Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

30 січня 2015 року [PERSON] звернулася до суду зі збільшеними в подальшому позовними вимогами до Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області ( далі Березнегуватська селищна рада ) та [PERSON] про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, зобовязання знесення самочинної прибудови та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. В позовній заяві вказала, що є користувачем земельної ділянки, яка знаходиться у власності територіальної громади, на якій розташований житловий будинок квартирного типу. Вона є співвласником квартири [ADDRESS], а інша квартира № 1 належить [PERSON], яка самовільно здійснила прибудову веранди на спільному подвірї та проїзній частині, перенесла ворота та збудувала каналізацію, що порушує її права, технічні, санітарні норми та правила охорони електричних мереж. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 16 липня 2014 року визнано незаконним та скасовано рішення Березнегуватської селищної ради від 25 грудня 2012 року за № 22 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду терміном на 49 років [PERSON] для обслуговування квартири № 1 житлового будинку по вулиці Піонерській, 11 з земель державної власності не наданих у власність або користування в межах території смт. Березнегувате Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області». Посилаючись на викладені обставини та порушення її прав, позивачка просила визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 320 від 27 грудня 2012 року, укладений між відповідачами про передачу [PERSON] для обслуговування квартири земельної ділянки площею 0,0090 га, зобовязати [PERSON] знести самочинно збудовану веранду розміром 4.0 х 6.5 м., перенести ворота до двору будинку на два метри від електричного стовпа та встановити їх шириною не менше 4 м., перенести скважину з середини двору будинку на 3 м. до літньої кухні [PERSON] та зобовязати [PERSON] відновити асфальтне покриття на всьому подвірї будинку. Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 березня 2015 року залучено до участі в справі [PERSON] в якості третьої особи на стороні позивача. Ухвалою цього ж суду від 24 червня 2015 року позовну заяву [PERSON] в частині зобовязання знесення самочинної прибудови та усуненні перешкод в користуванні земельною ділянкою залишено без розгляду. В судове засідання позивачка [PERSON] надала письмову заяву, в якій свої позовні вимоги в частині визнання недійсним договору оренди землі підтримала, а її представник за довіреністю [PERSON] та третя особа [PERSON] вважали, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідачка [PERSON] та її представники за довіреністю [PERSON] і [PERSON], а також представник Березнегуватської селищної ради за довіреністю [PERSON] просили відмовити в задоволенні позову щодо визнання договору оренди землі недійсним, як заявленого безпідставно. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, вислухавши пояснення третьої особи, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, доходить наступного. Згідно з ч.2 ст.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону. Судом встановлено, що рішенням Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області від 25 грудня 2012 року за № 22 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду терміном на 49 років [PERSON] для обслуговування квартири № 1 житлового будинку по вулиці Піонерській, 11 із земель державної власності не наданих у власність або користування в межах території смт. Березнегувате Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду строком на 49 років [PERSON] для обслуговування належної їй квартири. Цим же рішенням встановлено оренду плату та рекомендовано заявнику укласти договір оренди земельних ділянок ( а. с. 70 ). 27 грудня 2012 року між Березнегуватською селищною радою та [PERSON] укладено договір оренди землі № 320, згідно умов якого останній передано в оренду земельну ділянку площею 0,0090 га для обслуговування квартири № 1 житлового будинку по вул. Піонерській, 11 в смт. Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області ( а. с. 10-13 ). У відповідності із ч.1 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній власності або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки ( у разі продажу права оренди ) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Проте, рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 16 липня 2014 року визнано незаконним та скасовано рішення Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області від 25 грудня 2012 року за № 22 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду терміном на 49 років [PERSON] для обслуговування квартири № 1 житлового будинку по вулиці Піонерській, 11 із земель державної власності не наданих у власність або користування в межах території смт. Березнегувате Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області» ( а. с. 17-21 ). Таким чином, законні підстави для передачі в оренду спірної земельної ділянки відпали, що не узгоджується зі ст.6 Закону України «Про оренду землі», яка визначає, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України. У відповідності із ч.2 ст.15 Закону України «Про оренду землі» відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Частиною 3 статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним ( оспорюваний правочин ). Оскільки [PERSON] як заінтересована особа заперечує дійсність цього правочину, то її вимоги про визнання договору оренди землі недійсним підлягають задоволенню як такого, що укладений з порушенням вимог закону. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він сплачується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності з цією статтею суд стягує з відповідачів на користь держави по 121 грн. 80 коп. судового збору з кожного.

Outcome: approved