Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

29 травня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком її сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] не укладався. Відповідач мешкає окремо, матеріально сина не забезпечує, останній перебуває на її повному утриманні. Посилаючись на викладене, [PERSON] звернулася з позовом до суду і просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку на утримання неповнолітнього сина, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи (а.с.31). Як вбачається з протоколу судового засідання Глушковського районного суду Курської області Російської Федерації від 23 вересня 2014 року за результатами розгляду судового доручення Білопільського районного суду [PERSON] позов [PERSON] не визнав у повному обсязі, пояснив, що на час звернення позивачки з позовом до Білопільського районного суду про стягнення алімнетів на дитину вони з [PERSON] перебували у сварці, на даний час вони примирились, проживають разом та син знаходиться на його утриманні. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] не укладався. З довідки виконкому Рижівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 22 травня 2014 року № 282 вбачається, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. З позовної заяви та матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] матеріально сина не забезпечує. Пояснення [PERSON], надані 23 вересня 2014 року в судовому засіданні Глушковського районного суду Курської області Російської Федерації за результатами розгляду судового доручення Білопільського районного суду про те, що на даний час він примирився з позивачкою, почали проживати разом та син знаходиться на його утриманні, суд розцінює критично, оскільки доказів того, що малолітній [PERSON] дійсно знаходиться на його утриманні відповідач суду не надав. Натомість позивачка [PERSON] 25 грудня 2014 року надала суду заяву про те, що свій позов про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина вона підтримує у повному обсязі. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку на утримання сина [PERSON], а тому позовні вимоги позивачки суд задовольняє в повному обсязі і стягує з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved