Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

30 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що її батьки [PERSON] та [PERSON] за час спільного проживання в шлюбі побудували житловий будинок та надвірні споруди по вул. Шевченка, 24, в с. Осівці Камінь-Каширського району. 28 квітня 2006 року померла мати, а 26 травня 2006 року батько, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому вищевказане нерухоме майно. Згідно заповіту, який залишив батько, спадкоємцем належного йому майна є вона, спадкоємцем першої черги за законом є її брат відповідач по справі, який не претендує на спадщину. Маючи намір прийняти спадщину звернулася із відповідною заявою до нотаріуса, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може у звязку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить визнати за нею право власності на вищезгадане спадкове нерухоме майно. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечує проти визнання за позивачем права власності на спадкове нерухоме майно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення. Судом установлено та убачається із свідоцтв про народження та про розірвання шлюбу позивача (а.с. а.с. 7, 8), а також довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції (а.с. 9), що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки Осівцівської сільської ради Камінь-Каширського району № 1206 від 02 серпня 2017 року (а.с. 13) та витягу з погосподарської книги №4 за 2017 рік цієї сільської ради (а.с. 14) [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вул. Шевченка, 24, в с. Осівці Камінь-Каширського району. Як убачається із технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, вказане нерухоме майно складається із житлового будинку А-1, прибудови а, прибудови а1, літньої кухні-сараю Б-1, сараю б, сараю б-1, убиральні В, погреба з шийкою Г, криниці Д. 28 квітня 2006 року померла [PERSON] (а.с. 6), а 26 травня 2006 року [PERSON] (а.с. 5), який своїм заповітом (а.с. 10) належне йому вищевказане будинковолодіння заповів позивачу. Згідно ст. 1223 ч. ч. 1, 3 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; право спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ч. ч. 1, 5 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яка, у відповідності до ст. 1220 цього Кодексу, відкрилась після смерті [PERSON] Позивач, у відповідності до вимог ст. 1268 ч. 3 ЦК України, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину, як спадкоємець за заповітом. Відповідач, як спадкоємець першої черги за законом згідно ст. 1261 ЦК України, наміру приймати спадщину не має, оскільки позов визнав. Згідно п. 1.2 глави 2 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомого майна. Відповідно до п. 4.18 глави 10 Розділу 2 цього Порядку відсутність правовстановлюючих документів на спадкові будівлі позбавляє нотаріуса можливості видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] за життя такого свідоцтва не мав, що стверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 01.11.2017 року (а.с. 23), тому позивач оформити право власності на спадкове майно у нотаріуса не має можливості, що убачається із листа завідуючої Камінь-Каширською державною нотаріальною конторою № 150/02-14 від 27 липня 2017 року (а.с. 4). Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 ЦК являє собою перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на встановлені судом обставини, позивача слід визнати власником спадкового нерухомого майна. Як убачається із вищевказаного технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, інвентаризаційна вартість спадкового нерухомого майна становить 199861 грн., у, відповідно до ст. 80 ЦПК України буде становити ціну позову. Згідно ст. 4 ч. 2 п. 1 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімумі для працездатних осіб, що на даний час становить 640 грн., яку сплатила позивач, а тому розмір судового збору по даному позову становить 1998,61 грн. (199861 грн. * 1%). Таким чином недоплата судового збору становить 1358,61 грн., яку позивач згідна сплатити і яку суд стягує в користь держави, оскільки відповідач не заперечує проти позову. Долучений до справи висновок про вартість обєкта нерухомого майна зроблений 06 вересня 2017 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] (а.с. 15) суд до уваги не бере, оскільки він зроблений після проведення інвентаризаційної оцінки спірного майна і ринкова вартість зазначена в даному висновку не відповідає дійсності.

Outcome: approved