Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

31.08.2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи на те, що працював у відповідача, але при звільненні 29.12.2020 року йому не була виплачена в повному обсязі заробітна плата, розмір якої становив 11624 гривні 02 копійки. Вказану суму він отримав 01.07.2021 року на підставі рішення суду від 11.05.2021 року. В зв`язку з вищевикладеним, просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 51871 гривню 68 копійок за 124 робочі дні (з дня звільнення по день фактичного розрахунку), 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та витрати по сплаті судового збору в сумі 1816 гривень. Моральну шкоду обгрунтовує тим, що невиплата йому заробітної плати протягом шести місяців після звільнення негативно вплинула на матеріальний стан його сім`ї, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків та вимагало додаткових зусиль для організації його життя. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але у наданій заяві просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - ТОВ «Верітас Інвест Груп» в судове засідання не з`явився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач у своїй заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає за необхідне ухвалити по даній справі заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими, не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань що визначено ч.ч.1, 2, 5 ст. 55 Конституції України. Як встановлено в судовому засіданні позивач з 05.12.2019 року по 29.12.2020 року працював у відповідача на посаді техніка-електрика, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 7-8). При звільненні з роботи йому не була виплачена заробітна плата в сумі 11624,02 грн. про що вказано в розрахунковому листку за грудень 2020 року (а.с. 9). Заочним рішненням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11.05.2021 року, яке не оскаржувалося і набрало законної сили 18.06.2021 року, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Верітас інвест груп» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 11624 грн. 02 коп. Вказане рішення виконано 01.07.2021 року, що підтверджується випискою з АТ «Ощадбанк» по картковому рахунку позивача (а.с. 13). Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. За приписами ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Порядок обчислення середньої заробітної плати для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні наведений у Постанові Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року. Пунктом 2 вищевказаного Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно п.8. Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньоїзаробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Час затримки розрахунку з дня звільнення позивача з 29.12.2020 року по день фактичного розрахунку - 01.07.2021 року становить 124 робочі дні. Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить: 51871 гривень 68 копійок, виходячи з розрахунку 418 гривень 32 копійки. середньоденної заробітної плати * 124 робочі дні. Відповідач в судове засідання не з`явився та не спростував розрахунків, наданих позивачем, відзиву на позов не подав, своїм правом надати суду пояснення не скористався. За приписами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача моральна шкода в сумі 5000 гривень. ЇЇ розмір суд визначає, виходячи з характеру порушення законних прав позивача, глибини фізичних та душевних страждань і переживань, враховуючи вимоги розумності та справедливості. Виходячи з положень п.1 ч.2 ст 141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1861 гривню 00 копійок в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору, які підтверджені документально (а.с. 3). На підставі викладеного,

Outcome: approved