Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

29 липня 2019 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 08 серпня 2015 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 748. Позовні вимоги мотивуючи тим, що від вказаного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є те що між ними відсутні спільні інтереси з чоловіком, мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливо, шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами не має. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 серпня 2019 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків. У встановлений судом строк недоліки поїзної заяви усунуті. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 листопада 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Сторони в підготовче засідання не з`явились. Позивач надала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », судові витрати по справі залишити за її рахунок. Крім того, в заяві заначила, що сімейно - шлюбні відносини з 17 липня 2019 року між ними припиненні. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справу у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує та повідомив, що сімейно - шлюбні відносини між ними припиненні з 17 липня 2019 року. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 08 серпня 2015 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 748, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 08 серпня 2015 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. В зв`язку з реєстрацією шлюбу дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Холодногірським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 80). З наданої до суду заяви вбачається, що відповідач у підготовчому засіданні позов визнав повністю. Згідно частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі викладеного та враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливу ухвалити рішення у підготовчому провадженні. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Судом встановлено та з матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, які між ними припинені з 17 липня 2019 року, сім`я існує формально, відповідач позов визнав, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. У відповідності із положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що з матеріалів справи спору між сторонами щодо місця проживання дитини, спільно нажитого майна не вбачається, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Крім того, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем набутим у зв`язку з реєстрацією шлюбу « [PERSON] » є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Згідно частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок віднести на рахунок позивача [PERSON] .

Outcome: approved