Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

3 березня 2015р. позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 11 жовтня 1997р. вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Спільне проживання із відповідачем припинено з грудня 2014р. Проживають вони окремо один від одного, за різними адресами, не ведуть спільного господарства, матеріальну допомогу на утримання дитини, тобто гроші в сім'ю він перестав давати, тому вона змушена одна утримувати матеріально дитину. Окрім того, на цей час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, а тому в неї відсутні будь-які доходи на утримання. Добровільно він не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Він офіційно працює, має щомісячну заробітну плату та може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів заробітку до настання повноліття дитини до [INFO] Посилаючись на те, що вона позбавлена належним чином утримувати малолітню дитину, просить постановити рішення про стягнення аліментів із відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття до [INFO], а також стягнути витрати на правову допомогу у сумі 500грн. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просила стягувати із відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх заробітків (доходів) щомісячно та 500грн. витрат на правову допомогу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав і згоден сплатити 500грн. витрат на правову допомогу. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4).Він працездатний і може сплачувати аліменти на утримання сина. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Згідно зі ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому частина заробітку, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути із відповідача аліменти на дитину у судовому порядку, починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду з 3 березня 2015р. та до настання повноліття малолітньої дитини, оскільки відповідач є батьком дитини та зобов'язаний матеріально її утримувати. Встановлено, що відповідач як батько зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на дитину. Інших утриманців він не має. Суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача по стягненню аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243грн.60коп, а також витрати позивача на правову допомогу у сумі 500грн. (а.с.8)

Outcome: approved