Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

30.03. 2016 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], треті особи [PERSON], приватний нотаріус [PERSON] про визнання частково недійсним договору дарування житлового будинку, що посвідчений від імені [PERSON] 14 травня 2012 року та визнання за нею права власності на 1/6 частину житлового будинку по вул. С.Бандери, 26 в с. Мшана Городоцького району Львівської області, як на її частку в спадковому майні. В обґрунтування позовних вимог посилається про те, що 09.10.2009р. померла її мати [PERSON], а 24.01.2014 р. помер батько [PERSON], яким на праві спільної сумісної власності належав житловий будинок по вул. С.Бандери, 26 в с. Мшана Городоцького району Львівської області. На час смерті матері вона, відповідачка та їх батько [PERSON] проживали та були зареєстровані в спадковому будинку, тому в силу положень ст. 1268 ЦК України вважались такими, що прийняли спадщину. До нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не звертались, оскільки на той час житловий будинок був в цілому зареєстрований за [PERSON], договору про поділ будинку між подружжям не було. Влітку 2014 року їй стало відомо, що [PERSON] в цілому подарував житловий будинок неповнолітньому [PERSON] Вважає, що вказаний договір дарування порушує її право на успадкування належної їй за законом частки, а тому в цій частині має бути скасований. Окрім цього просить визнати за нею право власності на 1/6 частину житлового будинку в с.Мшана, вул. С.Бандери, 26 Городоцького району Львівської обл. в поряду спадкування за законом після смерті матері [PERSON], що померла 09.10.2009 р. В суді представник позивачки [PERSON] уточнила позовні вимоги і зокрема просила визнати недійсним та скасувати в цілому договір дарування житлового будинку по вул. С.Бандери, 26 в с. Мшана Городоцького району Львівської області, крім цього дала інші пояснення, зокрема, що позивачка прийняла спадщину після смерті своєї матері так як проживала і була з нею зареєстрована на час смерті останньої, заяв до нотаріуса про відмову від спадщини не подавала. Просить відмовити в задоволенні заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності з тих підстав, що про порушення свого права і зокрема наявність оспорюваного договору довідалась влітку 2014 року, зверталась з цього приводу в сільську раду, підтвердженням чого є лист Мшанської сільської ради від 16.07.2014 р. Просить позов задовольнити. Позивачка теж висловилась на підтримку позову, при цьому пояснила, що проживає у вказаному житловому будинку з народження, іншого житла немає, після смерті матері успадкувала 1/6 частину вказаного житлового будинку, проводить у частині де проживає ремонти, поміняла вікна, в 2014 році у них з сестрою стали виникати конфлікти з приводу чинення останньою їй перешкод у проживанні, і зокрема відключення газо та електропостачання, тоді ж вона довідалась, що її батько подарував вказаний будинок її племіннику [PERSON] Представник відповідачки [PERSON] позов заперечила повністю, не оспорює, що житловий будинок по вул. С.Бандери, 26 в с. Мшана Городоцького району Львівської області дійсно був збудований подружжям [PERSON], при цьому вони завжди обоє висловлювались, що будинок успадкує онук, а тому [PERSON] подарував вказаний будинок [PERSON], також пояснила, що позивачці було відомо ще в 2012 році про те, що будинок відчужений, оскільки її доньки отримували в сільській раді довідки про склад сім'ї де зазначався власником будинку [PERSON] З цих підстав просила застосувати строки позовної давності та відмовити в позові повністю. Третя особа [PERSON] до суду не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належно (а.с.46). Третя особа - приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належно. Заслухавши пояснення позивачів, представників сторін, дослідивши подані сторонами докази, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Ст. 11 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог\~\~і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. Згідно зазначеного принципу диспозитивності та вимог ст. 33 ЦПК України\~право визначати відповідача (тобто особи, яка відповідатиме\~\~за позовом) належить виключно позивачеві. Так, згідно з\~ст. 124 Конституції України\~та ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя хто його пережив. Згідно зі\~ст. 1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є останнє\~\~місце проживання спадкодавця. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив відмову від неї. Як вбачається із матеріалів справи, і зокрема відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с.79) [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, з 18.02.1967 року. Згідно свідоцтв про смерть [PERSON] померла 09 жовтня 2009 року, а [PERSON] 24.01.2014р.(а.с.55). Позивачка [PERSON], відповідачка [PERSON] та третя особа [PERSON] є дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на будинок (а.с.65-66), [PERSON] був власником житлового будинку по вул. С.Бандери, 26 в с. Мшана Городоцького району Львівської області, право власності на який було зареєстровано у 1988 році, тобто на час його шлюбу із [PERSON] Згідно договору дарування від 14.05.2012 р. (а.с.7-8) [PERSON] подарував вказаний житловий будинок онукові [PERSON], за останнім зареєстровано право власності на цей будинок (а.с.19). Разом з тим, згідно положень ст. 22 КпШС УРСР, який діяв на момент виникнення права власності на житловий будинок № 26 по вул. С.Бандери (колишня назва вул. Артема 26) в с. Мшана Городоцького району Львівської області, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один із них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ст. 28 КпШС УРСР в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя їх частки визнаються рівними. Оскільки будинок по вул. С.Бандери, 26 в с. Мшана Городоцького району Львівської області нажито під час перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON], після смерті останньої 09 жовтня 2009 року відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку. Ця обставина не заперечувалась в суді представником відповідачки, а тому доказуванню не підлагає. Крім того, як [PERSON] заповіту не складала, відповідно до вимог ст. 1261 ЦЦК України 1/2 частина будинку спадкувалась за законом спадкоємцями першої черги [PERSON], [PERSON], [PERSON], що на час смерті спадкодавця проживали з нею у спірному будинку. Вказане має підтвердження долученою до справи довідкою Мшанської сільської ради № 232 від 16.02.2016 р. (а.с.-12). Як вбачається із пояснень свідків, довідки Мшанської сільської ради від 15.04.2016р. (а.с.38) [PERSON] у вказаному будинку зареєстрований, але не проживає з 1992 року, що також не оспорюється сторонами по справі, а отже спадщини після [PERSON] не приймав. Таким чином частки кожного із спадкоємців по закону, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] складають по 1/3 частині від всього спадкового майна (частки матері позивачки), що становить по 1/6 частині від житлового будинку по вул. С.Бандери, 26 в с. Мшана Городоцького району Львівської обл. Після смерті [PERSON] жоден із спадкоємців не подавали заяв до нотаріальної контори, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно видані на [PERSON], договору про поділ спільного сумісного майна між подружжям не укладалось. Відповідно до п. 4.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Міністерством юстиції України № 296 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. А відтак, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно були видані на [PERSON], це свідчить про неможливість подання спадкоємцями правовстановлюючого документу щодо належності [PERSON] частки в спірному будинку і її успадкування. Таким чином, суд вважає безпідставними покликання представника відповідача, що на момент смерті матері позивачка могла оформити свою частку спадщини в нотаріуса так як в неї були оригінали правовстановлюючих документів. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] убачається, що [PERSON] проживає у спірному будинку по вул. С.Бандери, 26 в с. Мшана Городоцького району Львівської області з народження, на день смерті [PERSON] теж проживала в даному будинку, спільно з сестрою займалась похованням обох батьків, іншого житла на даний момент немає, між сторонами існує конфлікт з приводу проживання в спірному будинку. Та обставина, що між сторонами існує конфлікт, з приводу проживання позивачки в будинку має окрім наведеного підтвердження також рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 17 березня 2016 року (а.с.105-106), а також листом Городоцького ВП ГУ Національної поліції у Львівської обл. від 02.02.2016 р. (а.с.18). Отже на часі укладення оспорюваного договору дарування 14.05.2012 року [PERSON] міг фактично розпорядитись лише 2/3 частинами вказаного будинку (1/2 частина як майно набуте ним за час шлюбу та 1/6 частина успадкована після смерті дружини). Таким чином, укладенням договору дарування житлового будинку по вул. С.Бандери,26 в с.Мшана Городоцького району Львівської області в цілому [PERSON] порушив право позивачки на спадкування належної їй за законом частки у спадковому майні. Відповідно до ст.. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу України, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно із ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 ст. 203 ЦК України. Отже [PERSON] неправомірно розпорядився часткою своєї померлої дружини в їхньому спільному будинку, на той час, коли 1/6 частина спірного житлового будинку була успадкована позивачкою, чим порушив встановлені законом правила спадкування частки в спільній сумісній власності, а також майнові права позивачки, а тому договір дарування житлового будинку по вул. С.Бандери, 26 с. Мшана Городоцького району Львівської області, що посвідчений 14 травня 2012 року приватним нотаріусом Городоцького нотаріального округу [PERSON], у якому Дарувальником виступає [PERSON], а Обдарованим [PERSON] слід визнати недійсним та скасувати. З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину житлового будинку по вул. С.Бандери, 26 в с. Мшана Городоцького району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], що померла 09.10.2009 р. Суд критично оцінює покликання представника відповідачки про застосування строку позовної давності, з тих підстав, що позивачці було відомо про оспорюваний договір їй стало відомо ще в 2012 році, та відмовляє в цьому, оскільки як вбачається із матеріалів справи позивачка в липні 2014 року зверталась до Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області і 16.07.2014 р. їй було повідомлено про наявність такого договору та можливість оспорення такого в судовому порядку, отже саме з цього часу у позивачки розпочався перебіг строку позовної давності і на момент подачі позову він ще не збіг. Крім того, як підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]І, які є близькими родичами обох сторін, що при житті спадкодавців (батьків) позивачки та відповідачки, не виникало конфлікту щодо поділу будинку, а навпаки будинок зводився для можливості проживання сімей позивачки та відповідачки. Представник відповідачки просить не брати до уваги покази свідків, оскільки вони є зацікавленими у вирішенні справи, проте суд немає підстав недовіряти таким, як було встановлено в судовому засіданні, всі вони перебувають в добрих стосунках з обома сторонами. Суд також з огляду на положення ст. 88 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати.

Outcome: approved