Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

31 січня 2018 року позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, третя особа: Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом (ціна позову 39279 грн.) посилаючись на те, що 15 грудня 2007 року помер [PERSON], який проживав в [INFO]. При житті [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачу, заповіт від 24 квітня 1999 року, посвідчений секретарем виконкому Гутояцковецької сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №22, є не зміненим та не скасованим. Позивач спадщину прийняв, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у визначений судом строк, інших спадкоємців не має. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: земельна частка (пай) розміром 2,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі колгоспу «Іскра», с.Ксаверівка Дунаєвецького району Хмельницької області, право власності якої посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0253276. 15 листопада 2017 року позивач звернувся до державного нотаріуса Дунаєвецької державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини після смерті [PERSON], який помер 15 грудня 2007 року, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Гуто- Яцьковецькою сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області, на право на земельну частку (пай), що належало [PERSON], який помер 15 грудня 2007 року в звязку з тим, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане майно. Сертифікат на земельну частку (пай) втрачений, про що є оголошення в газеті «Дунаєвецький вісник» від 14 грудня 2017 року, а тому позивач обмежений у своєму праві на оформлення та розпорядження спадковим майном і в звязку з цим вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити та проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в підготовче судове засідання не зявився, однак надіслав суду відзив на позов, в якому позов визнав та не заперечив в його задоволенні і просить справу розглядати у його відсутності. Третя особа: представник Дунаєвецької РДА в судове засідання не зявився, однак надіслав суду повідомлення, в якому не заперечує проти позову і просить справу розглядати у його відсутності. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, про що свідчить відзив на позов і визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд ухвалює про винесення рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 15 грудня 2007 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно земельна частка (пай) площею 2,36 в умовних кадастрових гектарах у землі колгоспу «Іскра» с.Ксаверівка Дунаєвецького району Хмельницької області, що знаходиться на території с. Ксаверівка Дунаєвецького району Хмельницької області. Позивач є спадкоємцем за заповітом відповідно до ст.ст. 1223, 1233 ЦК України, прийняв спадщину після смерті [PERSON], подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в продовжений рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2017 року строк для прийняття спадщини, що підтверджується копією заповіту від 24 квітня 1999 року, посвідчений секретарем виконкому Гутояцковецької сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №22 ,матеріалами спадкової справи №81-2017 заведеної по заяві [PERSON] 15 листопада 2017 року після смерті [PERSON], померлого 15 грудня 2007 року та копією рішення суду. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 15 листопада 2017 р. державного нотаріуса Дунаєвецької Державної нотаріальної контори видно, що [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом, що належала [PERSON], який помер 15 грудня 2007 року, не може у звязку з тим, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи земельну частку (пай). Відповідно до копії оголошення в газеті «Дунаєвецький вісник» №50 (10958) від 14 грудня 2017 року втрачений сертифікат серії ХМ №0253276, виданий 06 листопада 1996 року [PERSON], вважати недійсним. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Згідно п. 3 Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно пункту 2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до ч.10 ст.5 ЗК України 1990 року право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Відповідно до ч.4 ст. 25, ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право на спадкове майно. Судом встановлено, що 06 листопада 1996 року [PERSON], як члену колгоспу «Іскра» с.Ксаверівка Дунаєвецького району Хмельницької області видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0253276 розміром 2,36 в умовних кадастрових гектарах, вартість земельної частки (паю) - 39279 грн., що підтверджується, копією витягу з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та повідомленням відділу Держгеокадастру у Дунаєвецькому районі про вартість паю від 17.01.2018 року. Також, відповідно до відповіді Дунаєвецької РДА від 26.12.2017 року на заяву позивача щодо видачі йому дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай), взамін втраченого серії ХМ №023276 виданого на імя [PERSON] видно, що бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай) відділу Держгеокадастру у Дунаєвецькому районі не передавались з 2009 року та не будуть передаватись у звязку з їх відсутністю. Отже, наведені докази свідчать про те, що спадкодавець [PERSON] набув право на земельну частку (пай), і його право на дане майно перейшло у порядку спадкування до [PERSON] за заповітом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємцем за заповітом і має право на оформлення спадщини та відповідне право на земельну ділянку площею 2,36 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування, а тому вимоги обґрунтовані і суд задовольняє їх.

Outcome: approved