Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

29 травня 2014 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадщину за законом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що членами колгоспного двору № 40 розташованого за адресою: по вул. Центральна (Леніна) в с. Карпилівка Козелецького району Чернігівської області, станом на 15.04.1991 року були [PERSON] та [PERSON]. 12.04.2004 року [PERSON] помер. Спадщину після його смерті прийняла [PERSON], оскільки постійно проживала разом з ним на час відкриття спадщини. 07.02.2008 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Центральна буд. 40 в с. Карпилівка Козелецького району Чернігівської області. Позивач, як спадкоємець за законом дану спадщину прийняла, оскільки звернулася до державного нотаріуса Остерського районного нотаріального округу Чернігівської області з заявою про прийняття спадщини, але може її оформити в нотаріальному порядку. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до довідки № 164 від 07.04.2014 року виданої виконкомом Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, житловий будинок № 40 по вул. Центральна (Леніна) в с. Карпилівка, станом на 15.04.1991 року відноситься до категорії колгоспного двору. Членами колгоспного двору були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). 12.04.2004 року [PERSON] помер (а.с. 8). Спадщину після його смерті прийняла [PERSON], оскільки постійно проживала разом з ним на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою № 270 від 10.04.2014 року виданої виконавчим комітетом Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (а.с. 13). 07.02.2008 року померла [PERSON] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: вул. Центральна буд. 40 в с. Карпилівка Козелецького району Чернігівської області, який відноситься до категорії колгоспного двору. Позивач, як спадкоємець за законом дану спадщину прийняла, оскільки звернулася до державного нотаріуса Остерського районного нотаріального округу Чернігівської області з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 22-23). Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року зі змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» у п. 6 дано роз'яснення, що до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Outcome: approved