overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

30.12.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Пятківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її батька [PERSON], який\~ помер 10.05.2016 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на\~ житловий будинок розташований за адресою: вул. Наливайка, буд. 7, с. Пятка Чуднівського району Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті заповідача, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса Чуднівського районного нотаріального округу Житомирської області, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач - Пятківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої Пятківська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє\~ позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

30.12.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Трощанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її матері\~ [PERSON], яка\~ померла 19.05.2016 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на\~ житловий будинок № 13, який розташований за адресою: вул. Подолянська, буд. 13, с. Троща Чуднівського району Житомирської області, загальною площею 80,5 м?, житловою площею 45,0 м?, на який вона є спадкоємицею за законом згідно ст. 1261 ЦК України. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги, крім неї спадкоємицею є дочка спадкодавця [PERSON], яка від спадщини після померлої матері відмовилась, про що повідомила своєю заявою. Однак, [PERSON] не може оформити своїх спадкових прав після смерті матері, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, власником якого була спадкодавець.\~ Позивач звернулась\~ із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до Чуднівського державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. У судове засідання сторони не зявились. Позивач у тексті позовної заяви просила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач - Трощанська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої Трощанська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє\~ позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

30.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач звернулась до суду з заявою про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просила задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, через свого представника [PERSON]І звернулась до суду з заявою з проханням проводити слухання справи за її відсутності, проти позову не заперечувала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.07.2015 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з грудня 2015 року у звязку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, сімя існує формально, позивач з відповідачем спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи у сторін не склались подальші шлюбні відносини, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

30.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що стягнуто з нього на користь відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], з 1/3 частини заробітку до 1/4 частини заробітку, та здійснення рівного розподілу цих аліментів на двох дітей дочку [PERSON] і дочку [PERSON], яка народилася в 2012 році. В обґрунтування позову зазначив, що натепер він проживає разом із матірю, яка отримує мінімальну пенсію за віком. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримав і наполягав на задоволенні; відповідач позов не визнала. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.07.2008 року стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.02.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Отже, звертаючись до суду з цим позовом позивач повинен був довести, що після стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON], відбулося погіршення його матеріального та/або сімейного стану, що є підставою для зменшення розміру раніше стягнутих судом аліментів. Позивач таких доказів суду не надав. Він предявив лише довідку про заробіток за перше півріччя 2016 року, отриманий в ПрАТ «Чернігівський автозавод», яка не дає суду можливості оцінити майновий стан позивача на час вирішення цього спору, а також зясувати як змінився майновий стан позивача після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], а також наявність його погіршення. Та обставина, що після стягнення судом аліментів на утримання дочки [PERSON] у сторін народилася дочка [PERSON], автоматично не свідчить про погіршення майнового та/або сімейного стану позивача, оскільки відповідач не зверталася до суду з позовом про стягнення з позивача аліментів на її утримання. Доводи позивача про проживання разом із матірю не впливають на вирішення справи, тому як позивачем не доведено ані факту спільного проживання разом з матірю однією сімєю, ані наявності у матері позивача потреби на утримання з боку позивача, ані фактичного здійснення позивачем утримання матері. Суд також констатує, що чинне сімейне законодавство України не передбачає можливості розподілу раніше стягнутих судом аліментів на дітей, на утримання яких вони не стягувалися, а тому вказана вимога є такою, що не ґрунтується на законі. Таким чином, предявлений позов є недоведеним і безпідставним, а тому не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

30.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з його майна, який був накладений постановою старшого державного виконавця Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Дяченко Аллою Миколаївною від 19.03.2012 року. У судове засідання сторони не прибули, у поданих заявах просять суд здійснити розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що постановою старшого державного виконавця Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Дяченко Аллою Миколаївною від 19.03.2012 року у виконавчому провадженні ВП №6046348 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, починаючи з 19.09.2006 року і до повноліття дитини - було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. Вказане виконавче провадження 15.05.2012 року було направлено за належністю до Державної виконавчої служби у Дарницькому районі міста Києва, де постановою старшого державного виконавця Ушенко Ю.П. від 22.03.2013 року було закінчене згідно письмової заяви стягувача. Оскільки позивач на даний час не має статусу боржника у виконавчому провадженні - підстави для арешту його майна відсутні, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

30.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 23886,22 грн, мотивуючи вимоги тим, що 10.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП БАНК» та відповідачем був укладений договір споживчого кредиту №2005148261, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит у розмірі 22455 грн, строком на 36 місяців, розмір процентної ставки 0,01% річних. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Позивач згідно договору факторингу від 22.12.2014 року є новим кредитором за вказаним договором і до нього перейшли права первісного кредитора у зобовязанні. У судове засідання представник позивача [PERSON] не прибув, у поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не прибув. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів у справі і проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 10.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП БАНК» та відповідачем був укладений договір споживчого кредиту №2005148261, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит у розмірі 22455 грн, строком на 36 місяців, розмір процентної ставки 0,01% річних. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Позивач згідно договору факторингу від 22.12.2014 року є новим кредитором за вказаним договором і до нього перейшли права первісного кредитора у зобовязанні. По причині невиконання відповідачем зобовязання станом на 22.11.2016 року виникла заборгованість на загальну суму 23886,22 грн, яка включає заборгованість по тілу кредиту 19959,20 грн, несплачені проценти 0,07 грн, комісія 3926,95 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором у розмірі 23886,22 грн, так як зобовязання не виконується відповідачем належним чином. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

30.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача збитків, завданих безобліковим споживанням електричної енергії у розмірі 14543,39 грн. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не прибула, в поданій заяві просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не прибув. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона, яка бере участь у справі, зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 28.03.2016 року представниками позивача складено акт №150042 про порушення відповідачем (яка проживає у [ADDRESS]) Правил користування електричною енергією для населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року (далі - Правил), а саме самовільне підключення електропроводки до електромережі позивача, внаслідок чого облік використаної споживачем електроенергії не здійснювався. Відповідно з наданим позивачем розрахунком, розмір збитків, заданих відповідачем безобліковим споживанням електричної енергії, склав 14543,39 грн. Згідно з п.48 Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки. Відповідно до п.53 Правил, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий - залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. Відповідно до вищедосліджених доказів - позивач довів вину споживача в порушенні правил користування електричною енергією і відповідач повинен нести цивільно-правову відповідальність за заподіяні позивачу збитки, завдані безобліковим споживанням електричної енергії у розмірі 14543,39 грн. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

30.12.2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 17.09.2011 року, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, сторони не можуть дійти спільного погляду щодо порядку ведення домашнього господарства, щодо подружніх прав та обовязків, щодо розподілу коштів сімейного бюджету та з інших питань сімейного життя, позивач втратив почуття любові та поваги до відповідача, протягом двох місяців сторони разом не проживають і сім`я фактично розпалась. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка у випадку розірвання шлюбу між сторонами залишиться проживати з позивачем. Спору про майно між сторонами на даний час не має. Позивач у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє\~ позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

30.12.2016 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину, який обгрунтувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.09.1997 року. Мають спільну дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дочки матеріальної допомоги не надає, однак має таку можливість, оскільки працює. Інших осіб на утриманні не має. Просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дитини в розмірі 3 600 грн. щомісяця, до її повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на заявлених вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 ч.3, 183 Сімейні кодекси України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів на дитину у розмірі 3 600 грн. щомісяця на утримання дочки є законними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved