Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

31.10.2016 позивач звернулася до суду з позовом до територіальної громади Ліснополянської сільської ради Марківського району Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] у м.Сватово Луганської області помер її батько [PERSON], його постійним місцем проживання з 2006 року був будинок- інтернат для інвалідів та осіб похилого віку, що розташований в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, що розташована на території сільської ради села Лісна Поляна Марківського району Луганської області, а також майновий пай члена колективного сільськогосподарського товариства СТОВ «Старобільське». В державній нотаріальній конторі їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії- видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, в зв'язку з чим вони звернулися до суду для вирішення питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Паршин О.М. у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовіні вимоги визнав в повному обсязі, заперечень проти задоволення позовних вимог не надав. Згідно з ч.4 стю174 ЦПК України у разі визнання позивачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 19.12.1981 (а.с.8). Факт смерті померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER], актовий запис №154 від 13.05.2014 (а.с.9). Відповідно довідки Сватівського обласного будинку - інтернат для громадян похилого віку та інвалідів зазначає, що [PERSON], 1959 року народження, перебував на повному держвному утриманні та користувався усіма видами забезпечення в Сватівському обласному будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів в період з 21.06.2006 року по 05.05.2014 року. Будь -якої інформації щодо наявністі у [PERSON] близьких родичів, дітей, дружини будинок - інтернат не мав (а.с.15). До складу спадщини померлого входить земельна ділянка, що розташована на території сільської ради села Лісна Поляна Марківського району Луганської області, а також майновий пай члена колективного сільськогосподарського товариства СТОВ «Старобільське» (а.с.14,16-17). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Як вбачається з матеріалів справи спадкодавець [PERSON] помер [INFO] отже, граничний строк для подання заяви про прийняття спадщини відповідно до ст. 1270 ЦК України сплинув. Позивач в даний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звернулася у зв'язку з тим, що не знала де знаходиться її батько та у червні 2014 року у зв'язку з проведенням на території Луганської області АТО вона тимчасово виїздила за межі України. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 жовтня 2016, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки заяви про прийняття спадщини остання не подавала, разом з спадкодавцем на день смерті не проживала (а.с.13). Таким чином, судом встановлено, що у визначений законом шестимісячний строк позивач не подала заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини, у зв'язку із чим не може оформити належним чином свої спадкові права. Статтею 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зважаючи на те, що позивач по справі є єдиним спадкоємцем за законом, мала намір прийняти спадщину, але через те, що у червні 2014 року вона виїздила за межі України, в зв'язку з чим пропустила строк для прийняття спадщини. На думку суду, можливо визнати поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки в позасудовому порядку, будь-яким іншим способом, реалізувати своє право на зазначену спадщину не має.

Outcome: approved