Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

30.09.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Під час розгляду справи позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить задоволити заявлений позов в розмірі стягнення аліментів в сумі 1000 гривень. Відповідач [PERSON] заявлений позов не визнав, пояснив, що дійсно він з [PERSON] разом не проживають з липня 2015 року, за кошти своєї матері він купляв одяг дитині, він ніде не працює, стан здоровя його задовільний, він згідний сплачувати аліменти в розмірі 200 гривень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, на даний час в провадження Яворівського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу, згідно предявленої копії свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]дження. У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, способи виконання батьками обовязку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. Під час розгляду справи встановлено, що на даний час домовленості між батьками про утримання неповнолітньої дитини не досягнуто. Дитина проживає з позивачкою, фактично знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на її утримання надає нерегулярно та в натуральній формі: продуктами харчування, одягом тощо. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. 2 Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини, 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Під час розгляду справи судом встановлено, що стан здоровя дитини [PERSON], [INFO], є задовільним. Також задовільним є стан здоровя відповідача [PERSON], який на даний час у передбаченому порядку непрацездатним не визнався. Відповідач [PERSON] не має постійного місця роботи, працює на тимчасових заробітках, як пояснив відповідач його середньомісячний дохід може становити від 1000 до 1500 гривень. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає в [INFO], його мати перебуває за межами України на заробітках, регулярно надає допомогу грошовими коштами. Як вбачається з пояснень позивача [PERSON], остання з дитиною з липня 2015 року проживає в м.Новояворівську в квартирі за договором найму, періодично здійснює поїздки в [PERSON]. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який у передбаченому порядку непрацездатним не визнаний, відсутність у відповідача інших утриманців, наявність у відповідача, який не має постійного місця роботи, нерегулярного та мінливого доходу, що визнається самим відповідачем, матеріальне становище позивачки, розмір середномісячної заробітної плати по району на даний час, яка становить 2603 грн 12 коп, встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і приходить до висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved