overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

31 січня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, яким просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо його дитини - [PERSON], [INFO] та стягнути з нього судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] року у шлюбі між [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON]. В 2012 році шлюб між сторонами розірвано та позивач переїхала проживати разом з донькою до своїх батьків. Згідно рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2015 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини. [PERSON] аліменти не сплачує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 23300 грн. Враховуючи, що відповідач участі у вихованні та утриманні доньки не приймає, жодним чином не цікавиться її розвитком, життям, позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Натомість подала заяву, якою розгляд справи просила здійснити у її відсутність, на позові наполягає та просить задовольнити. В судове засідання інші сторони по справі не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представників третіх осіб надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують та просять задовольнити. Суд на підставі ст. 223 ЦПК України розгляд справи провів у відсутність вказаних сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

31 січня 2018 року, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким позбавити відповідача, [PERSON], по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Передати малолітню [PERSON], [INFO], під опіку органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради для подальшого влаштування дитини в сімейні форми виховання. Стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і стягувати у такому розмірі щомісячно, на особовий рахунок дитини [NUMBER] до досягнення нею 18-ти річного віку. В обґрунтування своїх вимог посилались на те, що до органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради звернулася [PERSON], яка є тіткою малолітньої [PERSON], [INFO] і повідомила про ухилення від виконання батьківських обов'язків [PERSON] В ході перевірки було встановлено, що позивачка самоухилилася від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої доньки [PERSON], проживає окремо від дитини, її вихованням не займається, матеріально її не підтримує, не цікавиться її життям, здоров'ям та навчанням. На даний час малолітня [PERSON] проживає з тіткою [PERSON], яка створила всі необхідні умови для проживання, навчання та виховання дитини. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради участі не приймав. В своїй письмовій заяві позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Третя особа [PERSON] також надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов. Відповідачка, [PERSON], у судові засідання не з'являється, про час та місце розгляду справи їй повідомлялося у встановленому законом порядку, відзиву на позов від відповідачки не надходило. Поштові конверти, направлені на її адресу повертаються з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Матеріали справи містять інформацію про те, що [PERSON] проживає в с. Семенівка. Про розгляд справи про позбавлення її батьківських прав обізнана, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON]. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомила суд про поважність її неявки в судові засідання,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

31 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 22.12.2012 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Шлюбні відносини з відповідачем припинені внаслідок несумісності характерів, відсутністю взаєморозуміння. Вважає, що подальше сімейне життя не можливе, спору про розділ майна та місце проживання дитини немає. Позивач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, де зазначено, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього Кодексу. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, відповідно до ст.ст.200,223,247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО №303784 виданого 22.12.2012 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON]та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Кулькова) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.12.2012року, актовий запис №681. Згідно свідоцтва про народження серії І-НО №529589 виданого 17.07.2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстрацйної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON]та [PERSON] . Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сімї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

31 січня 2018 року позивач звернувся з позовом до суду в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 32\~739, 41 грн. за кредитним договором від 08.07.2010 року № б/н та судові витрати по справі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

31 січня 2018 року позивач звернулась до суду до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 14 жовтня 2014 року, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Курилівської сільської ради Куп?янського району Харківської області за актовим записом №13. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги позову підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв'язку з чим на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 жовтня 2014 року, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Курилівської сільської ради Куп?янського району Харківської області за актовим записом №13. (а.с.5). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, майновий спір та спір про місце проживання дитини відсутній, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

31 січня 2018 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 27 листопада 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на сімейні стосунки та обовязки, відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинили у липні 2017 року, з того часу спільне господарства разом не ведуть та проживають окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. У підготовче засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 26, 27). У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 листопада 2010 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 518 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 6). 06 квітня 2012 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 5). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені 01 серпня 2017 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

31 січня 2018 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову посилається на те, що 06 серпня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Спільне життя із відповідачем не склалося через його зраду, відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів. Шлюбні відносини припинили, наразі спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Спору щодо поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. У підготовче засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 серпня 2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.\~Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 260 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). 08 квітня 2013 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 3). За час спільного проживання через\~\~взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними\~\~почуття любові один до одного,\~припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

31 січня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 11 серпня 1990 року Борівською селищною радою Київської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від подружнього життя дітей не мають. Спільне подружнє життя не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Таким чином, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В підготовче судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2018 року [PERSON] та [PERSON] був наданий строк для примирення до 21 травня 2018 року. Відомостей щодо досягнення між сторонами примирення не надано. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 серпня 1990 року Борівською селищною радою Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 47 /а.с.5/. Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення виявилося невдалим, позивач заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

31 січня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем з 11 вересня 2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. З початку січня 2018 року вони не підтримують шлюбні відносини, проживають за різними адресами, спільне життя не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги, взаємодовіри, що породили в сім'ї непорозуміння та конфлікти. Спільне подружнє життя суперечить її інтересам, збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, шлюб укладений між нею та відповідачем 11 вересня 2009 року у Манжеліївській сільській раді Глобинського району Полтавської області, актовий запис №03, розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримувала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про місце та час проведення судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 11 вересня 2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER], виданим Манжеліївською сільською радою Глобинського району Полтавської області, актовий запис №03 (а.с. 6). Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося через внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги, взаємодовіри, що породили в сім'ї непорозуміння та конфлікти. Ухвалою суду від 02 квітня 2018 року сторонам було надано строк на примирення, разом з тим, останні шлюбні відносини не відновили. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу до суду не надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

31 січня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від липня 2008 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2 - 4). Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, а відповідач - не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 12.07.2008 року. Шлюб зареєстровано у Мліївській сільській раді Городищенського району Черкаської області (актовий запис - 9) (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачкою (а.с. 7). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від січня 2018 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивачка зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved