Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

4 серпня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Будучи власником вказаного будинку, вона обмежена у своєму праві, тому що в домі зареєстрований відповідач [PERSON], який є колишнім чоловіком її дочки, [PERSON] Відповідач [PERSON] у домі не проживає з червня 2013 року, тобто після припинення шлюбних відносин з [PERSON], шлюб між яким у подальшому був розірваний за рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 25 вересня 2013 року.Його особистих речей у будинку немає, але по теперішній час він не знявся з реєстрації. Відповідач права власності на вказане житло чи права користування ним не має, і у зв'язку з наведеними обставинами вона змушена нести додаткові витрати по утриманню будинку. В добровільному порядку відповідач знятись з реєстрації не бажає, у зв'язку з чим вона просить визнати [PERSON] особою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не явився, подав заяву, в якій позов визнав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. З'ясувавши у судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.3), в якому зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.4), який є колишнім чоловіком дочки позивача, [PERSON](а.с.5). Суд вважає встановленим, що відповідач [PERSON] в цьому домі не мешкає без поважних причин з червня 2013 року, що не заперечує відповідач (а.с.6), чим порушує право власності позивача на вказаний будинок. У свою чергу, відповідач [PERSON] права власності на вказаний будинок чи права користування ним не має. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на те, що відповідач [PERSON] відсутній у вказаному житлі без поважних причин понад один рік, перешкод у користуванні житлом для нього не мається, і він не скористувався своїм правом у встановлених законом межах повернутись до спірного житлового приміщення, порушене право власності позивача підлягає захисту, і необхідно усунути перешкоди в здійсненні цього права, визнавши відповідача [PERSON] такою особою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням.

Outcome: approved