Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

31.03.2014р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, який мотивує тим, що між ними 20.06.2006р. було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого банк надав, а відповідач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 3400,00грн. у \~вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків, у звязку з чим утворилась заборгованість станом на 28.02.2014р. в сумі 12755,57 грн., яка\~ складається з заборгованості за кредитом 2721,10 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 10034,47 грн. З урахуванням суми заборгованості в розмірі 3073,28 грн., яка була стягнута з [PERSON] за судовим наказом Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 23.10.2008р., розмір заборгованості, що підлягає стягненню, становить 9682,29 грн. Також стягненню підлягає штраф (фіксована частина) 500,00грн., штраф (процентна ставка) 484,11грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 10666,40грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 121,80грн. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03.06.2014р. в задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19.08.2014р. вказане судове рішення залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 29.04.2015р. вищевказані судові рішення скасовані і справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. \~ \~ \~ Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, просить його задовольнити, додатково пояснив, що строк дії кредитної картки, що видавалась відповідачу на виконання кредитного договору, визначений по 07 місяць 2009р., тобто по 31 липня 2009р. На новий строк картка не перевидавалась, відповідачем не отримувалась. Кредитний договір на даний час є пролонгованим і чинним. Останній платіж був здійснений відповідачем на погашення кредиту 01.07.2008р. і до теперішнього часу ніяких платежів більше не вносилось. Остаточна заборгованість по тілу кредиту виникла станом на 30.04.2012р. у звязку з чим вважають, що строк невиконання зобовязання настав саме цієї дати. В 2008р. банк звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідача за цим же кредитним договором і такий наказ був виданий, звернутий до примусового виконання. \~ \~ \~ \~ Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, причини неявки не\~ повідомив. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.\~ Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~ Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. \~ \~ \~ \~ Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~ Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що між сторонами 20.06.2006р. було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав, а відповідач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 3400,00грн. у \~вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.6.5,6.6 Умов та Правил надання банківських послуг, які разом з Заявою, Памяткою клієнта та Тарифами є складовою договору про надання банківських послуг, клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за користування ним, по перевитрачанню кредитного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором; у випадку невиконання обовязків за Договором на вимогу Банку виконати зобовязання по поверненню кредиту. Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна сторона не проінформувала іншу про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. Відповідно до п.3.1.1, 3.1.3 Правил користування платіжною картою строк дії карти зазначений на лицевій стороні Карти (місяць і рік) карта діє до останнього календарного дня зазначеного місяця. По закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнту карти з новим строком дії, якщо раніш не надійшла письмова заява клієнта про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картковому рахунку та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Відповідно до п.5.2 Правил користування платіжною картою погашення кредиту поповнення картрахунку утримувача картки здійснюється шляхом внесення коштів в готівкому чи безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Відповідно до п. 5.3 Правил строки та порядок погашення по кредиту по платіжним карткам з встановленим мінімальним платежем наведені в памятці клієнта, яка є невідємною частиною Договору. Відповідно до п.5.7 Правил користування платіжною картою Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому чи у визначеній Банком частині у випадку невиконання держателем своїх боргових зобовязань та інших обовязків по даному Договору. Згідно Заяви відповідача від 20.06.2006р., яка є складовою кредитного договору, погашення кредиту здійснюється щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. На виконання банком свого обовязку по наданню кредиту позичальнику видана кредитна картка №4149605334447539. Згідно скріншоту кредитної картки №4149605334447539 строк її дії становить 07/09. Судом встановлено, що відповідач неналежним чином здійснювала свої зобовязання по поверненню отриманих кредитних коштів, нерегулярно та не в повному обсязі здійснювала погашення кредиту, останній платіж здійснила 01.07.2008р. Згідно наданого суду розрахунку заборгованість відповідача перед банком за вищевказаним кредитним договором станом на 28.02.2014р. становить 12755,57грн. і\~ складається з заборгованості за кредитом 2721,10 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 10034,47 грн. Також Банком нарахований штраф (фіксована частина) 500,00грн., штраф (процентна ставка) 484,11грн. 23.10.2008р. за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» Хортицьким районним судом м.Запоріжжя виданий судовий наказ №2н-2287/2008р. про стягнення з Федукової (Кучик, [PERSON]) І.В. заборгованості за вищевказаним кредитним договором в сумі 3073,28грн. Вказаний судовий наказ звертався стягувачем до примусового виконання. При вирішенні даної цивільної справи суд виходить з того, що під час судового розгляду даного позову відповідач [PERSON] (Кучик, Федукова) І.В. подала заяву про застосування строку позовної давності до позовних вимог. Згідно ст.257 та ч.3 ст.267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. За висновками Верховного Суду України про застосування ст.257 ЦК України до правовідносин із використанням платіжної картки як засобу надання/отримання кредитних коштів, викладених в постанові №6-14цс14 від 19.03.2014р., яка є обов'язковою для застосування судами в силу ст. 360-7 ЦПК України, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору. Крім того, відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку, а також у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному, так і наказному провадженні, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває строк позовної давності. Зясувавши повно, всебічно та обьєктивно обставини справи та надані сторонами докази в їх сукупності, взаємозвязку та достатності, суд приходить до висновку, що звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач пропустив 3-річний строк позовної давності, на застосуванні якого просить відповідач, що у відповідності до ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови у позові. При цьому, суд виходить з того, що укладений між сторонами кредитний договір передбачав щомісячне погашення кредитних коштів рівними платежами і застосування кредитної картки як засобу надання/отримання кредиту. У звязку з порушенням відповідачем свого обовязку по сплаті щомісячних платежів, позивач мав право заявити вимоги про їх стягнення в межах 3-річного строку позовної давності, перебіг якого повинен починатися з моменту настання строку сплати чергового щомісячного платежу, а щодо вимог про повне повернення кредитних коштів з моменту закінчення строку дії картки. Судом встановлено, що строк дії кредитної картки, виданої банком відповідачу на виконання умов кредитного договору, визначений по 07/2009, тобто закінчується 31.07.2009р. Після закінчення вказаного строку нова картка Банком не перевипускалась, позичальнику не видавалась. До закінчення строку дії картки кредитні кошти відповідачем банку повернуті не були. Ці обставини в судовому засіданні представник позивача не оспорював. Такими чином, суд вважає, що перебіг 3-річного строку позовної давності за вимогами про повне повернення кредитних коштів та інших передбачених договором платежів в даному випадку почався 01.08.2009р. і скінчився 01.08.2012р. З даним позов позивач звернувся до суду 31.03.2014р., тобто поза межами встановленого законом строку позовної давності, у звязку з чим підстав для задоволення позову немає. Крім того, суд зазначає, що в межах строку дії кредитної картки у звязку з порушенням позичальником своїх обовязків по щомісячному погашенню кредиту Банк звернувся до суду з заявою про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором і така заборгованість була судом стягнута. Звернення до суду з заявою про видачу судового наказу перериває строк позовної давності за вимогами про стягнення відповідних щомісячних платежів і з цього моменту він починається заново. Але, враховуючи, що судовий наказ було видано 23.10.2008р., 3-річний строк позовної давності у звязку з його перериванням скінчився 23.10.2011р. Ця дата знаходиться в межах строку позовної давності за вимогами про повне повернення кредитних коштів, який повинен обчислюватися з моменту закінчення строку дії кредитної картки, тобто з 01.08.2009р. по 01.08.2012р. Судом встановлено, що відповідач до теперішнього часу ніяких платежів на повернення кредитних коштів не здійснював, що могло б свідчити про визнання нею свого боргу. Тобто строк позовної давності у звязку з цими обставинами також не переривався. При постановленні рішення суд не приймає уваги посилання представника позивача на те, що на даний час договір є чинним в силу автоматичної пролонгації і тому строк позовної давності не пропущений, оскільки, як вже вказувалось строк позовної давності у правовідносинах із застосуванням платіжних карток починається з моменту закінчення строку дії картки, а не з моменту закінчення строку дії договору. Також суд не приймає до уваги доводи представника позивача відносно того, що повний строк повернення кредитних коштів настав 30.04.2012р., оскільки це суперечить умовам укладеного між сторонами кредитного договору, згідно з якими кредит повинен бути повернутий до закінчення строку дії кредитної картки. Той факт, що строк предявлення судового наказу, який був виданий банку 23.10.2008р., на даний час не сплинув у звязку з його перериванням в силу повернення виконавчого документа стягувачу, в даному випадку не впливає на вирішення справи, оскільки ці обставини не тягнуть переривання строку позовної давності. На підставі вищевикладеного, в задоволенні позову слід відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed