overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

30.10.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 571850 грн. та 5718,51 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. В обґрунтування позову позивач вказує, що він, згідно розписки від 13.07.2012 року дав в борг відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 25000 доларів США з кінцевим терміном повернення до 01.11.2012 року. Однак в зазначений у розписці строк відповідач гроші не повернув та ухиляється від виконання свого зобовязання. На підставі викладеного позивач [PERSON] просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 25000 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 29.10.2015 року становить 571850 грн., а також сплачені при подачі позову судові витрати 5718,51 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 13.07.2012 року дав в борг відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 25000 доларів США з кінцевим строком повернення до 01.11.2012 року, а.с.4, 13. Відповідач взяті на себе зобовязання по поверненню боргу не у встановлений строк не виконав. Заборгованість відповідача перед позивачем на 29.10.2015 року становить 25000 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 29.10.2015 року становить 571850 грн., - а.с.5. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 25000 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 29.10.2015 року становить 571850 грн., а також, судові витрати в розмірі 5718,51 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. На підставі ст.ст.526, 530, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

30.10.2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], свої вимоги обґрунтував тим, що 16.05.2015 року помер його дядько [PERSON], який мешкав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після його смерті було отримано свідоцтво про його смерть серії І-НО №838566 від 19.05.2015 року видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, а його самого було поховано на центральному міському цвинтарі м. Макіївки. За життя дядько склав заповіт від 20.07.2012 року. За яким заповів йому все належне майно. Він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого дядьки, однак йому було відмовлено у вчинені нотаріальної дії у звязку з тим, що свідоцтво про смерть, видане при реєстрації у м. Макіївка не є дійсним і не створює правових наслідків, у звязку з чим воно не може бути підставою для отримання спадщини. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], який помер 16.05.2015 року у м. Макіївка. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити. Зацікавлена особа: представник міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції до суду не зявилася, причин неявки не повідомили. Вислухавши пояснення заявниці, проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-НО №838566 від 19.05.2015 року видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області - [PERSON] помер 16.05.2015 року. Згідно до заповіту від 20.07.2012 року [PERSON] заповів все належне йому майно [PERSON] Згідно витягу про реєстрацію смерті для отримання допомоги на поховання, [PERSON] отримав даний витяг 19.05.2015р. Згідно ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Суд вважає доведеним факт смерті дядьки заявника - [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, який помер 16.05.2015 року в м. Макіївка Донецької області, Україна, у віці 74 років, причина смерті «інтоксикація». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

30.10.2015 року, [PERSON] звернулася в суд із заявою про визнання своєї матері - [PERSON], [INFO], недієздатною.(а.с.1-3) Свою вимогу мотивує тим, що внаслідок стійкого психічного розладу, [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просить її задовольнити. Представник зацікавленої особи- Дранова Л.О. вважає заяву обґрунтованою. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі ст.39ч.1 ЦК України, яка передбачає, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Так, як вбачається з висновку судово - психіатричної експертизи №229 від 24.03.2016 року: -«[PERSON], [INFO], страждає на стійкий психічний розлад у вигляді Деменції, внаслідок епілепсії - F 02.8 згідно з MKX- 10; за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; потребує встановлення над нею опіки.»(а.с.43-44) З викладеного, суд робить висновок про достатність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного, ст.ст.39,40 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

30.10.2015 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи її тим, що відповідач проживає з іншою жінкою, аліменти нікому не виплачує, має намір із нею розлучитися, діти від шлюбу з відповідачем перебувають на її утриманні, а тому просила стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який проживає за адресою [INFO], працює механізатором в СТОВ «Відродження», на її користь аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON], доньки [PERSON], сина [PERSON], сина [PERSON] в розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.10.2015 року до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просила суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у ньому. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, заперечень проти позову не має і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ФП №144886 видно, що [PERSON] народилася 04.09.2003 року, про що зроблено відповідний запис за №68. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ФП №020392 видно, що [PERSON] народився 07.12.2005 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №92. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ФП №207300 видно, що [PERSON] народився 30.07.2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №69. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ФП №083900 видно, що [PERSON] народилася 07.01.2002 року, про що зроблено відповідний запис за №02. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття. Сторони є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Договір про утримання дітей не укладено, сторони проживають окремо. Враховуючи наведене, частка заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватись щомісяця позивачу, як аліменти на дітей, визначається у розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.10.2015 року до досягнення ними повноліття. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі 487 гривень 20 копійок. На підставі ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

30.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] - дійсним. В позовній заяві позивач зазначила, що 29.12.1997 року на Південній Товарній Біржі між нею та відповідачами було укладено договір № 7976 купівлі-продажу квартири [ADDRESS] але договір не був нотаріально посвідчений, у зв'язку з чим позивач змушений звертатися до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та дату слухання справи були повідомлені належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.12.1997 року на Південній Товарній Біржі, між [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки [PERSON], 1986 року народження, [PERSON] та [PERSON], було укладено договір № 7976 купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Судом встановлено, що всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

30.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 22.05.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у Полтавській області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання сторони припинили в серпні 2015 року по причині різних поглядів на подружнє життя та ведення спільного господарства, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просить справу розглянути без її присутності, залишивши їй прізвище після розлучення «Горобець». Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, про що свідчать розписки про вручення йому судових повісток, в судове засідання не зявився. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання в серпні 2015 року, майнового спору немає та про утримання дитини теж, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

30.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей, регулярно, в передбаченому законом розмірі, не надає і тим самим ставить сімю в скрутне матеріальне становище. Просила суд стягувати на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та прохала справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, про що свідчать розписки про вручення йому судових повісток ( а.с.15,16), в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що неповнолітні діти: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] знаходяться на утриманні матері ( а.с.8), а батько [PERSON] своїх зобов'язань по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, у відповідності до ст. 180 СК України, в повному обсязі не виконує. Таким чином, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.10.2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

30.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що із 15.02.2005 року перебуває із відповідачем у шлюбі, мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Проте подружнє життя не склалося, так як відповідач зловживав алкогольними напоями, погано ставився до неї: ображав, бив, не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї. У квітні 2013 року припинили подружні відносини. Оскільки сім'я розпалася, вирішила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON], будучи належно повідомленим про дату, час і місце слухання справи повторно в судове засідання не з'явився, що дає суду підстави за згодою позивачки вирішити спір за правилами, передбаченими ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: Сторони одружилися 15.02.2005 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 3 у Новоміській сільській раді Старосамбірського району Львівської області; при реєстрації одруження позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с.3); мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка постійно проживає з матір'ю. У відповідності з показаннями свідка [PERSON] відповідач [PERSON] постійно пиячив та байдикував і при цьому погано ставився до позивачки, тому ще у 2013 році сторони припинили подружні відносини і з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не спілкуються. Можливості примирення сторін втрачені. Продовження шлюбу суперечить інтересам позивачки та неповнолітньої дитини із-за ризику насильства з боку відповідача. У суду нема підстав сумніватися у правдивості показань свідка, оскільки він не заінтересований в результатах спору. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони із-за неналежної поведінки відповідача подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, це свідчить що сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам позивачки із-за ризику застосування відповідачем до неї фізичного насильства і викликаного цим психологічного дискомфорту, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

30.10.2015 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між ними, який зареєстровано 14.11.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 136. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З травня 2015 року подружжя не підтримує шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства та фактично не проживають разом. Через непорозуміння та різні погляди на життя, сімейно-шлюбні відносини між ними не склалися. Позивачка переконана, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам. Позивачка [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутності. (а.с. 12). Після розірвання шлюбу виявила бажання залишити шлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с. 3). Відповідач [PERSON] у судове засідання надав заяву, у якій позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглядати справу у його відсутності (а.с. 11). Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При розгляді справи судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Згідно з копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 134 від 14 листопада 2009 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Матеріалами справи встановлено, що шлюб на час розгляду справи фактично перестав існувати. Головною причиною розпаду сім'ї є непорозуміння та різні погляди на життя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею подружжя, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Відповідно до ч. 8 ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка [PERSON] виявила бажання залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

30.10.2015 року до Харківського районного суду Харківської області подано позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON]. в якому позивач просить суд встановити факт спільного проживання [PERSON] разом з батьком [PERSON] до терміну відкриття спадщини, а саме до 21 лютого 2011 року в житловому будинку № 25-А по вул. Червоноармійська в смт. Коротич Харківського району Харківської області та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок загальною площею 47, 10 кв. м, житловою площею 25, 20 кв. м, літня кухня літ «В», з верандою літ «в», сараї літ «Б, Д, Ж», вбиральня літ «М», погріб літ «П», душова літ «С», вигрібна яма літ «Р», огорожа № 4-7, колонка від зовнішніх мереж літ «К», колодязь літ «К1», замощення 1 в смт. Коротич Харківського району Харківської області по вул. Червоноармійська, буд. 25 в порядку спадкування згідно із законом після смерті батька [PERSON]. Сторонам подані суду заяви, яких позивач позовні вимоги підтримав, відповідачі позов визнали і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Згідно довідки комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 72 від 26.10.2015 року право власності на житловий будинок зареєстрований в цілому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району 25.08.1993 року реєстровий № 1-2675 та записано в реєстрову книгу № 1 реєстр № 61 від 8.09.1993 року. Цей будинок має загальну площу 47, 10 кв.м, житлову площу 25, 20 кв.м, літня кухня літ «В», з верандою літ «в», сараї літ «Б, Д, Ж», вбиральня літ «М», погріб літ «П», душова літ «С», вигрібна яма літ «Р», огорожа № 4-7, колонка від зовнішніх мереж літ «К», колодязь літ «К1», замощення 1. [PERSON] помер 21.02.2011 року, про що видано свідоцтво про смерть ІВЛ № 301668 від 21.02.2011 року. Згідно ст. 1229 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про народження позивача. Позивач проживав із спадкодавцем постійно до моменту його смерті 21.02.2011 року однією родиною більш ніж 5 років, турбувався та доглядав батька, користувався після його смерті в період 6 місяців житловим будинком, земельною ділянкою, речами, що підтверджено актом за участю депутата Коротичанської селищної ради, а тому на підставі ст. ст. 256-259 ЦПК України який факт підлягає встановленню, оскільки він доведений і має юридичне значення для вирішення спору про право на спадкування. Згідно ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України позивач прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], який помер 21.02.2011 року, а тому на підставі зазначеної ст. 1268 ЦК України суд визнає за позивачем право власності на спадкове нерухоме майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

30.10.2015 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин вказуючи, що [INFO] помер її рідний дядько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке успадкувала рідна сестра, вона ж мати позивача [PERSON], однак не встигла оформити спадкові документи й померла [INFO]. Після смерті матері, спадщину прийняли її діти, однак у видачі свідоцтва про право [PERSON] на спадщину за законом на 1/3 частину відмовлено, у зв'язку з відсутністю доказів родинних відносин про те, що [PERSON] та [PERSON] були між собою рідними сестрою та братом. Оскільки, свідоцтво про народження [PERSON] та актовий запис про його народження не збереглися, заявник прохала встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], який помер [INFO] були між собою рідними сестрою і братом. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заявлені вимоги [PERSON] Від представника заінтересованої особи - Орлицької сільської ради Кобеляцького району Полтавської області надійшла заява, в якій сільський голова [PERSON] прохав справу розглянути без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Від заінтересованих осіб: [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечували. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків: [PERSON] - медичного працівника та [PERSON] - священослужителя, які підтвердили факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як рідними сестрою та братом, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved