overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

9 лютого 2015 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина на майно - житловий будинок з надвірними будівлями, однак отримати в Локачинській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на нього не може через відсутність правовстановлюючих документів. Заповіт не посвідчувався. Інший спадкоємець - сестра спадщину не прийняла. Просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на будинок [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, зазначених у позовній заяві і пояснив, що проживає в даному будинку, утримує та ремонтує його. Відповідач у судове засідання не з'явилася вдруге, хоча своєчасно була повідомлена про дату і час розгляду справи судовими повістками, надісланими рекомендованим листом з рекомендованим повідомлення. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач прийняв спадщину, що підтверджується спадковою справою № 154/2013 від 27.08. 2013 року. Спірне майно належало спадкодавцю, що підтверджується довідкою Війницької сільської ради Локачинського району №522 від 15.07.2013 року (а.с. 7). Відповідач не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Так як на момент відкриття спадщини спадкодавцю належало право власності на спірне майно, то суд прийшов до висновку, що право власності на нього переходить до позивача, як спадкоємця за законом і за ним необхідно визнати право власності на будинок з господарськими спорудами. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

9 лютого 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 20 липня 2013 року з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народилася дочка [PERSON]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Її коштів для повноцінного утримання їх спільної дитини не вистачає. Відповідач на даний час працює у ФОП [PERSON] м. Конотоп, регулярно отримує заробітну плату, має задовільний стан здоров'я. За таких обставин просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. До початку судового розгляду позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач також надав суду заяву про визнання позовних вимог і про розгляд справи без його участі. Судом встановлено, що сторони з 20 липня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народилася дочка [PERSON]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а. с. 4). Сторони разом не проживають. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Матеріально забезпечувати дочку в добровільному порядку відповідач відмовляється. [PERSON] на даний час офіційно працевлаштований, працює в ФОП [PERSON], регулярно отримує заробітну плату, має задовільний стан здоров'я. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач повністю визнав позовні вимоги, суд дійшов до висновку про задоволення позову. В силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

9 лютого 2015 року прокурор Погребищенського району Вінницької області звернулася в суд з заявою про визнання спадщини відумерлою, вказуючи, що [INFO] помер [PERSON], який згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії BH №0296417, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією 24.12.2004р., мав право на земельну частку (пай), розміром 3,40 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Морозівської сільської ради. Ніхто зі спадкоємців ні за заповітом, ні за законом про оформлення права на спадщину не зверталися. В судовому засіданні прокурор вимоги заяви підтримала, просила визнати відумерлою спадщину на земельну ділянку, розміром 3,40 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Морозівської сільської ради, що відкрилась після смерті [PERSON] та визнати право на неї за територіальною громадою Морозівської сільської ради Представники Погребищенської районної державної адміністрації та відділу Держкомземагенства до суду не з'явилися, подали заяву в якій заявлені вимоги визнали в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечували. З`ясувавши позицію заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. Встановлено, що після смерті [PERSON]. відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай), розміром 3,40 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Морозівської сільської ради, що належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії BH №0296417 виданого Погребищенською районною державною адміністрацією 24.12.2004р. Спадкоємців ні за законом ні за заповітом померлий не мав. Дані правовідносини регулюються ст. 1277 ЦК України, відповідно до якої у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки, спадкоємців за заповітом і за законом на спадщину у виді права на земельну частку (пай), розміром 3,40 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Морозівської сільської ради, що належала померлому [INFO] [PERSON] не мала, її необхідно визнати відумерлою і визнати право власності на неї за територіальною громадою Морозівської сільської ради.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

9 лютого 2016 року [PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом, який обґрунтував тим, що 9 серпня 2013 року виконавчим комітетом Старосільської сільської ради Маневицького району було зареєстровано шлюб позивача і відповідача, актовий запис № 6. Від даного шлюбу у них дітей немає. З часом спільне подружнє життя сторін погіршилося. Фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено, шлюб існує формально. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки це суперечить його інтересам, а тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В даному судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити із наведених у ньому підстав. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про місце та час розгляду справи належним чином була повідомлена, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи. За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 9 серпня 2013 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Старосільської сільської ради Маневицького району Волинської області, актовий запис № 6, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від даного шлюбу у них дітей немає. Спільне подружнє життя сторін не склалося, в сім'ї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння, вони на даний час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про задоволення позову. На підставі статей 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

9 лютого 2016 року [PERSON] звернувся із заявою про встановлення факту смерті його співмешканки, [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що через відсутність транспорту та грошових коштів, необхідних на проведення судово-медичної експертизи, судово-медичним експертом розтин трупа не проводився, в звязку з чим в даний час йому відмовляють у видачі свідоцтва про смерть, що перешкоджає оформити спадщину. Просить заяву задовольнити. Заявник в судове засідання не зявився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість зявитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, просив задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, проте надіслав повідомлення про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти встановлення даного факту. Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки доводи [PERSON], які наведені в ній, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

9 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на те, що 6 жовтня 2015 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 453. Від шлюбу спільних дітей не мають. З січня 2016 року шлюбні відносини між ними припинені у зв'язку із різними поглядами на сімейне життя та несхожістю характерів. Таким чином подальше збереження їх сім'ї не має сенсу. З урахуванням вищевикладених обставин позивачка вважає неможливим подальше перебування у шлюбі з відповідачем і просить шлюб розірвати. Позивачка про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 6 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 453. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені з січня 2016 року. Причиною припинення шлюбних відносин стали різні погляди на сімейне життя та несхожість характерів. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом, взаємними права та обов'язками, мають різні бюджети. Примирення між сторонами неможливе та недоречне. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути проявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 551,20 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

9 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить шлюб розірвати, посилаючись на обгрунтування викладені у позовній заяві. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне ухвалити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

9 лютого 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 20 квітня 2013 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 231. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] . Фактично шлюбні відносини між ними припинені з червня 2014 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя, виникненням сварок та суперечок. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений через оголошення, розміщене на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 квітня 2013 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 231. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2014 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя, виникненням сварок. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

9 лютого 2017року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23 листопада 2013року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу в них народилась дитина: Софія,06.05.2014року народження. Сімейне життя з відповідачем не склалось. В їх стосунках неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до того, що їх сімя фактично розпалась. Вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Вони втратили почуття одне до одного, стали чужими людьми, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

9 лютого 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 28 серпня 1994 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Близько тринадцяти років сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, представник позивача та відповідач надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі. Представник позивача позов підтримав , та просив його задовольнити, відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 28 серпня 1994 року Михайло-Ларинською сільської радою Жовтневого району Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 14. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено з Сенькович на [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

9 лютого 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 29 вересня 2015 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, обоє надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому відповідач в своїй заяві позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 29 вересня 2015 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 525. За час шлюбу в них народилась донька [PERSON] Дар`я Євгеніївна, [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їх дітей, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved