Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

8 жовтня 2018 року представник позивача за довіреністю Гаренко Н.В. звернулась до Яготинського районного суду Київської області із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 06.08.2011 б/н (далі - Договір від 06.08.2011) відповідач отримала кредит у розмірі 8000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), Правилами користування платіжною карткою (далі - Правила) та Тарифами Банку складає між сторонами Договір, що підтверджується підписом у заяві та надав право позивачу, відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4, в будь-який момент змінити кредитний ліміт. На підставі п. 1.1.7.11 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав повністю, надавши відповідачу кредит. Натомість відповідач станом на 18.09.2018 порушила зобов'язання за Договором, ухиляється від їх виконання та має заборгованість в розмірі 22805,48 грн, тому просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у вищезазначеному розмірі та сплачені судові витрати. Відповідно до розпорядження голови Яготинського районного суду Київської області від 17.10.2018 справу передано на розгляд Згурівського районного суду Київської області. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 01.11.2018 справу за клопотанням представника позивача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику осіб задоволено частково. В судове засідання сторони повторно не з'явились, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені, направили заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, представник позивача позов підтримує повністю, відповідач наполягає на застосуванні позовної давності та при ухваленні рішення просить врахувати, що вона має на утриманні двох малолітніх дітей, які є потерпілими внаслідок Чорнобильської катастрофи. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з'ясованих обставин, об'єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що 6 серпня 2011 року між сторонами у справі було укладено Договір, б/н, який складається із заяви позичальника, Умов, Правил та Тарифів Банку, відповідно до умов якого ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.11 - копії заяви). Рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 № 519 було замінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та замінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк. Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (а.с.31-32 - копія Статуту). Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до змісту п. 1.1.3.2.4 Умов Банк має право проводити зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше чим за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Карткорахунку відповідно до п. 1.1.3.1.9 цього Договору. Якщо на протязі 7 днів Банк не отримає повідомлення від Клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що Клієнт прийняв нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в односторонньому порядку, по власному рішенню Банку і без по попереднього повідомлення Клієнта. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.5.7 Умов передбачено, що власник картрахунку зобовязаний стежити за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмірі якого встановлено тарифами договору (500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій). Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов на боргові зобов»язання за кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Термін позовної давності щодо вимог банку з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, витрат банку складає 50 років (п. 1.1.7.31 Умов). Пункт 1.1.7.43 Умов встановлює, що сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/вкладу клієнта, відкритого в рамках Договору або Договору, що підпадає під дію договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За наявності у Клієнта до моменту закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед банком за Договором, у тому числі заборгованості за овердрафтом, а також заборгованості з оплати комісій Банку, дія Договору припиняється після повного погашення такої заборгованості. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 18.09.2018 загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем у зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором становить 22805,48 грн, яка складається із заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 14285,88 грн, за пенею - 7608,32 грн, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов: 500,00 грн - фіксована частина, 1062,17 грн - процентна складова (а.с.5-8 - розрахунок). При пред'явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 1762,00 грн (а.с.1 - платіжне доручення). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, так як в судовому засіданні доведено, що має місце порушення відповідачем умов Договору від 06.08.2011, що є підставою для стягнення із неї заборгованості у розмірі, визначеному судом, - 6261,68 грн, яка складається із відсотків за користування кредитом у розмірі - 5963,50 грн та штрафу (процентна складова) - 298,18 грн. При визначенні розміру заборгованості відповідача перед позивачем суд виходить з того, що із наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач періодично частково погашала заборгованість за Договором від 06.08.2011, що свідчить про отримання нею кредитних коштів, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, відповідно до якого розмір заборгованості по тілу кредиту становить 6731,16 грн, щодо стягнення якої позивач не заявив вимоги та який суд враховує при розрахунку заборгованості із відсотків за користування кредитом. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ КБ «Приват Банк» зазначає, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету. Умови є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Проте ні витяг з Тарифів, ні витяг з Умов, які надані суду, відповідачем не підписані, а Пам'ятку клієнта суду взагалі не надано. Анкета також не містить будь-яких відмітокпро це. Всі ці обставини не дають підстав вважати, що відповідачу при оформленні анкети-заяви про приєднання до Умов були надані для ознайомлення в письмовому виді саме ті Тарифи та Умови і саме в тій редакції, які надав позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, що саме вони мались на увазі сторонами при оформленні анкети-заяви і що Пам'ятка клієнта взагалі надавалась. Наданий витяг з Умов не містить зазначення дати їх затвердження та періоду, у який вони були чинними. Вищезазначені аргументи позивача не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Відсутність підпису відповідача на умовах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16). Відтак позивач не довів виникнення у відповідача зобов'язань за Договором від 06.08.2011 на умовах, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги. Отже позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо збільшеного строку позовної давності та збільшення відсотків у односторонньому порядку, а отже вимоги банку у цій частині є безпідставними і задоволені бути не можуть. Згідно з п. 3.1 постанови Правління НБУ № 168 від 10 травня 2007 року «Про затвердження Правил про надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх сукупних послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача. Згідно з правовою позицією у справі за № 6-1374цс17 від 11.10.2017 щодо збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку Верховний Суд України виходить з того, що відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Таких доказів позивач суду не надав. Належних та достовірних доказів погашення заборгованості за Договором від 06.08.2011 та його припинення відповідач також суду не надала та не спростувала в повному обсязі доказів, наданих позивачем. Відповідач наполягає на застосуванні загальної позовної давності до вимог позивача про стягнення заборгованості. Враховуючи викладене, вбачається за необхідне стягнути із відповідача заборгованість по відсоткам за користування кредитом на підставі ст. 257 ЦК України в межах строку загальної позовної давності тривалістю у три роки. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Саме таку правову позицію було висловлено Верховним Судом України у постановах від 19.03.2014 у справі № 6-20цс14 та від 17.09.2014 у справі № 6-53цс14. Як убачається із розрахунку заборгованості та загальних вимог Умов та Тарифів позивача, чергові платежі по сплаті відсотків відповідач повинен був здійснювати щомісяця частинами, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог боржника та обчислення строку для пред'явлення вимог до боржника, тобто з 08.10.2015. Відтак суд визначає розмір заборгованості відповідача по відсотках за користування кредитом наступним чином: 5963,50 грн (6731,16 грн х 30,00 % : 365 дн. х 1078 дн.). Позивач при пред'явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, то понесені позивачем судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 483,79 грн. У задоволенні інших позовних вимог вбачається за необхідне відмовити, оскільки позивач не довів, що між сторонами досягнуто згоди щодо збільшення строку позовної давності та розміру процентної ставки. Крім того, суд не вбачає законних підстав для стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом поза межами загального строку позовної давності та для стягнення неустойки, зокрема щодо нарахованого розміру пені, оскільки не вбачається за можливе одночасне стягнення штрафу та пені,

Outcome: partial