Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

30.06.2020 року [PERSON] звернулась до Роздільнянського районного суду Одеської області з вказаною позовною заявою. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що у період з 16 квітня 2019 року по 07 лютого 2020\~року, вона згідно Наказу про прийняття на роботу №12К від 15 квітня 2019 року, знаходилась у трудових відносинах з ГО ОСМ «Христинівський». Під час знаходження у трудових правовідносинах з відповідачем, позивачка отримувала заробітну плату в рамках створеного зарплатного проекту на картковий рахунок № [NUMBER] . 07 лютого 2020 року\~позивачка\~була звільнена за власним бажання, згідно Наказу №1К від 20 січня 2020 року. З моменту звільнення та по час подання позовної заяви до суду, відповідачем не було сплачено належні позивачці кошти в розмірі 7567,55 грн. 04.03.2020 року позивачка звернулась до керівництва з вимогою повідомити її про строки виконання належних розрахунків з нею, однак відповідь на це питання не отримала. 20.06.2020 року позивачка повторно звернулась до відповідача з претензією, однак вказаний запит також було проігноровано. У зв`язку з вищевикладеним позивачка просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 33681,15 грн., яка складається з: заробітної плати за другу половину січня 2020 року 2635,00 грн., за п`ять робочих днів лютого 2020 року 1408,75 грн., компенсація 19 днів невикористаної щорічної відпустки 3523,80 грн., середній заробіток за час затримки в розрахунку, який на момент звернення до суду складає 26113,60 грн. Загалом станом на 20.06.2020 року заборгованість складає 33681,15 грн. Додатково позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток на весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.07.2020 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху, для необхідності зазначення відомостей офіційної електронної адреси позивача та відповідача, а також сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за вимогу про стягнення середнього заробітку на весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. (а.с.16-18) 21.08.2020 року на адресу суду надійшли уточнення до позовної заяви від позивачки [PERSON] в яких остання усунула недоліки, зазначені в ухвалі суду від 01.07.2020 року та сплатила судовий збір в розмірі 840,40 грн. (а.с.23-25) Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 07.09.2020 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. (а.с. 26-27) 28.09.2020 року на адресу суду від представника відповідача Голови ОСМ «Христинівський» Мельниченко Т.П. надійшов відзив, відповідно до якого остання зазначила, що вини відповідача в затриманні заробітної плати, належної позивачу немає, оскільки позивачка [PERSON] самостійно та свідомо ухилялась від її отримання в строк, не надавала реквізити для перерахування, не з`являлась для отримання готівкою, не здала первісні господарські документи, що були у користуванні бухгалтера, напередодні звільнення з 02 лютого по 07 лютого 2020 року на роботу не виходила, роботу не виконувала. Бухгалтер [PERSON] не зверталась до ОСМ «Христинівський» з проханням внесення запису про звільнення, а особисто заволоділа своєю трудовою книжкою, чим позбавила нове керівництво ОСМ «Христинівський» дійти згоди з позивачем при звільненні, видати їй належну заробітну плату та отримати первісні бухгалтерські документи щодо її роботи. У зв`язку з вищевикладеним представник відповідача зазначив, що підтверджує про неотримання позивачкою [PERSON] заробітної плати за лютий 2020 року та невикористану відпустку, виходячи з розрахунку поданого позивачем, а саме: 7567,55 грн., однак заперечує проти нарахування та стягнення заборгованості за несвоєчасну виплату заробітної плати. (а.с.31-45) 02.10.2020 року на адресу суду від позивачки [PERSON] надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого остання зазначила, що вважає поданий на адресу суду відзив таким, що спотворює факти, не відповідає дійсності і має на мету ввести суд в оману. Жодний дій у відповідь на претензії позивача, представник відповідача не зробив. Сума боргу є суттєвою для позивачки. Тривалий час затримки розрахунку, необхідність докладати додаткові зусилля, витрачати гроші на транспорт, юридичний супровід, поштові послуги та судовий збір, нервове напруження та емоційний стрес все це є додатковими витратами позивачки, спрямованими на отримання зароблених нею грошей. У зв`язку з вищевикладеним, позивачка [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі. (а.с.53-63) 30.10.2020 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшов оновлений розрахунок заборгованості, станом на 30.10.2020 року включно, відповідно до якого загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, станом на 30.10.2020 року становить 57595,65 грн. (а.с.84-85) 09.11.2020 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшов оновлений розрахунок заборгованості, станом на 09.11.2020 року включно, відповідно до якого загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, станом на 09.11.2020 року становить 59244,93 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] зазначила, що в період з 16.04.2019 року по 07.02.2020 року вона працювала бухгалтером в Громадській організації «Об`єднання садоводів масиву «Христинівський». 07 лютого 2020 року\~ позивачка\~була звільнена за власним бажання, згідно Наказу №1К від 20 січня 2020 року. З моменту звільнення та по час подання позовної заяви до суду, відповідачем не було сплачено належні позивачці кошти в розмірі 7567,55 грн. Позивачка двічі зверталась до відповідача з претензією щодо виплати заробітної плати, однак вказані претензії були проігноровані, у зв`язку з чим вона вимушена була звернутись до суду. Представник відповідача - [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що вона була вибрана головою ОСМ «Христинівський» 26.01.2020 року. До 09.02.2020 року ніхто не знав про бажання [PERSON] звільнитись з займаної посади головного бухгалтера. Однак, позивачка [PERSON] перестала виходити на роботу, у зв`язку з чим вони вимушені були найняти нового бухгалтера, який підрахував усю заборгованість по заробітній платі [PERSON] , про що їй одразу було повідомлено в телефонному режимі. В подальшому [PERSON] в грубій формі відмовилась від отримання заробітної плати, не надала, окрім номеру картки інформацію про банківський рахунок, на який необхідно сплатити заборгованість, у зв`язку з чим неможливо було погасити вказану заборгованість вчасно. Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до наказу (розпорядження) Обїєднання садоводів масиву «Христинівський» №12К про прийняття на роботу від 15.04.2019 року встановлено, що [PERSON] була прийнята на посаду головного бухгалтера з 16.04.2019 року, табельний номер [NUMBER] , умови роботи основна, режим роботи віддалений, оклад 4400 грн., з наказом [PERSON] ознайомлена 16.04.2019 року. (а.с.8) З угоди про умови праці від 16.04.2019 року встановлено, що Об`єднання садоводів масиву «Христинівський» в особі голови [PERSON] та [PERSON] , яка відповідно до наказу №12К від 15.04.2019 року, уклали чинну угоду про наступне: 1. Бухгалтер є штатним працівником ОСМ, прийнятим безстроково, з оплатою праці згідно зі штатним розкладом; 2. Посадові обов`язки бухгалтера відповідають нормам чинного законодавства та складають з ведення бухгалтерського обліку; 3. Виконання посадових обов`язків бухгалтер здійснює дистанційно, з використанням засобів зв`язку. Для отримання необхідних для роботи документів, бухгалтер може в зручний для себе час приїхати на територію ОСМ; 4. Місцем виконання посадових обов`язків бухгалтера є місце її постійного проживання [ADDRESS] .; 5. Ознайомлення бухгалтера з наказами, розпорядженнями керівника відбувається в період приїзду бухгалтера в ОСМ, або керівник ознайомлює бухгалтера з необхідними документами за місцем виконання посадових обов`язків бухгалтера; (а.с.9) Відповідно до наказу (розпорядження) Обїєднання садоводів масиву «Христинівський» про припинення трудового договору (контракту) №1К від 20.01.2020 року встановлено, що [PERSON] була звільнена з посади головного бухгалтера за власним бажанням з 07.02.2020 року, з вищевказаним наказом [PERSON] ознайомлена 27.01.2020 року. (а.с.7) Відповідно до довідки начальника відділення АТ «Укрсиббанк» від 01.06.2020 року №63-2-18-33/89 встановлено, що в АТ «Укрсиббанк» ОСМ «Христинівськи» перераховував заробітну плату [PERSON] на картковий рахунок № [NUMBER] в рамках зарплатного проекту за період з 23.05.2019 року по 01.06.2020 року, а саме: 14.06.2019 року 2900 грн., 04.07.2019 року 2735 грн., 16.07.2019 року 2900 грн., 02.08.2019 року 2735 грн., 16.08.2019 року 4000 грн., 03.09.2019 року 1635 грн., 17.09.2019 року 3000 грн., 16.10.2019 року 4135 грн., 05.11.2019 року 2829,44 грн., 15.11.2019 року 3000 грн., 05.12.2019 року 2635 грн., 18.12.2019 року 3000 грн., 27.12.2019 року 2635 грн., 21.01.2020 року 3000 грн. Загальна сума надходжень 43874,94 грн. (а.с.10) 04.03.2020 року [PERSON] звернулась до Керівництва ОСМ «Христинівський» з заявою від 04.03.2020 року про необхідність письмового повідомлення їй про суму, що належить до виплати їй при звільненні та про строки, коли такий розрахунок фактично буде здійснений. Вищевказана заява була отримана керівництвом ОСМ «Христинівський» 04.03.2020 року, що підтверджується вхідним номером №11 від 04.03.2020 року. (а.с.11) 20.06.2020 року [PERSON] звернулась до керівництва ОСМ «Христинівський» з претензією від 20.06.2020 року, відповідно до якої зазначила, що після її звільнення з посади бухгалтера ОСМ «Христинівський» пройшов значний проміжок часу, однак заборгованість по заробітній платі сплачена не була. У зв`язку з вищевикладеним, [PERSON] зазначила про необхідність сплати на її банківський рахунок заборгованості по заробітній платі в розмірі 7567,55 грн., яка складається з: заробітної плати за другу половину січня 2020 року в розмірі 2635,00 грн., за п`ять робочих днів лютого 2020 року в розмірі 1408,75 грн., компенсація 19 днів невикористаної щорічної відпустки в розмірі 3523,80 грн. Та додатково зазначила про необхідність сплати грошової суми заборгованості в сумі 24887,92 грн. за затримку своєчасного розрахунку. Разом 32455,47 грн. Строк здійснення повної виплати до 25.06.2020 року. Зазначена претензія була отримана керівництвом ОСМ «Христинівський» 20.06.2020 року, що підтверджується вхідним номером №32 від 20.06.2020 року. (а.с.12) Відповідно до протоколу №1 Звітно виборчої комісії Об`єднання Садоводів масиву «Христинівський» від 26.01.2020 року встановлено, що до порядку денного конференції було поставлено питання стосовно виборів перевиборів голови об`єднання. Голова ОСМ «Христинівський» [PERSON] повідомив, що він складає з себе повноваження Голови Об`єднання та подає заяву на звільнення з 27.01.2020 року, у зв`язку з чим більшістю голосів було обрано [PERSON] на посаду голови ОСМ «Христинівський». (а.с.36-37) Відповідно до акту об`єднання садоводів масиву «Христинівський» від 09.02.2020 року, наданого відповідачем вбачається, що 09.02.2020 року на КП №1 знаходились 2 (два) пакети з документами, які були привезені ввечері 08.02.2020 року бухгалтером [PERSON] та садоводом [PERSON] о 20:30 год. з документацією масиву. При перевірці зазначених пакетів було встановлено відсутність деяких документів (перелік надається), в тому числі трудові договора [PERSON] , особиста картка [PERSON] , трудова книжка [PERSON] , договір матеріальної відповідальності [PERSON] , заява о прийнятті та звільненні [PERSON] , довіреність [PERSON] видана в УкрСиббанк в 2019 році, відомості нарахування заробітної плати за 2019 2020 рр., виписки з УкрСиббанку за 2019 рік по виплатам заробітної плати [PERSON] (а.с.35) [PERSON] відмовилась від будь якого спілкування з керівництвом ОСМ «Христинівський». В документах наявний наказ про звільнення [PERSON] від 07.02.2020 року, підписаний колишнім головою ОСМ «Христинівський» заднім числом. В січні 2020 року бухгалтером [PERSON] взято з каси ОСМ «Христинівський» 15000 грн. У зв`язку з тим, що банківські виписки за 2019 рік відсутні, завершальну ревізію по грошовим коштам провести неможливо. (а.с.35) З довідки начальника відділення №708 АТ «Укрсиббанк» від 05.01.2020 року №05/14 вбачається, що клієнт [PERSON] має відкритий рахунок в АТ «Укрсиббанк», для отримання заробітної плати від ОСМ «Христинівський». Даний рахунок відкритий 23.05.2019 року і станом на 05.10.2020 року закріплений за зарплатно картковим проектом ОСМ «Христинівський». (а.с.67) Згідно акту Об`єднання садоводів масиву «Христинівський» від 28.03.2020 року колишній бухгалтер [PERSON] з 07.03.2020 року на КП №1 для отримання розрахунку не з`являлась, у зв`язку з чим було прийнято рішення вказані грошові кошти депонувати. (а.с.88) Відповідно до акту Об`єднання садоводів масиву «Христинівський» від 09.02.2020 року, в період з 02.02.2020 року по 09.02.2020 року бухгалтер [PERSON] на робочому місці не з`являлась, хоча була попереджена про звірку документів під час передання документів новому голові об`єднання. (а.с.89) Згідно доповідної записки голови ОСМ «Христинівський» від 08.02.2020 року, у зв`язку з відсутністю головного бухгалтера [PERSON] на робочому місці в період з 02.02.2020 року по 09.02.2020 року, хоча остання була попереджена про необхідність явки для звірки документів під час передання документів новому голові об`єднання, [PERSON] було зобов`язано надати пояснюючу записку в трьохденний строк з зазначенням причин відсутності на робочому місці. (а.с.90) Відповідно до листа голови ОСМ «Христинівський» [PERSON] (без дати) встановлено, що [PERSON] було запропоновано узгодити питання передачі документації ОСМ «Христинівський» в строк до 14.03.2020 року. (а.с.91) Із встановлених судом обставин справи суд приходить до висновку, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо невиплаченої суми заробітної плати. Дані спірні правовідносини регулюються наступним нормами права. Відповідно до ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Положення цієї статті КЗпП України кореспондують частині першій статті 1 Закону про оплату праці. Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітною платою є винагорода, яка виплачується працівникові за виконану ним роботу. Відшкодування, яке сплачується за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, не відповідає цим ознакам заробітної плати, оскільки виплачується не за виконану працівником роботу, а за затримку розрахунків при звільненні. Тому відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП, хоча і розраховується, виходячи з середнього заробітку працівника, однак не є заробітною платою. Згідно ст.ст. 74-84 КЗпП України громадянам, які працюють за трудовим договором надаються щорічні відпустки, а у разі звільнення їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки. Оплата відпусток прирівнюється до заробітної плати і обкладається податком на доходи з фізичних осіб і відображається у формі 1 ДФ з ознакою доходу 101. Згідно ч.1 ст.83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при розгляді спору про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку, необхідно виходити з того, що згідно зi ст.83 КЗпП вона може бути стягнута на вимогу працівника за вci дні невикористаної ним основної щорічної відпустки тільки в разі звільнення його з роботи, а в разі, якщо працівник не використав щорічну відпустку i за роки, що передували звільненню, суд на підставі ст.238 КЗпП має право стягнути грошову компенсацію за вci дні невикористаної відпустки, виходячи iз середнього заробітку, який працівник має на час її проведення. Частиною 3 статті 15 ЗУ «Про оплату праці» встановлено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Згідно зі статтею 34 Закону про оплату праці компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги в порядку, встановленому чинним законодавством Згідно з пунктом 2.1.6 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, фонд основної заробітної плати включає нарахування винагороди за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадових обов`язків). До його складу належить оплата праці за час перебування у відрядженні. Дія Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427, поширюється на підприємства, установи та організації усіх форм власності і господарювання і застосовується в усіх випадках порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Як зазначено вище, відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП, хоча і розраховується, виходячи з середнього заробітку працівника, однак не є заробітною платою. Водночас Велика Палата Верховного Суду враховує, що звернення працівника про стягнення відшкодування пов`язане з порушенням законодавства про оплату праці, а відповідно до статті 238 КЗпП України при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. Однак, встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця. Слід також мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця. Законодавство України не передбачає обов`язок працівника звернутись до роботодавця з вимогою про виплату йому належних платежів при звільненні. Водночас у трудових правовідносинах працівник має діяти добросовісно, реалізуючи його права, що, зокрема, вимагає частина третя статті 13 ЦК України, не допускаючи дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Якщо відповідальність роботодавця перед колишнім працівником за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку при звільненні не обмежена в часі та не залежить від простроченої заборгованості, то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо роботодавця, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Вищевказана позиція викладена в Постанові Великої палати Верховного Суду від 26.06.2019 року (справа №761/9584/15-ц), яка відступила від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27 квітня 2016 року у справі за провадженням № 6-113цс16. Відповідно до п.2\~Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року\~зі змінами, якою був затверджений Порядок обчислення середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п.8 Постанови нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. У разi коли середня місячна заробiтна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат i допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробiтної плати на середньомiсячне число робочих днiв у розрахунковому перiодi. Оцінивши докази в сукупності, перевіривши їх відповідність нормам закону, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] працювала з 16.04.2019 року та була звільнена з посади головного бухгалтера за власним бажанням 07.02.2020 року, що підтверджується наказом (розпорядження) Обїєднання садоводів масиву «Христинівський» про припинення трудового договору (контракту) №1К від 07.02.2020 року. Відповідно, при звільненні позивачка мала право на компенсацію за 19 днів невикористаної відпустки в сумі 3523,80 грн., заборгованість по заробітній платі за другу половину січня 2020 року в сумі 2635,00 грн., та заборгованість за п`ять робочих днів лютого 2020 року в сумі 1408,75 грн., що становить 7567,55 грн., що визнається відповідачем. У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги в частині стягнення компенсації за невикористану відпустку та стягнення невиплаченої суми заробітної плати в загальному розмірі 7567,55 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 59244,93 грн. (станом на час ухвалення рішення 09.11.2020 року), суд зазначає наступне. Як встановлено з угоди про умови праці Об`єднання садоводів масиву «Христинівський» від 16.04.2019 року, головний бухгалтер [PERSON] та голова ОСМ «Христинівський» в особі голови, [PERSON] уклали угоду, відповідно до якої було зазначено, що виконання посадових обов`язків бухгалтер здійснює дистанційно, з використанням засобів зв`язку. Для отримання необхідних для роботи документів, бухгалтер може в зручний для себе час приїхати на територію ОСМ; Місцем виконання посадових обов`язків бухгалтера є місце її постійного проживання [ADDRESS] . У зв`язку з вищевикладеним встановлено, що виконання посадових обов`язків головний бухгалтер Об`єднання садоводів масиву «Христинівський» [PERSON] здійснювала дистанційно. 04.03.2020 року [PERSON] звернулась до Керівництва ОСМ «Христинівський» з заявою від 04.03.2020 року про необхідність письмового повідомлення їй про суму, що належить до виплати їй при звільненні та про строки, коли такий розрахунок фактично буде здійснений. Вищевказана заява була отримана керівництвом ОСМ «Христинівський» 04.03.2020 року, що підтверджується вхідним номером №11 від 04.03.2020 року. Відповіді на вищевказаний запит [PERSON] не отримала. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] підтвердила отримання зазначеного листа, однак зазначила про неможливість повернення заборгованості по заробітній платі [PERSON] , оскільки останньою не було зазначено повні банківські реквізити для отримання вказаної заборгованості, а лише номер банківської картки. Однак, суд зазначає, що в користуванні теперішньої голови ОСМ «Христинівський» були наявні відомості реквізитів банківського рахунку [PERSON] , оскільки [PERSON] мала відкритий рахунок в АТ «Укрсиббанк», для отримання заробітної плати від ОСМ «Христинівський» з 23.05.2019 року, який був закріплений за зарплатно картковим проектом ОСМ «Христинівський», а отже сплата зазначеної заборгованості була можливою. 20.06.2020 року [PERSON] повторно звернулась до керівництва ОСМ «Христинівський» з претензією від 20.06.2020 року про необхідність повернення заборгованість по заробітній плати в розмірі 7567,55 грн., яка складається з: заробітної плати за другу половину січня 2020 року в розмірі 2635,00 грн., за п`ять робочих днів лютого 2020 року в розмірі 1408,75 грн., компенсація 19 днів невикористаної щорічної відпустки в розмірі 3523,80 грн. та сплати грошової суми заборгованості в сумі 24887,92 грн. за затримку своєчасного розрахунку. Разом 32455,47 грн. в строк до 25.06.2020 року. Зазначена претензія була отримана керівництвом ОСМ «Христинівський» 20.06.2020 року, що підтверджується вхідним номером №32 від 20.06.2020 року. Однак, відповіді на зазначену претензію [PERSON] також не отримала. У зв`язку з вищевикладеним, оскільки позивачка [PERSON] була звільнена з посади 07.02.2020 року, однак відповідно до угоди про умови праці Об`єднання садоводів масиву «Христинівський» від 16.04.2019 року здійснювала посадові обов`язки дистанційно та направила 04.03.2020 року на адресу керівництва Об`єднання садоводів масиву «Христинівський» заяву претензію про здійснення розрахунку по невиплаченій заробітній платі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 05.03.2020 року по день ухвалення рішення, тобто по 09.11.2020 року, що складає 54297,15 грн. Середньомісячна заробітна плата за два календарних місяці роботи [PERSON] склала 11270,41 грн., що підтверджується довідкою начальника відділення АТ «Укрсиббанк» від 01.06.2020 року №63-2-18-33/89. За таких обставин середньоденна заробітна плата складає 274,88 грн. (11270,41 грн. : 41 робочий день) Кількість робочих днів, що належать до компенсації, у зв`язку із затримкою становлять: березень 2020 року 18 днів, квітень 2020 року 21 день, травень 2020 року 19 днів, червень 2020 року 20 днів, липень 2020 року 23 дня, серпень 2020 року 20 днів, вересень 2020 року 22 дня, жовтень 2020 року 21 день, листопад 2020 року 6 днів. Таким чином, розмір компенсації потребують 170 днів. В такому випадку, сума компенсації становить: 170 днів х 274,88 грн. = 46729,60 грн. Відповідно до п.3 розділу ІІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі,\~в якому вони нараховані,\~без виключення сум відрахування\~на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. У зв`язку з цим середньоденна заробітна плата позивача судом визначена\~без виключення сум відрахування\~на податки та інші обов`язкові платежі. Тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість в сумі 54297,15 грн., яка складається з: заборгованості по заробітній платі в сумі 7567,55 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 46729,60 грн., які визначені судом без утримання податку з доходів фізичних осіб й інших обов`язкових платежів. В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити. Суд не приймає до уваги доводи [PERSON] , про те що 08.02.2020 року колишній голова ОСМ «Христинівський» [PERSON] не повідомив теперішню голову ОСМ «Христинівський» [PERSON] про звільнення бухгалтера [PERSON] , оскільки судом стягується заборгованість з 05.03.2020 року, а саме коли вже новому керівництву ОСМ «Христинівський» було достовірно відомо про звільнення головного бухгалтера [PERSON] за власним бажанням. При зверненні до суду позивачкою [PERSON] не було доплачено суму судового збору в розмірі 0,40 грн., що підтверджується квитанцією №N11FB4217М від 21.08.2020 року по сплату судового збору в розмірі 840,40 грн. (а.с.25) У зв`язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] недоплачену суму судового збору. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, а саме на 91,65% (54297,15 грн. Х 100% : 59244,93 грн.), суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки суму судового збору в розмірі 770,60 грн. (840,80 грн. х 91,65% : 100%) На підставі викладеного,

Outcome: partial