Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

30 березня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 48, що розташована в будинку № 9-а по вулиці Доценка в м. Чернігові, оскільки відповідач не проживає в ньому з 2010 року без поважних причин. Позивач у судове засідання подала заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи по суті сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири №48, що розташована в будинку № 9-а по вулиці Доценка в м. Чернігові, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.05.2012 та копією витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.05.2012 № 34207602 (а/с 4, 5). У вказаній квартирі, крім позивача, зареєстровані також її син [PERSON] та колишній чоловік [PERSON], про що свідчить довідка про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 23.03.2018 № 1111 (а/с 6). Позивач зазначила, що шлюб між нею та [PERSON] було розірвано заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.09.2012, що набрало законної сили 09.10.2012 (а/с 7-8). Крім того, позивач вказала, що відповідач зареєстрований у вказаній вище квартирі, проте, не проживає за місцем реєстрації з 2010 року, участі у витратах на утримання квартири не приймає, чим ставить її у скрутне фінансове становище та перешкоджає вільному розпорядженню майном. Згідно акту від 22 березня 2018 року, посвідченого керуючим ОЖБК Деснянської районної у місті Чернігові ради, зі слів [PERSON] та [PERSON], відповідач фактично не проживає за місцем своєї реєстрації з 2010 року (а/с 9). Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власника майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, вимога позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved