Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

31 липня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності, а саме просить суд визнати об'єктом права спільної сумісної власності ? частину трикімнатної квартири №2 в одноповерховому житловому будинку №45 загальною площею 75,7 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м. за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, і об'єкти права спільної сумісної власності, що розташовані по [ADDRESS] - чотири сараї літ. «Б», «б», «Д», «В»; гараж літ. «Г», погреб літ. «Пг», вбиральня літ «У», огорожа літ. «№1-№4». Позивач обґрунтовує позов тим, що з 1990 року він проживав з матір'ю відповідача [PERSON] та Відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу спочатку в однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Глухівського міськрайонного суду від 09.06.2017 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 11.07.2017 року, встановлено факт постійного проживання однією сім'єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] з липня 1992 року до дня її смерті [INFO] року. Також посилається на те, що під час спільного проживання їм виділили ще одну суміжну квартиру, й оформивши документи на дві квартири як на одну, за домовленістю з [PERSON].10.02.1995 приватизували її на неї та її сина [PERSON] (відповідача) у рівних частинах. В той же час мотивує позов тим, що після приватизації вони придбали будівельні матеріали та провели ремонтні роботи, а саме: зовнішні стіни квартири обклали цеглою, у квартирі зробили міжкімнатні перегородки з дверями, підвісну стелю, замінили 5 вікон на пластикові та газовий котел, перепланували три кімнати, облаштували санвузол, кухню та льох, прибудували неопалюваний коридор, зробили водяне опалення з установленням твердопаливного котла, підвели газ, водопостачання та облаштували водовідведення. У дворі побудували цегляний гараж і сарай, поклали асфальт, а в подальшому на асфальт виклали плитку, на подвір'ї збудували приміщення лазні, зробили огорожу з бетонних секцій, поставили ворота, змонтували теплицю та провели утеплення будинку, циклювання та його фарбування. Враховуючи, що спірна квартира внаслідок спільних трудових затрат істотно збільшилась у вартості, просить суд визнати ? частини вказаної квартири та господарські споруди об'єктом спільної сумісної власності його та його померлої дружини [PERSON] В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та письмові доводи на їх обґрунтування, просили позов задовольнити та заявили клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи по справі за предметом спору. Пояснили, що відповідачем, після смерті його матері, не визнається право позивача на ? частини спірного нерухомого майна та вчиняються дії по спадкуванню всього належного майна його матері [PERSON] Відповідач у судове засідання не з'явився, надіславши до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що позов не визнає, водночас в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце судових засідань по справі був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, заслухавши позивача та його представника, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, зі свідоцтва про право власності на житло від 10.02.1995 року, виданого 25.01.1995 Управлінням економіки виконкому Глухівської міської ради народних депутатів згідно розпорядження №36 від 25.01.1995 року, вбачається, що квартира загальною площею 74,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] в річних частках (а.с. 10). Рішенням Глухівського міськрайонного суду від 09.06.2017 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 11.07.2017 року, встановлено факт постійного проживання однією сім'єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] з липня 1992 року до дня її смерті - [INFO] року (а.с.24-25). Згідно статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На підставі дозволу на право виконання будівельних робіт №117 від 07.08.2003 року [PERSON] було надано дозвіл приступити до реконструкції квартири №2, будівництва гаражу та господарських споруд згідно з планом забудови на земельній ділянці по [ADDRESS]. (а.с.17) За змістом положень статті 74 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає шляхом порівняння станом на час вирішення спору вартості об'єкту в стані, що існував до поліпшення, та його вартості після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також і визначена на час розгляду справи вартість ремонтних робіт, не є тим фактором, який єдиний безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об'єкту. Крім того, для застосування передбачених зазначеною статтею правил збільшення вартості майна повинно відбуватися якраз внаслідок затрат подружжя, незалежно від інших факторів, (зокрема, тенденцій до загального подорожчання чи здешевлення конкретного майна) і наявним повинно бути істотне збільшення вартості майна як об'єкту, його якісних характеристик. Під час розгляду справи встановлено, що за рахунок спільних коштів та спільної праці позивач та [PERSON] провели капітальний ремонт та реконструкцію квартири [ADDRESS]. Надані позивачем товарні чеки та накладні (а.с.29-63) підтверджують факт придбання ним будівельних матеріалів та здійснення будівельних робіт, натомість відповідачем не надано жодних доказів на спростування доводів позивача. З висновку судової оціночно-будівельної експертизи від 16.12.2017 № 41 вбачається, що - дійсна (ринкова) вартість квартири №2 в одноповерховому багатоквартирному будинку [ADDRESS] та окремих господарських будівель, розташованих по [ADDRESS], а саме: чотирьох сараїв літ. «Б», «б», «Д», «В»; гараж літ. «Г», погреб літ. «Пг», вбиральня літ «У», огорожа літ. «№1-№4» складає 688 200 грн.; - вартість робіт і використаних будівельних матеріалів на реконструкцію квартири складає 541 888 грн.. Даний вид вартості дорівнює ринковій. Вартість ? частки поліпшень складає 270 944 грн.. Даний вид вартості дорівнює ринковій. Вказані роботи (поліпшення) складають 78,74% затрат у вартості всієї квартири, що у правильних дробах 79/100; ? частка вказаних робіт (поліпшень) складає 39,37% затрат у вартості всієї квартири, або 39/100. - вартість об'єкту за рахунок проведення поліпшень зросла на: 515 000 грн., або на 297%. Вартість ? частки об'єкту за рахунок проведення поліпшень зросла на: 257 500 грн, або на 297%. Відповідно до частини першої статті 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з частиною першою статті 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з частиною першою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У постанові ВСУ від 08.11.2017 року по справі №6-1447цс17, зазначено, що відповідно до частини першої статті 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Виходячи з аналізу вищезазначених норм, суд приходить до наступного, що внаслідок проведених подружжям реконструкції спірної квартири, будівництва гаражу та господарських споруд їх ринкова вартість збільшилась на 297%, що на думку суду є істотним збільшенням, а тому є підставою для визнання вказаного нерухомого майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме його ? частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved