Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

30.08.2021 представник позивачки звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] . Вимоги вмотивовані тим, що позивачці на праві приватної власності належить жилий будинок з господарськими спорудами, розташований за вищевказаною адресою. У 2010 році в зазначеному будинку була зареєстрована [PERSON] , яка доводиться позивачці невісткою, однак ніколи не проживала за цією адресою, оскільки живе в разом з чоловіком в Російській Федерації. При цьому реєстрація відповідачки у будинку позивачки порушує право останньої на вільне розпорядження і користування майном, що і стало підставою для звернення до суду із позовом. 06.09.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, її представник подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення про розгляд даної справи на офіційному веб-сайті судової влади України 30.09.2021 (а.с. 22), заяв про відкладення розгляду справи не надавала, правом на подання відзиву не скористалася, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними у справі доказами. У даному випадку суд вжив усіх необхідних заходів, передбачених ст. 128, ст. 130 ЦПК України для повідомлення відповідачів про розгляд даної справи, у зв`язку з цим суд вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідачка повідомлена в установленому законом порядку. Приймаючи до уваги згоду сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм цивільного законодавства, що регулюють право власності та право користування чужим майном. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу серія ВВК № 208720, укладеного 16.07.2004, реєстр № 1771,1772, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М., що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.08.2004 № 4359863 (а.с.5,6). Згідно старости Хухрянського старостинського округу Чернеччинської сільської ради від 25.08.2021 № 760 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] . Разом з нею зареєстрована, але фактично з 2010 року не проживає невістка [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Статтею 41 Конституції України\~гарантовано право кожного володіти і користуватися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст.\~7\~Закону України\~від 11\~грудня 2003\~року «Про\~свободу пересування\~та вільний\~вибір місця\~проживання в\~Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто саме рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання. Стаття 3 Сімейного кодексу України\~визнає сім`єю спільне проживання осіб, що пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 283 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися свої житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 156 ЖК України\~з урахуванням положень ч. 1\~ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку і (квартирі), що йому належать, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. У відповідності до ч. 1\~ст. 71 Житлового кодексу України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до\~статті 316 Цивільного кодексу України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.\~ Статтею 319 Цивільного кодексу України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1\~ст. 321 ЦК України\~- право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 72 Житлового кодексу України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачки за вказаною адресою без наявних на те підстав є порушенням права власності позивачки. При цьому відповідачка, як на момент звернення до суду з цим позовом у спірному будинку не проживає з 2010 року, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, оскільки саме у такий спосіб порушені права позивачки будуть відновлені. Питання щодо розподілу судових витрат підлягає вирішенню відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved