Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

31 березня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В своїй заяві позивач зазначила, що вона знаходились у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] , тривалий час вони з відповідачем проживають окремо, син на даний час проживає та знаходиться на утриманні та вихованні позивача, відповідач в достатньому розмірі допомогу на утримання дитини не надає. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, з урахуванням уточнених позовних вимогстягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач, не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 23 грудня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, зареєстрований Градизькою селищною радою Глобинського району Полтавській області, актовий запис № 37. Згідно Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 25 травня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як з`ясовано, сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Градизькою селищною радою Глобинського району Полтавської області, 24 грудня 2007 року, актовий запис № 57 . Крім того, судом встановлено, і не заперечується відповідачем, що дитина проживає разом з матір`ю - [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не виконує свій обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини. Угоди між сторонами про порядок сплати аліментів на утримання дитини не досягнуто. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як зазначено в ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій обов`язок по утриманню дитини, позовні вимоги визнає, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в 908 грн. У відповідності до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved