Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

31 липня 2020 року позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів, просить суд: стягнути з відповідачки на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.10.2007 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, що зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровський Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, від якого сторони мають малолітнього сина - [PERSON] [INFO] . Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.04.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано та визначено місце проживання дитини з батьком, тобто з ним. Місце проживання дитини з батьком підтверджується довідкою від 20.07.2020 року за вих. №15, виданою головою ОСББ Трофімовою Є.О., що міститься в матеріалах справи. Відповідач не приймає участі у житті дитини, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Посилаючись на рівність обох батьків при несенні обов`язку утримання дитини позивач і звернувся до суду з даним позовом. 05 серпня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження та вона призначена до судового розгляду по сутті. 27 жовтня 2020 року заочним рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду позовні вимоги позивача були задоволені в повному обсязі, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, [PERSON] , щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2020 року та до досягнення [PERSON] [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] включно, стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь держави судовий збір в розмірі 840, 80 грн. Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням суду, відповідач надала заяву про перегляд заочного рішення суду, відповідно до якого вказує, що суд не взяв до уваги, що вона є інвалідом 2 групи та стягнув з неї аліменти. 02 лютого 2021 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду заява відповідача була задоволена, заочне рішення суду скасоване та справа призначена до судового розгляду по сутті. Представник позивача [PERSON] в судове засідання надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити з підстав, наведених у позові, проти винесення заочного рішення не заперечує, розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час судового розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, про що свідчить її заява, суд ухвалою від 19 травня 2021 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданої заяви, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що дійсно з 20.10.2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровський Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.04.2014 року, шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано та визначено місце проживання дитини з батьком, тобто з позивачем. Від спільного шлюбу у позивача та відповідача народився син - [PERSON] [INFO] . Позивач вказує, що дитина проживає разом із батьком та знаходиться на його повному утриманні, що підтверджується довідкою від 20.07.2020 року за вих. №15, виданою головою ОСББ Трофімовою Є.О., відповідач матеріальної допомоги на утримання їх спільного сина не надає, в той же час має обов`язок та можливість її надавати. Заперечуючи проти заочного рішення суду, відповідач надала до суду довідку про те, що є інвалідом 2 групи. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги, що чинним законодавством чітко передбачений розмір аліментів, що вираховується від заробітку /доходу/ платника аліментів, виходячи з кількості дітей, прийнявши до уваги вікову категорію дитини, її потреби, те, що відповідач є інвалідом 2 групи, не висуває жодних вимог щодо розміру аліментів, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде стягнути з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, [PERSON] , щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 31.07.2020 року та до досягнення [PERSON] [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] включно, а отже позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, згідно вимог чинного законодавства, відповідач звільнена від сплати судового збору, оскільки є інвалідом 2 групи, суд вважає за необхідне віднести вказані витрати за рахунок держави.

Outcome: approved