Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

29 травня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить визначити додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 28 лютого 2010 року помер його дядько [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований в [INFO] сільської ради Липоводолинського району Сумської області. Після смерті дядька відкрилась спадщина, яка складається із земельного паю на території Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області. Дружина спадкодавця, [PERSON], померла 6 листопада 2006 року. Батько позивача, брат спадкодавця, [PERSON] помер 21 травня 1994 року. Тітка, сестра спадкодавця [PERSON], померла 2 листопада 2012 року. Поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини зазначає те, що на час смерті дядька протягом 2010 - 2014 років перебував у відрядженнях в Російській Федерації. При житті питання щодо спадщини між ними не обговорювалось, про наявність земельного паю не знав, лише нещодавно дізнався, від працівників Калінінської сільської ради. Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, в поданій заяві проти позову не заперечував, просив справу розглядати за відсутності представника. Третя особа, [PERSON], в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Третя особа, [PERSON], в поданій заяві не заперечувала проти успадкування позивачем земельного паю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Позивач [PERSON], який народився 10 жовтня 1961 року у с. Московське Липоводолинського району Сумської області, є сином [PERSON] та [PERSON]. Батько позивача, [PERSON], помер 21 травня 1994 року (а.с. 8). 28 лютого 2010 року у с. Веселе Липоводолинського району Сумської області помер дядько позивача, [PERSON] (а.с. 6). Тітка позивача, сестра спадкодавця [PERSON] померла 02 листопада 2012 року (а.с. 7). За життя [PERSON] отримав державний акт на право власності на землю І-СМ №029326 від 20 грудня 2000 року площею 4,117 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області . Згідно довідок № 25, № 26 від 30 квітня 2015 року, виданої Калінінською сільською радою Липоводолинського району Сумської області та копії наданої погосподарської книги домоволодіння, розташованого по пров. Миру, 3 с. Московське Липоводолинського району Сумської області, що разом з [PERSON] була зареєстрована його дружина [PERSON], яка померла 04 листопада2006 року. Спадщину після її смерті прийняв її чоловік [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався виконкомом Калінінської сільської ради 11 лютого 2009 року за № 01 (а.с. 41). Відповідно до довідки Липоводолинської райдержнотконтори за № 609/01-16 від 04 червня 2015 року, після смерті [PERSON], яка померла 04 листопада 2006 року в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі 15 липня 2008 року за заявою [PERSON], [INFO], заведена спадкова справа № 289/2008 року та 12 серпня 2008 року на його імя видано свідоцтво по право на спадщину за законом. З відомостей, наданих Калінінською сільською радою Липоводолинського району Сумської області вбачається, що [PERSON], за життя розпорядився майном, яке належало [PERSON], заповівши земельний пай її далекій родичці [PERSON]. На інше майно, що складається з земельної частики (паю), земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, житловий будинок [PERSON] заповіту не складав. З заповіту, посвідченого секретарем Калінінської сільської ради за № 1, вбачається, що [PERSON] заповів земельні ділянки розміром 3,7819 га та 0,6077 га, які належала йому на підставі державних актів серія ЯЗ № 351349 та серія ЯЗ № 351350 відповідно, [PERSON], [INFO]. З наданих Липоводолинською райдержнотконторою за № 608/01-16 від 04 червня 2015 року відомостей вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа заведена 21 липня 2010 року за № 163/2010 за заявою [PERSON], відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає. 10 вересня 2010 року на імя [PERSON], [INFO], видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Копії наданих позивачем квитків на потяг свідчать про те, що останній періодично здійснював поїздки до Російської Федерації. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ч. 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Судовий розглядом не встановлено спадкоємців [PERSON], які б належали до 1-5 черг спадкування, а тому суд приходить до висновку що позивач має право на частку у спадщині після смерті дядька за правом представлення в порядку ч. 1 ст. 1266 ЦК України. Зважаючи на те, що [PERSON] є спадкоємцем за правом представлення, про існування спадкового майна у вигляді земельного паю не знав, тривалий час перебував у відрядженнях за кордоном і лише нещодавно дізнався про наявність державних актів та свідоцтва про право на майновий пай, суд вважає поважною причину пропуску позивачем встановленого законом строку прийняття спадщини і такою, що дає підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Тому, встановивши, що інші спадкоємці за правом представлення треті особи [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти можливого прийняття спадщини позивачем - спадкоємцем за правом представлення, зясувавши відсутність інших спадкоємців, відсутність спадкоємців, що відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадщині померлого, з дотриманням вимог законності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з визначенням позивачу двомісячного додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби.

Outcome: approved