overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

31.01.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 листопада 1996 року Камянською сільською радою, Камянець-Подільського району, Хмельницької області, актовий запис № 7 Ухвалою суду від 08.02.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що в листопаді 1996 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, так як мають різні характери та різні погляди на життя. Більше 10-ти років тому припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. З того часу не спілкуються. Жодних підстав для збереження сімї не має. Просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] позов визнав і пояснив, що більше десяти років проживають окремо. Він фактично створив нову сімю, тому миритися не має сенсу. Сімя існує формально. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частиною 3\~статті 200\~ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши відповідача , вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.11.1996 року. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між подружжям. Позивач\~\~на розірванні\~\~шлюбу наполягає, так як за час окремого проживання стали чужими людьми. Вважає, що сімя розпалась повністю і зберегти її вже не можливо. [PERSON] на розлучені також наполягає, оскільки фактично створив нову сімю. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.\~\~\~Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям є недоцільним. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі\~ст.110 Сімейного Кодексу України\~,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

31.01.2019 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з заявою про поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання, мотивуючи її тим, що судом копія заочного рішення суду на адресу позивача не надсилалась, рішення суду та виконавчий лист отримано представником позивача лише 28.01.2019 року. В судове засідання учасники процесу не зявились, про час та місце судового засідання повідомлялись, клопотань про перенесення судового засідання від них не надходило. Судом встановлено, що 18.03.2014 року за згоди представника позивача [PERSON] судом ухвалено заочне рішення про стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості в розмірі 41 288,10 грн. та судових витрат в сумі 412,88 грн. Відповідно до матеріалів справи, копію заочного рішення було отримано представником позивача [PERSON] 28.01.2019 року, того ж дня отримано виконавчий лист у справі зі строком предявлення до виконання до 17.04.2017 року. Відповідно до матеріалів цивільної справи, з заявою про видачу виконавчого листа представник позивача звернувся до суду лише 28.01.2019 року. Відповідно до ч.1\~ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Приймаючи до уваги, що дійсною причиною пропуску строку предявлення виконавчого листа до виконання стала бездіяльна поведінка позивача, який до 21.11.2014 року з заявою про видачу виконавчого листа чи копії рішення суду, що набрало законної сили, до суду не звертався, поважні причини пропуску вказаного строку відсутні, зважаючи на завдання цивільного судочинства та принцип правової визначеності в задоволенні заяви слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

31.01.2019 року АТ Миколаївобленерго звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за необліковану електричну енергію. В позовній заяві позивач посилається на те, що відповідач за місцем свого проживання [ADDRESS] , здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електромережі енергопостачальника відкритою електропроводкою, без порушення схеми обліку, без укладання договору та відкриття особового рахунку, і використовуючи без обліку та оплати електроенергію заподіяла позивачу майнову шкоду, розмір якої за період з 15.03.2017 року по 14.04.2017 року та з 09.06.2017 року по 09.09.2017 року становить 7416,42 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в тому числі в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У зв`язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідач має у користуванні жиле приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . 14.04.2017 року та 09.09.2017 року представниками позивача в займаному відповідачем жилому приміщенні виявлене самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електромережі енергопостачальника відкритою електропроводкою, без приладу обліку, без укладання договору та відкриття особового рахунку. Таким чином, в порушення вимог правил роздрібного ринку електричної енергії затвердженої постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №321 в період з 15.03.2017 року по 14.04.2017 року та з 09.06.2017 року по 09.09.2017 року відповідачем здійснювалось споживання електроенергії без обліку та оплати. Виходячи з розрахунку здійсненого на підставі Методики обчислення розміру відшкодування збитків завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією для населення, затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 р., завдана позивачу майнова шкода за вищевказаний період складає 7416,42 грн. Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями юридичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути розмір майнової шкоди в повному обсязі, а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

31.01.2019 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користуватись житловим приміщенням. Свій позов обґрунтовує тим, що вона є власником квартири за адресою: площа Л. Українки, 15[ADDRESS]. У вказаній квартирі, разом із нею, зареєстровані двоє її дітей, чоловік та її брат [PERSON] Із серпня 2015 року відповідач виїхав до Росії. До України не повертається та з реєстрації не знімається. У звязку з цим позивач просить винести рішення про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач у судове засідання не зявилася, надіслала заяву у якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у суді. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

31.01.2019 року до Солом'янського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 12.02.2019 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття любові, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. На даний час вони спільного господарства не ведуть, сім'я носить формальний характер, подружні стосунки не підтримують. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, просила розірвати шлюб. Заслухавши думку сторін, ивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 27.09.2013 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина. Також, встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що існування даного шлюбу суперечить інтересам позивача та моральним засадам суспільства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

31.01.2019 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на непоновлітню дитину. В позові позивач посилалася на те, що 31.12.2013 року шлюб між сторонами був зареєстрований актовим записом №89, від якого вони мають дитину: сина [PERSON], [INFO], з осені 2018 року сторони мешкають окремо, син мешкає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, посилаючись на ст.ст. 141, 180-184 СК України прохала стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. 07.02.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкрите судове засідання на 26.02.2019 року. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що з 31.12.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син, [PERSON], [INFO], з осені 2018 року сторони мешкають окремо, син мешкає з нею та знаходиться на її утриманні, вона мешкає в будинку своєї бабусі разом з нею та сином, не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, соціальну допомогу не отримує, земельного, майнового паю, стягнень, кредитів, депозитів не має, стан її здоров'я задовільний, бабуся з якою проживає є пенсінеркою та отримує пенсію у розмірі 1700 грн. на місяць, за відповідача їй відомо, що останній винаймає квартиру, співмешкає, сума заробітку їй не відома, має кредитні зобов'язання, стан здоров`я останнього задовільний, відомості щодо інших обставин майнового стану відповідача їй не відомі, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, посилаючись на ст.ст. 141, 180-184 СК України прохав стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, відзиву на позов в установлений судом строк не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

31.01.2019 року заявник звернувся до суду з даною заявою. Посилався на те, що у м. Ростов-на-Дону, Ростовської області, Російської Федерації помер його внук [PERSON] , про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане МБУЗ ГБСМП м. Ростова-на-Дону МОЗтСР Російської Федерації. Заявник звертався із заявою щодо проведення державної реєстрації смерті до Волноваського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), але йому було відмовлено та надано письмові роз`яснення. Встановлення факту смерті є необхідним для отримання свідоцтва про смерть українського зразка. У судове засідання заявник не з`явився, у заяві про встановлення факту просив розгляд справи проводити за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є дідом [PERSON] , що підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Згідно п.8 ч.1 ст.315\~ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Аналіз\~ст.317 ЦПК України\~дає можливість прийти до висновку, що заява може бути прийнята судом тільки у разі, коли смерть настала на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Відповідно до\~постанови Верховної ради України від 17.03.2015р. №254-VІІІ «Про визнання окремих районів міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», м. Ростов-на-Дону, Російської Федерації не є тимчасово окупованою територією. У судовому засіданні, з викладених в заяві обставин, письмових доказів по справі, зокрема лікарського свідоцтва про смерть серії 60 №686004 від 16.01.2020 року, яке видано МБУЗ ГБСМП м. Ростова-на-Дону МОЗтСР Російської Федерації встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Волноваха, Донецької області, помер [INFO] у м. Ростов-на-Дону, Ростовської області, Російської Федерації. Суд зазначає, що діючий ЦПК України\~не передбачає можливості встановлення факту смерті особи на території іноземної держави. За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту смерті необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

31.01.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 07.06.2011 року уклав з відповідачем шлюб, який був зареєстрований в Стебницькій міській раді Львівської області, актовий запис № 37. У шлюбі у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що не бажає підтримувати шлюбні відносини з відповідачкою посилаючись на те, шо кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, моральні цінності, правила етики та співжиття. Відповідачка постійно нехтувала сімейними цінностями, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та конфлікти. Крім того, відповідачка перебуваючи в зареєстрованому шлюбі зраджувала йому з іншим чоловіком, з яким на даний момент продовжує підтримувати відносини не приховуючи цього. На даний час, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, а тому він прийшов до висновку, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, а тому просить суд позов задовольнити. 31.01.2019 року направлено запит в Відділ АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо отримання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача, які містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 13.02.2019 року. 31.01.2019 року провадження в зазначеній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 18.02.2019 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечила щодо його розірвання. Наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Своє прізвище після розірвання шлюбу просить залищити без змін. За результатами підготовчого провадження, у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, оскільки сім'я [PERSON] припинила своє існування, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, залишивши після розірвання шлюбу прізвище відповідачки без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

31.01.2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 05.07.2007 року уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 278. У шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON]. Зазначає, що більше року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, через різноманітність характерів, поглядів на сімейне життя та ведення сімейного господарства. На даний час вона прийшла до висновку, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, а тому просить суд позов задовольнити. 31.01.2019 року направлено запит в Відділ АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо отримання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача, які містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 13.02.2019 року. 31.01.2019 року провадження в зазначеній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 18.02.2019 року. У підготовче судове засідання сторони не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За результатами підготовчого провадження, у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, оскільки сім'я [PERSON] припинила своє існування, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, залишивши після розірвання шлюбу прізвище позивачки без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

31.01.2019 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS] . У вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач, який не проживає приблизно з 2011 року. Речей відповідача у квартирі не має, місце його теперішнього проживання їй не відомо. Оскільки іншим способом зняти відповідача з реєстрації не доводиться можливим, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони є родичами позивача та відповідача . Їм відомо, що відповідач - [PERSON] - онук позивачки. Останній раз вони його бачили приблизно у 2011 році, де перебуває [PERSON] їм не відомо. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 18.02.2094 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.06.2015 року позивачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS] /а.с. 5-7/. Відповідно довідки від 30.01.2019 року, виданої ОСЖБ «Савчука,38», у квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач - [PERSON] , [INFO] , який не проживають у вищевказаній квартирі. /а.с . 4/ Статтями 317, 319, 321 і 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] , [INFO] , втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] , оскільки понад один рік там не проживають.

Outcome: approved