Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

31.03.2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою яку уточнила 30.08.2021 року про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що вона проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що догляд за дитиною, її харчування та лікування потребує значних коштів. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є працедзатним, працює і може надавати таку допомогу. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття. До початку проведення судового засідання позивач надала суду заяву, якою уточнила позовні вимоги, просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини та розглядати справу за її відсутності. Відповідач до початку проведення судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Уточнені позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного. Згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 травня 2017 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 448, підтверджено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.6). Згідно копії довідки, виданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає разом із своїм сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов`язку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. З огляду на зазначене вище, беручи до уваги визнання відповідачем позову, про що надано відповідну письмову заяву, суд, вважає можливим здійснити стягнення аліментів у даній справі у зазначеному позивачем розмірі 1/4 частки, на утримання сина, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме імперативній нормі ч. 1 ст. 182 СК України. Окрім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, стягнутих на утримання дитини, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 92 СК України). Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного, ст. 79, ч. ч. 1, 3 ст. 80, ч. 2 ст. 84 СК України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року,

Outcome: approved