overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

30 жовтня 2020 року позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що відповідач є батьком її дитини, проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судове засідання сторони не з`явились, від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. Позивач згідно поданої заяви не заперечує проти заочного розгляду справи. Тому суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів згідно ст.280 ЦПК України. З матеріалів справи видно, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 жовтня 2013 року (а.с.5). [PERSON] народився [INFO] , батьками дитини записані [PERSON] , [PERSON] (а.с.6). Згідно з довідкою виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 929 від 30 жовтня 2020 року, [PERSON] , [INFO] фактично проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.7). Статтею 180, 181 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку. Як визначено ст.181-183 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо утримання дітей, слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірах, діючих на день звернення позивача до суду пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

30 жовтня 2020 року ТОВ «Хмельницькгаз збут» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання природного газу в розмірі 15\~392,49 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач не регулярно сплачувала за надані послуги з постачання природного газу, внаслідок чого утворилась заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про здійснення розгляду справи без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань в судове засідання не направляла. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] за особовим рахунком № [NUMBER] . Договір постачання природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах, а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 67 Житлового кодексу України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Незважаючи на неодноразові попередження про необхідність повного погашення заборгованості, відповідач систематично недоплачує за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 15\~392,49 грн. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості та іншими доказами, що знаходяться в матеріалах справи. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому з відповідача на користь ТОВ «Хмельницькгаз збут» підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання природного газу в сумі 15\~392,49 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі становлять 2 102 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

30 квітня 1993 року в с.Возилів Бучацького району Тернопільської області померла мати позивача [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Молодіжна,9 в с.Возилів Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не зявилися, однак останній подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у його відсутності. Представник відповідача Золотопотіцької обєднаної територіальної громади Бучацького району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 30 квітня 1993 року в с.Возилів Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві приватної власності; На час смерті [PERSON], згідно довідки №823 від 09.08.2017 року, виданої Золотопотіцькою селищною радою Бучацького району, вбачається, що позивач постійно проживав разом із спадкодавцем, який, згідно чинної на той час ст.549 ЦК України від 18.07.1963 року, вступив в управління та володіння спадковим майном, як спадкоємець за законом першої черги (ч.2 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року). Після смерті [PERSON] спадщина відкрилась за законом; Позивач [PERSON] син спадкодавця є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняв спадщину; Окрім позивача, осіб, які одержували б право на спадкування за законом, не має. Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

30 квітня 2008 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів міста Києва та Державним Центром розвитку сім'ї зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 338. [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з моменту реєстрації шлюбу він весь час спільного подружнього життя проживає на території США, а відповідач на території України, проживання у різних країнах не сприяє нормальному сімейному життю та унеможливлює формування сімейних відносин. Спільного господарства не ведуть, сумісне проживання припинено. Майнових спорів між позивачем та відповідачем не існує. Спільних дітей від шлюбу позивач та відповідач не мають. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою позовні вимоги підтримав, просила їх задовольнити в повному обсязі та закінчити розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явились, надала заяву, якою позовні вимоги визнає та просила розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню. Суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх приватним інтересам, в зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

30 квітня 2010 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 3100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 23 квітня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 11852,14 грн., тіло кредиту 1978,56 грн, нараховано відсотків за користування кредитом 1682,92 грн, нараховано пені 7150,08 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 540,58 грн., всього загальна сума забогованості склала 11852,14 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 30 квітня 2010 року в розмірі 11852,14 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 30 квітня 2010 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 3100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 23 квітня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 11852,14 грн., тіло кредиту 1978,56 грн, нараховано відсотків за користування кредитом 1682,92 грн, нараховано пені 7150,08 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 540,58 грн., всього загальна сума забогованості склала 11852,14 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

30 квітня 2010 року між Публічним Акціонерним Товариством КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання кредиту зі сплатою за користування кредитом відсотків в порядку, встановленому кредитним договором. Відповідач кошти отримав. В порушення умов кредитного договору [PERSON]. свої зобов'язання не виконав. Станом на 30 квітня 2014 року заборгованість відповідача за кредитом становить 9402.78 грн.. На підставі вищевикладеного позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства КБ «ПриватБанк», заборгованість по кредитному договору від 30.04.2010 року на загальну суму 9402.78 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, але ним до суду подано заяву в якій він вказує, що позов підтримує повністю і просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій вказує, що він позов визнає повністю і просить справу розглядати в його відсутності. Оскільки відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, то суд ухвалив винести рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Поскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач позов визнав повністю і не заперечує проти нього, то суд вважає за доцільне не досліджувати докази надані позивачем до позовної заяви і приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

30 квітня 2011 року було укладено шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище «Камишинська»), [INFO], зареєстрований 30 квітня 2011 року Тернуватською селищною радою Новомиколаївського району Запорізької області, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС № 088424 від 30.04.2011. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 178142 від 01.09.2011. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилами частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Обставин, що перешкоджають предявленню даного позову, визначених частиною другою зазначеної статті, судом під час розгляду справи не встановлено. Судом, відповідно до ст. 112 СК України, зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Зважаючи на вказані обставини та письмові заяви сторін, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у даній справі. Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. Позивач, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, у заяві від 14.11.2017 зазначила про своє бажання відновити дошлюбне прізвище, що є її правом, передбаченим статтею 113 СК України. З огляду на викладене, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 04.10.2017 № 14, якою підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 640,00 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

30 квітня 2014 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернулося ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з позовною заявою, в якій просило на задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернути стягнення на нежитлову будівлю літ. «А-4» по [ADDRESS], що належить ТОВ «Колінс». Визначити спосіб реалізації вказаної нежитлової будівлі шляхом надання права її продажу будь - який особі покупцеві ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з усіма правами продавця для укладання відповідної угоди, крім іншого: отримання дублікатів правовстановлюючих документів, замовлення у відповідних організаціях технічної документації, подавання заяв та отримання довідок в будь - яких установах, необхідних для проведення реалізації. За рахунок отриманих від продажу зазначеної нежитлової будівлі коштів задовольнити вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором №СМ-SMЕ 703/212/2007 від 26.12.2007 р. у розмірі 5854715,52 гр. та кредитним договором №СМ-SМЕ 703/184/2008 від 22.05.2008 р. у розмірі 1011399,62 гр. Встановити початкову вартість продажу нежитлової будівлі на рівні 1488000 гр. з правом її зниження в порядку та на умовах визначених договором іпотеки. До моменту реалізації спірної нежитлової будівлі надати ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право оперативного управління будівлею. У судове засідання з'явилися представник позивача, представник [PERSON] / відповідач - 1/, представник ТОВ «Колінс» / відповідач - 2/, представник 3-ї особи відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Харківській області. 3-ї особи: арбітражний керуючий Беліков О.П. і [PERSON], будучи належним чином повідомлені про слухання справи, до суду не з'явилися, у зв'язку з чим суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

30 квітня 2014 року [PERSON] (далі позивачка) звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі відповідач), мотивуючи тим, що 22 вересня 2008 року між нею та відповідачем в Озерській сільській раді Брусилівського району житомирської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 3. За час шлюбу в них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивачка вказала те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, між ними не було і нема взаєморозуміння, вони рідко доходять згоди при вирішенні сімейних питань. Відповідач являється неврівноваженою людиною, конфліктною людиною. Він безпричинно та безпідставно влаштовує сварки, скандали, вони спільно не проживають Ніяких стосунків не підтримують, так як втратили почуття любові. Їх сім'я фактично розпалася. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу протирічить її інтересам та інтересам дитини. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному об'ємі. Просила шлюб розірвати. Дитину залишити на подальше проживання та виховання з нею. В судовому засіданні відповідач та його представник позов визнали частково не згодні лише з мотивами розлучення. Не заперечували проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, докази, суд вважає, що шлюб сторін слід розірвати з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22 вересня 2008 року у Озерській сільській раді Брусилівського Житомирської області, актовий запис № 3. Цей факт підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] ( а.с. 6 ). Згідно з довідками виданими виконкомом Озерської сільської ради Брусилівського району Житомирської області № 214 та № 215 та від 29 квітня 2014 року [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS], до складу її сім'ї входять: дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні. (а.с. 7,8). Шлюбні відносини сторони фактично припинили. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, примирення вважає неможливим. При таких умовах, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, бо перебування у шлюбі буде порушувати права та інтереси сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

30 квітня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі із 14 жовтня 2012 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1330. Позивач вказує, що спільне життя із відповідачем не склалося, між ними почали виникати непорозуміння, які переросли у конфлікти, що призвело до того, що вони втратили один до одного почуття любові, не підтримують подружніх стосунків, відновлення їх неможливе. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив розірвати шлюб із відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному об'ємі. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 14 жовтня 2012 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 14 жовтня 2012 року. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. Дітей від даного шлюбу не має. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved