Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

29 вересня 2016 року за вхід.№5506 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та непрацюючої матері. Вказала, що 26 грудня 2015 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними виявився невдалим, так як у них різні характери, різні погляди на спільне подружнє життя. Відповідач у вихованні дитини їй не допомагає, не піклується про сім'ю як батько, та як чоловік. Відповідач протягом певного часу проживає окремо. Спільне господарство не ведуть. Зазначила, що відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований, має добрий стан здоров'я і може заробляти кошти, однак коштів на її утримання та утримання дитини не надає. Враховуючи вищевикладені обставини, вона змушена звернутися до суду із даним позовом і просити суд постановити рішення, яким стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення сином повноліття, а також на її утримання у розмірі 1000 гривень до досягнення дитиною трьохрічного віку, а також стягнути із відповідача витрати судового збору. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№6182 від 27.10.2016 року, в якій просить суд справу слухати в її відсутність, позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№6183 від 27.10.2016 року, в якій просить суд справу слухати в його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 26 грудня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ямпільського РУЮ Вінницької області судом встановлено, що позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20 серпня 2016 року встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Із довідки виконавчого комітету Ямпільської міської ради Ямпільського району Вінницької області вих..№5603 від 27.10.2016 року судом встановлено, що малолітній [PERSON] проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до обґрунтованості заявлених позовних вимог і має підстави для їх часткового задоволення із наступних підстав: Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а по-скільки відповідач не надає коштів на утримання свого неповнолітнього сина, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, а оскільки відповідач працює ПАТ «Вінницяобленерго» СО «Ямпільські електричні мережі», тому суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням матеріального становища платника аліментів [PERSON], який не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, так як ніхто із сторін про це не заявив (від попереднього шлюбу має доньку - [PERSON], [INFO]), працевлаштований, оскільки на це вказує позивач та не спростовано відповідачем, а тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та матері 29 вересня 2016 року за вхід.№5506, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 29 вересня 2016 року. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі, тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь його дружини утримання у твердій грошовій сумі 300 гривень щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та матері 29 вересня 2016 року за вхід.№5506, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 29 вересня 2016 року. В іншій частині заявлених позовних вимог суд приходить до висновку, що необхідно відмовити, так як захищаючи права та інтереси дитини та матері шляхом стягнення аліментів, суд не може обмежити у нормальному існуванні та проживанні батька дитини. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 551 гривню 20 копійок.

Outcome: partial