Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

2 грудня 2013 року, [PERSON], звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO] право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою : [ADDRESS], що належав померлому на праві власності та на ? земельної частки (паю) із земель, що перебували в колективній власності колишнього КСП «Україна», що належала померлому на підставі сертифіката про право на земельну частку (пай), виданого на його ім.`я на підставі розпорядження Овідіопольської РДА № 546 від 29.08.2001 р., посилаючись на своєчасне прийняття нею спадщини та письмову відмову нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю в Державному реєстрі речових прав на спадковий будинок. Приймаючи участь в судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги своєї довірительки, але в подальшому в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, однак надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій повністю підтримав позов та просив суд слухати справу за його відсутністю (а.с. 38,107) . Відповідач, приймаючи участь у судовому засіданні визнав позов повністю, але в подальшому в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, однак надіслав суду свою письмову заяву, в якій просив суд слухати справу без його участі (а.с. 38,108). Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи та додатково надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Статтею 1217 ЦК України передбачено - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1222 ЦК України, передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частина 2 статті 1225 ЦК України зазначає, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. У відповідності зі ст. 1262 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтями 1258,1261 ЦК України передбачено - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини, з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, які постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, вони не заявили про відмову від неї. Статтею 1297 ЦК України передбачено - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна, як те передбачено ст. 1299 ЦК України. Згідно із ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 статті 1270 ЦК України зазначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пленумом Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами України земельного законодавства при розгляді цивільних прав» передбачено - член КСП, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті, успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України. Таким чином - право власності на земельну частку (пай) виникає не з моменту внесення членів КСП до списків, доданих до державного акту на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків - а з моменту передачі державного акту про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», підставами для такого виділення - є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Згідно із п. 11 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) - основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Суд з`ясував, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 08.11.2011 р. Першим Приморським ВДРАЦСу Одеського МУЮ і після його смерті, Овідіопольською РДНК Одеської області була заведена спадкова справа № 255/2011 (а.с. 11,40-106). Після смерті [PERSON], померлого [INFO], залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою : [ADDRESS], який належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Овідіопольської с/р 15.01.1996 р. на підставі рішення Овідіопольської с/р № 390 від 26.12.1995 р. та земельної частки (паю) з земель колишнього КСП «Україна», що належав померлому [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на його ім.`я на підставі розпорядження Овідіопольської РДА № 546 від 29.08.2001 р., що підтверджується інформацією КП «Овідіопольське РБТІ» № 3932 від 02.12.2011 р., матеріалами інвентаризаційної справи на спадковий будинок № 1622 (початої 12.01.1976 р.), інформацією Овідіопольського Держкомзему № 18-18-15/600 від 03.04.2012 р. і витягом з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Позивачка є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується копією актового запису про шлюб № 99 від 19.11.1994 р., штампом про шлюб у паспорті відповідачки та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 19.11.1994 р. (а.с. 14,71-74,91). Після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO], позивачка, як спадкоємиця першої черги, яка на момент смерті свого чоловіка проживала з ним однією сім`єю і була зареєстрована за адресою : [ADDRESS], прийняла спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України і крім того, 26.11.2013 р., у відповідності до діючого законодавства звернулася до нотаріальної контори з письмовою заявою та прийняла спадщину згідно ст.ст. 1269,1270. Однак позивачка отримала письмову відмову нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю в Державному реєстрі речових прав на спадковий будинок (а.с. 90,102). Рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 23.05.2012 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.05.2013 р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.08.2013 р. - був задоволений позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок і земельний пай в порядку спадкування за законом, визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом, після смерті його сина [PERSON], померлого [INFO], на ? частину спадкового майно, у вигляді - житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою : [ADDRESS], який належав померлому [PERSON] на праві власності та земельної частки (паю) з земель колишнього КСП «Україна», що належав померлому [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на його ім.`я на підставі розпорядження Овідіопольської РДА № 546 від 29.08.2001 р. та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі у розмірі 3739 грн. 60 коп. (а.с. 82-89). Таким чином, на сьогоднішній день за відповідачем [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом, після смерті його сина [PERSON], померлого [INFO] на ? частину спірного спадкового майна. Враховуючи вищевикладене, а також приписи вищевказаної статті 1261 ЦК України та статті 1267 ЦК України, якою передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними - суд дійшов висновку, що позивачка, як спадкоємець першої черги, на рівні з відповідачем, як дружина померлого, має право на ? частину спадкового майна, після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO] З вищезазначених підстав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved