Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

31 січня 2017 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ Приватбанк до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 12 521 грн. 66 коп., в якій зазначено, що відповідно до договору № б/н, укладеного 21 травня 2007 року відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 4950,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] неналежним чином виконувала взяті на себе зобов*язання з повернення кредиту, у зв*язку з чим виникла заборгованість. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним 21 травня 2007 року, станом на 15 грудня 2016 року, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 4 950 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 6 737 грн. 30 коп., фіксованої частини штрафу у розмірі 250 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 584 грн. 37 коп., а всього 12 521 грн. 66 коп., а також відшкодувати витрати, пов*язані зі сплатою судового збору, в сумі 1600 грн. У судове засідання представник позивача не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 33). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, про час і місце його проведення повідомлялась належним чином в порядку ст.ст. 74,76 ЦПК України шляхом публікації оголошення про виклик відповідача в газеті «Урядовий кур*єр» (а.с. 44). З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивача, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, який складається з заяви від 21 травня 2007 року (а.с. 8) та Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 9-14), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на залишок заборгованості. Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, та клієнт надає право банку у будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт; підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п.п. 5.3 банк має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому, банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов*язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно до п.п. 6.5, 6.6 клієнт зобов*язаний погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов*язань за договором, на вимогу банку виконати зобов*язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту чи овердафту), сплати винагороди банку. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Сторони узгодили, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов*язань, передбачених договором, більше, ніж на 120 днів, клієнт зобов*язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 гривень +5% від суми позову (а.с. 8 зворот). В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов*язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (а.с. 5-7) станом на 15 грудня 2016 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 21 травня 2007 року складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 4 950 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 6 737 грн. 30 коп., фіксованої частини штрафу у розмірі 250 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 584 грн. 37 коп., а всього 12 521 грн. 66 коп. Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт порушення своїх зобов*язань за кредитним договором відповідачем [PERSON] При цьому, суд вважає неправомірним нарахування позивачем у справі за даним кредитним договором неустойки (пені та штрафів), оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, який набув чинності з 15 жовтня 2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Проведення антитерористичної операції на територіях, визначених Кабінетом міністрів України, та той факт, що проведення антитерористичної операції не припинено до наступного часу, суд визнає загальновідомими обставинами, які доказуванню не підлягають. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є зареєстрованою за адресою: [INFO] (а.с. 16). Відповідно до розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Макіївка було включено до зазначеного переліку. Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» віднесено м. Макіївку Донецької області. При цьому, як вбачається з позовної заяви позивач зазначає, що у відповідача по кредитному договору утворилася заборгованість з пені та комісії в сумі 6 737 грн. 30 коп. У розрахунку заборгованості (а.с. 5-7) позивачем вказану суму розміщено у колонці «сума пені та комісії», в т.ч. накопичувальним підсумком, однак серед матеріалів позову відсутній документ, який містить розрахунок даних сум із розмежуванням складових, а так само підтверджує підстави їх нарахування. Наведене унеможливлює перевірку судом правильності розрахунку заборгованості в цій частині, тому підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією з відповідача у розмірі 6\~737 грн. 30 коп. у суду відсутні. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 15 грудня 2016 року без врахування нарахованих штрафних санкцій складається із заборгованості за кредитом у розмірі 4 950 грн., та в цій частині підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у справі. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: partial