Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

30.10.2017 року [PERSON] звернулася до Балтського районного суду з позовом до [PERSON], в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, та визначити аліменти у розмірі - 1/3 частини заробітку (доходу) [PERSON], щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до 24.04.2019 року, після чого стягувати аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою [PERSON] повноліття, тобто до 22.01.2024 року. В позовній заяві посилається на те, що діти підросли та потребують додаткових витрат, проте її матеріальний стан не дозволяє повністю забезпечити та задовольнити потреби дітей, оскільки вона отримує мінімальну заробітну плату. Разом із цим, відповідач не надає додаткової матеріальної допомоги. В даний час прожитковий мінімум на дітей відповідного віку збільшився, та є значно більший ніж встановлений розмір аліментів, в звязку з чим змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та вважає їх безпідставними, посилаючись на те, що регулярно сплачує аліменти у розмірі встановленому рішенням суду. Сплачувати більший розмір аліментів не має можливості, оскільки на даний час створив іншу сімю, яка перебуває на його утриманні. Крім того, на його утриманні перебуває хвора мати, яка за станом здоровя, потребує постійного лікування та витрат на придбання ліків. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Балтського районного суду Одеської області від 17.12.2012 року (а.с.8). Від даного шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ЖД № 350905, та серії1-ЖД № 032885 відповідно (а.с. 6-7). Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 19.09.2012 року задоволено позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи спірне питання, суд виходить з того, що за умовами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Таким чином, при визначені розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище\~ позивача, та відповідача: наявність на його утриманні цивільної дружини з неповнолітньою дитиною та хворої матері; величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, який не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, приходить до висновку про необхідність зміни розміру аліментів. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь Державної судової адміністрації України судовий збір \~в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved