Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

30 грудня 2016 року до Центрального районного суду м. Миколаїв, надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що той розмір аліментів, який відповідач сплачує на дитину, недостатній для розвитку їх спільної дитини. Дитина приймає участь у багатьох творчіх конкурсах, навчається іноземним мовам, отже потребує додаткових витрат на розвиток своїх здібностей. [PERSON] та її представник в судовому засіданні просили про задоволення позову, а саме збільшити розмір аліментів з 1500 грн., 00 коп. до 7000 грн., 00 коп. Зазначили, що нещодавно відповідач придбав будинок під Києвом, який здає в найм, отже має високій дохід і має можливість сплачувати такий розмір аліментів. Відповідач заперечував проти задволення позову, проте зазначив, що спалата аліментів у розмірі 2000 грн. На місяць є цілкм достатньою, оскільки вважає, що сума у 4000 грн. на місяць є достатньою для розвитку дитини. Зазаначив, що на теперішній час утримує ще одну дитину, 2014 року народження, приймає участь у волонтерському русі по наданню допомогі переселенцям з зони АТО, ця праці не є оплачуваною, отже в нього взагалі відсутній такий дохід, який дозволяє сплачувати аліменту розмірі більшому, ніж 2000 грн щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. В квітні 2010 року [PERSON] звернулась з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини до Центрального районного суду м. Миколаєва. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано РАГС-ом Заводського району м. Миколаєва 08 серпня 2003 року. Від шлюбу мають спільну дитину-[PERSON], [INFO]. З грудня 2008 року подружні відносини та ведення спільного господарства між ними припинені і не підтримуються до теперішнього часу. [PERSON] проживає у Київській області, працює приватним підприємцем в м. Києві. Має малолітню дитину [PERSON] [INFO]. [PERSON] працює у ЗОШ №59 м. Миколаїв, як зазначила позивачка - її середній заробіток складає 620 грн. 00 коп. На її утриманні знаходиться малолітня донька [PERSON]. 09 квітня 2010 року було винесено рішення Центрального районного суду м. Миколаєва про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з відповідача на утримання нашої спільної дитини у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з 13 січня 2010 року і до її повноліття. [PERSON] посилається на те, що її заробітна платня є низькою, а саме 640 грн. 00 коп., їй складно забезпечувати нормальний розвиток дитини, ті гроші, які відповідач сплачує щомісяця не вистачає, оскільки вона витрачає набагато більше на утримання їх дитини, на її розвиток. Вважає, що розмір аліментів є занадто низьким. Так, лише за грудень 2016 року позивачка витратила на утримання дитини 21 972 грн., 00 коп. Вона стверджує, що таку сума вона витрачає щомісяця. На підтвердження своїх слів, були надані розрахункові квитанції та товарні чеки для дослідження їх судом. Відповідач заперечував проти наведених доказів, зазначаючи, що надані позивачем витрати не є необхідними для належного розвитку дитини, є надмірними ( як-то відвідування кафе, делікатеси, дорогі гаджети відпочинок на приватних пляжах в Одессі, дорогий одяг) .До того ж звернув увагу на те, що маючи середній заробіток у 620 грн на місяць, навіть з врахуванням отримання 2000 грн аліментів від нього, позивачка має можливість витрачати 21 000 грн щомісячно і це лише на дитину. Відповідно до ст. 80 Сімейного кодексу України , аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. За положеннями ст. 182 - 183 Сімейного кодексу України , при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 17, 18Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. За п. 23 цієї Постанови, відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення аліментів, підлягає частковому задоволенню - лише з підстав часткового визнання відповідачем позовних вимог. Суд дослідивши докази, які були надані позивачем, а саме розрахункові квитанції, дійшов до висновку, що ті витрати, які позивачка щомісяця витрачає на свою дитину , є частково- фактично додатковими витратами, а інші витрати - не є обовязково необхідними для розвитку дитини. В сімейному кодексі чітко прописані норми, які говорять, що батьки повинні забезпечувати достатній рівень розвитку дитини, а саме розвивати її морально, духовно та фізично. При цьому для зміни розміру аліментів передбачені виключні підстави - а саме лише зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я платника чи отримувача аліментів. При цьому на жодну з цих обставин, позивачка не посилался і не довела їх наявність достеменними доказами. Також суд при винесенні рішення бере до уваги, той факт, що у відповідача є на утриманні ще одна малолітня дитина [PERSON] [INFO] . Як випливає з матеріалів справи, ніяких змін з моменту винесення рішення від 09 квітня 2010 року про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1500 грн., 00 коп. до сьогоднішнього дня не відбулись, а отже, у суда немає підстав для збільшення розміру аліментів до 7000 грн. 00 коп. Але, оскільки відповідач частково визнав позов, то суд враховуючи зазначені підстави, дійшов саме до такого рішення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial