Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

30.04.2020 року КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення, в якій просить стягнути з відповідача борг за централізоване опалення у розмірі 6598,42 грн., а також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2102 грн. В обґрунтування позову зазначає, що позивач постійно поставляв централізоване опалення за місцем проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] , але відповідач в повному обсязі не проводив розрахунок, внаслідок чого за період з 01.05.2015 р. по 01.10.2019 р. виникла заборгованість в розмірі 6598,42 грн. згідно тарифів, визначених відповідними постановами Національної комісії у сферах енергетики та комунальних послуг. Позивачем направлявся відповідачу лист щодо стану заборгованості з вимогою добровільно сплатити борг, але сплата по теперішній час відсутня, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] за централізоване опалення в розмірі 6598,42 грн. на користь КПТМ «Криворіжтепломережа», а також судового збору у розмірі 2102 грн. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 24.07.2020, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 24.07.2020 року розгляд справи відкладено на 06.10.2020. Ухвалою суду від 06.10.2020 розгляд справи відкладено на 23.11.2020. Ухвалою суду від 23.11.2020 розгляд справи відкладено на 20.01.2021. Ухвалою суду від 20.01.2021 розгляд справи відкладено на 01.03.2021. 01.03.2021 ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області призначенозаочний розгляд даної цивільної справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив та відзиву не подав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що [PERSON] згідно відомостей особового рахунку № [NUMBER] та довідки про реєстрацію місця проживання, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , тобто є споживачем теплової енергії, а.с. 7, 17,24. Постачання теплової енергії у період з 01.05.2015 р. по 01.10.2019 р. за адресою: [ADDRESS] , підтверджується актами № б/н від 06.04.2019, № 1356, №715, № 1842, №1093, №169, №490, № б/н від 23.10.2015, а.с. 9-12. За період з 01.05.2015 р. по 01.10.2019 р. виникла заборгованість за вищезазначеною адресою, яка згідно письмового розрахунку за теплову енергію, з яким суд погоджується, становить 6598,42 грн., а.с. 8. Позивачем на адресу проживання [PERSON] направлялось повідомлення про необхідність сплати заборгованості за теплову енергію, однак борг відповідачем не сплачено, а.с. 4,5,6. Оцінка суду. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки між сторонами по справі склались правовідносини з отримання послуг по центральному опаленню, тому судом застосовані положення ЦК України, ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (далі - Правил надання послуг), як спеціальних актів законодавства, які регулюють правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 19 ЗУ «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від умов договору не допускається. Всупереч вказаним вимогам чинного законодавства України, відповідач в повному обсязі оплату за отримані послуги за період з 01.05.2015 р. по 01.10.2019 р. не сплачував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за централізоване опалення в розмірі 6598,42 грн. Отже, суд приходить до висновку про порушення майнових прав позивача та необхідність їх захисту в судовому порядку. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по оплаті за централізоване опалення в розмірі 6598,42 грн. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому слід стягнути з відповідача 2102 грн. судового збору, який сплачений позивачем при подачі позову, а.с. 1. На підставі Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання», ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 67, 151 ЖК України, ст.ст. 322, 634 ЦК України,

Outcome: approved