Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

29.12.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ГТУЮ у Донецькій області, третя особа: [PERSON], про звільнення майна з-під арешту. Позов обґрунтовано тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 15.04.2016 року позивачеві належить 75/100 торгово-виставкової площадки, яка складається з основної будівлі-офісу та будівлі охорони, за адресою: м. Маріуполь, вул. Купріна, буд. 36. Співвласником вищезазначеного обєкту нерухомості є [PERSON], якому на підставі договору дарування від 16.11.2016 року належать 25/100 частин. З метою реалізації своїх прав на відчуження належної частини торгово-виставкової площадки позивач звернувся до нотаріуса, де зясувалося, що на його власність накладено арешт. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, на підставі заяви б/н від 22.06.1998 року, виданою Жовтневим районним судом міста Маріуполя накладено арешт на житловий будинок № 36 по вул. Купріна в м. Маріуполі. При цьому обєктом обтяження зазначено жилий будинок за адресою: м. Маріуполь, вул. Купріна, буд. 36, власником обєкту вказано [PERSON]. Зазначив, що за адресою: м. Маріуполь, вул. Купріна, буд. 36, знаходиться обєкт нерухомості, загальною площею 71,1 м2, який складається з будівлі (літ.А-1), будівлі (літ. Б-1), сходів 6, огорожі № 1, замощення І. Тобто за технічними характеристиками зовсім інший обєкт, ніж зазначено в довідці з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Отримати інформацію щодо підстав накладення арешту у Першій маріупольській державній нотаріальній конторі, яка реєструвала обтяження 20.07.2005 року за № 2201653, не виявилося можливим внаслідок передання матеріалів до Донецького обласного державного нотаріального архіву, що знаходиться в місті Донецьку, територія якого тимчасово не підконтрольна владі України. Просив звільнити майно з безпідставно накладеного обтяження. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача ГТУЮ у Донецькій області надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа [PERSON] надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, поовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22.06.1998 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15.12.1998 року скасовано арешт, накладений на зазначену квартиру. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, на підставі заяви б/н від 22.06.1998 року, виданої Жовтневим районним судом міста Маріуполя, накладено арешт на житловий будинок № 36 по вул. Купріна в м. Маріуполі. Обєкт обтяження: жилий будинок за адресою: м. Маріуполь, вул. Купріна, буд. 36, власник обєкту [PERSON]. Відповідно до рішення колегії Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 25.03.2016 року № 49/2 обєкт нерухомості: торгово-виставковий майданчик (основна будівля-офіс та будівля охорони) на вулиці Купріна, який належить підприємству з іноземними інвестиціями «Автомобільне товариство Автоінвестстрой-Маріуполь», розташованому у Центральному районі міста Маріуполя, визначено за адресою: вулиця Купріна, 36. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд вважає, що наявність безпідставного накладеного обтяження майна порушує права позивача, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved