Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

29.12.2018 позивач звернулась з зазначеним позовом. В обгрунтування позову зазначає, що у 2014 вона отримала від банку АТ «Банк Ренесанс капітал» кредитну карту, на які відповідачем надано позивачу кредитні кошти на загальну суму 17900 грн. у 2018 позивач дізналась, що 09.01.2018 постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження №ВП 55443898 щодо виконання виконавчого напису щодо звернення стягнення заборгованості [PERSON] за кредитним договором, укладеним між [PERSON] та АТ «Банк ренесанс капітал», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ «ПУМБ». Сума заборгованості відповідно до виконавчого напису складає 39978,61 грн. Позивач зазначає, що виконавчий напис вчинено з порушенням закону, так як заборгованість не є безспірною, також банком пропущено строк, протягом якого міг звернутись із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Окрім того, у порушення ЗУ «Про забезпечення вимог кредитора та реєстрацію обтяжень» банком не було надіслано письмове повідомлення [PERSON] . У зв`язку з чим позивач просить визнати таким, що підлягає виконанню виконавчий напис №2047 від 17.10.2017, вчинений приватним нотаріусом Хара Н.С., повернути стягнуті, за виконавчим написом нотаріуса суму доходу у сумі 2227,27 грн, стягнути сплачену суму судового збору. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовну заяву, просили задовольнити, з підстав, викладених у позові. У подальшому позивач [PERSON] та її представник [PERSON] звернулись до суду з заявами про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення, у разі неявки відповідача у судове засідання. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Третя особа приватний нотаріус Хара Н.С. у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, рішення постановити згідно чинного законодавства (а.с.112). Третя особа приватний виконавець Родін Г.В. у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с.39) Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази\~ подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів\~\~змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача та її представника ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 24.04.2013 [PERSON] підписала у АТ «Банк Ренесанс капітал» пропозицію укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферта) (а.с.106). Як вбачається з позовної заяви, позивач [PERSON] , на підставі зазначеної пропозиції, отримала у 2014 році від банку АТ «Банк Ренесан капітал» кредитну картку, а у 2015 році другу кредитну картку, на загальну суму 17900 грн. ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Банк Ренесанс капітал» (п. 1.1 статуту ПАТ ПУМБ» (а.с. 94-97). 17.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Г.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №2047, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №26258028890093 від 24.04.2013. Строк платежу настав. Боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 02.10.2016 по 02.10.2017, сума заборгованості складає 39978,61 грн, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 17900 грн, прострочена заборгованість за комісією 20 грн, прострочена заборгованість за процентами 21511,31 грн, строкова заборгованість за процентами 547,30 грн (а.с.91). 09.01.2018 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Г.В. відкрито виконавче провадження №ВП 55443898 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Хара Н.С., звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с. 8-9). Виконавчий напис вчинений на підставі\~статей 87-91 ЗУ «Про нотаріат»\~та пункту 2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~(далі\~Закону) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року за наслідками розгляду цивільної справи № 756/7916/15-ц. Приватним нотаріусом суду, на виконання ухвали про витребування доказів, надано копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис №2047 від 17.10.2017. З зазначених документів вбачається, що банком надано виписку з рахунку про розмір заборгованості (а.с. 39). Надана банком та оцінена нотаріусом як виписка з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення (а.с.105), проте за своїм змістом зазначена виписка є звітом заборгованість. Отже, наданий відповідачем нотаріусу витяг про заборгованість відповідача перед банком не є випискою з рахунку боржника та в ньому не зазначено суми заборгованості щодо зобов`язань позичальника погашати кредит і сплачувати відсотки за користування кредитом протягом дії кредитного договору та відсутня інформація стосовно строків погашення кредитної заборгованості. Окрім того, з надано витягу не вбачається механізму нарахування процентів, який би пояснював нарахування процентів у розмірі, що значно суму заборгованості за кредитом. За таких обставин, враховуючи, що первинні облікові документи, оформлені у порядку, визначеному\~статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік», а саме банківська виписка, яка має статус первинного документу, що підтверджено переліком типових документів, затвердженим\~наказом Мінюсту від 12 квітня 12 року № 578/5, нотаріусу надані не були, а з довідки, яка надана Банком, неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, підстав вважати, що розмір заборгованості позивача перед банком, зазначений у виконавчому написі, є безспірним, немає. Отже, на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, розмір заборгованості за кредитним договором, який значиться у виконавчому написі нотаріуса, викликає сумнів щодо правильності нарахування кредитної заборгованості, зокрема правильності нарахування процентів за користування кредитом. Як зазначено позивачем та підтверджується копіями квитанцій, долучених до матеріалів справи, з позивача [PERSON] на користь відповідача ПАТ «ПУМБ» було стягнуто 1599,54 грн в рахунок погашення боргу за виконавчим написом (квитанція від 26.12.2018) та 450 грн в рахунок повернення авансового внеску по виконавчому напису (квитанція від 26.12.2018) (а.с.12). Статтею 1212 ЦК України\~визначені загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Згідно з зазначеною нормою\~ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути 'майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; і повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. За наведених обставин, оскільки стягнення з доходу [PERSON] відбулось за виконавчим написом, який судом визнано таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги щодо повернення стягнутих коштів у загальній сумі 2049,54 грн. Вимога [PERSON] про стягнення з відповідача ПАТ «ПУМБ» суми у розмірі 177,73 грн, не підлягає задоволенню, так як з наданої квитанції вбачається, що зазначена сума стягнута в рахунок оплати основної винагороди приватного виконавця та перерахована на користь приватного виконавця Родіна Г.В. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial