Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

30.03.2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису, вчиненого 09.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., реєстровий №410, про стягнення заборгованості по Кредитному договору №2005885 від 08.04.2020 року в сумі 24850,00 грн., таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги\~обґрунтувала тим,\~що 09.02.2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Григорян\~Д.Г.\~вчинено виконавчий\~напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 410,\~про стягнення\~на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Кредит-Капітал»\~з [PERSON] \~заборгованості у\~розмірі 24850,00\~грн. за період з 16.11.2020 року по 28.12.2020 року. по кредитному договору №2005885 від 08.04.2020 року укладеним з ТОВ «МІЛОАН», і яка складається з простроченої заборгованість по кредиту - 7000,00 грн., простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 15750,00 грн., простроченої заборгованості по комісії - 2100,0 грн., а також витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 930,00 грн., а всього, загальна сума заборгованості за виконавчим написом становить 25780,00 грн.. На підставі виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем Григорчуком П.В. було відкрито виконавче провадження №64799859, про існування якого їй стало відомо 15.03.2021 року з Єдиного державного реєстру боржників. Будь-яких повідомлень від ПАТ «МІЛОАН», ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», або приватного нотаріуса Григорян Д.Г. про існування заборгованості за кредитним договором № 2005885 від 08.04.2020 року вона не отримувала та вважає, що при вчиненні виконавчого напису ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. були порушені її права та охоронювані законом інтереси, оскільки виконавчий напис вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Як видно з виконавчого напису нотаріуса від 09.02.2021 року з позивача стягується заборгованість за Кредитним договором №2005885 від 08.04.2020 року, що укладений з ТОВ «МІЛОАН», але вона даний договір кредиту не укладала, кошти не отримувала. Додатком до виконавчого напису долучено кредитний договір №2005885 від 08.04.2020 року, який взагалі не підписаний сторонами, а крім іншого не був посвідчений нотаріально, що не відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», що свідчить про недотримання нотаріусом Григорян Д.Г. вимог чинного законодавства. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву до суду не надано. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. та приватний виконавець Григорчук П.В. в судове засідання не з`явилися, заяви про розгляд справи без їхньої участі до суду не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності третіх осіб на підставі наявних доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно Кредитного договору №2005885 від 08.04.2020 року ТОВ «Мілоан» зобов`язалося на умовах визначених договором, на строк 15 днів надати [PERSON] грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 7000,00 грн., з терміном повернення і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 23.04.2020 року. 09.02.2021 року, за заявою правонаступника ТОВ «Мілоан» - ТОВ «Фінансова компанія «КредитКапітал», приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. вчинений виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором №2005885 від 08.04.2020 року за яким строк платежу настав, за період з 16.11.2020 року по 28.12.2020 року у сумі 24850,00 грн., що складається з простроченої заборгованості - 7000,00 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам - 15750,00 грн., прострочена заборгованість за комісією - 2100,0 грн.. За вчинення виконавчого напису стягнуто плати з із стягувача та загальна заборгованість становить - 25 780,00 грн.. 12.03.2021 року приватним виконавцем територіального округу Донецької області Григорчуком П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64799859 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості в загальному розмірі 25780,00 грн.. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Відповідно до п. 10 Узагальнення «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Як вбачається з матеріалів справи саму процедуру винесення виконавчого напису було проведено відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. 29.06.1999 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». (далі Постанова № 1172) 26.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі Постанова № 662), якою, окрім іншого, викладено п.2 Постанови № 1172 таким змістом: «Для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині: пункт 2 змін, що вносяться до переліку документів (Переліку №1172), за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/1 постанову Київського апеляційного адміністративного суду України було залишено без змін. Отже приватний нотаріус Григорян Д.Г. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису керувався п. 2 Переліку №1172, який втратив чинність 22.02.2017 року, тобто до вчинення виконавчого напису. Таким чином суд приходить до висновку, що на момент вчинення спірного виконавчого напису приватний нотаріус мав керуватися пунктом 1 Постанови № 1172, котрий визначає, що документом за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів є нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису є окремим, самостійним способом захисту цивільних прав серед інших способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених главою 3 розділу 1 ЦК України, а тому виконавчий напис у розумінні ЦК України (ч.1 ст. 202 ЦК України) не є правочином, а тому його недійсність не може бути встановлена судом (ст. 215 ЦК України). З огляду на вищевикладене, суд погоджується з обраним позивачем способом захисту своїх прав шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, позивач має право на відшкодування відповідачем понесених витрат щодо судового збору, сплаченого за подання позову в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved