Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

30.01.2020року [PERSON] звернулись до суду з заявою про встановлення юридичного факту, що сертифікат на право на земельну частку (пай) від 07.08.1996р. серії ЛВ №0152123 виданий головою Яворівської районної державної адміністрації на підставі рішення Яворівської районної державної адміністрації від 30.04.1996р. №225 на ім`я « [PERSON] » належить [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Новосілки Яворівського району Львівської області. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0152123 від 07.08.1996 р. виданого головою Яворівської районної державної адміністрації на підставі рішення Яворівської районної державної адміністрації від 30.04.1996р. № 225 [PERSON] , яка проживає в с. Новосілки Яворівського району Львівської області належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності аграрно - пайового господарства ім. Д.Галицького р. Однак, під час оформлення сертифікату на право на земельну частку (пай) було допущено помилку, а саме в сертифікаті на право на земельну частку (пай) прізвище та ім`я зазначено « [PERSON] », а вірно - « [PERSON] ». Як вбачається з довідки №45 від 15.01.2020 р. виданої виконкомом Віжомлянської сільської ради Яворівського району Львівської області, дійсно гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала і була зареєстрована в с. Новосілки Яворівського району Львівської області. Після смерті [PERSON] , вона, як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, щоб в подальшому отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак, у правовстановлюючих документах є розбіжності, а саме у свідоцтві про смерть ім`я та прізвище баби зі сторони матері вказано правильно « [PERSON] », а у заповіті та сертифікаті на право на земельну частку (пай) « [PERSON] ». У зв`язку з наведеним нотаріусом було їй роз`яснено, про встановлення факту належності сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] . Вона не може реалізувати своє право на прийняття спадщини після смерті баби зі сторони матері через згадані вище розбіжності. Видача нового сертифікату на право на земельну частку (пай) як і виправлення в ньому описок більше не належить до повноважень районної державної адміністрації, а тому вирішення цього питання можливе лише в суді. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, давши аналогічні пояснення тим, які зазначені в заяві. Просила заяву задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились. Заслухавши пояснення заявника, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0152123 від 07.08.1996 р. (а.с.17) виданого головою Яворівської районної державної адміністрації на підставі рішення Яворівської районної державної адміністрації від 30.04.1996р. № 225 [PERSON] , яка проживає в с. Новосілки Яворівського району Львівської області належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності аграрно - пайового господарства ім. Д.Галицького р. Однак, під час оформлення сертифікату на право на земельну частку (пай) було допущено помилку, а саме в сертифікаті на право на земельну частку (пай) прізвище та ім`я зазначено « [PERSON] », а вірно - « [PERSON] ». Як вбачається з довідки №45 від 15.01.2020 р. виданої виконкомом Віжомлянської сільської ради Яворівського району Львівської області, дійсно гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала і була зареєстрована в с. Новосілки Яворівського району Львівської області (а.с.18). У ч.1 ст. 315 ЦПК України міститься перелік фактів, що можуть встановлюватися судом в порядку окремого провадження. При цьому, відповідно до ч.2 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У частині 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанова) зазначено наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. На підставі ст. ст.315, 316, 318, 319 ЦПК України, 315-319 ЦК України, суд, -

Outcome: approved