Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

29 квітня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], який навчається, аліментів у розмірі 33% усіх його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення ним навчання, тобто по 30 червня 2016 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач за рішенням суду сплачував аліменти на утримання сина, проте після досягнення ним повноліття їх виплата припинилася. На даний час [PERSON] навчається у Державному навчальному закладі «Сумський центр професійно-технічної освіти харчових технологій, торгівлі та ресторанного сервісу», а тому потребує матеріальної допомоги на проїзд до місця навчання та проживання, придбання одягу, харчування, підручників. Відповідач в добровільному порядку коштів не надає. Вона самостійно не може забезпечити сина всім необхідним. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/5 частини всіх його доходів щомісячно. Мотивує це тим, що крім сина на його утриманні знаходиться ще й неповнолітня дочка [PERSON], на утримання якої він також сплачує аліменти у розмірі 1/6 частини своїх доходів. Також на його утриманні знаходиться непрацездатна мама. Крім того, послався на те, що має незадовільний стан здоров'я. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити часткового з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, проте розірвали його. Від цього шлюбу позивачка та відповідач мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження та паспорта (а.с. 4, 5). У 2012 році [PERSON] вступив до Державного навчального закладу «Сумський центр професійно-технічної освіти харчових технологій, торгівлі та ресторанного сервісу» та здобуває професію кухар-кондитер. Термін закінчення університету - 30 червня 2016 року, що підтверджується відповідною довідкою навчального закладу (а.с. 6). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працездатний, має постійне місце роботи і стабільну заробітну плату, а тому здатний утримувати сина [PERSON] на період його навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача та його сина [PERSON], їх стан здоров'я, зокрема те, що відповідач перебуває на диспансерному обліку в КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ». Крім того відповідач з 2004 року вже сплачує аліменти на утримання неповнолітнього доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку та має на утриманні непрацездатну матір, а тому вважає, що розмір аліментів на сина [PERSON] повинен становити 1/5 частину всіх видів доходів відповідача щомісячно. Крім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243,6 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 198-200 СК,

Outcome: partial