Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

4 липня 2020 року [PERSON] направила до суду вказаний позов, в якому просить починаючи з 4 липня 2020\~року стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частин від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них [INFO] народилась дочка [PERSON] , яка проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Заявниця зазначає, що їй відомо, що відповідач вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2012 року був засуджений з призначенням покарання у виді позбавлення волі, де він зараз їй не відомо, допомоги на утримання дитини не надає. Відзиву на позов відповідачем до суду не подано. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 липня 2020\~року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у вступному слові в судовому засіданні позов підтримала із викладених в ньому підстав. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином за останнім відомим місцем його реєстрації та викликався шляхом розміщення повідомлення про судове засідання на інтернет-сайті суду. Відповідно до відкритої інформації з Державного реєстру судових рішень, випливає, що [PERSON] вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 27 липня 2012 року засуджений за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 115, ч.3 ст. 186 КК України, призначено покарання - 9 років позбавлення волі. У передбаченому ч.6 ст. 187 ЦПК України порядку для встановлення місця перебування [PERSON] судом 22 вересня 2020 року направлені запити до начальника СІЗО УДДУ ПВП у Черкаській області Дяченка Р.А.; Черкаської виправної колонії №62; Філії державної установи «Центр пробації» в Черкаській області. На час розгляду справи судом не здобуті відомості щодо фактичного перебування відповідача [PERSON] . За таких обставин, враховуючи клопотання позивача, суд постановив ухвалу, яку внесено до протоколу судового засідання, про розгляд справи за відсутності відповідача із ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20\~листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27\~вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст.\~180\~Сімейного Кодексу\~України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом установлено, що з 16 серпня 2008 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкас від 28 листопада 2011 року. (а.с. 6) [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON] . (а.с.5) Відповідно до ч. 1 ст.\~181\~СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пред`явлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дитину. Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу\~визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50\~відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20\~листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Положення ч.\~ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.\~ст. 181, 182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами, враховувати матеріальне становище сторін, а також має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Відповідно до Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2020\~рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020\~року 2218\~гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Судом не здобуто доказів про те, чи працює офіційно відповідач, а також обставин, які б давали підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дитини у меншому розмірі, ніж просить позивач. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на\~дитину присуджуються\~за рішенням\~суду від\~дня пред`явлення\~позову. З огляду на викладене, позов у частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі, починаючи з 4\~липня 2020\~року і до досягнення дитиною повноліття. Разом з цим, суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до\~ст.192\~Сімейного кодексу\~України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Оскільки це рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п.\~3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved