Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

30 серпня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] иа сина [PERSON] [INFO] року у розмірі 1/3 частки усіх доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобов`язаний це робити систематично. Діти повністю перебувають на її утриманні. 30 серпня 2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 05 жовтня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Розгляд справи призначено на 05 листопада 2021 року. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила суд їх задоволити, вказавши, що з 01 травня 2021 року відповідач не надає допомоги на утримання дітей. Лише на її багаточисленні прохання нещодавно купив сину [PERSON] 2 кофти та пару кросівок. Син [PERSON] їх спільна дитина. Син [PERSON] усиновлений відповідачем в трирічному віці. В судовому засіданні відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, вказавши, що до вересня 2021 року він надавав кошти на утримання дітей, наразі з вересня 2021 року у нього проблеми з роботою, через що він не в змозі надавати грошові кошти на утримання дітей. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони у справі з 14 липня 2012 року до 22 червня 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають дитину сина [PERSON] , [INFO] . Крім цього сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтво про народження останнього. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Правові наслідки усиновлення передбачені статтею 232 СК України. Відповдіно до вимог вказаної статті, з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. При усиновленні дитини однією особою ці права та обов`язки можуть бути збережені за бажанням матері, якщо усиновлювачем є чоловік, або за бажанням батька, якщо усиновлювачем є жінка. Якщо після смерті одного з батьків дитини або розірвання шлюбу з особою, визнаною судом недієздатною, другий з батьків дитини вступив у повторний шлюб і його дружина, чоловік у повторному шлюбі бажають усиновити дитину, баба, дід дитини з боку того з батьків, хто помер або визнаний недієздатним, рідні брати, сестри дитини мають право подати до суду заяву про збереження між ними та дитиною, яку усиновлюють, правового зв`язку. Суд розглядає таку заяву одночасно із заявою про усиновлення і задовольняє її, якщо це відповідає інтересам дитини. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наявність визначеного законом обов`язку обох батьків утримувати власних дітей, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Пояснення відповідача щодо відсутності фінансової спроможності утримувати своїх дітей через відсутність роботи, судом не береться до уваги так, як відповідач перебуває в працездатному віці, відомості щодо протипоказань до працевлаштування останнього, матеріали справи не містять. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З таких обставин з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908, 00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved