Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

31 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що вона працювала в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на посаді підсобного робітника електромонтажного цеху № 32. 25 січня 2017 року вона припинила трудові відносини з відповідачем відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Однак розрахунок при звільненні не отримала. Посилаючись на вимоги ст.ст. 116, 117 ЦПК України, просить стягнути заборгованість по зарплаті, компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу, все це у загальному розмірі 12581,00 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за два місяця у розмірі. Позивач та її представник в судове засідання не зявились, представник позивача направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Щодо позовної вимоги про моральну шкоду подала заяву про залишення цієї вимоги без розгляду. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність. Надав письмові пояснення, з яких вбачаться, що дійсно розрахунку при звільнення з відповідачем не було проведено по причинам, не залежним від підприємства, в звязку з кризою у галузі, а сума заборгованості перед відповідачем по заробітній сплаті дійсно становить 12581,38 грн. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами є трудовими, врегульовані ст.ст. 116,117 КЗпП України. Судом встановлено, що позивач працювала в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на посаді підсобного робітника електромонтажного цеху № 32 та була звільнена 25 січня 2017 року за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с.9). Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що станом на день розгляду справи у суді остаточний розрахунок з позивачем не було здійснено, заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі становить 12 581,38 грн., що підтверджується довідкою відповідача (а.с.34), спір про розмір належних позивачу сум виплат відсутній, тому дана сума підлягає стягненню з відповідача. У відповідності до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація зобовязані виплатити працівникові його середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. З наданої відповідачем копії наказу встановлено, що працівники ПАТ «СМНВО» з 26 травня 2014 року переведені на трьохденний неповний робочий тиждень: робочі дні понеділок, вівторок, середа. Відповідно до довідки від 13 червня 2017 року, виданої ПАТ «СМВО», середньоденний заробіток [PERSON] становить 81,90 грн. Так абз. 2,3 п. 8 Постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. N 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» визначено, що у разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді . Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. З врахуванням положення Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 р. та наказу ПАТ «СМНВО» з 26 травня 2014 року щодо трьохденного неповного робочого тижня, кількість робочих днів за період з 25 січня 2017 року по 14 червня 2017 року (тобто по день ухвалення судового рішення) становить 53 дні. Позивачем зроблено розрахунок середнього заробітку за два місяці у розмірі 3 520,00 грн., тому суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд встановив, що право позивача порушене та підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по нарахованій але не виплачений заробітній платі у розмірі 12\~581,00 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 3 520,00 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а позивач за даною категорією справи звільнена від оплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved