Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

30.04.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ДП «УкрНТЦ «Енергосталь», в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі за період з 01.08.2018 по 27.11.2019 включно у розмірі 67 199,58 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що перебувала з відповідачем ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» у трудових відносинах з 17.04.1972 по 27.11.2019. 27.11.2019 позивача було звільнено. При звільненні відповідачем не було проведено остаточний розрахунок з нею, у зв`язку із чим наявна заборгованість по заробітній платі за період з 01.08.2018 по 27.11.2019 включно у загальному розмірі 67 199,58 грн. Відповідач позовну заяву з додатками отримав, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим поштовим повідомленням. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав. Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. З копії трудової книжки вбачається, що 17.04.1972 [PERSON] було зараховано на виробничу практику на посаду техніка у кошторисний відділ НДПІМП «Гипросталь» (згідно з наказом Агентства держмайна України № 81 від 24.04.2012 - ДП «УкрНТЦ «Енергосталь»), де позивач згодом продовжила працювати на постійній основі. 27.11.2019 [PERSON] було звільнено відповідно до ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію (запис у трудовій книжці № 22 від 27.11.2019). Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. З довідки ДП «УкрНтц «Енергосталь» від 25.02.2020, заборгованість підприємства перед позивачем за період з 01.08.2018 по 27.11.2019 становить 67 199,58 грн. Таким чином, у суду немає сумнівів у достовірності тих даних щодо заробітної плати позивача, які зазначені у вищевказаних документах. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Таким чином, перед позивачем існує заборгованість з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати у розмірі 67 199,58 грн. станом на день звільнення. Наявність заборгованості з виплати заробітної плати та її розмір відповідач не оспорив. Судом встановлено, що при звільненні позивача з роботи з ним не були проведені всі розрахунки. Тяжке фінансове положення підприємства не може свідчити про відсутність вини роботодавця в невиплаті працівникові належних коштів і не є підставою для звільнення роботодавця від обов`язку сплатити зазначені кошти позивачу. При цьому, суд враховує, що відповідно до ч.ч.3, 4 ст.12, ч. ч. 5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, та стягує з відповідача на користь позивача нараховану та не виплачену заробітну плату за період з 01.08.2018 по 27.11.2019 у розмірі 67 199,58 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved