Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

30.06.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про стягнення боргу в сумі 632557,06 грн., моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн., судовий збір у розмірі 6325,29 грн.-за майновими вимогами, і 1378,00 грн.- не майнового характеру, та витрати на адвоката в розмірі 5000,00 грн. 18.04.2017 року представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог в частині основного боргу та просив стягнути солідарно 675514,84 грн. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що до неї звернулися відповідачі про надання їм позики в розмірі 20 000,00 Євро строком на 4 місці зі сплатою 3% на місяць. 14.03.2013 року вона і відповідач - [PERSON], уклали договір позики. За цим договором вона передала відповідачу в борг 20 000,00 ЄВРО на строк чотири місяці до 14.07.2013 року, про що останній видав письмову розписку. 09.05.2013 року позивачка отримала від відповідача [PERSON] 1200,00 Євро в рахунок погашення заборгованості за відсотками за березень, квітень і травень місяці. Посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов'язань по поверненню позики, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 675514,84 грн. основного боргу, що станом на 18.04.2017 року дорівнює 20600 Євро; 3 % річних за час прострочення зобов'язання, що становить 67551,48 грн.; а всього 656711 грн. 48 коп. Також позивач заявляє про заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 20000,00 (двадцять тисяч) гривень із розрахунку по 6,666,00грн. за один рік ( 6666,00 х З роки = 20000,00грн.) Позивачка стверджує, що вона та Третя особа намагалися всіма доступними засобами повернути свої кошти від Відповідача. За весь цей час Позивач та Третя особа отримували відмови від Відповідача та Співвідповідача щодо повернення боргу та не прикриті погрози, що у разі наполягання та/або звернення до правоохоронних органів, грошові кошти повернуті не будуть. У позивачки стався розлад здоров'я. Погіршився сон, апетит, виникла головна біль та тривога про себе та членів своєї родини. Погрози відповідача про фізичну розправу у разі ще однієї спроби звернутися до нього щодо повернення грошових коштів позивачка приймає реально. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 липня 2016 року по даній справі було частково задоволено заяву позивачки про забезпечення позову. Заборонено у будь-який спосіб відчужувати нерухоме майно, а саме: відчужувати 1/2 частку житлового будинку № 51 по вулиці Радянська, с. Радсад, Миколаївського району, Миколаївської області, який належить [PERSON] на праві власності. Заборонити відчужувати, переоформляти, надавати довіреності, надавати в оренду вантажні автомобілі VOLVO FH 42 T 12100 2000 року випуску, синього кольору, державний номер [NUMBER]; причеп FRUEHAUF T34C, 1997 року випуску, червоного кольору, державний номер [NUMBER]; автомобіль RENAULT MAGNUM AE 43, 1998 року випуску, червоного кольору, державний номер [NUMBER]; причеп LAMBERET, 1994 року випуску, білого кольору, державний номер [NUMBER], які належить [PERSON] на праві власності. В судове засідання позивач не з'явилася, при цьому представник позивачки надав суду письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися повторно без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлені завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подали. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наданих доказів. Від третьої особи також надійшла письмова заява до суду про підтримання позову, в якій одночасно не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Згідно договору позики укладеного сторонами 14.03.2013 року позивач надав відповідачу в борг 20 000 Євро. Датою повернення боргу сторони визначили 14.07.2013 року. Позивачем обов'язки по договору позики виконані і кошти у вище зазначеній сумі відповідачу надані, що підтверджується письмовою розпискою останнього від 14.03.2013 р. (а.с. 14) [PERSON] отримала 1200 Євро від [PERSON] за рахунок погашення заборгованості по відсоткам за березень, квітень і травень місяці відповідно розписки від 14.03.2013 року, що підтверджується її розпискою від 09.05.2013 року. Однак, у визначений зобов'язанням строк відповідач свої обов'язки по розрахунку з позивачем не виконав. Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 525 ЦК України також передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 612, 625 ч. 1, 1046, 1049, ЦК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму основного боргу за договором позики в розмірі 20600,00 Євро, що станом на 18.04.2017 року за курсом банку (28,60 грн. за 1 Євро) становить 589160,00 грн. Вирішуючи питання в частині стягнення нарахованих позивачем відповідачу 3 відсотків річних за час прострочення зобов'язання, суд виходить з такого. Ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ст. 1050 ЦК України також встановлює, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Аналіз даних норм у сукупності із укладеним сторонами договором позики свідчить про те, що нараховані позивачем відсотки не носять характеру плати за користування коштами наданими в борг, а є формою відповідальності відповідача за невиконання грошового зобов'язання визначеною ст. 625 ЦК України. Оскільки період прострочення становить з 14.07.2013 року по 18.04.2017 року, тобто 1395 дні, то нараховані відсотки становлять, виходячи з розрахунку 20600,00 Х 3 / 100 / 365 Х 1395 = 67551,48 грн. Дана сума є тим розміром відсотків, який підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача у зв'язку із простроченням виконання грошового зобов'язання. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідачів на користь позивачки солідарно слід стягнути сумарну заборгованість за договором позики в розмірі (20600,00 Євро що становить 589160,00 грн. - борг; 3% річних 2361,94 Євро що становить 67551,48 грн.) = 656711,48 грн. Та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. З відповідачів в солідарному порядку на користь позивачки також належить стягнути судові витрати які складаються з оплати судового збору в розмірі 7703,29 грн., та витрати на адвоката в розмірі 5000,00 грн.

Outcome: approved