Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

30 липня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Шосткинської міської ради Сумської області, в якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинку [ADDRESS] (далі - Будинок-1), загальною площею 82,8 кв.м, з відповідними господарськими будівлями і спорудами. В обґрунтування позову зазначив, що з 2008 року відкрито користується і розпоряджається Будинком-1. Будинок-1 за життя належав [PERSON] , згідно Договору дарування від 27 серпня 1981 року. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем першої черги після [PERSON] була його мати [PERSON] . На момент смерті, [PERSON] проживав один, його мати [PERSON] проживала в іншому місці. [PERSON] не заявляла та не оформляла своїх спадкових прав на майно після [PERSON] . Згодом позивач розшукав рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] , - [PERSON] , з яким домовився та купив Будинок-1. Та вже у 2008 році позивач із родиною оселився у Будинку-1. [PERSON] (брат [PERSON] , який помер [INFO] ) виїхав за кордон забравши матір [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, а [PERSON] не має наміру повертатися в Україну. Позивач більше десяти років відкрито користується та розпоряджається Будинком-1, в період час з березня 2010 року і по липень 2013 року був зареєстрований в ньому, всі витрати по утриманню Будинку-1 несе лише він. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце його розгляду повідомлений, надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.58) Представник відповідача Шосткинської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. (а.с. 56,57) У відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З Договору дарування від 1981 року, вбачається, що [PERSON] прийняв у дар Будинок-1 від [PERSON] , що розташований на земельній ділянці площею 0,06 га. (а.с. 6) Згідно довідки виданої Комунальною власністю територіальної громади м. Шостка Шосткинське міськрайонне Бюро технічної інвентаризації 29 липня 2020 року за №787, право власності на Будинок-1 зареєстровано в книзі №10 р.№1666 за [PERSON] на підставі договору дарування від 27.08.1981, р.№407 посвідченого виконкомом Воронізької селищної ради. (а.с.7) Із Свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 1 квітня 1957 року Землянською сільською радою Глухівського району Сумської області, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , актовий запис №6 від 01.04.1957, і його батьками є: [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.8) Відповідно до Виписки з рішення Воронізької селищної ради від 02 квітня 1994 року, [PERSON] передано у власність земельну ділянку орієнтовною площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . (а.с.9) Із Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], виданого 28 жовтня 2002 року, місце реєстрації - Виконком Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області, [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №134 від 28.10.2002. (а.с.10) З перекладу з іспанської мови на українську мову серія № [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , місце смерті - населений пункт Сан-Клементо. (а.с.12) Відповідно до Акта від 20 липня 2020 року, [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 2008 року по теперішній час. Зазначений факт засвідчили сусіди. (а.с.15) З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , вбачається, що його загальна площа 82,8 кв.м, також за цією адресою значаться допоміжні господарські будівлі та споруди - сарай, вбиральня, погріб, хвіртка, ворота, паркани, зливна яма, свердловина. (а.с. 16-18) Договір №242134729 від 18 листопада 2014 року про користування електричною енергією укладений між [PERSON] та Шосткинським РЕМ. (а.с.23,24) Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п.13 Постанови) Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). (п. 14 Постанови) Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися Будинком-1, відповідачем по справі спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, тому суд вважає що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому існують підстави для визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю за позивачем. З врахуванням викладеного, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved