Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

29 листопада 2016 року, представник позивачів звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 1320/4482ECLKBPS від 10.02.2014 р. на суму 35400 грн., згідно якого відповідач отримав вказані кредитні кошти. 21.07.2015 р. між позивачами та ПАТ «Платинум Банк» був укладений договір факторингу № 20150721-Г, відповідно до умов якого, останні відступили позивачам право вимоги до відповідача грошових коштів за вищевказаним кредитним договором, включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі, а саме, відповідно до додатку № 1 до договору факторингу, позивачі набули права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором в сумі 51492,10 грн., з яких : 30767,23 грн. - основна заборгованість, 7689,04 грн. - заборгованість за процентами та комісією, 13035,83 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості, про що було поставлено до відома відповідача письмовим повідомленнями про відступлення права вимоги на користь позивачів, вказані суми до цього часу не були сплачені відповідачем, і які представник позивачів у позові просив суд стягнути з відповідача та судовий збір 1378 грн. Представник позивачів в судове засідання не з`явився, надавши до свого позову письмове клопотання, в якому позов підтримав у повному обсязі та на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутності, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення по справі (а.с. 35). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою Овідіопольського РВ ГУДМС України в Одеській області № 4243 від 02.12.2016 р. про те, що [PERSON], [INFO] за обліками АДК Овідіопольського РВ станом на 04.04.2016 р. значиться знятим з реєстраційного обліку та поштовим повідомленням з відміткою листоноші «за закінченням терміну зберігання», причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав (а.с. 32,38). Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено зобов'язання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, відповідно до ч.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За умовами ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Приписами статей 525,526 ЦК України передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Також, статтею 617 ЦК України передбачено - особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд встановив, що між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 1320/4482ECLKBPS від 10.02.2014 р. на суму 35400 грн., згідно якого відповідач отримав вказані кредитні кошти (а.с. 5-8). 21.07.2015 р. між позивачами та ПАТ «Платинум Банк» був укладений договір факторингу № 20150721-Г, відповідно до умов якого, останні відступили позивачам право вимоги до відповідача грошових коштів за вищевказаним кредитним договором, включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі, а саме, відповідно до додатку № 1 до договору факторингу, позивачі набули права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором в сумі 51492,10 грн., з яких : 30767,23 грн. - основна заборгованість, 7689,04 грн. - заборгованість за процентами та комісією, 13035,83 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості, обґрунтований та зроблений у відповідності до діючого законодавства України розрахунок якої, був зроблений позивачами і наданий суду, і про що було поставлено до відома відповідача письмовим повідомленням про відступлення права вимоги на користь позивачів (а.с. 11-19). Станом на дату винесення рішення, доказів погашення заборгованості, відповідачем суду не надано і відповідно у суду вони відсутні. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними документально, які найшли своє підтвердження в судовому засіданні та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім суми заборгованості за невиконання умов кредитного договору, з відповідача, на користь позивачів, підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за розгляд справи 1378 грн., які були підтверджені позивачами документально (а.с. 2).

Outcome: approved