Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

30.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], яка померла 27.12.2015 року є матірю [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], а також встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло, видане 10.11.1994 року Бюро по приватизації при виконавчому комітеті Арцизької міської ради Одеської області на підставі розпорядження (наказу) № 67 від 10.11.1994 року на імя [PERSON], належало [PERSON], померлій 27.12.2015 року, посилаючись на те, що через помилки в написанні імені та прізвища спадкодавця в правовстановлюючих документах та в документах, що підтверджують родинні відносини між заявницею та її матірю, [PERSON] немає можливості оформити право на спадкове майно, що зумовило її звернення до суду. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 74, 76, 77 ЦПК України. Представник заявника у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій заяву підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутність. Від представника заінтересованої особи Арцизької міської ради Одеської області [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він заяву визнав та не заперечував проти задоволення заяви.\~ В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та стосуються сімейних відносин у зв`язку з чим підлягають розгляду відповідно до положень Цивільного процесуального Кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії паспорту серії КЕ № 457424 від 11 листопада 1996 року, заявник [PERSON] народилась 06 жовтня 1951 року (а.с. 3). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 435388 від 28 грудня 2015 року, [PERSON] померла 27 грудня 2015 року, яка на день своєї смерті проживала за адресою: [INFO], що підтверджується копією довідки, виданої виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області (а.с. 5, 6). [PERSON] залишила заповіт серії ВАЕ № 236604, посвідчений приватним нотаріусом Арцизького районного нотаріального округу [PERSON] від 25 березня 2003 року, яким все своє майно заповіла [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках (а.с. 7-9). [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини після їх матері [PERSON], померлої 27.12.2015 року шляхом подання відповідних заяв про відмову від прийняття спадщини на користь заявника [PERSON] до нотаріальної контори, заявник [PERSON] спадщину прийняла шляхом подання заяви про її прийняття до нотаріальної контори (а.с. 10-11). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10 листопада 1994 року, [PERSON] належала 27/100 частина [ADDRESS], розташованого в м. Арциз Одеської області по вул. 28 Іюня (а.с. 12). У заявника [PERSON] виникли складнощі з отриманням свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, оскільки існують розбіжності між прізвищем власника відповідно в правовстановлюючому документі «Ванкевич» та прізвищем спадкодавця в свідоцтві про смерть та заповіті «Ванькевич». Крім того, для прийняття спадщини заявнику необхідно встановити факт родинних відносин внаслідок розбіжностей імені матері в свідоцтві про народження російською мовою «Ира» та імені «Ірина», що вказано в документах матері. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД № 387171, виданого міським ЗАГС м. Одеса 15 вересня 1973 року, матірю [PERSON] російською мовою значиться «Меламуд Ира Тимофеевна», батьком «Меламуд Рафаил Львович» (а.с. 13). З свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД № 259508 вбачається, що [PERSON] після укладення шлюбу прийняла прізвище чоловіка «Бондаренко» (а.с. 14). Згідно запису акта про розірвання шлюбу № 17 від 10 березня 1972 року, «Меламуд Ира Тимофеевна» після розірвання шлюбу відновила своє дошлюбне прізвище «Ванькевич» (а.с. 17). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 274097 від 24 квітня 1973 року, після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «Ванькевич» (а.с. 18). З наведених документів вбачається, що [PERSON] була матірю заявника [PERSON], а розбіжності в написанні її імені «Ира» та «Ірина», є помилками, допущеними внаслідок неуважності осіб, які видавали документи. Факт належності [PERSON], померлій 27.12.2015 року правовстановлюючого документу на квартиру підтверджується: копією її паспорту та довідки УПФУ, відповідно до яких станом на дату видачі вказаних документів, тобто 2002 рік та 2004 рік відповідно, прізвище, імя та по батькові матері заявника зазначалось як «Ванькевич Ірина Тимофіївна»; з домової книги на житловий будинок в [ADDRESS], заведеної 11.11.1994 року вбачається, що власником майна є [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.11.1994 року № 67 (а.с. 19-20). Домова книга містить хронологічні записи про прописку [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], паспорт серії VІІ-ЖД № 533270, виданий 11.01.1980 року, та прописку [PERSON], що народилась в м. Севастополь 05.06.1926 року, паспорт серії КМ № 017520 від 26.02.2002 року. У відповідності до положень частини 2 статті 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Згідно з вимогами частини 3 статті 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Отже, з урахуванням вказаного, суд вважає доведеним факт того, що [PERSON], яка померла 27 грудня 2015 року, була матрю [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], у звязку з чим заява [PERSON] в цій частині підлагає задоволенню. Щодо вимог заявка [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд приходить на наступних висновків. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в разі, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Так пункт 6 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до положень частини 2 статті 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Згідно з вимогами частини 3 статті 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. Таким чином, з представлених заявником доказів вбачається, що доводи заявника є законними та обґрунтованими. Суд, розглядаючи справу повно, всебічно та обєктивно, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню та необхідно встановити факт належності [PERSON], померлій 27 грудня 2015 року свідоцтва про право власності на житло, видане 10 листопада 1994 року Бюро по приватизації при виконавчому комітеті Арцизької міської ради Одеської області на підставі розпорядження (наказу) № 67 від 10 листопада 1994 року на імя [PERSON], в якому помилково зазначене прізвище власника «Ванкевич». Суд, розглядаючи справу повно, всебічно та обєктивно, прийшов до висновку що вимоги заявника [PERSON] є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved