Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

2 грудня 2014 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулося до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 500260771 від 15.03.2012 р., укладеним між нею та ПАТ «Альфа Банк», на загальну суму 52108,34 грн.. Позивач зазначав, що відповідач на підставі вказаного кредитного договору отримала кредит на суму 39999 грн. з кінцевим строком погашення до 16.03.2015 р., однак зобов'язання за договором виконувала неналежно, що призвело до виникнення у неї простроченої заборгованості. У зв'язку з цим банк відповідно до ч. 2 ст.. 1050 ЦК України визнав строк повного повернення кредиту таким, що настав і розпочав процедуру досудового врегулювання спору, надіславши письмові повідомлення про необхідність сплати простроченої заборгованості, які відповідач проігнорувала. 23 грудня 2013 року банк уклав з ним договір факторингу № 2013-1, за яким відступив йому своє право вимоги заборгованості, в т.ч. за кредитним договором, укладеним з відповідачем, прострочена заборгованість за яким становила 52108,34 грн. і складалася з: простроченої заборгованості за кредитом - 34928,14 грн.; простроченої заборгованості по відсотках за користування кредитом - 7420,2 грн.; простроченої комісії - 5060,00 грн.; пені - 4700,00. Посилаючись на набуття за договором статусу нового кредитора та ігнорування відповідачем його вимоги про сплату заборгованості, позивач просив стягнути її в судовому порядку. Відповідач була неодноразово належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, однак до суду жодного разу не з'явилася без повідомлення причин, не скориставшись своїм правом брати участь у судових засіданнях. У зв'язку з цим за наявності умов, передбачених ст.. 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів. У судовому засіданні представник позивача стверджував, що на підставі договору факторингу до нього від первісного кредитора перейшло право вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, яка склалася на момент передачі відповідно до умов укладеного з банком договору факторингу, що може бути підтверджено додатково наданими ним документами. Після перерв в судовому засіданні представник позивача до суду не з'явився, надіславши клопотання про продовження розгляду справи за його відсутності та долучення до справи копій додаткових документів. У зв'язку з цим за правилами ст.. 197 ЦПК України подальше фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Дослідивши наявні докази, суд встановив, що ПАТ «Альфа-Банк» (далі Банк або Кредитор) та [PERSON] (далі Позичальник) уклали кредитний договір № 500260771 від 15.03.2012 р., який складається з двох розділів: Розділ 1 «Базові умови кредитування» з Додатком № 1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки» та Розділ 2 «Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», що становлять єдиний документ, з усіма додатками до нього (далі Кредитний договір) (а.с. 146, 147, 85-87, 126-128). Згідно договору банк надає позичальнику кредит на суму 39999 гривень, з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом 25% річних, для власних потреб, на строк до 16.03.2015 р., шляхом безготівкового перерахування на відкритий картковий рахунок позичальника суми грошових коштів, що дорівнює сумі кредиту. Платежі з повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором повинні здійснюватися щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до цього договору та його невід'ємною частиною. Згідно Графіка платежів погашення кредиту повинно здійснюватися щомісячно рівними частками на суму 2050,36 грн., яка включає частину основної суми кредиту, проценти за користування кредитом та платежі за надані супутні послуги (а.с.147). Копією розписки [PERSON] підтверджено отримання нею 15.03.2012 р. у головному офісі банку в м. Києві платіжної картки VISA INSTANT № [NUMBER] у непошкодженому стані та запечатаний конверт з ПІН-кодом (а.с.148). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 2 ст. 640 цього Кодексу якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилом ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З розрахунку заборгованості [PERSON] за укладеним кредитним договором станом на 23.12.2013 р. видно, що з вересня 2012 року позичальник не виконує умови договору щодо погашення основної суми кредиту, сплати процентів та супутніх послуг щомісячними платежами згідно графіка, наслідком чого є виникнення простроченої заборгованості на загальну суму 20139,54 грн. (а.с.134). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно п. 15 розділу 2 «Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» кредитного договору банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі в судовому порядку, дострокового виконання всіх зобов'язань позичальника за договором у випадку, зокрема, прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обов'язкового платежу за кредитом. У зв'язку з цим суд погоджується з тим, що у кредитодавця виникло право вимоги до позичальника про дострокове повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за весь час користування кредитом, супутніх платежів та неустойки, передбаченої договором. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором станом на 23.12.2013 р. загальна заборгованість згідно кредитного договору складає 52108,34 грн., а саме: за кредитом - 34928,14 грн.; по відсотках - 7420,20 грн.; по комісії - 5060,00 грн.; по штрафам - 4700,00 грн. (а.с.134). 23 грудня 2013 року ПАТ «Альфа-Банк» (Клієнт) та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (Фактор) уклали договір факторингу № 2013-1 з додатками (Договір), згідно предмета якого в порядку та на умовах, визначених ним, Фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, який набуває належне тому право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в додатку № 1-1 до Договору. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права, які належать Клієнту за основними договорами, на передбачених ними умовах, за винятком права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів. Право вимоги, що відступається згідно Договору, включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить Клієнту. Право вимоги вважається відступленим Фактору з дати оплати Фактором ціни прав вимоги відповідно до п. 4.2. Договору та підписання Акта приймання-передачі Реєстру боржників за формою, встановленою в додатку № 2. Клієнт зобов'язаний у день здійснення оплати Фактором ціни прав вимоги підготувати і передати Фактору Реєстр боржників за формою, встановленою у додатку № 1-2 (а.с. 58-84, 99-125). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ч. 1 ст. 517 цього Кодексу первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредитору документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно витягу з додатку № 1-1 до Договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 р. (стор.30) Клієнтом передано Фактору права вимоги, зокрема, за кредитним договором № 500260771, боржник [PERSON], сума основної заборгованості 47408,34 грн., сума пені 4700,00 грн., що разом складає 52108,34 грн. (а.с.79-80, 120-121). Згідно акту прийому-передачі основних договорів і документації до них від 3 лютого 2014 року Клієнт передав Факторові за договором від 23.12.2013 р. перелічені в таблиці № 1 кредитні договори та документацію до них, зокрема кредитний договір № 500260771, укладений з [PERSON] (а.с.82-83, 123-124). 29 травня 2014 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» надіслало [PERSON] вимогу про погашення простроченої заборгованості на суму 52108,34 грн., яку вона отримала особисто 11.06.2014 р. проте не виконала (а.с. 31-32, 88, 129). Беручи до уваги встановлені обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд погоджується з доводами позивача, що на підставі укладеного між ним та ПАТ «Альфа-Банк» договору факторингу від 23 грудня 2013 року у нього виникло право вимоги до позичальника [PERSON] про виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів, супутніх платежів та неустойки, які виникли з укладеного між нею та ПАТ «Альфа-Банк» кредитного договору № 500260771 від 15.03.2012 р.. Виходячи з цього, позов необхідно визнати обґрунтованим і задовольнити у повному обсязі. За правилом ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача по оплаті судового збору на суму 521 грн. 8 коп. необхідно стягнути з відповідача на його користь.

Outcome: approved