Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

29 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 8 200 грн. 00 коп. Своїми позовні вимоги обґрунтовує тим, що судом апеляційної інстанції було встановлено, що підставі для збільшення аліментів немає, тому вона вирішила звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину. Враховуючи те, що донька ходить до школи, відвідує додаткові заняття, часто хворіє, має вади слуху вона несе додаткові витрати. Відповідач проігнорував прохання додаткового фінансування витрат на дитину, та сказав, що це не його проблеми. Додаткові витрати на дитину складаються з: шкільні витрати на харчування дитини - 35 грн. 00 коп. на день, тобто 700 грн. 00 коп. щомісячно, а отже за вересень та жовтень - 1 400 грн. 00 коп.; на забезпечення шкільним навчальним матеріалом - 2 500 грн. 00 коп.; на ліки та обстеження здоров`я - 3 000 грн. 00 коп.; на одяг - 3 700 грн. 00 коп.; на підтримання лікування вад слуху (батарейки, чищення, налаштування слухових апаратів, аудіо грама, фільтри) - 2 300 грн. 00 коп.; на додаткові навчальні заняття (відвідування гімнастики, на необхідний інвентар, форма) за два місяці (вересень, жовтень) - 3 000 грн. 00 коп. = загалом додаткові витрати на сьогоднішній день, складають - 16 400 грн. 00 коп. Вважає за необхідне розділити цю суму між сторонами порівно. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року відкрито провадження у справі, та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засідання позивач та її представник вимоги позовної заяви підтримали, просили задовольнити та не заперечували щодо проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Просили суд розглянути справу на підставі наявних доказів. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак своїм процесуальним правом щодо подання відзиву на позовну заяву не скористався, про причини неявки суд не повідомив, із заявами до суду не звертався. Враховуючи думку сторони позивача, суд розглянув справу у відсутність відповідача з постановлення заочного рішення у відповідності до вимог ст. 280, 281 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про долучення до матеріалів справи чеків та квитанцій на підтвердження, понесених додаткових витрат на дитину, обґрунтовуючи клопотання тим, що ці чеки були зібрані за період з подання позову до даного судового засідання. Зазначив, що не може повідомити суду на яку суму ці чеки, копії даних доказів відповідачу не направлялись. Протокольною ухвалою суду в задоволенні клопотання було відмовлено. Заслухавши сторону позивача, дослідивши докази суд встановив такі обставини. [PERSON] , [INFO] є донькою відповідача [PERSON] та позивача [PERSON] . (а.с.5) Рішенням Дарницького районного суду м. Києві від 27.10.2017 присуджено до стягнення з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1 500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.7) Відповідно до ч. 1 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ч.2 ст.185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Верховний Суд у постанові від 14.01.2019 року (справа № 751/4312/16-ц) зауважив, що до таких особливих обставин закон відносить, зокрема, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (абз.2 ч.2 ст. 185 СК України). Позивач як на підставу заявлених вимог посилається на понесені витрати за вересень жовтень на дитину (а.с.1), які складаються з витрат на шкільне життя дитини, лікування, одяг, та додаткові навчальні заняття, проте жодних доказів понесених витрат на дитину не надала. При вирішенні спору, суд враховує, що кожен із батьків зобов`язаний брати участь у додаткових витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував, що нею були понесені додатків витрати на утриманні дитини, які пов`язані з особливими обставинами (розвиток здібності дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) у розумінні ст.185 СК України. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed