Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

30.04.2014р. позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимог на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2008. Від шлюбу вони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, так як відповідач матеріальної допомоги не надає. Інших дітей у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам не проводиться Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. В зв'язку з цим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Крім того, на даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і їй необхідна матеріальна допомога, в зв'язку з чим ставить також питання про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, прохала розглянути справу в її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, прохав розглянути справу в його відсутність. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Частина 2 ст. 181 СК України передбачає, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.Відповідно до вимог ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб 07.06.2008, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.3/. Позивач у справі, [PERSON], є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], а відповідач, [PERSON], - її батьком, що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.4/. Згідно довідки Марківської селищної ради, на утриманні [PERSON] знаходиться донька [PERSON], 2011 року народження. Факт сумісного проживання [PERSON] зі своєю малолітньою дитиною та те, що відповідач проживає окремо від них сторонами не заперечується. Із матеріалів справи вбачається, що угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Дана обставина, відповідно до ст. 181 СК України, надає право [PERSON] звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини з батька, який проживає окремо та не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку. Таким чином, позивачем доведено те, що вона є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], а відповідач, [PERSON], - її батьком. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Також суд враховує думку відповідача, який не заперечив про задоволення позову в повному обсязі. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову судом за наявністю для того законних підстав приймається рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину слід стягувати від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Також слід стягнути з відповідача судові витрати в дохід держави. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved