Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

29 січня 2015 року ПАТ «КБ «Надра» звернулось до суду з зазначеним позовом, який, уточнивши вимоги, обґрунтовує тим, що 02 квітня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №09/2008/10/6994011, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 67635 грн. строком до 01 квітня 2013 року на умовах сплати 18,5% річних - за користуванням кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач та [PERSON] 02 квітня 2008 року уклали договір поруки №09/2008/10/6994011, відповідно до якого [PERSON] зобов'язується відповідати перед позивачем за належне виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору №09/2008/10/6994011.Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 03 травня 2012 року стягнуто з відповідачів на користь позивача 5252 грн. 58 коп. - заборгованості по кредитному договору, в солідарному порядку. У зв'язку з тим, що зазначену заборгованість було сплачено 14 січня 2014 року, тобто відповідачі продовжували користуватися грошовими коштами (кредитом) з 23 січня 2012 року по 14 січня 2014 року, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 1794 грн. 56 коп. за користування кредитними коштами протягом за вказаний період, з яких: 991 грн. 74 коп. - відсотки за користування коштами, 207 грн. 78 коп. - пеня, 595 грн. 04 коп. - штраф. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про підтримання позову, розгляд справи у його відсутність та згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце проведення була повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON], який частково визнав позовні вимоги та заявив клопотання про застосування позовної давності до вимог щодо стягнення нарахованої пені та штрафу, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Як встановлено рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 03 травня 2012 року, між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] 02 квітня 2008 року було укладено кредитний договір №09/2008/10/6994011 за умовами якого остання отримала кредит у сумі 67635 грн. строком до 01 квітня 2013 року на умовах сплати 18,5% річних - за користуванням кредитом (а.с.16-17). Крім того, 02 квітня 2008 року між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір поруки №09/2008/10/6994011, відповідно до якого [PERSON] зобов'язується відповідати перед ПАТ «КБ «Надра» за належне виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору №09/2008/10/6994011. У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань, станом на 23 січня 2012 року утворилась заборгованість в сумі 5252 грн. 58 коп., яку стягнуто з відповідачів рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 03 травня 2012 року. Як вбачається з постанови державного виконавця від 19 грудня 2013 року, виконавче провадження за виконавчим листом №2/1814/117 від 25 червня 2012 року закінчено у зв'язку з виконанням рішення Путивльського районного суду Сумської області від 03 травня 2012 року (а.с.50). Таким чином, позичальник після 23 січня 2012 року продовжував користуватись грошовими коштами (кредитом), у зв'язку з чим станом на 14 січня 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 1794 грн. 56 коп., в тому числі: заборгованість по відсотках за користування кредитом - 991 грн. 74 коп., пеня - 20 грн. 78 коп., штраф - 595 грн. 04 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно вимог договору та вимог ЦК України, а при відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Як роз'яснено у п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Враховуючи наведене, з [PERSON] та [PERSON] слід стягнути в солідарному порядку відсотки за користування коштами за період з часу звернення до суду до моменту виконання рішення суду у розмірі 991 грн. 74 коп. Що ж стосується нарахованої пені в сумі 207 грн. 78 коп. та штрафу в сумі 595 грн.04 коп., то відповідно до постанови Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14 за правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Виходячи з того, що виконавче провадження закрито 19 грудня 2013 року, постанова державного виконавця не скасована, а до суду позивач звернувся 29 січня 2015 року, тобто річний строк позовної давності стягнення штрафу скінчився, а пеня може бути стягнута лише в межах річного строку, що передує зверненню з позовом, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача про застосування позовної давності щодо вимог про стягнення пені та штрафу. Таким чином, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача 1199 грн. 52 коп. заборгованості за кредитним договором №09/2008/10/6994011 від 02 квітня 2008 року. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь ПАТ «КБ «Надра» 243 грн. 60 коп. в рахунок повернення сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial