Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

29 лютого 2016 року [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] на підставі довіреності звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, де просить ухвалити судове рішення, яким усунути перешкоди у користуванні квартирою [PERSON], шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: м. Жовті Води, вул. Франка б. 46 кв. 12 та зняття відповідачів з реєстраційного обліку у цій квартирі. Зняти [PERSON] з реєстраційного обліку у вищезазначеній квартирі у зв'язку з наміром продажу нерухомого майна. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що [PERSON] являється власником житла, а саме трикімнатної квартири за адресою: Дніпропетровська області, м. Жовті Води, вул. Франка б. 46 кв. 12, яку вона набула у власність згідно договору купівлі-продажу квартири від 20 грудня 2004 року. В квартирі зареєстровані її члени сімї чоловік [PERSON], син [PERSON] та син [PERSON]. На даний час вона та всі члени її сімї, які зареєстровані у спірній квартирі виїхали на постійне місце проживання до [PERSON] Федерації. З реєстраційного обліку по квартирі вони не знялися. [PERSON] доручила зняти її з реєстрації своєму представнику [PERSON], та продати квартиру на що надала відповідну довіреність. [PERSON] міський сектор ДМС України відмовив її представнику в знятті її з реєстраційного обліку за зазначеною вище адресою та запропонували звернутись до суду для вирішення цього питання. Оскільки представник [PERSON] - [PERSON] на підставі її довіреності має намір продати квартиру, то він змушений звернутись до суду з даним позовом. [PERSON], належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, у судове засідання не зявився. У своїй письмовій заяві просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Матеріали справи містять заяви [PERSON] та відповідачів про розгляд справи у їх відсутність. При цьому [PERSON] позовні вимоги підтримує, а відповідачі позовні вимоги визнають та надають свою згоду на зняття їх з реєстраційного обліку. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР\~Про ратифікацію\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до\~ст.386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до\~ст.405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом\~ст. 72 ЖК України\~дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 20 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], витягу з реєстру правочинів та витягу з реєстру про право власності на нерухоме майно /а.с. 8,9,10/. Разом з власником квартири успірній квартирі зареєстровані проживаючими її чоловік [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON], ( а.с 14), які фактично не проживають в цій квартирі з 2015 року, не користуються нею та не несуть витрат на її утримання. На теперішній час власник квартири [PERSON] та її члени сім`ї є громадянами [PERSON] Федерації, постійно проживають на її території, але з реєстрації по вказаній квартирі не знялись. Позивач, ставлячи питання про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №12 у будинку №46 по вул. Франка в м. Жовті Води Дніпропетровської області посилається на те, що відповідачі в спірній квартирі не мешкають з січня 2015 року- Седченко В.А., а з квітня 2015 року [PERSON] та [PERSON], При цьому зазначив, що [PERSON] також позбавлена можливості повернутись в м. Жовті Води, щоб знятись з реєстрації, а він, як її представник за дорученням не може продати спірну квартиру, тому просить, щоб даним рішенням також зняли з реєстраційного обліку за даною адресою і [PERSON]. В лютому 2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надіслали на адресу [PERSON] нотаріально завірені довіреності на ім`я останнього про зняття їх з обліку по квартирі [ADDRESS]. /а.с.17,18/ Однак, при зверненні позивача з цього питання до Жовтоводського МС ГУ ДМС отримував відмову в знятті з реєстрації зазначених вище осіб. Аналіз наведених у рішенні доказів дає суду змогу прийти до висновку, що відповідачі дійсно, на протязі більш ніж шести місяців,\~\~не мешкають у спірному приміщенні, а тому повинні бути визнані таким, що втратили право\~ користування ним. При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачам в користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідач зверталася до суду або до правоохоронних органів (до звернення позивача до суду із даним позовом) судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення понад одного року. \~ Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Що стосується вимог позивача про зняття з реєстраційного обліку відповідачів, суд зазначає, що визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщення і є усуненням перешкод у користуванні жилим приміщенням. В такому випадку не є потребою додаткового зобов'язання будь-кого знімати відповідачів з реєстраційного обліку, оскільки рішення суду про визнання особи, такою що втратила право користування житловим приміщення, є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку у цьому житловому приміщенні, а відтак відсутні визначені законом підстави для задоволення позову в цій частині.\~\~ До того ж відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» відсутні правові підстави для задоволення позову і в частині знання з реєстраційного обліку по квартирі [ADDRESS] самого власника\~\~[PERSON],\~\~так як вона як власник не може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, не позбавлена права власності на вказане житлове приміщення, не визнана безвісти відсутньою, або померлою.\~\~\~ Судові витрати віднести за рахунок позивача З урахуванням наведеного,

Outcome: partial