Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

30.07.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем розірвали шлюб 29.08.2013. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій в сумі 500 грн. щомісячно на утримання спільної неповнолітньої дитини. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в мінімально встановленому розмірі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.08.2013, яке набуло законної сили 10.09.2014 (а.с.4-5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], батьками якої вони являються (а.с.3). Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини - не досягнуто, а, отже, аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Виходячи з того, що дитина подружжя проживає разом із позивачем (а.с.2), враховуючи вік дитини, спільний обов'язок батьків щодо матеріального утримання дитини, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 30.07.2014 в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved