overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

29 липня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області надійшла зазначена позовна заява (а.с.3). Позивачка просить суд ухвалити рішення, яким надати їй дозвіл на оформлення проїзних та інших документів, пов'язаних з перетинанням кордону України неповнолітнім [PERSON], [INFO], без згоди батька дитини [PERSON]. Надати дозвіл неповнолітньому [PERSON], [INFO] на виїзд за кордон України, без згоди та супроводу батька [PERSON]. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04 серпня 2001 року по 12 жовтня 2005 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою. Позивачка має намір восени 2014 року разом з сином відвідати Чорногорію та Хорватію, але їй потрібна згода батька. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились. Надали заяви про розгул справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав (а.с.12,13). Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні відносини. Згідно свідоцтва про народження, батьком [PERSON] є [PERSON], а матір'ю [PERSON] (а.с.4). Статтею 33 Конституції України передбачено, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 р. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку. Враховуючи, що [PERSON] не заперечує проти виїзду свого неповнолітнього сина за кордон України суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

29 липня 2014 року до суду звернувся з позовом (а.с.4) до [PERSON] в якому мотивуючи тим, що в нього з дружиною подружні відносини не склалися, збереження сім'ї суперечить його інтересам, спільне господарство не ведеться, сім'я існує лише формально. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Просить суд, шлюб, зареєстрований Молодіжненською сільською радою Овідіопольського району Одеської області 28 лютого 2009 року під актовим записом №04 між ним і відповідачкою розірвати. Позивач у судове засідання не прибув, позовні вимоги підтримав повністю, надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача (а.с.21). Відповідач у судове засідання не прибула, позовні вимоги визнала повністю, надала заяву про розгляд справи за відсутності відповідача (а.с.20). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб (а.с.6) виданого виконкомом Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області 28 лютого 2009 року під актовим записом №04 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу відповідачка взяла спільне прізвище з позивачем - «[PERSON]», але 28 серпня 2013 року змінила на своє дівоче прізвище «[PERSON]» (ас.17-18) Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позивач з відповідачкою тривалий час не проживає однією сім'єю, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому позовна вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

29 липня 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом (а.с.3) до [PERSON] в якому мотивуючи тим, що в неї з чоловіком подружні відносини не склалися, збереження сім'ї суперечить її інтересам, спільне господарство не ведеться, сім'я існує лише формально. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Просить суд, шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області 22 травня 2010 року під актовим записом №155 між нею і відповідачем розірвати. Позивач у судове засідання не прибула, позовні вимоги підтримала повністю, надала заяву про розгляд справи за відсутності позивачки (а.с.18). Відповідач у судове засідання не прибула, позовні вимоги визнала повністю, надала заяву про розгляд справи за відсутності відповідача (а.с.19). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб (а.с.13) виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області 22 травня 2010 під актовим записом №155 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позивач з відповідачем тривалий час не проживає однією сім'єю, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позовна вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

29 липня 2014 року до суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 07.10.2011 року в Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області за актовим записом №130. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що 07.12.2011 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. З жовтня 2012 року вони припинили шлюбні відносини та сумісне проживання з відповідачем. Сторони мають різні погляди на життя, не можуть знайти спільну мову, у зв'язку з чим між сторонами виникали сварки. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, строк на припинення не потрібен. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,згідно положень ст.224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 07.10.2011 року в Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області за актовим записом №11 (а.с.3). Від шлюбу мають [PERSON], [INFO] (а.с.4) Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що подальше зберігання сім'ї неможливо та суперечить інтересам подружжя, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

29 липня 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачка не виконує свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явлася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнавла З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких міркувань. 12.10.2008р. між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № б/н, за яким відповідачці був наданий кредит у розмірі 29000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору кредиту позивач виконав свої зобов'язання з надання кредиту. Через невиконання [PERSON] своїх зобов'язань виникла заборгованість в розмірі 8378.45 грн., яка складається з наступного: · заборгованість за кредитом 1907.90 грн.; · заборгованість по процентам за користування кредитом 3633.48 грн.; · заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом 2200.00 грн.; · штраф (фіксована частина) 250,00 грн.; · штраф (процентна складова) 387.07 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст.1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Оскільки відповідачка станом на 30.06.2014р. заборгував ПАТ КБ «Приватбанк» 8378.45 грн., та добровільно не сплачує борг, то з метою захисту прав позивача, як сторони кредитного договору, з [PERSON] на його користь необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку, а також понесені ним у справі судові витрати у виді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

29 липня 2014 року по вказаній справі ухвалено рішення, яким позов задоволено: визнано недійсним договір про надання послуг з газопостачання, укладений 28 січня 2009 року між ПАТ «Київоблгаз» та [PERSON] 25.09.2014 року представник позивача подала заяву про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що не вирішено питання про судові витрати, а саме: не стягнуто з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, повідомивши письмово про розгляд справи в її відсутності. Відповідач та його представник у судове засідання не з'явилися. Відповідно до частини третьої статті 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. З огляду на наведене суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 243 грн 60 коп, що підтверджується копією квитанції № 18 від 06.06.2014 року. 29 липня 2014 року по вказаній справі ухвалено рішення, яким позов задоволено: визнано недійсним договір про надання послуг з газопостачання, укладений 28 січня 2009 року між ПАТ «Київоблгаз» та [PERSON], однак питання про судові витрати не вирішено. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною першою статті 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з частиною першою статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на наведене суд стягує з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп за сплачений нею судовий збір. Що стосується вимог позивача про стягнення судового збору за подання заяви про забезпечення позову, то вони не підлягають задоволенню, оскільки ухвалою суду від 01.07.2014 року у задоволенні цієї заяви відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

29 липня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він із відповідачем з 30 жовтня 1999 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Стосунки між ними погіршилися протягом останніх 5 років, що призвело до припиненню шлюбних відносин. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати юридично, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Майнового спору на даний час вони не мають, просив позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 30 жовтня 1999 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 жовтня 1999 року, про що зроблений відповідний актовий запис № 703, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 28 квітня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, [PERSON] народився [INFO] року, в графі «Батьки» вказано: Батько - [PERSON], Мати - [PERSON]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, майновий спір на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, внаслідок чого задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

29 липня 2014 року позивач звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про повернення коштів, обґрунтовуючи вимоги тим, що 03.03.2013 року між ними було укладено договір позики, на підставі якого в той же день позивач позичив кошти відповідачу у розмірі 15000 грн., а відповідач зобов'язався повернути кошти 03.09.2014 року. На теперішній час відповідач відмовляється повертати йому запозичені кошти. Неодноразові звернення до відповідача щодо повернення позичених коштів позитивних наслідків не дали. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики у сумі 15000 грн., а також понесені ним судові витрати у сумі 243,60 грн. В судове засідання позивач не з'явився, однак до суду надав заяву в якій просив суд позовні вимог задовольнити, справу розглянути у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до розписки від 03.03.2013 року, [PERSON] взяв у [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 15000 грн., які зобов'язався повернути протягом 6 місяців з відсотками Приватбанка. Вказана розписка відповідає встановленій формі договору позики, згідно ст. 1047 ЦК України. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення на його користь з [PERSON] заборгованість за договором позики у сумі 15000 грн. підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору у розмірі 243,60 грн., що підтверджено відповідною квитанцією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

29 липня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 08 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №51, був зареєстрований шлюб між сторонами. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивач просить суд цей шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Кожна з сторін окремо звернулась до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність. При цьому у своїй заяві відповідачка зазначила, що вона згодна на розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 08 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 51. У судовому засіданні встановлено, що сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

29 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги у сфері теплопостачання в сумі 3109,84 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] і є споживачем послуг, які надає підприємство позивача, але за отримані послуги плату не проводить, в результаті чого за період з 01.08.2011 року по 31.12.2013 року виникла заборгованість, яка складає 3109 грн. 84 коп. яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Додатково зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому порядку. Причини неявки суду невідомі, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача та відповідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] і є споживачем послуг, які надає підприємство позивача, але за отримані послуги плату не проводить, в результаті чого за період з 01.08.2011 року по 31.12.2013 року виникла заборгованість, яка складає 3109 грн. 84 коп., що підтверджується розрахунком боргу (а.с. 6). Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачем порушено вимоги ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» щодо своєчасності та необхідності оплати за надані комунальні послуги. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

29 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON], про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що у березні 2013 року помер його батько, [PERSON] У встановлений законом строк позивач не прийняв спадщину, оскільки проходив строкову військову службу. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю шість місяців (а.с.а.с. 2 - 4). У судовому засіданні позивач підтримав позов у повному обсязі, а відповідач та третя особа - не заперечували проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що сторони доводяться дітьми [PERSON]. Третя особа доводиться сторонам матір'ю та колишньою дружиною [PERSON] (а.с.а.с. 7, 8, 16). [INFO] батько позивача помер (а.с. 12). Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною 1 статті 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності зі статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За правилами частини 3 статті 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з військового квитка позивача серії [NUMBER] він був мобілізований на строкову військову службу 09.10.2012 р. і був демобілізований 03.10.2013 р. (а.с.а.с. 21 - 26). Ураховуючи зміст приведених вище норм та встановлені в засіданні обставини, суд доходить висновку, що причина пропуску позивачем визначеного законом строку є поважною, оскільки протягом шестимісячного строку після смерті батька він проходив строкову військову службу, отже - вимоги позивача слід задовольнити.

Outcome: approved