Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

30.05.2017 [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим будинком за адресою: Одеська область, Ширяївський район, смт. Ширяєве, вул. Шевченко, 133 та виселення її з вказаного житлового будинку без надання іншого житлового приміщення зі зняттям з реєстраційного обліку, мотивуючи тим, що позивач є власницею вказаного житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 10.04.2003 року, а її дочка [PERSON] забажавши доглядати за своєї бабусею поселилася в даному будинку, однак постійні з її сторони пянки, скандали роблять неможливе їхнє співіснування в одному будинку. В добровільному порядку вирішити цей спір неможливо, тому вона була змушена звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд його задовольнити. В судовому засіданні відповідач позов не визнала, мотивуючи тим, що їй нема куди зараз йти та тим, що за весь період проживання в будинку вона також проводила поточний ремонт будинку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] є власницею житлового будинку за адресою: Одеська область, Ширяївський район, смт. Ширяєве, вул. Шевченко, 133, що стверджується копією договору купівлі-продажу від 10.04.2003 року (а.с. 9). В даному будинку з 22.08.2003 року прописана відповідач по справі, [PERSON], що підтверджується копією домової книги (а.с. 14-16). У звязку з тим, що відповідачем створюються негативні для спільного проживання умови, позивач змушена була звернутися з даним позовом до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 16.01.2012 року № 6-57цс12. Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян. Згідно з\~ст.156 ЖК України\~члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). Члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку (ч.3). До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій\~статті 64 цього Кодексу\~(тобто подружжя, їх діти, батьки та інші особи, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням (ч.4). Згідно з ст.157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відтак, власник житлового будинку має право вимагати в судовому порядку виселення членів його сім'ї, відповідно до ст.157 ЖК України, але тільки за наявності обставин, передбачених ч.1\~ст.116 цього Кодексу. Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верхованого суду України від 09.11.2005 року. У відповідності до ч.1\~ст.116 ЖК України\~якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Судом встановлено, що відповідач вселилася до позивача як член її сім'ї, однак в подальшому із-за спільного проживання між сторонами виникли сварки на побутовому грунті, у зв'язку з чим інспекторами поліції неодноразово виносились офіційні попередження відповідачу про неприпустимість вчинення правопорушень, а також Ширяївським районним судом Одеської області були винесені постанови про накладення адміністративного стягнення за ст. 173 КУпАП в вигляді штрафу. Таким чином, відповідач систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим для інших проживання з нею в одному житлі, а застосовані до неї заходи впливу - попередження поліції, суду та накладення штрафу судом виявились безрезультатними. Відтак, враховуючи норми ч.1ст.116 ЖК України, відповідач підлягає виселенню з житла позивача без надання іншого житлового приміщення. Зі змісту ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що підставою для зняття з реєстрації є рішення про виселення особи з житлового приміщення. Таким чином рішення суду про виселення особи житлового приміщення є підставою для зняття даної особи з реєстрації. В звязку з чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню,

Outcome: partial