Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дитину, вирішити питання судових витрат. В заяві зазначила, що 26 грудня 2014 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Позивачка посилається на те, що їх спільна дочка [PERSON], [INFO], перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та просив стягувати з відповідача аліменти в розмірі 400 грн. щомісяця. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів держави, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем немає. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-КЕ № 218877, виданого 25.02.2015 року виконавчим комітетом Старосанжарської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області Полтавської області, актовий запис № 2, у [PERSON] та [PERSON] 03 червня 2012 року народилася дочка [PERSON] (а.с. 5). Згідно свідоцтва про шлюб серії І-КЕ № 128293, виданого Старосанжарською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 26.12.2014 року, [PERSON] уклав шлюб з Чорняк (після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON] (а.с. 4). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані особисто утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлює, що у 2015 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2015 року 1032 гривень, з 1 вересня 1167 гривень. Враховуючи рівний обовязок батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в сумі 583 грн. 50 коп., що становить половину від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачкою не було обґрунтовано вимоги про стягнення аліментів в розмірі 2000 грн., та не надано доказів на підтвердження необхідності таких витрат на дитину. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання (ст. 367 ЦПК України). Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, в розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Згідно квитанції № 98 від 31.08.2015 року, виданої адвокатом [PERSON] (а.с. 7), позивачка понесла витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial