Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

3 жовтня 2014року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], з участю третьої особи [PERSON], Третьої Львівської державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що квартиру [ADDRESS] в якій вона проживає разом із членами її сім'ї, чоловіком [PERSON] та донькою [PERSON], було приватизовано ними у 1996 році. Так, розпорядженням виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів №860 від 26.11.1996 року затверджено розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації № 2413 від 20.11.1996 року «Про передачу квартир у власність мешканцям району». Для приватизації житла ЛКП «Підзамче - 404» видало довідку № 874 від 08.08.1996року про склад сім'ї наймача квартири та займані ними приміщення, в якій вказало, що в квартирі мешкають і мають право на житло [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно з розпорядженням голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №2413 від 20.11.1996 року «Про передачу квартир у власність мешканцям району» [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] передано у спільну сумісну власність в рівних частках [ADDRESS] На підставі вказаних вище розпоряджень їм було видано Свідоцтво про право власності на квартиру № 8149 від 26.11.1996 року. Власником 1/4 будинку був батько [PERSON] - [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Квартира була приватизована і на час смерті [PERSON] всім співвласникам належало по 1/4 квартири. Однак, квартира перебувала у спільній сумісній власності та частки не були визначеними між співвласниками. 10 грудня 2008 року Шевченківський районний суд м. Львова виніс рішення, яким вирішив: поділити квартиру [ADDRESS], яка є у спільній сумісній власності між співвласниками. Визначити між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності за кожним на 1/4 ідеальну частку квартири [ADDRESS]. 26.02.2009року [PERSON] отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом /Р. №5-217/, видане Третьою Львівською державною нотаріальною конторою, на 1/4 частину квартири [ADDRESS], яка належала померлому [INFO]. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру №48149, виданого Виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів 26.11.1996р. та зареєстрованого в Львівському міському БТІ в реєстрову книгу за №18645. Право власності на отриману у спадщину 1/4 частку квартири [ADDRESS] [PERSON] 25.03.2009р. зареєстрував у Львівському міському БТІ. Судовим рішенням свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] від 26.11.1996 року № 48149 було визнано недійсним. На даний час квартира повернута до державного житлового фонду, в ній зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Основний квартиронаймач, [PERSON], як вже зазначалось вище помер [INFO] року. Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 06 червня 2014 року у цивільній справі № 466/1993/14-ц за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування жилим приміщенням позов задоволено повністю, [PERSON], [INFO], визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Зазначила, що на зворотній стороні Свідоцтва про право власності на квартиру від 26.11.1996р., була проставлена відмітка державного нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори про те, що на 1/4 частину квартири, що належала [PERSON], видане свідоцтво про право на спадщину за законом Третьою Львівською державною нотаріальною конторою 26.02.2009року за реєстровим №5-217. В результаті винесення 12.09.2013року Львівським апеляційним адміністративним судом постанови було скасовано Свідоцтво про право власності на квартиру від 26.11.1996р., але залишено в силі видане 26.02.2009 року [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири [ADDRESS], а отже, при скасуванні Свідоцтва про право власності на квартиру від 26.11.1996р. за [PERSON] збережено право власності на 1/4 частку квартири, що на її думку є перешкодою для здійснення нею та членами її сім'ї повторної приватизації належної нам квартири. Оскільки, Свідоцтво про право на спадщину за законом було видане на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, яке після цього було визнане судом недійсним, вважаю, що вказане Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири [ADDRESS] також повинно бути визнане судом недійсним. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити., покликаючись на викладені в позові мотиви. В судовому засіданні відповідач та третя особи [PERSON] позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Представник третьої особи Третьої Львівської державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про слухання справи у відсутності представника. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з розпорядженням голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №2413 від 20.11.1996 року «Про передачу квартир у власність мешканцям району» [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] передано у спільну сумісну власність в рівних частках [ADDRESS] На підставі вказаних вище розпоряджень їм було видано Свідоцтво про право власності на квартиру № 8149 від 26.11.1996 року. Власником 1/4 будинку був [PERSON], [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. 26.02.2009року [PERSON] отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом /Р. №5-217/, видане Третьою Львівською державною нотаріальною конторою, на 1/4 частину квартири [ADDRESS], яка належала померлому [INFO]. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру №48149, виданого Виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів 26.11.1996р. та зареєстрованого в Львівському міському БТІ в реєстрову книгу за №18645. Як вбачається з долучених до матерів справи письмових доказів, прокурор Шевченківського району м. Львова звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова 01 листопада 2006року з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON], 1989року народження, до відповідачів Львівської міської ради, Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, з участю третіх осіб [PERSON], [PERSON], відділу у справах неповнолітніх Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, відділу приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, [PERSON], ЛКП «Підзамче - 404» в якому просив визнати недійсним розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №2413 від 20.11.1996року «Про передачу квартир у власність мешканцям району» в частині передачі в спільну сумісну власність в рівних частках квартири [ADDRESS] [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON], розпорядження виконавчого комітету ЛМР №860 від 26 листопада 1996 року «Про затвердження розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №2413 від 20.11.1996 року «Про передачу квартир у власність мешканцям району» в цій же частині, свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] від 26.11.1996 року № 48149. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 травня 2007року у задоволенні позову прокурора в інтересах неповнолітнього [PERSON], 1989 року народження, до Львівської міської ради, Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, з участю третіх осіб [PERSON], [PERSON], відділу у справах неповнолітніх Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, відділу приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, [PERSON], ЛКП «Підзамче - 404» відмовлено за безпідставністю позовних вимог. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2013року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову, якою позовні вимоги задоволено повністю. Ухвалою вищого адміністративного суду України від 10 жовтня 2013року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою [PERSON], [PERSON] на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2013року. Судовим рішенням свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] від 26.11.1996 року № 48149 було визнано недійсним. Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. З врахуванням викладеного суд доходить висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки Свідоцтво про право на спадщину за законом /Р.№5-217/, видане 26 лютого 2009року було видане на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру №48149 від 26.11.1996року, яке після цього було визнане судом недійсним.

Outcome: approved