Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

31.08.2021 позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» в особі представника за довіреністю Гребенюка Олександра Сергійовича, звернулось до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 15.12.2010 у розмірі 18276,95 грн, яка виникла станом на 31.07.2021. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 15.12.2010 [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, а також Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Позивач виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому у договорі, шляхом відкриття кредитного рахунку та установлення початкового кредитного ліміту. Натомість, на думку позивача, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання та не повернув своєчасно Банку кредитні кошти. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 09.09.2021 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи по суті призначено у судовому засіданні на 11.10.2021, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи, запропоновано відповідачу у строк до 04.10.2021 надати контррозрахунок заборгованості. У зв`язку з неявкою відповідача і неповідомленням причин неявки та неподанням ним відзиву на позовну заяву розгляд справи було відкладено до 01.11.2021. Представник позивача в судове засідання 01.11.2021 не прибув, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, разом із позовною заявою подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та просив позов задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 56). Відповідач у судове засідання 11.10.2021 та 01.11.2021 не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву чи інших документів на підтвердження його позиції з предмета спору, зокрема і контррозрахунку заборгованості, від відповідача до суду не надходило (а.с. 67). З урахуванням положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд розглядає справу за наявними матеріалами. Неявка сторін, належним чином повідомлених про дачу і місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 15 грудня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] шляхом підписання відповідачем бланку Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку був укладений договір про надання банківських послуг. У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що дана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, відповідач підтвердив, що він ознайомлений та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані відповідачу для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті www.privatbank.ua. Відповідач зобов`язався виконувати вимогу Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті Приватбанку (а.с.19). Крім того відповідачем підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду від 15.12.2010 в якій він ознайомився із умовами обслуговування кредитних карток та отримав картку типу: MasterCard Mass. У Довідці про умови кредитування також визначені умови кредитного договору, зокрема, розмір відсоткової ставки у межах пільгового періоду до 55 днів - 0,01% річних; відсотків на залишок власних коштів клієнта 10% річних; базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок непрострочені заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році) визначена у розмірі 2,5%; розмір щомісячного платежу 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн.; визначено розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості; штраф за порушення строків платежів - 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом; комісія за моніторинг неактивної карти визначена у розмірі залишку коштів, але не більше 10 грн у місяць; відсоткова ставка за несанкціоноване збільшення ліміту кредитування - 3,75%; вартість довідки про стан заборгованості 30 грн тощо. Відповідно до довідки позивача [PERSON] отримав кредитні картки № [NUMBER] з терміном дії до жовтня 2014 року; № [NUMBER] з терміном дії до лютого 2015 року (а.с.18). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] , за вказаним кредитним договором станом на 31.07.2021 становить 21580,35 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1363,84 грн, заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 16883,11 грн та заборгованості за пенею 3333,40 грн. Але позивач звертає увагу, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості. Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Тому згідно позовної заяви позивачем заявлено до стягнення з відповідача 18276,95 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1363,84 грн, заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 16883,11 грн та заборгованості за пенею 30 грн. Виникнення вказаної заборгованості обумовлене неналежним виконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань згідно умов кредитного договору. Від відповідача до суду жодних документів на підтвердження його позиції з предмета спору не надходило, своїм правом на участь у судових засіданнях та на подання доказів відповідач не скористався. Суд зазначає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення цивільного законодавства, які регулюють питання виконання зобов`язань, відповідальності за порушення зобов`язання, а також питання, пов`язані з кредитом. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Позивач у позові вказує, що після підписання відповідачем Анкети-заяви у відповідності до статті 634 ЦК України між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором та містить у собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до частини першої статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. На підтвердження факту належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором позивач надав суду копію банківської виписки за договором станом на 12.08.2021, з якої можна встановити, що відповідач у період з 18.12.2010 використовував видані йому позивачем кредитні картки за власними потребами, списуючи з них кошти, а також проводив поповнення карткового рахунку. Наданою випискою також підтверджується, що на картковому рахунку відповідача проводились дії із списання відсотків за прострочений кредит, штрафу за прострочення за кредитом, автоматичне погашення простроченої заборгованості, списання відсотків за користування кредитним лімітом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 вказаного Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина перша статті 612 цього ж Кодексу передбачає, що б оржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В силу зазначеного вище саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок довести належне виконання договірних зобов`язань чи спростувати розмір існуючої заборгованості у разі заперечення проти вимог позивача, або ж право визнати позовні вимоги повністю чи частково. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Позивачем у встановленому порядку доведено факт укладення кредитного договору між ним та відповідачем, факт надання відповідачеві кредитних коштів шляхом встановлення кредитного ліміту та їх використання останнім за власними потребами, тобто позивачем доведений факт належного виконання ним договірних зобов`язань. Доказів виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань у повному обсязі матеріали справи не містять, відповідач своїм правом на участь у судових засіданнях та на подання доказів на підтвердження своєї позиції не скористався, на пропозицію суду контррозрахунку заборгованості не подав. Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про правомірність, обґрунтованість позовних вимог та про їх задоволення. Щодо вирішення питання про судові витрати суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved