Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

31 жовтня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але сторони проживають окремо. Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає; офіційно не працевлаштований, інших дітей немає, нікому аліменти не сплачує. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2019 року відкрито провадження по справі. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові, крім того пояснила, що з відповідачем проживають окремо. Відповідач в судовому засіданні вимоги позивача визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, але у розмірі меншому ніж просить позивач та просив стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень, щомісячно, посилаючись на те, що вказана сума становить половину прожиткового мінімуму для дитини віком до 18 років на місяць та є максимально помірною для відповідача. В задоволенні іншої частини вимог позивача просив відмовити, посилаючись на те, що він є інвалідом ІІ групи, офіційно не працевлаштований, єдиним його прибутком є пенсія в розмірі 2000,00 гривень, при цьому визнав, що з позивачем проживають окремо, син проживає з матір`ю, також визнав, що грошової допомоги на сина позивачу не надає. Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не надано. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23 червня 2007 року у Мереф`янській міській раді Харківського району Харківської області, запис № 85 від 23 червня 2007 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видано 23 червня 2007 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області. Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , що видано 15 січня 2008 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 06 від 15 січня 2008 року. Також судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Харківському приміському відділі обслуговування громадян управління Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію як інвалід ІІ групи загального захворювання у розмірі 2000,00 гривень з 01 грудня 2019 року довічно, про що свідчить інформація № 15102.19-20, надана 11 грудня 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та копія пенсійного\~посвідчення №\~2611714399,\~виданого 28\~липня 2011\~року Пенсійним фондом України на ім`я відповідача. За довідкою № 5318, від 19 жовтня 2019 року виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до частин 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON] , [INFO] і зобов`язаний його утримувати, дитина проживає з матір`ю, а відповідач свої обов`язки по утриманню сина не виконує, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON] в розмірі 1000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення [PERSON] повноліття. При визначенні розміру аліментів, що підлягають сплаті, суд враховує, що відповідач є інвалідом ІІ групи і отримує пенсію у розмірі 2000,00 на місць, а позивач не довела, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 2000,00 гривень на місяць. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягають частковому задоволенню і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. В іншій частині позовних вимог позивачу відмовити. Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України і відносить їх за рахунок держави, оскільки відповідач є інвалідом ІІ групи.

Outcome: partial