overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

29.09.2013 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Новообиходівської сільської ради Немирівського району Вінницької області згідно Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 29.09.2013 року. У подружжя [INFO] народився син зареєстрований згідно Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 29.07.2015 року як [PERSON]. Подружні стосунки не склалися, в стосунках виникли непорозуміння через різні погляди на обов'язки подружжя, а тому це призвело до припинення подружніх стосунків і спонукало дружину [PERSON] звернутися в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання дитини і самої [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку. В позовній заяві про стягнення аліментів [PERSON] зазначила що вона не працює, доглядаючи за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує щомісячно по 860 гривень яких недостатньо для утримання дитини і неї, інших доходів немає. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку і на неї утримання в розмірі ? частини заробітку до досягнення дитиною 3-х років. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд спраив без її участі, позовні вимоги підтвердила, просить задовільнити, відшкодувати судові витрати і привести рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являвся, про причини неявки не повідомив, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи до суду не подав. Суд, оцінивши надані докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову так як згідно свідоцтв про шлюб видно що шлюб зареєстровано 29.09.2013 року між [PERSON] і [PERSON] (а.с.4) та про народження віж 29.07.2015 року у подружжя сина [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки Управління соціального захисту населення Немирівської РДА №1523 від 10.11.2016 року виданої [PERSON] вона зареєстрована в с.Нові Обиходи Немирівського району і перебуває на обліку УСЗН та отримує допомогу при народженні дитини з 01.08.2015 року по 31.07.2018 року (а.с.3). Позивачкою в позові зазначено що відповідач працює і має стабільний заробіток і спроможний надавати матеріальну допомогу у виді аліментів на утримання дитини. Стаття 84 СК України передбачає що дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно є підстави задовільнити позовні вимоги в зазначеному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

29.09.2013р. сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Меджибізької селищної радим Летичівського району Хмельницької області, актовий запис № 19. Дітей від шлюбу не мають. Посилаючись на те що разом сторони прожили лише 10 днів, оскільки відовідач поїхав на заробітки і більше до неї не повернувся, [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання, після сплинення тримісячного строку для примирення, позивачка заявила про розгляд справи за її відсутності, наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач, будучи належно повідомлений, в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, про розгляд справи за його відсутності не заявляв. Справу розглянуто в порядку ст.. 224 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи на підставі наявних доказів у разі неявки відповідача і не повідомлення ним причину неявки та якщо він не заявив про розгляд справи за його відсутності, і відповідно до ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо з жовтня 2013року, не підтримують подружніх відносин не бажають зберегти сім'ю, до такого висновку суд прийшов, що відповідач на виклики у судове засідання не з'являвся, і у наданий судом тримісячний строк для примирення, примирення не настало та позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Отже, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, тому, його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу відповідачці присвоїти дошлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

29.09.2014 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, через різні характери, різні погляди на сімейне життя, у зв'язку із цим з серпня 2013 року позивач із відповідачем мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає із відповідачем. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами був зареєстрований 29.09.2007 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, за актовим записом № 348. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає із відповідачем. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

29.09.2014 до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов цивільний позов [PERSON], яким він просив суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між ним і відповідачем - [PERSON], зареєстрований 20.09.2001 Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції під актовим записом за №983. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося із причини несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуття кохання та взаємоповаги. Шлюб носить лише формальний характер. Фактичні сімейні стосунки припинені, примирення сторін не можливе. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримав вимоги в повному обсязі, відповідач, в свою чергу, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом установлено, що про реєстрацію шлюбу між сторонами Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції в Книзі реєстрації актів про одруження 2001 року вересня місяця 20 числа зроблений відповідний актовий запис за №983. В шлюбі сторін [INFO] народилася дитина - син [PERSON]. З часом, сторони втратили взаємоповагу та розуміння один до одного, внаслідок чого, на протязі тривалого часу, шлюбні стосунки є припиненими. За таких обставин, суд, на виконання вимог частини 1 статті 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що сторони тривалий час не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства, між сторонами в даний час відсутній спір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а також відсутній спір щодо подальшого місця проживання, утримання та виховання дитини, встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

29.09.2014 до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов цивільний позов [PERSON], яким він просив суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між ним і відповідачем [PERSON], зареєстрований 21.10.2011 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції під актовим записом за №1002. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося із причини несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуття кохання та взаємоповаги. Шлюб носить лише формальний характер. Фактичні сімейні стосунки припинені, примирення сторін не можливе. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримав вимоги в повному обсязі, відповідач, в свою чергу, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом установлено, що про реєстрацію шлюбу між сторонами Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції в Книзі реєстрації шлюбів 2011 року жовтня місяця 21 числа зроблений відповідний актовий запис за №1002. В шлюбі сторін [INFO] народилася дитина - донька [PERSON], про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції в Книзі реєстрації народжень 2012 року травня місяця 17 числа зроблений відповідний актовий запис за №1526. З часом, сторони втратили взаємоповагу та розуміння один до одного, внаслідок чого, з серпня місяця 2014 року, шлюбні стосунки є фактично припиненими. За таких обставин, суд, на виконання вимог частини 1 статті 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що сторони тривалий час не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства, між сторонами в даний час відсутній спір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а також відсутній спір щодо подальшого місця проживання, утримання та виховання дитини, встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

29.09.2014 ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що 11.03.2010 між позивачем та відповідачем був укладений договір б/н, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушенням зобов'язань за договором відповідач станом на 31.07.2014 має заборгованість - 6376,42 грн., яку позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача разом із понесеними судовими витратами в розмірі 243,60 грн. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши наявні у справі доказів, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв'язку із чим підлягають задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 11.03.2010 між позивачем та відповідачем був укладений договір б/н, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушенням зобов'язань за договором відповідач станом на 31.07.2014 має заборгованість - 6376,42 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 4448,08 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 948,51 грн., заборгованості з пені та комісії - 200,00 грн., фіксованої частини штрафу - 500,00 грн., процентної складової штрафу - 279,83 грн. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконувати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

29.09.2014 представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON]., про стягнення заборгованості за кредитною угодою в сумі 14200 грн.94 коп. грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 14.12.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк» Дельта») та відповідачем, було укладено кредитну угоду № 001-14551-141212 (далі Договір), за яким відповідачу відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, встановлено ліміт Кредитної лінії у розмірі 9963 грн.52 коп. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 16.07.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за Договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 14200 грн. 94 коп., яка складається з: тіла кредиту 8527 грн.32 коп. грн., простроченого тіла кредитку 1436 грн.20 коп., заборгованості за комісією 3173 грн. 29 коп. Позивач вказує, що відповідач добровільно розрахуватись не бажає, також крім стягнення заборгованості в сумі 14200 грн. 94 коп. просить стягнути з відповідачки судовий збір у сумі 243 грн.60 коп. Представник позивача в судове засідання не з»явився, в позовній заяві просив справу розглядати у відсутність їхнього представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, суду пояснила, що дійсно 14.12.2012 року в ПАТ «Дельта Банк» за її заявою було відкрито кредитну лінію на загальну суму 9963 грн.52 коп. Суму боргу 14200 грн. визнає, однак вказує, що сплачувати кредит у неї немає коштів. Так, згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позицію відповідача і роз'яснивши їй наслідки визнання позову, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнала позов позивача і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому на підставі викладеного, в силу ст. 526, 589, 610, 625, 1050 ЦК України, суд вважає, що є підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

29.09.2014 р. [PERSON] звернувшись до суду з позовом до [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку(доходу). Вказує, що з серпня 2011р. до серпня 2013р. проживали однією сім'єю з [PERSON], від спільного проживання народилася дочка [PERSON], [INFO] народження, з якою знаходиться в відпустці по догляду за дитиною, відповідач працює, матеріальної допомоги не надає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до ст.61 ч.1 ЦПК України що не потребує доказуванню, що сторони проживали однією сім'єю, мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] народження, в відпустці по догляду за якою знаходиться позивач [PERSON], що підтверджується також свідоцтвом про народження дитини та реєстрацію шлюбу, а.с.5,6. Відповідно до ст.75 ч.2, 4, ст.80 ч.2 Сімейного Кодексу України - право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, та потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може таку допомогу надавати. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги якщо заробітна плата, пенсія, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дітей, та з урахуванням інших обставин що мають суттєве значення. При встановленні розміру аліментів суд враховує що відповідач [PERSON] є працездатним, працює, інших утриманців не має, тому вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку(доходу) є обґрунтованими. Згідно Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, з позивача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн.. На підставі ст.ст.75, 80 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

29.09.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини (а.с.1), мотивуючи свої вимоги наступним. З відповідачем шлюб розірвано 27.12.2013 р.. Мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати сина. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, стягнення розпочати з дня звернення. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку; відповідач - через оголошення у пресі. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує; просить стягнути витрати за подання оголошення у пресі. Причини неявки відповідача не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд визнає причини неявки відповідача неповажними, вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан дітей, сторін, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач ухиляється від цього. Згідно ст. 182 СК України судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття і визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць; стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати за подання оголошення у пресі у розмірі 207 грн., згідно квитанції № 143 від 18.11.2014 р.. Крім того, з відповідача необхідно стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

29.09.2014 р. до суду подано позов, в якому позивачка вказала, що в день смерті її матері [PERSON], [INFO] в м.Резекне Латвія, відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS], єдиним спадкоємцем за законом першої черги є її дочка [PERSON], яка не подала заяву про прийняття спадщини, через проживання за межами України в Латвії та важким матеріальним становищем нею був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, причину пропуску вважає поважною, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивачки в судове засідання не з`явилася, просила справу розглянути без неї, вимоги задовільнити повністю (а.с. 22). Представник відповідача Семиріцької сільської ради Гайсинського району в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с.23). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд визнає заявлені вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] належить [PERSON], померлій [INFO], на час відкриття спадщини померлої [INFO] [PERSON] її дочка [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом належного на праві власності померлої спадкодавиці майна, зокрема, житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS], однак позивачка проживала за межами України в Латвії, приїхати не могла через важке матеріальне становище, тому нею був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою. Вказані правовідносини регламентуються: - ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки, померлій [INFO] [PERSON], належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS], спадкоємицею є дочка [PERSON], [INFO], яка з поважних причин пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті її спадкодавиці [INFO] [PERSON], то задля захисту спадкових інтересів [PERSON] рішенням суду необхідно визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю шість місяців. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.03.2013 р., згідно з яким [INFO] в м.Резекне Латвія померла [PERSON] (а.с.18); - довідкою Семиріцької сільської ради № 322 від 25.09.2014 р. про те, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом після смерті матері [PERSON] (а.с.14).

Outcome: approved