Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

30.07.2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким: -стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №623/39 від 15.06.2018 року в сумі 21162 грн. 99 коп., а саме: - заборгованість за основним боргом (кредитом) - 17 966 грн. 63 коп.; - проценти за користування кредитом - 2 084 грн. 13 коп.; - загальна сума пені за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів - 925 грн. 66 коп.; - 3 відсотки річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 56 грн. 99 коп.; - 3 відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів - 32 грн. 52 коп.; - втрати інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 18 грн. 97 коп.; - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 78 грн. 09 коп.; -стягнути з [PERSON] на користь банку понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 15.06.2018 року був укладений договір про споживчий кредит №623/39 про надання останній кредиту в сумі 22000 гривень зі сплатою відсотки за користування кредитом в розмірі 56 відсотків річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 14.06.2023 року. Згідно п.2.1 кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору кредит, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати та повернути в передбачені договором строки кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. Позичальник, в порушення вимог п.п. 4.3.1 кредитного договору, свої зобов`язання щодо виконання належним чином взятих на себе зобов`язань за цим договором, не виконала, що потягло за собою виникнення простроченої заборгованості за кредитом та відсотками. Станом на 15.07.2019 року (включно) заборгованість перед банком становить 21162 грн. 99 коп., у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із зазначеною позовною заявою. Ухвалою суду від 12.08.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 12.08.2019 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. З урахуванням вимог ст.ст.19, 274, 276, 277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались. 11.09.2019 року представником позивача через канцелярію суду за вх.№20016 було подано клопотання про зміну найменування позивача з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк». Судом вірно визначено найменування позивача - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк». Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзив на позовну заяву; та у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 15 червня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Дежавний ощадний банк України» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №0623/39 , відповідно до якого банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається в загальному розмірі 22000,00 грн. 00 коп. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 14 червня 2023 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору (арк.с.10-18). В порушення вимог п.п. 4.3.1 кредитного договору, свої зобов`язання щодо виконання належним чином взятих на себе зобов`язань за цим договором, позивач не виконала, що потягло за собою виникнення простроченої заборгованості за кредитом та відсотками. Станом на 15.07.2019 року (включно) заборгованість за основним боргом становить 17 966 грн. 63 коп.; проценти за користування кредитом - 2 084 грн. 13 коп.; загальна сума пені за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів - 925 грн. 66 коп. (арк.с.6-9). Відповідно до п.2.2 Договору позичальник зобов`язаний повернути кредит у термін до 14 червня 2023 року, та сплатити проценти, нараховані згідно п.2.4.1 цього Договору. Згідно п.3.3.3 Договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 366,67 гривень та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з липня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Підписуючи кредитний договір, позичальник погодилася з усіма умовами щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом в строки, встановлені цим договором. При цьому, до підписання даного договору позичальник висловив свою обізнаність з діючими тарифами банку та обов`язковими платежами, передбаченими чинним законодавством України. Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Відповідно до п.4.3.3 договору про споживчий кредит №0623/39 від 15 червня 2018 року, у випадку порушення умов цього договору позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. У відповідності з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вказана правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі № 718/2080/17, від 07.03.2018 року у справі № 305/1293/16-ц, постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 року у справі № 363/3858/15-ц. Таким чином, за встановлених судом обставин, відповідач [PERSON] скористалась наданим банком кредитом, проте ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що станом на 15.07.2019 року призвело до виникнення заборгованості в сумі 21162 грн. 99 коп., а саме: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 17 966 грн. 63 коп.; проценти за користування кредитом - 2 084 грн. 13 коп.; загальна сума пені за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів - 925 грн. 66 коп.; 3 відсотки річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 56 грн. 99 коп.; 3 відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів - 32 грн. 52 коп.; втрати інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 18 грн. 97 коп.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 78 грн. 09 коп. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вимог позивача відповідачем суду надано не було. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є законними і обґрунтованими, а з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі - 21162 грн. 99 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1 921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved