Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

29.11.2017 року, позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи на те, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 09.06.2011 року з [PERSON] на її користь стягнуті аліменти на утримання дитини, сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, виконавчий лист за даним рішенням знаходиться на примусовому виконанні в Приморському ВДВС. В 2013 р. вони з відповідачем поновили сімейні стосунки та вона відкликала виконавчий лист, проте в вересні 2015 р. вона розійшлися, тому 23.09.2015 р. вона знову пред'явила виконавчий лист до ВДВС. На даний час відповідач має заборгованість по аліментам, крім того суми стягуваних аліментів не вистачає на утримання дитини, є менш ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Син мешкає з позивачкою окремо від відповідача та потребує матеріальної допомоги зі сторони останнього. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, тому просить змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця. В судовому засіданні позивач надала пояснення аналогічні викладеним у позові, просила вимоги задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснила, що будь-якої соціальної допомоги від держави не отримує, нікуди з цього питання не зверталася, оскільки їй матеріально допомагають родичі. Вважає, що відповідач має достатній дохід оскільки працює моряком за контрактом на судах іноземних держав, та просила змінити розмір аліментів на утримання сина у розмірі 3000 грн. стягуючи щомісяця її з відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав, просив справу розглядати за участі свого представника [PERSON] Представник відповідача [PERSON] позов не визнав. Додатково пояснив, що судом при вирішенні справи під час звернення позивачки з позовом про стягнення аліментів були враховані всі обставини та визначено розмір аліментів у розмірі 1000 грн., що є справедливим. Крім того зазначив, що [PERSON] працює за трудовим договором укладеним з [PERSON], отримує заробітну плату у розмірі 3700 грн., що стосується роботи за контрактом зазначив, що можливо [PERSON] і працював раніше моряком, але за станом здоров'я зараз працює водієм. Тому просили відмовити в позові. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що у сторін народилася дитина та знаходиться на утриманні позивача, що не заперечується сторонами. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.06.2011 року №2-629/11 яке набрало законної сили 21.06.2011 р. з [PERSON], [INFO] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1000,00 грн. щомісяця, починаючи з 15.03. 2011 р. до повноліття дитини, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно трудового договору між працівником і фізичною особою від 18.12.2017 р. укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON] останній працює водієм, отримує зарплатню у розмірі 3700 грн. ( а.с. 20-21) Згідно повідомлення про прийняття працівника на роботу ФОП [PERSON] повідомила ГУДФС у Донецькій області, 15.12.2017 р. про прийняття [PERSON] на роботу (а.с. 22). Згідно довідки про доходи №479 від 8.12.2017 р. виданої КНП «Міський стоматологічний центр» [PERSON] загальна сума доходу за період з червня 2017 р. по листопад 2017 р. без урахування аліментів становить 16751 грн. 24 коп., тобто із середнім місячним доходом в сумі 2791,87 грн. (а.с. 24). Інших доказів про дохід відповідача від трудової діяльності сторони не надали. Отже, з наведеного вбачається, що сторони знаходяться у рівному матеріальному становищі, сукупний дохід офіційно показаний відповідачем з якого підлягають відрахуванню аліменти і ним визнаний становить не нижче 3700 грн. на місяць. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як вбачається із Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 09.06.2011р. суд визначаючи розмір аліментів виходив із позиції відповідача, враховуючи, що останній працює за контрактом на судах закордонного плавання, отримує заробіток в доларах США, і хоча відповідач заперечував проти встановлення розміру аліментів в розмірі 1000 грн. про який просила позивач, проте рішення не оскаржував, тим самим вважав можливим сплачувати аліменти саме в розмірі визначеному рішенням суду. Таким чином суд приходе до висновку, що позивачем не доведено обставин зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них порівняно із становищем, що було покладено в обґрунтування рішення про призначення аліментів. Проте суд приймає до уваги доводи позивача з посиланням на ст. 192 СК України про те, що змінився мінімальний розмір аліментів визначений законом, тобто ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р. який набув чинності 08 липня 2017 р. ч.2 ст. 182 СК України викладена в новій редакції, зокрема мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дитини віком від 6 до 18 років у 2017 році в Україні складає з 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1689 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1777 грн., з 01 грудня - 1860 грн. Отже з наведеного вбачається, що розмір аліментів визначений судом в розмірі 1000 грн. не є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та є таким, що не суперечить вимогам закону. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищенаведене, а саме зміни у законодавстві, суд приходе до висновку, про можливу зміну розміру аліментів в частині збільшення мінімально визначеної межі аліментів, а саме не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку залишивши їх розмір незмінним у твердій сумі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитини повноліття, задовольнивши таким чином вимоги позивача частково. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору з відповідача підлягають стягненню на підставі ст.. 141 ЦПК України судові витрати в дохід держави в розмірі 640,00 гривень.

Outcome: partial