Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

29.11.2018 року\~ позивач [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 06 червня 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 436. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-ОК № 112486, актовий запис № 1871. Причиною розпаду сімї є те, що між нею і [PERSON] склалися неприязні стосунки, які повязані з відсутністю взаємоповаги, взаєморозуміння, взаємної любові, а також різні погляди у неї та відповідача на сумісне життя. В звязку з цим виникають сварки та різні сімейні непорозуміння, що і призвело до припинення шлюбних відносин. З [PERSON] на даний час вони проживають окремо. Таким чином, їхня сімя розпалась повністю і перспектив на примирення не має. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який було укладено 06 червня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 06 червня 2008 року зроблено відповідний актовий запис № 436. Витрати за оплату судового збору в сумі 704,80 гривень стягнути з відповідача (а.с. 3-5). Ухвалою судді від 28 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 10 годину 00 хвилин 31 січня 2019 року (а.с. 15-16). Ухвалою суду від 31 січня 2019 року постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 11 годину 30 хвилин 07 березня 2019 року (а.с. 25-26). В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву, отримана судом 31.01.2019 року за вх. № 4083, в якій просила справу за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 23). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, отримана судом 07.03.2019 року за вх. № 9132, в якій просив справу за позовом [PERSON] до нього про розірвання шлюбу розглядати за його відсутності. Позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не зявились в судове засідання,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи,\~ що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 06 червня 2008 року\~ було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 06 червня 2008 року зроблено відповідний актовий запис № 436, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON] та дружини [PERSON], що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб, серії І-ОК № 064944, виданого 06 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 6). Встановлено, що подружжя від даного шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO], про що в матеріалах справи свідчить наявна копія свідоцтва про народження, серії І-ОК № 112486, видана відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області 22 жовтня 2008 року (а.с. 7). Встановлено, що спільне життя у подружжя не склалося, сімя фактично розпалася, шлюб існує формально. Позивач втратила до відповідача почуття, повагу та збереження шлюбу неможливе, так як суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сімї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб. Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу,\~ завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути предявлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З наявної в матеріалах справи заяви відповідача [PERSON] вбачається, що останній визнає позов позивачки в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, спільне життя у подружжя не склалось, шлюбні відносини між подружжям припинені,\~ подружжя не повязано спільним побутом, господарство сумісно не ведеться, подружжя мешкає окремо один від одного,\~ щодо надання строку для примирення подружжя заперечувало, наполягали на розірванні шлюбу, відповідачем визнано позов позивача, суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у звязку з чим, шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягають стягненню понесені нею при звернені до суду судові витрати у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок), понесення яких документально підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією (а.с. 2). На підставі викладеного та

Outcome: approved