Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

30.05.2016року до Волноваського районного суду Донецької області надійшов вище вказаний позов. В обґрунтування позовних вимог Керівник Волноваської місцевої прокуратури зазначає наступне, що вироком Волноваського районного суду Донецької області від 04.02.2015року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.. 125 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт із застосуванням ст.. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднано не відбуте покарання за вироком Волноваського районного суду 25.03.2013 року у вигляді штрафу у розмірі 1000 грн. та остаточно призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт та штрафу 1000 грн. Згідно довідки КЗОЗ «Волноваська центральна районна лікарня» № 1750 від 10.05.2016 потерпіла по справі [PERSON] після вчинення стосовно неї злочину перебувала на лікуванні у травматологічному відділенні КЗОЗ «Волноваська центральна районна лікарня» з 14.07.2015 по 21.07.2015 та вартість утримання на лікуванні хворого склала 1340,22 грн. за 7 ліжко-днів. Прокурор Ткаченко О.А. на позовних вимогах наполягала. Представник позивача КЗОЗ «Волноваська центральна районна лікарня» , у судове засідання не з'явився, надав листа слухати справу без участі представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво інтересів громадянина або держави у суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадян або держави у випадку та у порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч. 4 ст.61 ЦПК України зокрема вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільні-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з вироку Волноваського районного суду Донецької області від 04.02.2015року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.. 125 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт із застосуванням ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднано не відбуте покарання за вироком Волноваського районного суду 25.03.2013 року у вигляді штрафу у розмірі 1000 грн. та остаточно призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт та штрафу 1000 грн. В ході судового розгляду кримінального провадження встановлено що, 14 липня 2015 року приблизно о 16.00 годині [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в залі будинку [ADDRESS], в ході сварки зі своєю співмешканкою [PERSON], на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс [PERSON] два удари відкритою долонею правої руки в ліву частину голови, в подальшому продовжуючи свій злочинний намір, вийшовши на подвір'я, наніс 2-3 удари відкритою долонею правої руки в ліву частину голови останньої, в результаті чого спричинив [PERSON] згідно висновку судово- медичної експертизи № 9 (в) від 22.08.2014 року умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я. Даний вирок набрав законної сили 15.04.2015року. (а.с.5) Згідно довідки КЗОЗ «Волноваська центральна районна лікарня» № 1750 від 10.05.2016 потерпіла [PERSON] після вчинення стосовно неї злочину перебувала на лікуванні у травматологічному відділенні КЗОЗ «Волноваська центральна районна лікарня» з 14.07.2015 по 21.07.2015 та вартість утримання на лікуванні хворого склала 1340,22 грн. за 7 ліжко-днів. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року; термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні; до справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день; кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого; визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Як вбачається з довідки Комунального закладу охорони здоров'я «Волноваська центральна районна лікарня» на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] було витрачено за 7 койко/днів 1340,22 гривень ( а.с.6). Згідно довідки головного лікаря Комунального закладу охорони здоров'я «Волноваська центральна районна лікарня» зазначена шкода у розмірі 1340,22 грн., Відповідачем не відшкодована( а.с. 7). Вищезазначені встановлені судом обставини в кримінальній справі за положеннями ст.61 Цивільно-процесуального кодексу України беруться до уваги в межах вирішення позову по даній справі і зібраних по ній доказів в сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України зокрема особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з Відповідача підлягають стягненню на підставі ст.. 88 ЦПК України судові витрати в дохід держави в сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved