Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

30 вересня 2014 року до суду надійшла зазначена позовна. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача суму 16 610,67 доларів США - коштів, що знаходились на рахунку; 11 258,62 грн. - сума пені; 2 765,93 грн. - розмір інфляційних втрат та 1 428,97 грн. - розмір 3-х процентів річних. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.12.2010 року між сторонами був укладений Договір банківського рахунку [NUMBER] (пакет «Мультивалютний»). За умовами договору позивач має право отримувати кошти з рахунку за умови їх наявності. 26.06.2014 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про видачі коштів готівкою, які є на її рахунку, але відповідач посилаючись на скрутне фінансове становище не повернув кошти. Так як позивач вважає відмову відповідача неправомірною, просить стягнути пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 27.06.2014 року по 22.09.2014 року в розмірі 11 258,62 грн. На підставі ч.2 ст.625 ЦК України інфляційні втрати за період з 27.06.2014 року по 22.09.2014 року в сумі 2 765,93 грн. та 3 відсотки річних за цей же період в сумі 1 428,97 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити, крім вимог про стягнення пені та інфляційних втрат. В той же час він не відмовлявся від позовних вимог в цій частині. Відповідач представника в судове засідання не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заперечень чи пояснень до суду не направив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, вислухавши представника позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог з врахуванням підтриманих в судовому засіданні за наступних підстав. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (ч.2 ст.1066 ЦК України). Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд (ч.3 ст.1066 ЦК України). Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (ч.1 ст.1067 ЦК України). Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ч.3 ст.1068 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні, 31 грудня 2010 року між [PERSON] (далі - Клієнт) та Відкритим акціонерним товариством «БГ Банк» (далі - Банк, правонаступником якого є відповідач) був укладений Договір банківського рахунку [NUMBER] (пакет Мультивалютний). В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок [NUMBER] в трьох валютах (в національній валюті України, доларах США, та Євро) на який зобов'язується приймати та зараховувати грошові кошти, що надходять Клієнту, для зберігання і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів. Банк надає Клієнту послуги з приймання та зарахування на Рахунок грошових коштів, що йому надходять, виконує розпорядження Клієнта про перерахування та видачу відповідних сум з Рахунку та проводить інші операції по Рахунку (п.1.1, 1.2 Договору). За умовами п.3.4.1, 3.4.2 Договору, Клієнт має право розпоряджатись на свій розсуд грошовими коштами на своєму Рахунку з додержанням вимог законодавства України, за виключенням випадків, передбачених законодавством України, за виключенням випадків, передбачених законодавством України; отримувати готівкові кошти з Рахунку, за умови наявності коштів на Рахунку та у випадках, передбачених законодавством. Договір підписаний сторонами, що свідчить про те, що вони погодились на визначені в ньому умови. 26.06.2014 року [PERSON] звернулась до відповідача із заявою про видачу з її поточного рахунку суми 16 610,67 доларів США. Відповідач в судове засідання представника не направив, не надав суду доказів належного виконання своїх зобов'язань та виплати коштів за договором. Як вбачається з виписки по картковому рахунку, станом на 03.12.2014 року доступна сума становить 16 672,92 долари США. Отже, так як з діючих норм законодавства вбачається, що Клієнт за договором банківського рахунку, в силу ст.ст.1066, 1068 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення коштів рахунку в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати кошти у повному обсязі. Банк не виконав вимогу позивачки та не повернув суму, яка знаходилась на Банківському рахунку, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача невиплачені кошти в сумі 16 672,92 долари США. Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так як відповідач не виконав свої зобов'язання в частині видачі коштів, суд приходить до висновку, що сума боргу може бути стягнута з врахуванням трьох процентів річних, починаючи з 27.06.2014 року по 22.09.2014 року, як зазначає позивач в позовних вимогах, що становить 1 420,49 грн. із суми заборгованості в розмірі 16 610,67 доларів США, яка станом на 27.06.2014 року в гривні становила 196 393,70 грн. (за офіційним курсом НБУ 100 доларів США = 1 182,3346 грн.). Отже, всього до стягнення підлягає сума 16 610,67 доларів США та 1 420,49 грн. річних. Крім того, на підставі статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial