Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

29 липня 2020 року позивач КС «АЙ-ДАР» звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про дострокове розірвання договору кредиту та стягнення суми кредиту, процентів за користування кредитом та неустойки. Позовна заява мотивована тим, що 04 грудня 2018 року між КС «Ай-Дар» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 93-18к/1, за яким [PERSON] було надано кредитну лінію з лімітом кредитування в сумі 10 000 грн. 00 коп. На підставі додаткового договору № 1 від 04 грудня 2018 року до договору кредиту № 93-18к/1 [PERSON] був наданий кредит у розмірі 10 000 грн. 00 коп. Договорами передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, пені та інших витрат. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між КС «Ай-Дар» та [PERSON] укладено договір поруки № 93-18к/1 від 04 грудня 2018 року. Відповідач [PERSON] зобов`язання за договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 27 липня 2020 року утворилась заборгованість в розмірі 18 554 грн. 85 коп. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 серпня 2020 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачами подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 грудня 2018 року між КС «Ай-Дар» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 93-18к/1, за яким [PERSON] було надано кредитну лінію з лімітом кредитування в сумі 10 000 грн. 00 коп. Згідно п. 2.1. договору, кредит надається строком на 24 фактичних місяців від дня отримання позичальником усієї суми кредиту або першого траншу за кредитом. Позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю фактично отримані суми кредиту та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1 договору (п. 2.3 договору). Згідно п. 3.1 договору, плата за користування кредитом (проценти) становить 0,1918% за день від загальної суми щоденного залишку заборгованості позичальника по кредиту в рамках кредитної лінії плюс 1% від суми кредиту, який сплачується позичальником авансово в день отримання кредиту. Відповідно до п. 4.1 договору, зобов`язання позичальника щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом забезпечується неустойкою, порукою. За порушення визначеного графіком терміну повернення отриманого кредиту та прострочення сплати суми процентів за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі 1% від загальної суми неповернутого кредиту за кожен день прострочення виконання (п. 6.1 договору). 04 грудня 2018 року між КС «Ай-Дар» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 до договору кредиту № 93-18к/1, за умовами якого сторони погодили графік повернення кредиту, домовились про те, що черговий транш згідно кредитної лінії складає 10 000 грн. 00 коп., термін дії договору - з 04 грудня 2018 року по 01 грудня 2020 року, плата за користування кредитом становить 0,1918% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно видаткового касового ордеру № 691 від 04 грудня 2018 року [PERSON] отримала 10 000 грн. 00 коп. кредиту згідно договору № 93-18к/1 від 04 грудня 2018 року. 04 грудня 2018 року між КС «Ай-Дар» (кредитор) та [PERSON] (поручитель) було укладено договір поруки № 93-18к/1, відповідно до умов якого поручитель бере на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] (боржника), що випливають із договору кредиту № 93-18к/1 від 04 грудня 2018 року, між кредитором та боржником. Згідно п. 3.2 договору, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Позичальник [PERSON] не виконувала зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 27 липня 2020 року утворилась заборгованість в розмірі 18 554 грн. 85 коп., з яких:сума неповернутого тіла кредиту - 5 220 грн. 95 коп., проценти за користування кредитом - 3 084 грн. 24 коп., пеня - 10 249 грн. 66 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Позивачем КС «Ай-Дар» на адреси відповідачів були направлені вимоги № 15 та № 16 від 21 травня 2020 року, про повернення кредиту, які залишені відповідачами без виконання. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порука (визначення, наслідки порушення, права і обов`язки) регулюється ст.ст. 553-559 ЦК України. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України). Забезпечення виконання зобов`язання у вигляді неустойки (штрафу, пені) регулюється ст. ст. 549-552 ЦК України. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені) (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Крім того, п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором є несправедливими умовами, які можуть бути визнані недійсними. За договором кредиту № 93-18к/1 від 04 грудня 2018 року розмір нарахованої відповідачам пені значно більший половини заборгованості по тілу кредиту та процентах. В зв`язку з цим вимога про стягнення з відповідачів пені підлягає частковому задоволенню. З відповідачів потрібно стягнути солідарно пеню в розмірі 4 152 грн. 60 коп. (1/2 частка від заборгованості по тілу кредиту та процентах). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частина 2 статті 651 ЦК України передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно п. 5.4.3 п.п. б) договору кредиту № 93-18к/1 від 04 грудня 2018 року, кредитодавець має право достроково розірвати кредит та вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь термін, передбачений п. 2.1 договору, у випадку затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів за користування кредитом на строк, що перевищує один календарний місяць. На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, кредиту, поруки, встановив, що права позивача відповідачами порушені, оскільки відповідачі не виконували належним чином умови договорів, тому права позивача підлягають захисту шляхом розірвання договору кредиту № 93-18к/1 від 04 грудня 2018 року, стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь КС «Ай-Дар» заборгованості за договором кредиту № 93-18к/1 від 04 грудня 2018 року у розмірі 12 457 грн. 79 коп. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідачів в рівних частках на користь КС «Ай-Дар» судовий збір у розмірі 1 411 грн. 30 коп., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial