Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

30 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON], Відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції про визнання права власності на автомобіль та виключення з акту опису та арешту майна. Ухвалою суду від 22.11.2017р. залучено до участі у справі як співвідповідача ПАТ АБ «Укргазбанк». В обґрунтування позову зазначає, що 31.07.2014р. позивач домовився із відповідачем про придбання у нього автомобіля Toyota Avensis, 2007 року випуску, кузов шасі №SB1BR56L90E225098 реєстраційний номер [NUMBER]. З метою розрахунку за вказаний автомобіль, позивач передав відповідачу 82000,00 грн. на підтвердження чого, відповідачем було написано розписку про отримання коштів від позивача за продаж автомобіля, та ніяких претензій стосовно укладеної угоди до позивача не має. Оскільки між сторонами було досягнуто усіх істотних умов угоди, то відповідач видав на імя позивача довіреність від 31.07.2014р., надавши йому повноваження щодо повного розпорядження, користування та володіння транспортним засобом, як його власника. Відповідно до умов розписки відповідач зобовязався зняти транспортний засіб з реєстрації, однак цього не зробив посилаючись на фінансові проблеми. В серпня 2017р. при спробі зняти з обліку автомобіль, позивачу стало відомо, що на майно, яке належить відповідачу постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції [PERSON] від 07.12.2015р. накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження у виконавчому провадженні ВП №48166421, в тому числі на автомобіль Toyota Avensis, 2007 року випуску. За таких обставин, вважаючи даний автомобіль таким, що належить позивачу на праві власності. Останній звернувся з даним позовом до суду за захистом порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Позивач в судове засідання не зявився, однак його представник [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, оскільки в липні 2014р. дійсно продав спірний автомобіль позивачу. Будь-яких обмежень на автомобіль на той час не було, в іпотеці чи заставі він не перебував. Представник відповідача ДВС [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що Хотинський РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області не заявляє у даній справі самостійних вимог та не заперечує проти задоволення позовних вимог. В письмових запереченнях вказав на дії здійсненні у виконавчому провадженні ВП №48166421 та звернув увагу на те, що договір купівлі-продажу транспортного засобу та нотаріальне доручення на повне розпорядження ним були укладені 31.07.2014р., тобто до початку здійснення виконавчого провадження та встановлених обтяжень. Представник відповідача ПАТ АБ «Укргазбанк» в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи, про причини не повідомив. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.07.2014р. згідно усної домовленості між [PERSON] та [PERSON], останній продав автомобіль Toyota Avensis, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], у звязку з чим отримав грошові кошти в сумі 82000,00 грн. та передав вказаний автомобіль [PERSON] в належному технічному стані у повне розпорядження, при цьому [PERSON] зобовязався зняти транспортний засіб з реєстрації в Новоселицькому ВРЕВ ВДАІ УМВС України в Чернівецькій області, про що свідчить розписка від 31.07.2014р. (а.с.5). Також, 31.07.2014р. [PERSON] видав на імя [PERSON] та [PERSON] довіреність експлуатувати з правом керування автомобілем Toyota Avensis, 2007 року випуску, а також укладати договір позички, оренди, міни, продажу у відношенні цього автомобіля. Дана довіреність діє 10 років та посвідчена державним нотаріусом Другої Чернівецької нотаріальної контори (а.с.6). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 23.07.2010р. №САА 839846 власником автомобіля Toyota Avensis, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] (а.с.7). 08.12.2014р. Хотинським районним судом видано виконавчий лист про стягнення заборгованості по кредитному договору з [PERSON] на користь ПАТ АК «Укргазбанк» в розмірі 69\~293,99 доларів США та 10\~870,11 грн., а також судові витрати в сумі 3654,00 грн. (а.с. 24). Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції від 16.07.2015р. відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа (а.с.23). Згідно листа №27/24/7343-20 від 25.11.2015р. територіального сервісного центру 7343 регіонального сервісного центру МВС у Чернівецькій області за [PERSON] зареєстровано транспортний засіб Toyota Avensis, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 29). Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції від 07.12.2015р., при примусовому виконанні виконавчого листа №724/1139/14, виданого 24.10.214р. Хотинським районним судом накладено арешт на майно боржника [PERSON] в тому числі на автомобіль Toyota Avensis, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.9). Одночасно державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника в тому числі автомобіля Toyota Avensis, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.10). Судом встановлено, що листом від 08.08.2017р. Хотинський РВ ДВС розяснив позивачу право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту, якщо він вважає себе власником майна, на яке накладено арешт (а.с.11). Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст. 317 ЦК України). Згідно зі ст. 321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). На підставі ст. 392 ЦК України власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 3\~ст. 244 ЦК України\~визначено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Відповідно до ч.1ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. За ч.1\~ст. 638 ЦК\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Належною формою договору купівлі-продажу автомобіля є письмова, що відповідає положенню п.3 ч.1ст.208 ЦК. Відповідно до\~ст.655 ЦК, за договором купівлі - продажу одна сторона продавець передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні покупцеві, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Особливості договору купівлі - продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим\~Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, встановлена єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів передбачає реєстрацію, накопичення, узагальнення, зберігання і передачу інформації про такі засоби та відомостей про їх власників, які вносяться до Єдиного державного реєстру МВС (пп. 1-3 порядку). Згідно з п. 7 Порядку (в редакції на момент виникнення правовідносин), власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобовязані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції, забороняється. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Таким чином, до вчинення вищевказаних дій продавець транспортного засобу не вправі його відчужувати, а покупець - набути право власності на транспортний засіб.\~\~\~\~ Спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ та залишається зареєстрованим за відповідачем [PERSON]. Заява від останнього про зняття з обліку автомобіля не подавалась, як і не подавалась самим позивачем і огляд автомобіля органами ДАІ не здійснювався, а тому в позивача не виникло право власності на автомобіль. Суд вважає, що ні розписка, ні довіреність, не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що позивач, як на підставу переходу до нього права власності посилається на довіреність, посвідчену 31.07.2014 року, в якій зазначено, що [PERSON] уповноважує [PERSON] експлуатувати з правом керування та розпоряджатися на власний розсуд належним йому автомобілем. Станом на момент посвідчення зазначеної довіреності перешкод для зняття автомобіля з обліку у [PERSON] і передачі його у власність позивача в установленому законом порядку, виходячи з наявних у справі доказів, не існувало. Крім того, не існувало і перешкод у позивача для зняття автомобіля з обліку. Разом з тим, спірний транспортний засіб не було знято з обліку в органах ДАІ. Оскільки за позивачем спірний автомобіль зареєстрований не був, право власності у нього не виникло, то підстав для застосування такого способу захисту як визнання права власності за відсутності підстав, з якими закон пов'язує можливість застосування судом вказаного способу захисту цивільних прав та інтересів не вбачається. Не приймаються до уваги твердження представника позивача про те, що державний виконавець не вправі був накладати арешт на спірний автомобіль, оскільки кредитний договір було забезпечено предметом іпотеки, вартість якої була б достатньою для погашення кредитної заборгованості. Судом звертається увага на те, що постанова державного виконавця про накладення арешту від 07.12.2015р. боржником не оскаржувлась і є чинною. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на автомобільToyota Avensis, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] безпідставні, у звязку з чим не підлягають задоволенню. Оскільки у задоволенні позову в частині визнання права власності на спірний автомобіль відмовлено, вимога про виключення з акту опису та арешту майна від 07.12.2015р. є похідною,\~а тому в її задоволенні також слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, у звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed