн. Крім цього, на думку позивача йому було завдано також майнову шкоду, яка полягає у витрачанні коштів на проїзд по кожній судовій справі на суму 92 грн 50 коп, витраті матеріалів для звернення до суду, в середньому 11 арк на 1 справу, а всього 1 пачка паперу, вартістю 80 грн, підготовка до кожної справи зайняла 34 год., на загальну суму 14\~940 грн, яка обрахована із розміру 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб за годину участі адвоката/іншого фахівця у галузі права. Також позивач витратив 34 год. на участь у судових засіданнях та отримання ухвал суду, вартість компенсації за це визначив також у сумі 14\~940 грн. Всього розмір майнової шкоди становить 30\~052 грн 50 коп. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, [PERSON] просить стягнути з державного бюджету моральну шкоду в сумі 500\~000\~000 грн та майнову шкоду в сумі 30 52 грн 50 коп. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач та його представник вимоги викладені у позовній заяві підтримали в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача прокуратури Хмельницької області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, зазначив, що підстави для відшкодування моральної та майнової шкоди відсутні, вважаючи, що позивач скористався наданими йому правами, щодо оскарження відповідних дій чи бездітності працівників прокуратури, і його порушені права повністю були відновлені прийнятими судовими рішеннями. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, направив до суду заяву, в якій просив після завершення розгляду справи направити судове рішення. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 18 грудня 2017 року по справі було призначено судово-психологічну експертизу. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 28 серпня 2018 року було витребувано для огляду матеріали проваджень за скаргами [PERSON] . \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні уній докази, вважає, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні 10 листопада 2017 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/21916/17 було задоволено скаргу [PERSON] та зобов`язано керівника Хмельницької місцевої прокуратури у відповідності до вимог ст.214 ЦК України внести до Єдиного досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви [PERSON] поданої 6 листопада 2017 року. 7 листопада 2017 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/21525/17 було задоволено скаргу [PERSON] визнано незаконною бездіяльність прокурора Хмельницької місцевої прокуратури, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язано у відповідності до вимог ст.214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення на підставі заяви [PERSON] від 28 жовтня 2017 року. 10 листопада 2017 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/21914/17 було задоволено скаргу [PERSON] та зобов`язано прокурора Хмельницької місцевої прокуратури у відповідності до вимог ст.214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви [PERSON] від 6 листопад 2017 року. 18 вересня 2017 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/17898/17 було задоволено скаргу [PERSON] та зобов`язано керівника Хмельницької місцевої прокуратури організувати внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення згідно заяви [PERSON] від 12 вересня 2017 року про кримінальне правопорушення у відповідності до вимог ст.214 КПК України. 18 вересня 2017 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/17901/17 було задоволено скаргу [PERSON] та зобов`язано керівника Хмельницької місцевої прокуратури організувати внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення згідно заяви [PERSON] від 14 вересня 2017 року про кримінальне правопорушення у відповідності до вимог ст.214 КПК України. 22 вересня 2017 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/18334/17 було задоволено скаргу [PERSON] та зобов`язано керівника Хмельницької місцевої прокуратури організувати внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення згідно заяви [PERSON] від 14 вересня 2017 року про кримінальне правопорушення у відповідності до вимог ст.214 КПК України. 26 березня 2013 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/5559/13-к було задоволено скаргу ПП «Банкір» та зобов`язано прокурора м. Хмельницького внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення згідно заяви ПП «Банкір» про кримінальне правопорушення про притягнення до кримінальної відповідальності слідчого СВ Хмельницького міського відділ УМВС України в Хмельницькій області Гандзьошина М.В. за ч.3 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.367 КК України та прийняття рішення у відповідності до вимог ст.214 КПК України. 21 жовтня 2013 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/19857/13-к було задоволено скаргу [PERSON] та визнано бездіяльність старшого слідчого прокуратури [PERSON] , що виразилися у неприйнятті процесуального рішення відносно заяви від 16 квітня 2013 року та неповідомлення у визначений ст.220 КПК України строк про результати її розгляду, - незаконними. Зобов`язано прийняти рішення процесуальне рішення відносно заяви від 16 квітня 2013 року та повідомити [PERSON] у визначений ст.220 КПК України строк про результати розгляду. 27 вересня 2017 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/18467/17 було задоволено скаргу [PERSON] та зобов`язано керівника Хмельницької місцевої прокуратури організувати внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення згідно заяви [PERSON] від 22 вересня 2017 року про кримінальне правопорушення у відповідності до вимог ст.214 КПК України. 28 лютого 2014 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/3789/14-к було задоволено скаргу [PERSON] та зобов`язано заступника прокурора Хмельницької області Марченко Ю. організувати внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення згідно заяви [PERSON] від 5 лютого 2014 року про скоєння кримінального правопорушення у відповідності до вимог ст.214 КПК України. 21 жовтня 2013 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/19859/13-к було задоволено скаргу ПП «Банкір». Визнано бездіяльність слідчого прокуратури м. Хмельницького, що виразилася у неприйнятті процесуального рішення відносно заяви про залучення до кримінального провадження як потерпілого від 10 липня 2013 року та неповідомлення у визначений ст.220 ЦПК України строк про прийняте процесуальне рішення відносно заяви про залучення до кримінального провадження як потерпілого від 10 липня 2013 року та повідомити ПП «Банкір» у визначений ст.220 КПК України строк про результати її розгляду. 12 квітня 2013 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/7101/13-к було частково задоволено скаргу [PERSON] на бездіяльність старшого слідчого прокуратури м. Хмельницького [PERSON] під час досудового розслідування. Визнано дії, що виразились в прийнятті постанови про часткове задоволення клопотань від 28 березня 2013 року в частині відмови [PERSON] у відстороненні начальника Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області Птащука В.К. від займаної посади незаконними. Скасовано постанову старшого слідчого прокуратури м. Хмельницького [PERSON] про часткове задоволення клопотань від 28 березня 2013 року в частині відмови [PERSON] у відстороненні начальника Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області Птащука В.К. від найманої посади та в задоволенні скарги частині зобов`язання старшого слідчого прокуратури м. Хмельницького звернутись до Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням про відсторонення начальника Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області Птащука В.К. від займаної посади на час проведення розслідування в кримінальному провадженні було відмовлено. 12 червня 2013 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/11257/13-к було задоволено скаргу [PERSON] . Визнано дії старшого слідчого прокуратури м. Хмельницького Романського В.А., що виразилися у неповідомленні [PERSON] для участі у проведенні допиту в кримінальному провадженні в якості потерпілого, у строк визначений законом, незаконними та зобов`язано повідомляти [PERSON] про виклик до слідчого в кримінальному провадженні у відповідності до вимог п.8 ст.135 КПК України. 27 червня 2013 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/11956/13-к було задоволено скаргу [PERSON] . Визнано дії старшого слідчого прокуратури м. Хмельницького [PERSON] , що виразилися у неприйнятті процесуального рішення відносно клопотання від 16 травня 2013 року та неповідомлення у визначений ст.220 КПК України строк про результати його розгляду незаконними. Зобов`язано прийняти процесуальне рішення відносно клопотання від 6 травня 2013 року та повідомити [PERSON] у визначений ст.220 КПК України строк про результати його розгляду. 6 червня 2013 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/10345/13-к було задоволено скаргу [PERSON] . Визнано дії старшого слідчого прокуратури м. Хмельницького Романського В.А., що виразилися у неповідомленні [PERSON] для участі у проведенні допиту в кримінальному провадженні в якості потерпілого, у строк визначений законом, незаконними та зобов`язано повідомляти [PERSON] про виклик до слідчого в кримінальному провадженні у відповідності до вимог п.8 ст.135 КПК України. 6 червня 2013 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/10344/13-к було задоволено скаргу [PERSON] . Визнано дії старшого слідчого прокуратури м. Хмельницького Романського В.А., що виразилися у неповідомленні [PERSON] для участі у проведенні допиту в кримінальному провадженні в якості потерпілого, у строк визначений законом, незаконними та зобов`язано повідомляти [PERSON] про виклик до слідчого в кримінальному провадженні у відповідності до вимог п.8 ст.135 КПК України. 6 червня 2013 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/10343/13-к було задоволено скаргу [PERSON] . Визнано дії старшого слідчого прокуратури м. Хмельницького Романського В.А., що виразилися у неповідомленні [PERSON] для участі у проведенні допиту в кримінальному провадженні в якості потерпілого, у строк визначений законом, незаконними та зобов`язано повідомляти [PERSON] про виклик до слідчого в кримінальному провадженні у відповідності до вимог п.8 ст.135 КПК України. Відповідно до п.2 ч.1 ст23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Згідно п.9 цієї Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей\~1166,\~1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені\~статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої\~статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті\~1173,\~1174\~цього\~Кодексу). Оскільки у справі, яка розглядається, з`ясовано, що підставою для відшкодування шкоди є встановлені ухвалами Хмельницького міськрайонного суду незаконність дій, та бездіяльність працівників прокурати, то відсутні спеціальні підстави для застосування\~статті 1176 ЦК України. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі\~статті 1174 ЦК України. Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна. Зазначена правова позиція була висловлена Верховним Судом України при розгляді справи №6-440цс16 від 25 травня 2016 року. Відповідно до ч.1 ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно ч.2 ст.1167 цього Кодексу моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Здійснюючи оцінку доводів позивача суд виходить із наступного. При дослідженні матеріалів проваджень за скаргами [PERSON] незаконність дій старшого слідчого прокуратури м. Хмельницького встановлена у таких справах: №686/11257/13-к, 686/10345/13-к, 686/10344/13-к, 686/10343/13-к, які стосувалися неповідомлення у строк визначений законом [PERSON] для участі у проведенні допиту в якості потерпілого у кримінальному провадження №420122400110000043 та у справі №686/10343/13 к у кримінальному провадженні 420122400100000127 в якості свідка. Так відповідно до ст.135 ч.8 КПК України особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У справі №686/11257/13-к [PERSON] повістку про виклик до прокуратури м. Хмельницького на 31 травня 2013 року о 14 год 00 хв., було вручено 30 травня 2013 року о 15 год 45 хв.; у справі №686/10345/13-к повістку про виклик на 21 травня 2013 року о 14 год. [PERSON] було вручено 21 травня 2013 року о 12 год 30 хв., у справі №686/10344/13-к повістку про виклик на 28 травня 2013 року о 14 год було вручено 27 травня 2013 року о 12 год 15 хв., у справі №686/10343/13-к повістку про виклик на 21 травня 2013 року о 15 год. було отримано 21 травня 2013 року о 12 год. 30 хв. Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна. Позивач скористався наданим йому правом оскарження дій, щодо несвоєчасного вручення повістки про виклик як потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, і Хмельницький міськрайонний суд задовольнив скаргу в повному обсязі, зобов`язавши старшого слідчого прокуратури [PERSON] такі повідомлення направляти у визначений п.8 ст.135 КПК України строк, таким чином права позивача були відновлені в повному обсязі. У справі №686/11956/13-к ухвалою суду від 27 червня 2013 року було визнано дії старшого слідчого Романського В., що виразилися у неприйнятті процесуального рішення відносно клопотання від 16 травня 2013 року та неповідомлення у визначений ст..220 КПК України строк про результати його розгляду незаконними. Клопотання [PERSON] стосувалося щодо надання відомостей: на якій стадії розгляду знаходиться кримінальне провадження №42112240010000043 щодо неправомірних дій начальника Хмельницького МВ УМВС України в Хмельниькій області Птащука В.К. за ст.ст.364 ч.3, 382 ч.2 КК України; які кримінально-процесуальні дії було вчинено слідчим по вказаному провадженню, а також просив надати дозвіл ознайомитися із матеріалами кримінального провадження, рішення щодо заявленого клопотання згідно ст.220 КПК України. У справі №686/7101/13-к ухвалою суду від 12 квітня 2013 року встановлено, що [PERSON] просив визнати дій старшого слідчого прокуратури м. Хмельницького незаконними, що виразилися у відмові [PERSON] у відстороненні начальника Хмельницького МВ УМВС в Хмельницькій області Птащука В.К. від займаної посади на час проведення розслідування у кримінальному провадженні. Суд, хоча і визнав дії незаконними, скасувавши постанову, однак у відстороненні [PERSON] від займаної посади відмовив згідно ст.ст.154 ч.2, 155 ч.1 КПК України. Тобто вказане порушення було усунуто судом в порядку визначеному ст.303 КПК України. У справі №686/21916/17 ухвалою суду від 10 листопада 2017 року було зобов`язано керівника Хмельницької місцевої прокуратури внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви [PERSON] від 6 листопада 2017 року, в якій він повідомив про вчинення кримінального правопорушення заступником прокурора Хмельницької області Мартинюком О.Г., який вніс неправдиві відомості в офіційний документи, а саме постанову від 1 листопада 2017 року у кримінальному провадженні №1201724000000197 від 4 вересня 2017 року, зокрема що продовжуючи строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №12017240000000197 вніс до постанови відомості щодо членства [PERSON] у громадській організації «Хмельниччина. Самооборона і контроль», чим вчинив злочин передбачений ст.358 КК України. У справі №686/21525/17 ухвалою суду від 7 листопада 2017 року було визнано незаконною бездіяльність прокурора місцевої прокуратури, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, на підставі заяви про вчинення невідомими особами в кількості восьми чоловік на чолі із слідчим [PERSON] злочину, передбаченого ч.2 ст.126 К України (побої та мордування вчинене групою осіб), а саме, що при врученні підозри 27 жовтня 2017 року умисно завдали три удари в область промижини та два удари в область правої нирки, чим завдали фізичного болю та зобов`язано внести такі відомості до ЄРДР. У справі №686/21914/17 ухвалою від 10 листопада 2017 року було зобов`язано прокурора місцевої прокуратури відповідно до ст.214 КПК України внести відомості до ЄРДР на підставі заяви [PERSON] від 6 листопада 2017 року в якій він повідомив про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України (невиконання судового рішення), а саме, що головний державний виконавець Кіт А.М., посадові особи Хмельницького МВ УМВС в Хмельницькій області, посадові особи УДМС в Хмельницькій області не виконали рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №2270/14181/11, яким зобов`язано Управління Державної міграційної служби у Хмельницькій області невідкладно вклеїти фотографію в паспорт громадянина України [PERSON] , який видати на руки. У справі №686/17898/17 ухвалою суду від 8 вересня 2017 року було зобов`язано керівника Хмельницької місцевої прокуратури організувати внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою [PERSON] від 12 вересня 2017 року яким було повідомлено про вчинення кримінального правопорушення заступником начальника ГУ НП в Хмельницькій області Кащуком М.В. та свідком [PERSON] , які здійснили провокацію злочину у змові, а свідок [PERSON] дала завідомо неправдиві показання. У справі №686/17901/17 ухвалою суду від 18 вересня 2017 року зобов`язано керівника Хмельницької місцевої прокуратури організувати внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення згідно заяви [PERSON] від 14 вересня 2017 року щодо вчинення кримінального правопорушення начальником відділу прокуратури Хмельницької області Довганем В.М. передбаченого ст.367 КПК України. Відповідно до даної заяви відповідно до ст.214 ч.2 КПК України відомості до ЄРДР внесені не були. У справі №686/18334/17 ухвалою суду від 2 вересня 2017 року було зобов`язано керівника Хмельницької місцевої прокуратури відповідно до вимог ст..214 КПК України організувати внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення згідно заяви [PERSON] від 14 вересня 2017 року щодо вчинення кримінального правопорушення старшим слідчим СВ СУ ГУНП в Хмельницькій області [PERSON] кримінального правопорушення передбаченого ст.365 КК України за підробку документів та зловживання владою та службовим становищем. У справі №686/5559/13-к ухвалою суду від 26 березня 2013 року була розглянута скарга ПП «Банкір», власником якого [PERSON] щодо притягнення до кримінальної відповідальності слідчого СВ Хмельницького МВ УМВС України до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.364, ч.3, ст.365, ч.2 ст.367 КК України, однак враховуючи, що суб`єктом звернення був не позивач, а юридична особа, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для стягнення на користь позивача моральної шкоди у даному випадку. У справі №686/19859/13-к ухвалою суду від 21 жовтня 2013 року за скаргою ПП «Банкір» було визнано незаконною бездіяльність слідчого прокуратури щодо неприйняття процесуального рішення відносно заяви про залучення до кримінального провадження, як потерпілого від 10 липня 2013 року та зобов`язання прийти процесуальне рішення. Скаржником була юридична особа, а не позивач, з огляду на що, цією бездіяльністю на думку суду моральної шкоди позивачу по даній справі завдано не було. У справі №686/18467/17 ухвалою суду від 27 вересня 2017 року було зобов`язано керівника місцевої прокуратури організувати внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою [PERSON] від 2 вересня 2017 року в якій він повідомив що 21 вересня 2017 року з його телефону номер [NUMBER] було вкрадено кошти в сумі 30 грн. У справі №686/3789/14-к ухвалою суду від 28 лютого 2014 року зобов`язано заступника прокурора Хмельницької області Марченко Ю. організувати внесення відомостей про кримінальне правопорушення згідно заяви [PERSON] від 5 лютого 2014 року про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.382 КК України (невиконання судового рішення) слідчим СВ прокуратури Хмельницької області Мусіюк О.Д., щодо вирішення в порядку визначеному ст.122 КПК України до ЄРДР. У справі №686/19857/13-к ухвалою суду від 21 жовтня 2013 року було визнано бездіяльність старшого слідчого прокуратури м. Хмельницького Романюка Д. незаконною, щодо неприйняття процесуального рішення відносно заяви [PERSON] від 16 квітня 2013 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні \~42013240010000054 та зобов`язано прийняти процесуальне рішення відповідно до ст.220 КПК України .\~ Згідно висновку експерта психолога від 5 квітня 2018 року бездіяльність та незаконні дії працівників прокуратури Хмельницької області є психотравмувальними факторами для [PERSON] , внаслідок негативного впливу психотравмуючих факторів спричинені моральні страждання у зв`язку із неодноразовими зверненнями до суду із скаргами на дії та бездіяльність працівників прокуратури Хмельницької області. Розмір моральної шкоди може бути визначений в межах 500\~000\~000 грн. Оцінюючи глибину, тривалість душевних страждань, кількість часу та зусиль витрачених для вчинення дій необхідних для відновлення порушеного права, систематичність порушення прав позивача, тяжкість вимушеність змін життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, враховуючи вимоги розумності, справедливості, виваженості суд приходить до висновку, що позивачу завдано моральної шкоди, яку слід визначити у розмірі 5\~000 грн. Щодо стягнення майнової шкоди в сумі 30\~052 грн 50 коп., то в цій частині вимог слід відмовити в повному обсязі, виходячи із наступного. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч.6 цієї статті визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Позивачем шкоду було обґрунтовано тим, що на підготовку до справ він витратив 34 години, також 34 години витратив на участь у судових засіданнях, вартість години свого часу обрахував відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу» однак суд, вважає, що майнова шкода в сумі 29\~880 грн є необґрунтованою, оскільки позивач самостійно здійснював підготовку скарг для подачі до суду, та в частині справ був присутнім в судовому засіданні, а тому витрати часу на реалізацію свого права звернення до суду, яке гарантоване нормами КПК України не є майновою шкодою у розумінні ст.ст.22, 1166, 1174 ЦК України та відшкодуванню за рахунок держави не підлягає. Витрати на проїзд в міському транспорті на підтвердження чого позивач надав квитанції суд до уваги не бере, оскільки в частині засідань брав участь представник позивача, частина засідань була проведена без участі позивача, а з наданих копій квитанцій суд не може зробити висновок про те, що вони були придбані для проїзду до суду саме в дні засідань. Витрати на папір в сумі 80 грн за 1 пачку, відшкодуванню також не підлягають, оскільки не доведено, що вони були понесені позивачем саме в такому розмірі, не надано доказів придбання такого товару, а тому доводи позивача ґрунтуються на припущенні. Суд, не бере до уваги доводи представника прокуратури Хмельницької області, який в судовому засіданні заперечував факт заподіяння моральної шкоди [PERSON] , оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, якими встановлено порушення прав позивача та встановлено незаконність дій працівників прокуратури Хмельницької області.

Outcome: approved