Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

30.11.2021 до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Мачачі Олександра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі, з єдиним унікальним № 379/866/21, за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець Канцедал Олександр Олександрович про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, що складаються з витрат по наданню правничої допомоги у розмірі 10000, 00 грн. В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 11.11.2021 позовні вимоги задоволено. 23.11.2021 дане рішення оприлюднене в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Копію зазначеного рішення надійшла на електронну адресу представника позивача 25.11.2021. У позовній заяві від 14.09.2021 відповідно до вимог п.9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зазначено орієнтовний розмір на правову допомогу - 10000 грн. За надання послуг з правової допомоги у позивача існує грошове зобов`язання у розмірі 10000 грн за договором про надання правової допомоги, що підтверджується: договором про надання правової допомоги № б/н від 31.08.2021; звітом про хід виконання договору про надання правової допомоги №б/н від 14.09.2021; актом прийому передачі виконаних робіт. 25.11.2021 представник відповідача Васільєва Т.В. подала заперечення щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат по наданню правничої допомоги у розмірі 10000 грн, оскільки вважає, що розмір зазначених позивачем витрат на правову допомогу є не обґрунтованим та вимога про їх стягнення з відповідача не підлягає задоволенню. Також зазначила, що до позовної заяви не додано жодних доказів, що підтверджують понесені позивачем витрат та детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, пов`язаних із розглядом справи, в тому числі не додано жодного документу, що підтверджує факт звернення позивача за правничою допомогою для представництва його інтересів в суді та документів. Позивачем не подано документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ), докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт), інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав заяву про розгляд справи без його участі та участі заявника. Відповідач та його представник Васільєва Т.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, що підтверджується роздруківкою про отримання повістки учасникам справи в кабінеті електронної системи «Електронний суд», про причини неявки суд не повідомили. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Судом встановлено, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 11.11.2021 по справі № 379/866/21 позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець Канцедал Олександр Олександрович про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено у повному обсязі та стягнуто з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір на користь [PERSON] в сумі 1362, 00 грн. Згідно з приписами ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно ч. 2 вказаної статті заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно з п.1 ч.3 ст. 133 цього Кодексу - до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Представником позивача - адвокатом Мачачою О.М., згідно положень ст. 134 ЦПК України зазначено в позовній заяві орієнтовний розрахунок суми витрат на правову допомогу адвоката у розмірі: 10000 грн. (а.с. 4). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 259 ЦПК суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення ( ч. ч. 4, 5 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 259 ЦПК України усі судові рішення викладаються письмово у паперовій та електронній формах. Судові рішення викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії). Рішення Таращанського районного суду Київської області прийнято 11.11.2021 року за відсутності учасників справи. Заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу разом із додатками, які підтверджують розмір витрат, подана до суду представником позивача 25.11.2021, та зареєстрована судом 30.11.2021, тобто доводи представника відповідача, що вимога позивача про стягнення витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню, оскільки до позовної заяви не додано жодних доказів, які підтверджують понесені позивачем витрати на правничу допомогу - є необґрунтовані. Згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача - адвокатом Мачачою О.М. подано: копію ордеру на надання правничої правової допомоги серія АІ № 1151980 від 14.09.2021; договір про надання правової допомоги та послуг адвоката від 31.08.2021, укладеного між [PERSON] та адвокатським об`єднання «Таліон», в особі керуючого партнера адвокатського об`єднання - адвоката Мачачі Олександра Миколайовича. Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору клієнт просить, а виконавець бере на себе зобов`язання представляти інтереси Клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства; додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 31.08.2020, яким погодженого, що згідно п. 5.1 даного договору вартість послуг становитиме: 1.Подання адвокатського запиту приватному виконавцю для отримання необхідних документів (постанов) - 1000 грн, 2.Консультація з дослідження документів та аналізом судової практики - 1000 грн; 3.Підготовка та подання заяви про забезпечення позову до Таращанського районного суду Київської області - 3000 грн, 4.Підготовка та подання позовної заяви до Таращанського районного суду Київської області - 5000 грн; звіт від 14.09.2021 про хід виконання договору про надання правової допомоги від 31.08.2021; акт прийому-передачі виконаних робіт до договору від 31.08.2021, згідно якого, адвокат повністю надав, а клієнт прийняв виконані виконавцем, передбачені договором про надання правової допомоги від 31.08.2021 роботи, згідно з детальним описом робіт передбаченим у додатку № 1 до договору. Роботи виконані на загальну суму 10000,00 грн. Доводи представника відповідача, що позивачем не подано документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ) спростовуються позицією Верховного Суду зазначеної у постанові від 21.01.2021 р. у справі № 280/2635/20. В даній постанові Верховний Суд вказав, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено. Отже, докази оплати послуг адвоката подавати не обов`язково. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до постанови Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Оскільки відповідач оспорює розмір витрат на правову допомогу, суд визначає їх розмір, що підлягає відшкодуванню, виходячи з критерію їх розумної необхідності. Аналогічна позиція Верховного Суду викладена у постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц. З урахуванням заперечень представника відповідача Васільєвої Т.В. від 25.11.2021 суд вважає, що подані документи можна визнати належними доказами на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, а вимога про їх стягнення з відповідача підлягає до часткового стягнення, оскільки витрати є завищеними. Як вбачається, дана справа є типовою, з усталеною судовою практикою, на думку суду до стягнення підлягають понесені позивачем витрати на правову допомогу у наступному розмірі: 1.Подання адвокатського запиту приватному виконавцю для отримання необхідних документів (постанов) - 500 грн, 2.Консультація з дослідження документів та аналізом судової практики - 500 грн; 3.Підготовка та подання заяви про забезпечення позову до Таращанського районного суду Київської області - 1000 грн, 4.Підготовка та подання позовної заяви до Таращанського районного суду Київської області - 2000 грн. Зважаючи на вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе ухвалити додаткове рішення у справі № 379/866/218 номер провадження 2/379/549/21 та задовольнити заяву частково. На підстави викладеного,

Outcome: partial