Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

30.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/ 4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. На обґрунтування позову посилалася на те, що вказана квартира належить в рівних частинах на праві власності померлому [PERSON], відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.04.2001р. У визначений законом строк позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом не в змозі оскільки правовстановлюючі документи знаходяться у відповідачки [PERSON], яка їх відмовляється надавати для оформлення спадщини позивачкою. Відповідачка [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON] На обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що в квартири [ADDRESS] вона проживає з 26.11.1993р., т.я. перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON], відповідачка [PERSON], 1994 р.народження, є їх спільною дитиною. Померлий [PERSON] доводиться батьком [PERSON] [PERSON] в спірній квартирі фактично не мешкав з 1993р., т.я. переїхав до своєї співмешканки [PERSON], комунальні послуги не сплачував. Після розірвання шлюбу з [PERSON] відповідачка [PERSON] залишилася мешкати в квартирі разом з дитиною, за допомогою власних зусиль погашала заборгованість по комунальним платежам, несла витрати по приватизації квартири в 2001р. На підставі наведеного, [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на 1/ 4 частину квартири [ADDRESS], на яку заявлено позов з боку [PERSON], в порядку набувальної давності. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] проти задоволення позову [PERSON] заперечувала, зустрічні позовні вимоги підтримала. Пояснила суду, що за життя [PERSON] між ними була усна домовленість, що фактично в квартирі [ADDRESS] залишаються проживати [PERSON] та її дочка [PERSON], за це усі витрати по сплаті комунальних послуг в квартирі сплачує [PERSON] Крім того, [PERSON] запевнював її що в подальшому його частка залишиться онучці - [PERSON] На підставі наведеного, вона заперечує проти визнання права власності на 1/ 4 частку квартири [ADDRESS] за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] за заповітом і вважає, що саме вона набула права власності на вказану частку в порядку набувальної давності. Представник позивачки [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав, проти задоволення зустрічного позову заперечував. Пояснив суду, що позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спірне майно в нотаріальному порядку, т.я. відповідачка [PERSON] відмовляється надати нотаріусу правовстановлюючі документи на квартиру, перешкоджає входу до квартири техніків для складання інвентарного плану, а крім того висуває власні вимоги на спірну частину квартири. Крім того, вказував, що положення ст.344 ЦК України, яка регулює порядок набуття права власності в порядку набувальної давності, передбачає добросовісне заволодіння чужим майном, в зв'язку з чим за відсутності згоди всіх співвласників цього майна заволодіння [PERSON] 1/ 4 частиною спірної квартири шляхом позбавлення на неї права іншого співвласника не може вважатися законним. Факт проживання [PERSON] у квартирі не є підставою переходу до неї права власності на нерухоме майно за набувальною давністю і не свідчить про добросовісність заволодіння чужим нерухомим майном, посилання відповідачки на утримання квартири та оплату комунальних послуг свідчить лише про виконання нею обов'язків як співвласника та особи, яка користується житловим приміщення та споживає комунальні послуги. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] надала суду письмові заперечення проти позову [PERSON], в яких зазначила, що приватний нотаріус [PERSON] не повідомив належним чином її та її матір [PERSON] про час та дату для надання оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, на підставі положень ч.2 ст.372 ЦК України просила зменшити частку [PERSON] у праві власності на квартиру [ADDRESS] на користь [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] помер [PERSON] (а.с.7). На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.04.2001р. відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, квартира [ADDRESS], на праві спільної сумісної власності належить відповідачам [PERSON], [PERSON] (після шлюбу прізвище змінено на [PERSON]), [PERSON], а також померлому [PERSON] (а.с.8,30-33,74.140). Відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. З врахуванням наведеного, суд зазначає, що після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді 1/ 4 частки квартири [ADDRESS]. Відповідно до даних Спадкового реєстру заповітів (спадкових договорів) на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] наявні дані про чинний заповіт померлого, посвідчений 05.08.2008р. приватним нотаріусом Харківского міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого все належне майно [PERSON] заповідав позивачці [PERSON] (а.с.82-83). У визначений законом строк позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], у зв'язку з чим за №55504495 18.12.2013р. зареєстровано спадкову справу спадкодавця [PERSON] (а.с.81,84). Дані про звернення із відповідними заявами інших спадкоємців [PERSON], які у відповідність до положень ст.1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадщині, під час розгляду справи відсутні, відсутність таких осіб взагалі визнана обома сторонами. Крім того встановлено, що на вимогу приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] від 13.05.2014р. щодо надання правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] для оформлення спадкових прав [PERSON] з боку [PERSON] вказані документи надані не були та було висунуто заперечення та попередження про оскарження нотаріальних дій щодо оформлення спадкових прав [PERSON] на підставі дублікатів правовстановлюючих документів. Внаслідок цього 24.07.2014р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] було винесено постанову про відмову в видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] (а.с.41-42,85). З врахуванням наведеного, та приймаючи до уваги заперечення відповідачки [PERSON] щодо спадкових прав [PERSON], подання з її боку власного зустрічного позову на спірну частину спадкової квартири, суд вважає, що між сторонами виник спір, який підлягає вирішенню в судовому порядку, та визнає за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO], на 1/ 4 частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до положень ч.1 ст.344 ЦК України особа. Яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Таким чином, для визнання права власності на майно за набувальною давністю , як про це заявлено у зустрічному позові [PERSON], необхідна ідеальна сукупність умов, передбачених ст.344 ЦК України: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Відповідно до ч.1 ст.390 ЦК України недобросовісним набувачем є особа, яка знала або могла знати , що вона володіє майном незаконно. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Законні підстави припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, передбачені ст.365 ЦК України. Таким чином, за змістом ст.344 ЦК України, яка передбачає добросовісне заволодіння чужим майном, та за відсутності згоди всіх співвласників цього майна, заволодіння [PERSON] 1/ 4 частиною спірної квартири шляхом позбавлення на неї права іншого співвласника не може вважатися законним. Посилання [PERSON] як на підставу позбавлення права власності [PERSON] на 1/ 4 частину спірної квартиру через його фактичну відмову від свого права власності, на думку суду, є безпідставними. Так судовим розглядом встановлено, що [PERSON] до часу смерті був зареєстрований в [ADDRESS], із стабільною періодичністю відвідував вказане житлове приміщення, в якого за його згодою залишалася проживати його колишня невістка [PERSON] та онука [PERSON], а також теперішній чоловік [PERSON] з неповнолітньою дитиною від нового шлюбу. Як пояснила сама відповідачка [PERSON] за таких обставин з [PERSON] ними була досягнута усна домовленість про сплату за рахунок коштів сім'ї відповідачки комунальних послуг за проживання в цьому житловому приміщенні, в тому числі за рахунок використання 50% пільги [PERSON] по сплаті комунальних послуг. Крім того, як зазначалося судом вище 05.08.2008р. [PERSON] розпорядився належним йому майном, склавши заповіт на користь [PERSON], зазнаючи у заповіті місце свого проживання - адресу спірної квартири. Факт проживання відповідачки [PERSON] в спірній квартирі, не є підставою переходу до неї права власності на частину квартири [PERSON] в порядку набувальної давності, а утримання квартири, оплата комунальних послуг є обов'язком відповідачки, як співвласника та особи, яка користується житловим приміщенням та споживає комунальні послуги. З врахуванням наведеного вище, суд не вбачає підстав для задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності - дійсною вартістю нерухомого майна. Згідно ч.2 ст.80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. З врахуванням встановленої при вирішенні справи дійсної вартості спірної частини квартири 120937 грн. 75 коп. (483751грн. : 4 ) та встановленої Законом України «Про судовий збір» розміру ставок судового збору для позовних заяв майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору 1209,37 грн. в рівних частинах стягуються з відповідачів на її користь, т.б. по 321,91 грн. з кожного. Недоплачена при поданні зустрічного позову сума судового збору 965,77 грн. (1209,37 -243,60) з відповідачки [PERSON] стягується судом на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved