Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

30 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] посилається на те, що вони з відповідачем з 10 січня 2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. На даний час діти проживають разом з нею і знаходяться на повному її утриманні. Відповідач офіційно працює має постійний заробіток, однак у добровільному порядку відмовляється надавати їй допомогу на утримання дітей, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Проте вважає, що відповідач має можливість надавати таку допомогу. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, від якої на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до суду також не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку до досягнення старшою дитиною повноліття, визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 січня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 469913 виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області 30 травня 2017 року. Актовий запис № 3. Відповідно до свідоцтва про народження серія І-НО № 183252, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 12 лютого 2008 року, [PERSON] народився 02 лютого 2008 року, актовий запис № 119, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серія І-НО № 485033, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 26 вересня 2012 року, [PERSON] народився 19 вересня 2012 року, актовий запис № 933, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Згідно довідки з місця мешкання виданої ЖКП «Азовжитлокомплекс» 29 травня 2017 року, [PERSON] проживає в [INFO] разом з чоловіком [PERSON] та дітьми: [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст.181 СК України передбачає, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] не досягнуто згоди щодо виконання останнім обов'язку з утримання дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина ч.1 ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно позивачу [PERSON] грошової допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, про інші обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів суд не повідомив, а також приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від плати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] також підлягають стягненню в дохід держави витрати з оплати судового збору в сумі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved