Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

29.09.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 29.04.2011 року, від якого у подружжя народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюбні відносини припинено, відповідач проживає окремо. Неповнолітня дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших утриманців не має. Позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача або у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 07.12.2020 року позивачем уточнено позовні вимоги, про що надано письмову заяву, а саме позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений в порядку, визначеному ст.11 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції»\~шляхом опублікування\~на офіційному\~веб-сайті\~судової влади\~України оголошення\~про виклик.\~Заяви\~про розгляд\~справи за\~його відсутністю\~суду не\~надав,\~про причини\~неявки не\~інформував.\~Відповідачем відзив\~на позовну\~заяву не\~подано. Беручи до уваги думку позивача, який не заперечує проти ухвалення заочного вирішення у справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до положень ст.ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За результатами дослідження наявних у справі матеріалів та надання правової оцінки наявним у справі доказам, судом встановлено наступне: позивач з 29.04.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.04.2011 року, виданим Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області (а.с.7). [INFO] у подружжя народилась дочка - [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.10.2013 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку (а.с.6). Зі змісту позовної заяви вбачається, що дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших утриманців не має. Доказів на спростування доводів позивача відповідачем суду не надано. Отже, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: відповідно до\~ст. 12 ЦПК України,\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 180 СК України\~передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В свою чергу, згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За\~п. 17 ч. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В свою чергу, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Утримання дитини є рівним обов`язком як матері, так і батька. Отже, з матеріалів справи вбачається, що днем пред`явлення позову позивачем є 29.09.2020 року. Згідно вимог ст.ст.182,183 СК України, відповідач має реальну можливість надавати матеріальну допомогу,адже знаходиться у працездатному віці, не має інших аліментних зобов`язань (докази зворотного у суду відсутні) та, будучи батьком дитини, зобов`язаний\~надавати матеріальну допомогу на її утримання. З огляду на наведене, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 29.09.2020 року, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи задоволення позову, а також, зважаючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за законом, судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави на підставі п. 1 ч. 2, ч. 6\~ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved