Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

31 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позов мотивував тим, що [INFO] року померла [PERSON], [INFO], яка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема: земельна ділянка на території Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району площею 2,6559 га (державний акт серії [NUMBER]). Померла [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області 22 березня 1995 року за № 11 на ім'я [PERSON]. Остання спадщину прийняла як така, що на день смерті постійно проживала зі спадкодавцем за однією адресою, однак відповідно до закону її не оформляла. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. [INFO] року померла [PERSON], [INFO], яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка прийнята у спадщину після смерті [PERSON] Він є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], спадщину прийняв, як такий, що постійно проживав за однією адресою зі спадкодавцем. Іншим спадкоємцем за законом є [PERSON], яка в свою чергу спадщини не прийняла та на неї не претендує. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому він звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутності (а.с.4). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, натомість подала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позов визнає (а.с.26). Представник відповідача Лучинецької сільської ради також в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с.25). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року у с. Лучинець Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с.7). При житті, 22 березня 1995 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, все те, що буде належати їй на день смерті і на що матиме право, заповіла [PERSON] (а.с.10). До складу спадкового майна після смерті [PERSON], зокрема, входило право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6559 га, вартістю 93962,36 грн., що знаходиться на території Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Факт належності земельної ділянки [PERSON] та її вартість підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с. 17), витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 16). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом (а.с.10), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 7), свідоцтвом про одруження (а.с. 11), довідкою Лучинецької сільської ради № 251 від 18.07.2016 року (а.с.14) стверджується, що [PERSON] була єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка мала право на спадкування. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки Лучинецької сільської ради №251 від 18.07.2016 року, на час відкриття спадщини із спадкодавцем проживала [PERSON] (а.с.14). З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 45664360 та 45664381 від 04.11.2016 року слідує, що спадкова справа на ім'я померлої [INFO] року [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с.28-29). [INFO] року у с. Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с.8). [PERSON] належала прийнята у спадщину після смерті [PERSON] земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6559 га, вартістю 93962,36 грн., що знаходиться на території Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (державний акт серії [NUMBER]). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦКУ) Свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 8), свідоцтвом про народження (а.с. 12), довідкою Лучинчицької сільської ради № 509 від 20.09.2016 року (а.с 15), стверджується, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син - позивач [PERSON], який прийняв спадщину як такий, що постійно проживав та був зареєстрований за однією адресою в с. Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області по [ADDRESS] зі спадкодавцем. Іншими спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були її чоловік [PERSON] та дочка - відповідач [PERSON]. З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 83/2014 на ім'я померлої [INFO] року [PERSON] слідує, що [PERSON] 16 червня 2014 року подав заяву до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини залишеної після смерті [PERSON] [PERSON], який помер [INFO] року (а.с. 9), 02.06.2014 року подав заяву про відмову від спадщини. [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] не прийняла, до нотаріальної контори із відповідною заявою не зверталася. Державним нотаріусом позивачу видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 3,2732 га. та 0,0417 га., однак у видачі відповідного свідоцтва на земельну ділянку площею 2,6559 га - відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 18). Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 30 вересня 2016 року, слідує, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON] втрачено (а.с. 13), а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнали позовні вимоги і таке визнання позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку як спадкоємця [PERSON]

Outcome: approved