Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

29 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач добровільно не бере участі у матеріальному утриманні синів, чим порушує їх права на достатній рівень життя. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву про підтримку позовних вимог та можливість розгляду справи за її відсутності. Зі змісту заяви убачається, що з 01 липня 2006 року вона перебуває в шлюбі з [PERSON], від якого мають дітей - синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач фізично здоровий, має постійний заробіток. Допомогу на утримання дітей надає нерегулярно, тому вона змушена звернутися до суду. Посилаючись на наведені обставини, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей у грошовій формі у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви до суду і закінчуючи досягненням дітьми повноліття. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на участь у судовому, надавши суду письмову заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та можливість розгляду справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. [PERSON] і [PERSON] з 01 липня 2006 року перебувають в шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 01 липня 2006 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області. Від шлюбу мають дітей - синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом із позивачем і перебувають на її утриманні, що підтверджено об'єктивними доказами по справі. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків з утримання дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України й ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України). Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що відповідач [PERSON] матеріально забезпечений, є фізично здоровим, має постійне місце роботи. У примусовому порядку на утриманні відповідача інші неповнолітні діти й непрацездатні члени родини (утриманці) не перебувають, він має матеріальну змогу надавати допомогу на утримання дитини. Зазначені обставини визнані відповідачем у судовому засіданні. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітніх дітей судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання синів не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні своїх неповнолітніх дітей передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з їх утримання, чим порушує права дітей на достатній рівень життя. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, в зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визнає аліменти на утримання дітей у відсотковому співвідношенні - у розмірі однієї третьої частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, їх батька - [PERSON] Відповідно до вимог статей 81, 88 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved