Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

8 січня 2019 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] вказує про те, що 15 листопада 2002 року розірвано шлюб між її матірю [PERSON] та батьком [PERSON] На підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 12 серпня 2002 року відповідач сплачував на користь її матері [PERSON] аліменти на її утримання. 8 січня 2019 року вона досягла повноліття, але потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання. З 1 вересня 2016 року вона є студентом денного відділення Дубенського медичного коледжу 1 рівня акредитації за контрактним замовленням. Термін навчання закінчується в червні 2020 року. На цей час вона навчається на третьому курсі. У звязку з навчанням на денній формі вона не може працевлаштуватись на роботу та потребує матеріальної допомоги. Мати не взмозі самостійно утримувати її, оскільки необхідні кошти для оплатити навчання, на проїзд до місця навчання, проживання, одяг та харчування. Їй відомо, що відповідач працює далекобійником за кордоном, у [PERSON], та має можливість надавати їй матеріальну допомогу. З вказаних підстав у позовній заяві позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її, [PERSON],\~[INFO], утримання,\~як повнолітньої\~дочки,\~яка продовжує\~навчання,\~у \~твердій грошовій\~сумі або\~в розмірі\~1/4\~частки від\~отримуваного доходу\~до закінчення\~навчання,\~чи до\~досягнення нею\~23\~років,\~яка з\~цих обставин\~настане першою.\~Крім цього,\~позивач [PERSON]\~просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь додаткові витрати на оплату навчання в розмірі Ѕ частки витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг, до закінчення навчання чи до досягнення нею 23-х років. В судовому засіданні 14 березня 2019 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити. В судове засідання 27 березня 2019 року сторони не зявились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. У своїй заяві позивач вказала про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 24). 18 березня 2019 року від відповідача до суду надійшла заява в якій він просив справу розглянути без його участі. У заяві [PERSON] зазначав про те, що позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень визнає. Вимогу щодо стягнення додаткових витрат на оплату навчання в розмірі Ѕ частки таких витрат не визнав (а.с. 26). Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог в частині стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень, не встановлено. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно Свідоцтва про народження серії І-ГЮ № 107163 (а.с. 5) встановлено, що [PERSON] народилась 8 січня 2001 року, її батьком вказаний відповідач [PERSON]. Отже,\~відповідач [PERSON]\~є батьком позивача\~[PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ч. 3 ст. 190 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно довідки № 460 від 17 грудня 2018 року Дубенського медичного коледжу (а.с.\~3),\~[PERSON] дійсно\~є студентом Дубенського\~медичного коледжу 1 рівня акредитації, денного відділення, ІІІ курсу за контрактним замовленням. Термін навчання з 1 вересня 2016 року по червень 2020 року. Згідно договору №06/16 від 26 липня 2016 року про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації…., додаткової угоди до договору (а.с. 6, зв. 7), загальна вартість освітньої послуги за 2018/2019 навчальний рік складає 13500 гривень, за 2019/2020 навчальний рік 12500 гривень. П. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зазначає, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За таких\~обставин,\~суд приходить\~до висновку\~про стягнення\~аліментів з\~відповідача [PERSON]\~на утримання повнолітньої\~дочки \~позивача [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення аліментів та на час її навчання, але не більше ніж до досягнення віку 23-х років. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] додаткових витрат на оплату навчання в розмірі Ѕ частки витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення нею 23-х років, то суд відмічає наступне. Згідно ч. 1 ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Разом з тим,\~ статтею 199 СК України\~визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі\~№ 622/373/16-ц Верховний Суд розяснив,\~що на\~відміну від\~правовідносин щодо\~участі батьків\~у додаткових\~витратах на\~дитину (стаття\~185\~СК України),\~правовідносини щодо\~обов'язку\~батьків утримувати\~повнолітніх дочку,\~сина на\~період навчання\~регулюються главою\~16\~СК України,\~яка зокрема,\~передбачає обов'язок\~батьків утримувати\~повнолітніх дочку,\~сина,\~які продовжують\~навчання і\~у зв'язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~у спосіб\~сплати аліментів\~(статті\~199,\~200,\~201\~цього Кодексу). У\~визначенні розміру\~аліментів необхідно\~враховувати вартість\~навчання,\~підручників,\~проїзду до\~навчального закладу,\~проживання за\~місцем його\~знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Саме такі висновки висловлені і в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15. Таким чином, враховуючи вищевикладене, у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] додаткових витрат на оплату навчання в розмірі Ѕ частки витрат на навчання, слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 768,40 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст. 185,198,199, 200 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 180-183, 198-199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 206, 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: partial