overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

29.09.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 108490 грн. 05 коп. і судових витрат, мотивуючи позов невиконанням відповідачем умов договору про надання послуг ЧР-3152 від 08.07.2021 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки до суду відповідач не повідомив, відзиву не подав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 08 липня 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг ЧР-3152. Відповідно до п.2.1 договору відповідач поручив, а позивач прийняв на себе обов`язок сприяти відчуженню об`єкта, який знаходиться за адресою [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

29.10.1995 року Марянівською сільською радою Овідіопольського району Одеської області був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.10.1995 року, актовий запис № 7. Від шлюбу є діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], року народження. Позивач звернувся з позовом у суд про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що шлюбні відносини фактично припинились, життя з відповідачем не склалось, що призвело до втрати між ними необхідних для подружжя почуттів любові, взаємоповаги та взаємопорозуміння. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов підтримав у повному обсязі, справу просив розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов визнав у повному обсязі, справу просив розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги, щодо розірвання шлюбу, підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачем. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть довгий час, даний факт має істотне значення. Позовних вимог щодо встановлення місця проживання дітей не надходило. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

29.10.1998року сторони зареєстрували шлюб у Грушковецькій сільській раді Летичівського району Хмельницької області, актовий запис № 4, від якого мають два сина: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Посилаючись на постійні сварки, ініціатором яких є відповідач, які негативно впливають на психологічний стан дітей та її самопочуття, що привело до окремого проживання і припинення шлюбних відносин, [PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання, після сплинення тримісячного строку для примирення, наданого судом 20.11.2015року, сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач вимоги визнає. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наведених у заяві підстав. Відпвідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із встановалених обставин справи, суд приходить до висновку, що визнання вимог відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому таке визнання позову слід прийняти і шлюб розірвати, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «[PERSON]». На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

29.10.2005 року сторони уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія І-АМ №172580, актовий запис №24. Від даного шлюбу у сторін 30.05.2010 року народився син, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-АМ №169030. На теперішній час ведення спільного господарства та проживання між сторонами припинено. Син на даний момент проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, а батько будучи працездатним, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Враховуючи викладене, позивач [PERSON]М, звернулась до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким щомісячно стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] В.М.1 в судове засідання не з'явилась, однак надала до суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у ній доказах. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відповідач в добровільному порядку не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання їх неповнолітнього сина. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч. 1 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Ураховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

29.10.2010р. до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Як вказувала позивачка, 22.10.2005р. між нею та відповідачем було укладено шлюб. [INFO] від шлюбу народилася донька - [PERSON] 20.07.2010р. подружжя розлучилось та з того часу мешкають окремо. Позивачка зазначила, що відповідач допомагає в утриманні дитини, але не регулярно та не в достатньому обсязі. Посилаючись на викладене, позивачка просила її позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 від його доходу щомісяця до досягнення її повноліття. Позивачка підтримала доводи позову в повному обсязі, просила суд його задовольнити та розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, погодився з вимогами позивачки та не заперечував проти їх задоволення, про що надав письмову заяву. Розглянувши матеріали справи, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову в судовому засіданні. Судом встановлено, що від колишнього шлюбу сторін є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], згідно до свідоцтва про народження, виданого другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, про що зроблено актовий запис під № 319. Згідно до довідки від 08.09.2008р. № 286 вбачається, що дитина проживає разом з позивачкою. Судом встановлено, що сторони припинили сумісне приживання, дитина проживає з позивачкою, угоди про сплату аліментів між батьками не має. Стан здоров»я та матеріальне становище відповідача [PERSON] дозволяє утримувати свою малолітню дитину та виплачувати їй заявлені кошти щомісячно. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідач погодився сплачувати аліменти на утримання дитини. Згідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Суд, визначаючи розмір аліментів враховує положення ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 29.10.2010р. Враховуючи обставини справи, а також те, що відповідач визнав позов в повному обсязі, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь дружини на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

29.10.2011 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою [PERSON] Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що далі їхнє спільне проживання не можливе. Спільне життя з відповідачем не склалось, основна причина - цілковита відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, вони мають різні погляди на сімейне життя. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони не проживають разом, помиритися не бажають, фактично сім` я розпалась і подальше спільне проживання подружжя і збереження сім `ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

29.10.2013 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] яким просить позбавити відповідача права користування житловою площею в квартирі [ADDRESS], зняття відповідача з реєстрації по вказаний квартирі. Вказує що є наймачем вказаного житла, відповідач зареєстрований в квартирі але не проживає більш ніж 6 років з 2007 р. без поважних причин, комунальні послуги не оплачує, речі відповідача в квартирі відсутні. Позивач [PERSON] надав суду заяву про підтримання позову згоду на заочний порядок розгляду справи та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через житловий орган за місцем реєстрації згідно ст.76 ч.3 ЦПК України, оскільки відповідач за місцем реєстрації не проживає. Третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області /далі ДМС/, повідомлено про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено актом з місця проживання, ордером, що [PERSON] зареєстрований в спірному житлі як член сім'ї [PERSON] - наймача квартирі [ADDRESS] а.с.5-7. З 2007 р. відповідач в квартирі не проживає. Оскільки відповідач в спірній квартирі не проживає, житло за призначенням не використовує більш ніж 6 місяців без поважних причин, відповідно може бути визнаний таким що втратив право користування житловим приміщенням. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - в разі позбавлення права користування житлом, особа знімається з реєстрації за місцем проживання на підставі рішення суду. Тому зняття з реєстрації особи на підставі зазначеного рішення суду є обов'язком органу ДМС згідно закону, підстави для зобов'язання до вчинення певних дій відсутні, та позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.71, 72 ЖК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-10 00:00:00

29.10.2013 року [PERSON], звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON], аліменти на утримання двох дітей: дочки – Каміли, [INFO] та сина – Кирила, [INFO], батьком яких є відповідач, у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів. В обґрунтуванні позову вказує, що 12.04.2003 року з відповідачем зареєстровано шлюб у відділі РАГС Тернівського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 117. Від шлюбу мають дочку – Камілу, [INFO] та сина – Кирила, [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дітей. Діти знаходяться на її утриманні, матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач надає не в повному обсязі, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з’явився, будучи повідомленим належним чином у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини, крім того відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України при стягненні аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання. Тому з відповідача слід стягнути на утримання двох дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку на користь позивача. На підставі ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

29.10.2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача зазначивши, що 04.09.2004 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського районного управління юстиції Житомирської області. Мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на її утримання добровільно не надає, дитина знаходиться на повному її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитись не вдалось, вона змушена звернутись до суду, та проситьзадовольнити позов та стягнути х відповідача аліменти в розмірі 25% з усіх видів заробітку. В судове засідання позивач не з`явилася, надала письмову заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. В поданій суду письмовій заяві відповідач позов визнав в повному обсязі, просив розглянути справу в його відсутність. Відповідно до ст.158 ч.2 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст.197 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач працездатного віку, працює в ПАТ «Укртранснафта» НАК « Магістральні нафтопроводи «Дружба» та отримує заробітну плату, інших утриманців не має, не інвалід, має добрий стан здоров'я. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, аліменти присуджуються у частці від доходу, або у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, має постійний регулярний дохід, тому позовна вимога позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню. Також з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

29.10.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] та Криворізької районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], після матері [PERSON], померлої [INFO], як за спадкоємцем першої черги за законом. 28.03.2014 року представник позивача надав суду уточнену позовну заяву в якій виключив з відповідачів Криворізьку районну державну нотаріальну контору. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщину на належну їй, згідно свідоцтва №Т-4 про право власності на житло від15.06.1993 року, квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої - позивач [PERSON] та [PERSON] - відповідач по справі. Звернувшись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після матері [PERSON], померлої [INFO], сторонам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки між спадкоємцями не було досягнуто згоди про розмір їх часток в спадковій квартирі та рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання. 25.04.2014 року [PERSON] звернувся с зустрічним позовом до [PERSON] про поділ спадщини та визнання права власності на квартиру [ADDRESS], після матері [PERSON], померлої [INFO], як за спадкоємцем першої черги за законом. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] зазначив, що після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO], відкрилась спадщина на належну їй квартиру [ADDRESS] та домоволодіння [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом є сторони по справі. Ще за життя його мати, бажала щоб будинок успадкувала сестра, про що склала заповіт, а [PERSON] повинна була залишитись вищевказана квартира, а тому просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. В попереднє судове засідання представник позивача по основному позову не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій відмовляється від заявлених позовних вимог по основному позову та визнає в повному обсязі позовні вимоги за зустрічним позовом, а також просить суд розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача по основному позову в попереднє судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву в якій позовні вимоги по основному позову не визнає в повному обсязі та підтримує в повному обсязі позовні вимоги за зустрічним позовом, а також просить суд розглядати справу за її відсутності. Оскільки представник позивача по основному позову від позовних вимог відмовився та визнав позовні вимоги за зустрічним позовом в повному обсязі, тому відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, зустрічний позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. На підставі ст.ст.1216-1218, 1220-1223, 1226, 1261, 1267-1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

29.10.2013 року [PERSON] отримав в ПАТ КБ «Приватбанк» кредит в розмірі 4 500,00 грн. при умові сплати відсотків 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В листопаді 2014 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 12 674,03 грн. заборгованості по договору кредиту, посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за вказаним договором. В судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій наполягає на задоволенні позову та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] розрахунку по кредитному договору б/н від 29.10.2013 року не провів і заборгованість, станом на 18.11.2014 року складає: 12 674,03 грн., з них 7 611,46 грн. заборгованість за кредитом, 3 421,87 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 560,98 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. штраф фіксована частина, 579,72 грн. штраф процентна складова. Дані факти підтверджуються: заявою на відкриття картрахунку; правилами надання банківських послуг; копією паспорта позичальника, розрахунком розміру заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України - За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідач умови кредитного договору виконує неналежним чином, що є підставою для стягнення позики та нарахованих за користування кредитом процентів, комісії та штрафів. Судові витрати становлять 243,60 грн. і розприділяються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved