Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

31.07.2015 року [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з позовом у якому простить: встановити факт належності Державного акту на право власності серії [NUMBER], виданого Адамівською сілською радою 29.10.1999 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №53 на земельну ділянку площею 7,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON], померлого [INFO]; встановити факт прийняття позивачем спадщини у вигляді земельної ділянки площею 7,20 га., що розташована на території Адамівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності серії [NUMBER], виданого Адамівською сільською радою 29.10.1999 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №53, яка залишилася після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 7,20 га., що розташована на території Адамівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності серії [NUMBER], виданого Адамівською сільською радою 29.10.1999 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №53, належала [PERSON], померлому [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку площею 7,20 га., що розташована на території Адамівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності серії [NUMBER], виданого Адамівською сільською радою 29.10.1999 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №53. Позивач є спадкоємцем за законом. Після смерті спадкодавця, зник державний акт на право власності на земельну ділянку, що позбавило позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. З наведених підстав позивач просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засівання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу Білгород-Дністровського міськрайонного суду надійшла заява, за підписом голови Адамівської сільської ради Н.В. Старченко, у якій він просить справу розглядати без представника Адаміської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, зазначає, що заперечень проти позову не має. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні надав письмову заяву, у якій вказав, що проти задоволення позову [PERSON] не заперечує. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що [PERSON], помер [INFO]. (а.с. 7) Відповідно до копії Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], виданого Адамівською сільською радою 29.10.1999 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №53 на земельну ділянку площею 7,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зазначена земельна ділянка надана у приватну власність [PERSON]. Як вбачається з довідки, виданої Адамівською сільською радою №135 від 30.07.2015 року, земельна ділянка площею 7,20 га дійсно надана 29.10.1999 року [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №53 від 29.10.1999 року. Згідно листа завідувача Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори за вих. № 1410/02-17 від 31.07.2015 року адресованої на ім'я [PERSON] вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку після померлого [INFO] [PERSON] не можливо у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на це майно. Для вирішення цього питання рекомендовано звернутися до суду. Як вбачається з листа завідувача Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори за вих. № 1587/01-16 від 20.08.2015 року, Білгород-Дністровською районною державною нотаріальною конторою не заводилась спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем цілком обґрунтовано заявлені вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері на житловий будинок [ADDRESS].

Outcome: approved