Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

4 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує такими обставинами. Із 18 травня 2002 року по 29 липня 2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . 27 травня 2014 року вона зареєструвала новий шлюб, змінивши прізвище. Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 18 березня 2008 року з відповідача на її користь було стягнено аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] у розмірі 120 грн., рішенням цього ж суду від 26 червня 2018 року розмір аліментів було збільшено до 930 грн. Після досягнення [PERSON] повноліття стягнення аліментів за рішенням суду було припинено. На сьогоднішній день дочка навчається на 4 курсі КЗ Сумської обласної ради «Лебединський фаховий медичний коледж імені професора М.І. Ситенка» на денній формі, а тому не має змоги працевлаштуватися та забезпечувати себе необхідним для проживання самостійно. Також для проживання дочки позивач вимушена винаймати житло у м. Лебедин, а також нести значні матеріальні витрати на проїзд, харчування, засоби навчання. Заробітної плати позивача не вистачає для належного забезпечення дочки усім необхідним, відповідач добровільно не надає коштів на утримання дочки, У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1000 грн. щомісячно на період навчання до досягнення нею 23 років. Представник [PERSON] - адвокат Гурський В.С. надіслав відзив, у якому позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні вказуючи, що відповідач є особою з інвалідністю третьої групи з дитинства, потребує медичного лікування, має на утриманні двох малолітніх дітей та єдиним джерелом його доходу є пенсія. Стверджує, що у відповідача немає можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що заробітної плати, яку вона отримує не вистачає, щоб самостійно утримувати їхню повнолітню дочку, яка продовжує навчання. А тому відповідач повинен також брати участь у матеріально забезпеченні [PERSON] . Представник відповідача - адвокат Гурський В.С. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Відповідач та третя особа до суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є батьком, а [PERSON] , [INFO] , - матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Позивач з чоловіком [PERSON] , сином [PERSON] , 2012 року народження, та повнолітньою дочкою [PERSON] зареєстровані та проживають по [ADDRESS] (а.с. 7-8, 102). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 червня 2018 року змінено визначений рішенням суду від 18 березня 2008 року розмір стягнутих раніше з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] у розмірі 930 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11-12). [PERSON] навчається на четвертому курсі Комунального закладу Сумської обласної ради «Лебединський фаховий медичний коледж імені професора М.І. Ситенка» за денною формою навчання на державній основі, строк навчання з 1 вересня 2018 року по 30 червня 2022 (а.с. 10). [PERSON] працює молодшою медичною сестрою у КНП «Липоводолинська лікарня» та за період із 1 квітня 2021 року по 30 вересня 2021 року отримала дохід у вигляді заробітної плати у розмірі 38457 грн. 80 коп., що складає близько 6400 грн. щомісячно (а.с.103). Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає по [ADDRESS] (а.с. 18, 64). Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК від 20 лютого 2006 року № 004693 [PERSON] безстроково встановлено третю групу інвалідності з дитинства. Рекомендовано лікування у невролога та протипоказана праця з фізичним навантаженням та психоемоційним перенапруженням ( а.с. 61). Згідно з копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] з 2012 року призначено пенсію по інвалідності III групи з дитинства довічно (а.с.59). Із довідки про доходи № 6336123514241312 від 26 серпня 2021 року, виданої ГУ Пенсійного фонду України в Сумській області вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Недригайлівському об`єднаному управлінні ПФУ в Сумській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника, яка за період з березня по серпень 2021 року склала 13200 грн. та щомісячно становить 2200 грн. ( а.с. 60). Згідно з відомостями про доходи з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 2 листопада 2021 року, [PERSON] за період із січня по червень 2021 року отримав такі доходи: 10614 грн. соціальних виплат (по 5307 грн. у І та у ІІ кварталах); 1500 грн. страхових виплат від ПрАТ «Стархова компанія «Провідна»; 34928,64 грн. заробітної плати, платник - відділ культури та туризму, 27 квітня 2021 року звільнився з роботи (а.с. 121) Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно…, сформованого 4 жовтня 2021 року вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належать земельні ділянки, площею 0,9771 га (кадастровий № 5923255100:03:004:0050) та 4,1156 га (кадастровий № 5923255100:03:005:0041), обидві для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за договором емфітевзису строком на 49 років передані у користування ТОВ «Мрія»; а також 9/25 частин житлового будинку, загальною площею 56,3 кв. м, по [ADDRESS] (а.с. 76-79). Відповідно до копії договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 10 лютого 2020 року за користування земельною ділянкою землекористувач сплачує власнику фіксовану одноразову плату у розмірі 13178 грн. 40 коп. [PERSON] має двох дочок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , матір дітей - [PERSON] (а.с.62,63). Відомості про спільне проживання відповідача із вказаними дітьми, їхньою матір`ю, їх перебування на його утриманні у матеріалах справи відсутні. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 199 вказаного Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Із матеріалів справи вбачається, що повнолітня дочка сторін на державній основі за денною формою навчається у медичному коледжі у м. Лебедин, у зв`язку із цим обмежена у можливості працювати та самостійно себе забезпечувати, несе витрати на оплату проживання у м. Лебедин, систематичні витрати на поїздку до місця навчання та у зворотному напрямку, витрати на харчування протягом навчального дня, на придбання підручників, одягу, отже потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд також враховує майновий стан матері. Дослідивши майновий стан відповідача суд встановив, що він є особою з інвалідністю III групи з дитинства, має двох малолітніх дітей від іншої жінки, однак відомості про їхнє перебування на його утриманні відсутні. Також встановлено, що у період із січня по квітень 2021 року [PERSON] офіційно працював та отримав за вказаний період 34928,64 грн. заробітної плати, що становить близько 8750 грн. щомісячно, отже він не позбавлений можливості працювати, має у власності земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які здає в оренду. Крім того, відповідач отримує пенсію по інвалідності, яка відповідно до ст. 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам з інвалідністю III групи становить 50 відсотків пенсії за віком, а також отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 2200 грн. щомісячно. Враховуючи, як того вимагають положення ст. 182 СК України, матеріальне становище позивача, платника аліментів, та

Outcome: partial