Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

3 жовтня\~2017 року до суду звернувся \~позивач з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову вказує, що 24 жовтня 2015 року між ними був укладений шлюб ,який зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Актовий запис № 588. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що фактичні шлюбні відносини\~ між ними припинені у зв'язку з різними поглядами на життя. На сьогоднішній день вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Зазначає, що не бажає зберегти подальше існування сім'ї та відносити шлюбні відносин, адже це суперечить його інтересам. Позивач [PERSON] ,\~належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON],\~належним чином повідомлена, у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі суду, проти позову не заперечує. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача та відповідача,\~суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі\~ст. 110 Сімейного кодексу України, підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 24 жовтня 2015 року укладений\~шлюб,\~який зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області \~, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № \~315518 від 24.10.2015\~року\~(а.с. 6). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 530253 від 18.03.2016 року виданий Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області \~(а.с.7), батьком дитини зазначений відповідач. Нормами ст.51 Конституції Українивстановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно зіст. 24 СК Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, крім того відповідач проти розірвання шлюбу також не заперечує. Згідно ч. 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище позивача\~після розірвання шлюбу. Норма\~ст. 113 СК України\~передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірванняшлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8\~ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8\~ст. 8 ЦПК України\~застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем заявлено суду про намір залишення прізвища, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з позивачем,\~суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвище відповідачу\~\~«Ноздрачова».

Outcome: approved