overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

30 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 липня 2009 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 358. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені у червні 2018 року, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Ухвалою суду від 10 вересня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09 жовтня 2018 року відкладено підготовче засідання. Ухвалою суду від 13 грудня 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилась, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи\~та ухвалою суду від 14 лютого 2019 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають\~у зареєстрованому\~шлюбі з\~ 18\~липня 2009\~року,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про шлюб\~серія І-КИ\~№ \~316111\~(а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а. с. 4-5). Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторони фактично припинили з червня 2018 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~ вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

30 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 лютого 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 93. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Шлюбні відносини припинені з 2017 року, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. 21 серпня 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 21 вересня 2018 року відкладено підготовче засідання. 22 жовтня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 23 листопада 2018 року сторони в судове засідання не зявилися, позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 369084 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 173834; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №441044 (а.с.7,8). Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторони фактично припинили з 2017 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~ вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею за подання позову судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

30 липня 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, позовні вимоги мотивуючи тим, що з 11.09.2009 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому звернувся з позовом про стягнення аліментів з відповідача на неповнолітню дитину у розмір 1/4 частини від усіх доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, до суду представник позивача надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце рогляду справи булоповідомлено в установленого законом порядку. На підставіст.247 ч.2 ЦПК України, справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання звукозаписувального технічного засобу. Ухвалою суду від 21 вересня 2018 року постановлено провести заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.09.2009 року, який Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецькох областівід 10.05.2012 року (справа №2/0519/1976/12 було розрвано. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серії [NUMBER], виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 23.11.2009 року, батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Згідно з ст. 79 ч. 1 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Виходячи з наведеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача необхідно стягнути аліменти на неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 гривні в дохід держави. Відповідно до ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст.141,180,181,184,191 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

30 липня 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, позовні вимоги мотивуючи тим, що з 29.10.2009 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги було уточнено. Дитина знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з нею, тому звернувся з позовом про стягнення аліментів з відповідача на неповнолітню дитину у розмір 1/4 частини від усіх доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце рогляду справи було повідомлено належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. На підставіст.247 ч.2 ЦПК України, справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання звукозаписувального технічного засобу. Ухвалою суду від 16 жовтня 2018 року постановлено провести заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19.06.2018 року, шлюб, зареєстрований 29.10.2009 року, було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 20.07.2018 року. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серії [NUMBER], виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 15.03.2010 року, батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Згідно з ст. 79 ч. 1 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Виходячи з наведеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача необхідно стягнути аліменти на неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 гривні в дохід держави. Відповідно до ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст.141,180,181,184,191 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

30 липня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 19 листопада 1997 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 517, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, також зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинили з жовтня 2013 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надали заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно не з'явився до суду без поважних причин, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю, відзиву не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 19 листопада 1997 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 517, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 496506 (а.с.7). Сторони від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час сторони з жовтня 2013 року подружжя спільного господарства не веде, спільним побутом не пов'язано, майновий спір відсутній. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

30 липня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 29 жовтня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Костянтинівки Донецької області, від спільного проживання дітей не мають, також зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинили з грудня 2017 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 29 жовтня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Костянтинівки Донецької області, актовий запис № 488, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб № ІІІ-НО № 330029 (а.с.5). Сторони від спільного проживання дітей не мають, спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили з грудня 2017 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. \~Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~30 липня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини, в розмірі ? частини його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що син [PERSON], [INFO], знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком малолітнього [PERSON], [INFO] є відповідач, який нерегулярно та не в достатньому розмірі надає допомогу на утримання сина. \~ \~ \~ \~Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, письмовими поясненнями позивача. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини, суд, відповідно до вимог СК України, визначає в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. При цьому враховується стан здоров'я, матеріальне, сімейне становище відповідача та позивача. Суд вважає, що за таких умов позов підлягає задоволенню. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 704,80 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

30 липня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. [PERSON] вимоги обґрунтовано тим, що сторони від шлюбу мають малолітню дитину. Позивачка позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, а від надання їй матеріальної допомоги для утримання дитини відповідач ухиляється. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця (а.с.а.с. 1 3). Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, пояснивши, що сторони від шлюбу мають малолітнього сина. Позивачка працює, але позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, а від надання їй матеріальної допомоги для утримання дитини відповідач ухиляється. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти позову, пояснивши, що має постійний заробіток. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181, частиною 1 статті 182, частиною 2 статті 184 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя і матеріальне становище дитини, стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою (а.с.а.с. 6, 7). Позивачка здорова, працює, з урахуванням утримання дитини матеріально забезпечена недостатньо. Дитина здорова, матеріально забезпечена недостатньо. Відповідач здоровий, має стабільний заробіток, працевлаштований (а.с. 10). За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивачки необхідно задовольнити у повному обсязі. У відповідності зі статтею 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає за необхідне допустити рішення в частині стягнення коштів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь держави також необхідно стягнути судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

30 липня 2018 р. позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на користь повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, у звязку з навчанням у Луганському національному аграрному університеті. Відзиву на позовну заяву відповідачем та пояснень третьою особою не надано. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 22 січня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області. Від спільного подружнього життя сторони мають повнолітню доньку\~[PERSON],\~[INFO], 3-ю особу у справі. Згідно довідки про навчання, 3-я особа навчалася у Луганському національному аграрному університеті на першому курсі денної форми навчання економічного факультету на бюджетній формі навчання по спеціальності «Маркетинг» з 07.08.2017. по 30 червня 2018 р. Відповідно до\~ст.\~199\~ч.1\~СК України,якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки позивачкою суду всупереч вимогам ст.81 ч.1 ЦПК України не надані докази того, що на момент подачі позову до суду 3-я особа продовжує навчання, підстави для стягнення аліментів відсутні, а позов є таким, що не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed