Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

30 березня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 26 грудня 2003 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №639. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із відповідачем. Позивач зазначає, що спільне життя у сторін не склалося, у зв`язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, втрачені відчуття любові та поваги. Подружні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. У зв`язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 квітня 2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - залишено без руху. Надано строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. 08 квітня 2020 року через канцелярію суду, на виконання вищевказаної ухвали суду, від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 квітня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання. 30 квітня 2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала. Сторони в судове засідання не з`явились, надали суду заяви, відповідно до яких просили суд шлюб, укладений між ними, розірвати, проти винесення рішення не заперечували. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 26 грудня 2003 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управляння юстиції міста Харкова, зроблено запис № 639, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.12.2003. (а.с.5) За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 2003 року, від шлюбу мають спільну дитину -[PERSON] , [INFO] (а.с. 3) Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач у своїй заяві просила суд залишити прізвище без змін. Позивач у заяві просив суд судові витрати залишити за ним. На підставі викладеного та

Outcome: approved