Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

30 серпня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 20 грудня 2013 року, Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №600, посилаючись на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та поваги один до одного. Вказала, що від шлюбу мають неповнолітню дитину- сина [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що з відповідачем не підтримує шлюбні відносини, незважаючи на проживання із відповідачем за однією адресою не ведуть спільного господарства, спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливим. Ухвалою суду від 14 вересня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 06 жовтня 2021 року, за клопотанням відповідача, сторонам надано строк для примирення терміном на два місяці. Ухвалою суду від 24 грудня 2021 року поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 29 грудня 2021 року з викликом сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Суду пояснила, що вона не бажає зберігати шлюб із відповідачем, не вбачає шляхів порозуміння. Зазначила, що фактично шлюбні відносини з відповідачем припинились з липня 2021 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що були спроби примирення між ним та дружиною. Пояснив, що бажає зберегти сім`ю, з жовтня 2021 року з дружиною проживають окремо. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого серії [NUMBER] виданого 20 грудня 2013 року (а.с.13). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину- сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 03 липня 2014 року (а.с.14). Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом вживались заходи щодо примирення подружжя, а саме сторонам надався строк для примирення терміном на два місяці. Після надання строк для примирення позивач займає категоричну позицію щодо розірвання шлюбу, заперечує будь-яку можливість для примирення з відповідачем, зазначає про втрату почуттів до відповідача, і в зв`язку з цим своє небажання поновлювати з ним сімейні стосунки. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до положення ч. 2 ст. 36, ст. 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Також, суд вважає, що категоричне небажання позивача перебувати у шлюбі з відповідачем\~ має істотне значення для вирішення даної справи. Таким чином, зважаючи, що між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, зважаючи на відсутність волевиявлення позивача щодо примирення з відповідачем, суд вважає, що подальше збереження сім`ї є неможливим, а шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подання позову судовий збір в розмірі 908 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved