Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

29 вересня 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28 листопада 2011 року вони з відповідачем уклали шлюб. У шлюбі у подружжя 16 травня 2012 року народився син [PERSON], який проживає разом із позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Позивач у позовній заяві посилається на те, що звертаючись до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, позивач також подав до суду позовну заяву до відповідача про розірвання шлюбу, оскільки спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні стосунки між ними фактично припинені з 2015 року. Також позивач вказував на те, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим, позивач просив стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 2000 грн., щомісячно. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, при цьому 24.10.2017 подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, при цьому 24.10.2017також подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого. 28 листопада 2011 року сторони уклали шлюб (а. с. 3). У шлюбі у подружжя 16 травня 2012 року народився син [PERSON]. [PERSON]та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із позивачем [PERSON]та знаходиться на її утриманні. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про шлюб серії 1-ФП № 073692; копією свідоцтва про народження дитини серії I-ФП № 166793; довідкою Виконавчого комітету Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 23.05.2017 про склад сім'ї позивача[PERSON](а.с. 3 - 5). Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Обставини, які б унеможливлювали виконання обов'язку відповідачем по утриманню дитини за станом здоров'я або з інших причин відсутні. Отже, відповідач як батько дитини зобов'язаний надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання дитини. Крім цього, згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір в дохід держави. Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved