Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

30.06.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищеозначеним позовом, вказуючи на те, що 10.10.2008 року вона уклала з відповідачем договір оренди землі сільськогосподарського призначення належної їй на праві приватної власності земельної ділянки площею 6, 47 га, розташованої на території Чкалівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії І-ХС № 00553. Цей договір було зареєстровано у Державному реєстрі земель Новотроїцького районного відділу Херсонської регіональної філії ДП «Центру ДЗК» 04.1 1.2009 року за № 4АА002326-0400972700186. Відповідно до п. 9 цього договору «орендна плата виплачується орендарем у формі в розмірі: 15083,17 х 3,022 х 2,6% = 1185,12 за один державний акт на рік. В такому розмірі, із застосуванням належної індексації землі за відповідний рік, і сплачує відповідач позивачу орендну плату, утримуючи 15% податку з доходів фізичних осіб. Пунктом 11 договору передбачено: «Розмір орендної плати переглядати на вимогу однієї із сторін один раз на рік в порядку, встановленому законом». Однак за весь час оренди, до 2015 року, жодна із сторін не заявляла про бажання внести зміни до цього договору. Пунктом 19-1 постанови Кабінету Міністрів України № 1185 від 31.10.2011 року «Про внесення змін до Методики грошової оцінки сільськогосподарського призначення та населених пунктів» передбачено, що «Показники нормативної грошової оцінки гектара ріллі окремої земельної ділянки, проведеної станом на 1 липня 1995 року, застосовуються із коефіцієнтом, що визначений абзацом другим пункту 5 цієї Методики». А пункт 5 доповнено абзацом такого змісту: «Для врахування змін у рентному доході, який створюється при виробництві зернових культур, до показників нормативної грошової оцінки ріллі, проведеної станом на 1 липня 1995 року (з урахуванням індексації), застосовується коефіцієнт 1, 756». Більшість орендарів землі сільськогосподарського призначення Новотроїцького району з 2012 року почали цей коефіцієнт застосовувати, внаслідок чого розмір виплачуваної орендної плати збільшився у 1,756 разів. Восени 2014 року позивач звернулася особисто до керівника відповідача з проханням переглянути розмір Орендної плати, на що отримала відмову. Просить внести зміни до вищевказаного договору, виклавши п. 5 договору: «нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 26\~486, 05 грн.» та п. 9 «орендна плата виплачується орендарем у грошовій формі в розмірі: 26\~286, 05 грн.? коефіцієнт індексації ? 3% за один державний акт на рік». Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судові засідання призначені на 30.07.2015 року та 26.08.2015 року не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ЗУ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року № 1166-VІІ, який набрав чинності 01.04.2014 року, внесено зміни до Податкового кодексу України. Так, згідно вимог підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення 3 % нормативної грошової оцінки; для інших категорій земель трикратного розміру земельного податку і не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Таким чином, ПК України на законодавчому рівні визначено розмір орендної плати, тобто орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду орендної плати, що для земель сільськогосподарського призначення становить не менше 3 % від розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та на даний час за спірним договором не відповідає вимогам чинного законодавства. Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Стаття 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 23 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Пунктом 11 укладеного між сторонами договору передбачено перегляд розміру орендної плати один раз на рік на вимогу однієї із сторін. Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved