Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

29 травня 2019 року [PERSON] звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, треті особи: Бердянська державна нотаріальна контора Запорізької області, Бердянське відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про стягнення невиплачених щомісячних страхових виплат, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що її батько [PERSON] , як потерпілий на від трудового каліцтва, перебував на обліку та отримував страхові виплати у Харцизькому міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. У зв`язку з проведенням бойових дій та антитерористичної операції в населеному пункті за місцем його проживання її батько був вимушений покинути своє постійне місце проживання та переїхати до міста Бердянськ Запорізької області, де, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», став на облік як внутрішньо переміщена особа [PERSON] звернувся до Бердянського відділення управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області та йому було поновлено виплату страхових виплат, а 10.06.2016 року данині відділенням сплату страхових виплат було припинено на підставі закінчення терміну дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 2306005122 від 10.12.2014 р. [INFO] [PERSON] \~помер. Заповіт померлий батько позивача не склав. Позивач звернулась до Бердянської районної державної нотаріальної контори Запорізької області з питання оформлення спадщини після смерті її батька. На підставі звернення була відкрита спадкова справа № 301/2017. 27 квітня 2018 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом майна [PERSON] , в тому числі нарахованих, але не виплачених щомісячних страхових виплат в розмірі 12 723,08 грн., що підтверджується довідкою Харцизького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 28 вересня 2017 року № 01-03/06-70. 23.03.2019 року позивач звернулась до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з вимогою виплати спадкоємцю щомісячних страхових виплат в розмірі 12 723,08 грн. згідно свідоцтва про смерть [PERSON] з доданням оригіналу даного свідоцтва про смерть та довідки про банківські реквізити для перерахування грошових коштів. Листом № В-01-04/19-125 від 03.04.2019 року управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області було підтверджено, що батько позивача, [PERSON] з 01.04.2001 року перебував на постійному обліку та отримував щомісячні страхові виплати, як потерпілий від трудового каліцтва, у Харцизькому міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. Для реалізації свого права на страхові виплати [PERSON] необхідно було переміститися на територію, підконтрольну органам державної влади України, отримати довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та звернутися до робочих органів виконавчої дирекції Фонду із заявою про призначення (продовження) страхових виплат. [PERSON] набув статусу внутрішньо переміщеної особи з 10.12.2014 року згідно довідки про взяття на облік № 2306005122, виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Бердянської міської ради та 10.12.2015 звернувся до Бердянського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, яке у відповідності з діючим законодавством нараховувало та здійснювало йому страхові виплати з 01 листопада 2014 року по 09 червня 2016 року протягом терміну дії довідки внутрішньо переміщеної особи. У зв`язку з тим, що [PERSON] у період з 10 червня 2016 року та по день смерті, [INFO] , як внутрішньо переміщена особа, за продовженням щомісячних страхових виплат до відділень управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України не звертався, а отже, у встановленому нормативно-правовими актами порядку не реалізував свого права на продовження страхових виплат, суми, що йому належали за життя та не виплачені Фондом - відсутні. У робочих органів виконавчої дирекції Фонду (їх відділень) відсутні правові підстави для задоволення Ваших вимог, оскільки відсутні кошти, що можуть бути включені до спадщини. З огляду на вищевикладене у неї виникли перешкоди в отриманні страхових виплат, у зв`язку із чим просить суд стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на її користь нараховані, але не виплачені щомісячні страхові виплати в порядку спадкування після померлого [INFO] батька [PERSON] у розмірі 12 723 гривень 08 копійок. Позивач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до судового засідання не з`явилась, надала заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі. Треті особи: Бердянська державна нотаріальна контора Запорізької області, Бердянське відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до судового засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили. Представник відповідача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог [PERSON] посилаючись на доводи викладені у позовній заяві. Представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області Ліцоєва С.В. у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні, підстави незгоди із позовом визначила у наданому суду відзиві. За змістом відзиву відповідно до статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). У зв`язку з ситуацією яка склалася на території Донецької та Луганської областей на законодавчому рівні визначено механізм отримання страхових виплат потерпілим з населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження і гарантовано та врегульовано питання надання соціальних послуг в умовах проведення антитерористичної операції. Батько позивачки - [PERSON] до органів управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, як внутрішньо переміщена особа, ніколи не звертався та на обліку не перебував. Слов`янським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, відповідно до даних програмного забезпечення Реєстру потерпілих від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань Харцизського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області, який переданий з 01.01.2018 року для перегляду та зберігання, та даних Централізованої інформаційно-аналітичної системи Фонду, встановлене наступне. [PERSON] до початку проведення антитерористичної операції перебував на обліку у Харцизському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року №252-VIII, а також Закону України від 16.09.2014 року №1680-VII «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» м. Харцизьк Донецької області віднесено до тимчасово окупованої території України. Згідно із Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року №1669-VII, час проведення антитерористичної операції встановлено з 14 квітня 2014 року. Харцизьке міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області знаходилося на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. На виконання рішення адміністративної комісії ВД Фонду від 01.11.2015 року, доведеного листом ВД Фонду від 20.11.2015 року №1492-03-2 3 01.12.2015 року призупинено здійснення нарахування страхових виплат потерпілим на виробництві (членам їх сімей) у відділеннях, які переміщені на територію, що контролюється українською владою, а саме в Харцизькому міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. Харцизьке міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з 01.01.2018 року припинило свою діяльність. [PERSON] вимушений був покинути своє постійне місце проживання та звернутися до Бердянського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області з заявою та довідкою про первинну реєстрацію особи переселенця №5165 від 20.10.2014 року і довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 10.12.2014 року №2306005122 та з листопада 2014 року отримував страхові виплати в даному відділенні Фонду На підставі закінчення терміну дії довідки [PERSON] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 10.12.2014 року №2306005122 Бердянським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області виплату страхових виплат було припинено з 10.06.2016 року та [PERSON] був знятий з обліку в Фонді. [PERSON] факт припинення виплати йому страхових виплат з 10.06.2016 року не оспорював, тобто погодився з даним рішенням Фонду. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 02.02.2017 року №380444, виданого Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] в період з червня 2016 року по день смерті ( [INFO] ) не звертався та не перебував на обліку у будь-якому відділенні Фонду як внутрішньо переміщена особа не подовжував термін дії довідки та не отримував страхові виплати, тобто позивач не скористався правом на отримання страхових виплат та не здійснив будь-яких дій, які б виражали його волю на отримання даних виплат. Відповідно до ч.3 розділу VII Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» особливості надання соціальних послуг та витати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо перемішеним особам (громадянам України, які переселились з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України. Такими актами Кабінету Міністрів України є: - Постанова Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних витрат внутрішньо переміщеним особам» - Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509; - Постанова Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2014 року №531 «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»; - Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595; - Постанова Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Вищезазначеними нормативно-правовими актами не передбачено здійснення нарахування та виплата страхових виплат потерпілим (особам, які мають право на виплати), які не перемістилися на територію, де органи державної влади здійснюють свої повноваження. У зв`язку з ситуацією, що склалася на території Донецької та Луганської областей і враховуючи те, що справи про страхові виплати залишилися на тимчасово окупованій території України, правління Фонду соціального страхування від нещасній випадків на виробництві та професійних захворювання України 11.12.2014 року прийняло постанову про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції №20, зареєстрованою Міністерством юстиції України 12 січня року за №6/26451 (далі - Порядок №20). Вказаною постановою передбачена можливість отримувати страхові виплати у відсутності у особи, яка тимчасово переміщена, оригіналу справи про страхові виплати, сформованої іншим робочим органом виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) за даними відомостей з Централізованої інформаційно-аналітичної системи Фонду. Отже, нормативно-правовими актами Фонду за відсутності оригіналу справи про страхові виплати передбачена можливість отримувати виплати за даними Централізованої інформаційно-аналітичної системи Фонду на підставі письмового звернення особи з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Фонд соціального страхування України в своїй діяльності керується нормативно-правовими актами України, один з яких Постанова Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Даний Порядок №365 визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі-соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Згідно п. 15 вищевказаної постанови суми соціальних виплат (спадщина на суми нарахованих, але не виплачених страхових виплат), які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.4 ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більше як за три роки з дня звернення за їх одержанням. Вищезазначена стаття Закону не поширюється на спадкоємців, тому їм страхові виплати не нараховуються. Право на одержання призначених, але своєчасно не виплачених страхових сум поширюється лише на потерпілого або особу, яка за життя має право на одержання виплат. При цьому, нараховані, та не отримані суми страхових виплат потерпілому (особі, яка має право на виплати) після його смерті можуть бути включені до складу спадщини. Особи з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, мають право на одержання страхових виплат за умови переміщення в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, і звернення до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту та взяття на облік, що має бути підтверджено довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Таким чином, робочі органи виконавчої дирекції Фонду мають право проводити виплати, в тому числі нарахованих, але не виплачених щомісячних страхових виплат включених в свідоцтво про право на спадщину за наявності у спадкоємця довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи чи відмітки в паспорті про місце проживання на території, яка контролюється органами державної влади України. Відповідно до Порядку №20 нарахування та виплата страхових коштів здійснюється управлінням (відділенням) виконавчої дирекції Фонду після переміщення одержувача на територію, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, на підставі його заяви та усіх необхідних документів. При цьому, рішення про продовження проведення раніше призначених виплат та виплату раніше нарахованих, але не виплачених страхових сум оформлюється відповідною постановою відділення управління виконавчої дирекції Фонду, до якого звернулася внутрішньо переміщена особа. Лише такі постанови є підставою для нарахування раніше призначених страхових виплат у робочих органах виконавчої дирекції Фонду, що здійснюють свою діяльність на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження (а.с. 52-55). Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області, треті особи: Бердянська державна нотаріальна контора Запорізької області, Бердянське відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про стягнення невиплачених щомісячних страхових виплат, підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , позивачка народилась [INFO] . Її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). 29 червня 1985 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 9). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 2306005122 від 10.12.2014 року, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). [PERSON] перебував на обліку в Харцизському міському відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Донецькій області, що не заперечується відповідачами по справі. Згідно листа Бердянського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області № 03-05-1224 від 29.07.2019 року, страхові виплати [PERSON] були проведені з 01.11.2014 року по 09.06.2016 року. Нарахування страхових виплат [PERSON] припинено з 10.06.2016 року у зв`язку із закінченням терміну дії довідки ВПО. Перерахунок за 2014 рік був зроблений у січні 2015 року, та виплачений в повному обсязі. Виплата заборгованості за 2014 відповідно до листа ВД Фонду від 02.02.2015 № 128-08-2 була проведена у червні 2015 за період червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2014 року. Постановою Відділення ВД ФССНВВ та ПЗ у м. Бердянську від 03.11.2014 року [PERSON] було продовжено раніше призначені щомісячні страхові виплати з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року включно. Постановою Відділення ВД ФССНВВ та ПЗ у м. Бердянську від 02.06.2016 року [PERSON] було продовжено раніше призначені щомісячні страхові виплати за період червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2014 року. Постановою Відділення ВД ФССНВВ та ПЗ у м. Бердянську від 18.04.2016 року [PERSON] було продовжено раніше призначені щомісячні страхові виплати з 01.03.2016 року по 09.06.2016 року включно. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] [NUMBER] № 380444 від 02 лютого 2017 року, виданим Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] , помер [INFO] в місті Харцизьк Донецької області (а.с. 11). Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.04.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Каменєвою-Тинів Н [PERSON] , яке було видано на підставі довідки Харцизького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області № 01-03/06-70 від 28.09.2017 року, [PERSON] прийняла спадщину після батька [PERSON] , яка складається з: недоотриманої пенсії за грудень 2016 року та за січень 2017 року у сумі 7921,68 грн. та нарахованих, але не виплачених щомісячних страхових виплат у сумі 12 723,08 гривень (а.с.15). Як слідує\~з листа\~Бердянського відділення\~Управління виконавчої\~дирекції Фонду\~соціального страхування\~України в\~Запорізькій області\~№ 106\~від 12.06.2018\~року, [PERSON] ,\~як особа,\~що мала\~право на\~одержання щомісячних\~страхових виплат\~згідно зі\~ст.\~42\~Закону №\~1105\~знаходився на\~обліку у\~Харцизькому міському\~відділенні управління\~виконавчої дирекції\~Фонду соціального\~страхування України\~в Донецькій\~області.У\~зв`язку з\~ситуацією,\~що склалася\~на території\~Донецької та\~Луганської областей,\~Адміністративною комісією\~виконавчої дирекції\~Фонду соціального\~страхування від\~нещасних випадків\~на виробництві\~та професійних\~захворювань України,\~правонаступником якого\~на підставі\~Закону №\~1105,\~є Фонд\~соціального страхування\~України,\~11.11.2015\~прийнято рішення\~про призупинення\~з 01.12.2015\~року здійснення\~нарахування страхових\~виплат Донецькій області,\~які тимчасово\~перемістилися на\~підконтрольну українській\~владі територію.\~Згідно з\~довідкою про\~взяття на\~облік №\~2306005122,\~виданою Управлінням\~праці та\~соціального захисту\~населення Бердянської\~міської ради\~Запорізької області,\~ [PERSON] \~набув статусу\~внутрішньо переміщеної\~особи з\~10.12.2014\~року.\~10.12.2015\~року він\~звернувся до\~Бердянського відділення\~з довідкою,\~термін якої\~був перереєстрований\~згідно чинного\~законодавства,\~за продовженням\~страхових виплат.\~Відповідно до\~постанови відділення\~№ 0801/20859/20859/9\~від 10.12.2015\~року проведення\~страхових виплат\~було продовжено\~по 09.06.2016\~включно. В подальшому [PERSON] не звертався до Бердянського відділення із заявою щодо нарахування, виплати та продовження належних йому щомісячних страхових виплат. Враховуючи відсутність вини Фонду у невиплаті страхових виплат [PERSON] та звертаючи увагу на той факт, що особа, яка мала на це право, за життя не звернулась до Фонду соціального страхування з відповідною заявою, Бердянське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Запорізькій області не має підстав для виплати страхових виплат у розмірі 12723,08 грн. Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 на території Донецької області розпочато антитерористичну операцію. Згідно ст. 1 Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VІІ Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Статтею 1 Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VІІ Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції встановлено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Згідно Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, який затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції , місто Харцизьк Донецької області належить до такого населеного пункту. Згідно з частиною 2 ст. 14 Закону України від 20.03.2003 року № 638-ІV Про боротьбу з тероризмом у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян. Наказом Верховного Головнокомандувача ЗСУ Про початок операції Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей 30 квітня 2018 року розпочато операцію Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської федерації у Донецькій і Луганській областях. На теперішній час рішення про завершення проведення операції Об`єднаних сил не прийнято. Так, Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення. Статтею 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб введено поняття внутрішньо переміщеної особи. Так, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Згідно ч. 3 ст. ст. 4 Закону, для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 2 статті 7 Закону передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Як передбачено ч. 3 ст. 7 Закону, громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Як слідує з ч. 10 ст. 7 Закону, внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території мають право на отримання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, безпосередньо у робочих органах Фонду соціального страхування України за фактичним місцем проживання, перебування. Пунктом 2 Розділу І Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 року № 20 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105 безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, за формою, наведеною в додатку до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, відповідно до Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб . Відповідно до п. 5 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365, для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування. До заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та пред`являється оригінал такої довідки. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] перебував на обліку та отримував страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Харцизькому міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. У зв`язку із початком антитерористичної операції на території Донецької області, що є загальновідомим фактом, на підставі довідки тимчасово переміщеної особи № [NUMBER] від 10.12.2014 року [PERSON] зареєстрував своє місце проживання за адресою: [ADDRESS] відповідно до чого за місцем свого мешкання звернувся до Бердянського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області з метою нарахування та отримання страхових виплат. Згідно п. 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. № 509, довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону. Отже, довідка про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № [NUMBER] від 10.12.2014 року, що видана [PERSON] , є безстроковою. Представником Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області не заперечується той факт, що [PERSON] перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у Харцьзькому міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області, а в подальшому в Бердянському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області. Згідно п. 2 Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 136, верифікація - комплекс заходів із збору та порівняння інформації, що надходить від міністерств, інших центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, Національного банку, Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, підприємств, установ і організацій, банків та інших фінансових установ незалежно від форми власності, з інформацією, отриманою від фізичних осіб під час призначення, нарахування та/або виплати (самостійно або із залученням третіх осіб) усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, яку подають розпорядники бюджетних коштів, інші органи, що здійснюють виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, на письмовий запит Мінфіну одноразово або періодично. Пунктом 3 Порядку встановлено, що з метою здійснення верифікації та моніторингу на запит Мінфіну розпорядники бюджетних коштів, Національний банк, Пенсійний фонд України, фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування, підприємства, установи і організації, банки та інші фінансові установи незалежно від форми власності подають інформацію, в тому числі персональні дані, про відкриті рахунки (поточні, кредитні, депозитні тощо), операції, залишок коштів на рахунках. У разі нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, призначених на сім`ю або домогосподарство, інформація подається щодо кожного члена сім`ї або домогосподарства. Відповідно до п.п. 8, 9 Порядку, у процесі верифікації та моніторингу для визначення відповідності даних, що використовуються під час призначення (продовження), нарахування або здійснення державних виплат, здійснюється їх порівняння з даними, отриманими з офіційних джерел інформації, аналітичних та статистичних матеріалів, розроблених скорингових моделей та затверджених в установленому порядку методик визначення показників за непрямими ознаками. У разі виявлення під час здійснення верифікації та моніторингу невідповідності інформації, на підставі якої призначено (продовжено), нараховано або здійснено державну виплату, Мінфін надсилає розпоряднику бюджетних коштів та/або іншому органу, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, рекомендацію щодо зупинення або припинення таких виплат відповідним реципієнтам або групі реципієнтів. Верховний Суд в рішенні від 03.05.2018 року у зразковій справі № 805/402/18 про припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі виклав правовий висновок щодо припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам. Так, підстави для припинення виплати пенсій є вичерпними і зазначені в п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, а саме у випадку якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом. Припинення пенсій з будь-яких інших підстав є незаконними і підлягають відновленню в повному обсязі. Конституційний Суд України рішенням від 11.10.2018 року визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окремі положення абзацу першого пункту 40 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України щодо права Міністерства фінансів України отримувати інформацію, що містить персональні дані. У рішенні № 7-р/2018 Конституційний Суд України зауважив, що втручання у конституційне право особи на приватне і сімейне життя вважатиметься законним у разі наявності підстав в національному законі, а також за умови, що такий закон відповідатиме конституційному принципу верховенства права. Конституційний принцип верховенства права вимагає законодавчого закріплення механізму запобігання свавільному втручанню органів публічної влади при здійсненні ними дискреційних повноважень у права і свободи особи. Таким чином, Суд констатував, що окремі положення абзацу першого пункту 40 розділу VІ Прикінцеві та перехідні положення Кодексу щодо права Міністерства отримувати інформацію, що містить персональні дані, суперечать частині першій статті 8, частині другій статті 32 Конституції України. З вищевикладеного слідує, що Відділення ВД ФССНВВ та ПЗ у м. Бердянську всупереч законодавству було припинено щомісячні страхові виплати з 10.06.2016 року [PERSON] Представник відповідача зазначає, що після зняття [PERSON] з реєстраційного обліку тимчасово переміщених осіб Бердянським відділенням управління у Запорізькій області останньому припинено страхові виплати з 10.06.2016 року та після зазначеної дати [PERSON] із заявою до управління у Запорізькій області та його відділень про продовження страхових виплат та чинною довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО не звертався, а отже будь-які підстави для сплати йому страхових виплат у період після 10.06.2016 року за рахунок коштів управління Запорізької області відсутні. Верховний Суд України в постанові від 12.04.2017 року по справі № 6-51цс17 прийшов до висновку, що жодними нормативними актами, що регламентують порядок здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг у період збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру, не передбачено здійснення страхових виплат потерпілим, які не перемістились із тимчасово окупованої території на підконтрольні органам державної влади території. Проте, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20.09.2018 року по справі № 243/3505/16-ц відступила від вищенаведених висновків Верховного Суду України від 12.04.2017 року та виклала свою правову позицію з цього приводу. Так, Велика Палата зазначила, що відсутність у особи, яка звертається до суду довідки про взяття її на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району АТО, не може бути підставою для невиплати такій особі страхових виплат. Мотивуючи свою позицію, Велика Палата зазначила, що відповідно до ст. 2 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706- VII Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб , Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції. Подібні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 2410.2018 року по справі № 243/3311/16-ц, від 17.12.2018 року по справі № 243/5697/16-ц. Водночас ч. 1 ст. 3 вказаного Закону встановлено, що громадянин України за обставин, визначених у ст. 1 цього Закону, має право на захист від примусового внутрішнього переміщення або примусового повернення на покинуте місце проживання, що враховується судом. До цього та будь-яких інших законів не внесено такої підстави для припинення соціальних виплат, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної. Судом встановлено, що [PERSON] мав довідку тимчасово переміщеної особи, яка є безстроковою. Отже, оскільки Верховний Суд встановив, що навіть відсутність зазначеної довідки не є перешкодою для невиплати страхових виплат потерпілим, проаналізувавши викладене суд приходить до висновку, що не звернення [PERSON] після 10.06.2016 року до управління Фонду соціального страхування України у Запорізькій області або його відділень для продовження страхових виплат не є підставою для відмови останньому у нарахування та виплаті таких коштів. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Відповідно до статті 1 Конституції Україна є правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції). Таким чином, проаналізувавши вищевикладене суд приходить до висновку про те, що щомісячні страхові виплати, які гарантовані [PERSON] , проте не були виплачені безпідставно припинені в порушення конституційних прав та свобод останнього. Щодо спадкування після померлого [PERSON] страхових сум, які були нараховані потерпілому за життя, але не виплачені суд зазначає наступне. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , за життя якого залишилися невиплачені страхові суми у розмірі 12723,08 гривень. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини, або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені уст. 1261-1265 цього кодексу. Згідно зі\~ст.1227 ЦК України\~суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Зміст права власності включає право володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст.317 ЦК України), На підставі довідки Харцизького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області № 01-03/06-70 від 28.09.2017 року, [PERSON] прийняла спадщину після батька [PERSON] , яка складається з: недоотриманої пенсії за грудень 2016 року та за січень 2017 року у сумі 7921,68 грн. та нарахованих, але не виплачених щомісячних страхових виплат у сумі 12 723,08 гривень. Саме на підставі вказаної довідки відповідача сума страхових виплат в означеному розмірі включена державним нотаріусом до спадщини, на яку видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.04.2018, спадкоємець\~позивач, спадкодавець\~батько позивача. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців Слов`янське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області є відокремленим підрозділом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області (без статусу юридичної особи), а управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області є правонаступником відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Харцизьку Донецької області (а.с. 21-29). Відповідно до частини 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1229 ЦК України, страхові виплати (страхове відшкодування) спадкуються на загальних підставах. Як встановлено ч. 1 ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Відповідно до ч. 3 ст. 41 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку. Згідно ч. 1 ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Частиною 10 статті 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування передбачено, що належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування , свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.04.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Каменєвою- [PERSON] , яке було видано на підставі довідки Харцизького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області № 01-03/06-70 від 28.09.2017 року, [PERSON] прийняла спадщину після батька [PERSON] , яка складається з: недоотриманої пенсії за грудень 2016 року та за січень 2017 року у сумі 7921,68 грн. та нарахованих, але не виплачених щомісячних страхових виплат у сумі 12 723,08 гривень. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.04.2018 у відповідній частині недійсним не визнано, а тому суд доходить висновку, що, відмовляючи повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.41 Конституції України. Таким чином, [PERSON] набула право на спадщину, а саме на страхові виплати, що залишилися після смерті батька, як член його сім`ї. Так, за змістом ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Пунктом 1-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди встановлено, що на підставі Закону № 1105-XIV ( 1105-14 ) у вигляді страхових виплат відшкодовується шкода особам, які застраховані від нещасного випадку відповідно до цього Закону, та особам, право яких на отримання відшкодування шкоди, заподіяної їм унаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов`язаних із виконанням ними трудових обов`язків, було встановлено раніше згідно з відповідним законодавством СРСР, Української РСР або України. У разі смерті зазначених потерпілих право на страхові виплати належить членам їхніх сімей та утриманцям. З огляду на викладене, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, досліджених наданих сторонами доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню на користь позивача з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області страхові виплати померлого [PERSON] у розмірі 12\~723,68 грн. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсязі наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт ( наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт ( наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт ( надання послуг), 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з наданого акту виконаних робіт (надання послуг) від 30.08.2019 позивач поніс витрати на загальну суму 1 900., які підтверджуються квитанціями про сплату наданих послуг від 28.08.2019 № 0.0.1450310243.1 та квитанцією від 30.08.2019 року, таким чином зазначені вимоги позивачем повністю доведені, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок (а.с.1), отже за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved