Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

29 січня 2018 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій зазначає, що він народився 29 травня 1963 року. З копії паспорта громадянина [PERSON] Радянських Соціалістичних Республік серії ХХІІІ-НО № 731296, виданого відділом внутрішніх справ Добропільського виконкому Донецької області 11 листопада 1992 року, вбачається національність єврей. У адресному листі вибуття від 23 січня 1996р., вказана національність єврей. Вказує, що виховувався відповідно до єврейських традицій, підтримує стосунки зі своїми родичами євреями на території Ізраїлю, святкує єврейські свята та вважає себе євреєм. На даний час, заявник прагне відновити та зберегти етнічне походження свого роду відповідно до положень\~Закону України «Про національні меншини», а тому вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився,\~\~подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити заяву в повному обсязі (а.с. 17). Представник заінтересованої особи Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не зявився. Відповідно листа № 449/17.9-04-42 від 17 лютого 2018 року заперечували проти задоволення заяви про встановлення факту національності в актовому записі про народження [PERSON] «єврей». При цьому в запереченнях посилалися на те, що до компетенції відділу не входить зміна факту національності, оскільки у листі Міністерства юстиції України за № В-350-35 від 13 липня 1999 року йдеться про те, що зміна національності чинним законодавством не передбачена, оскільки Указ Президента України від 31 грудня 1991 р. «Про порядок зміни громадянами України національності» втратив чинність. Постановою КМУ від 10 листопада 2010р. № 1025 затверджено зразки актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, відповідно до якої в актовому записі про народження не передбачена графа національність ні в відомостях про дитину, ні в відомостях про батька та матір. Одночасно, звернули уваги про те, що в актових записах про народження старого зразка, в яких була передбачена графа національність, не вказувалася національність дитини, а лише національність батька та матері (а.с. 16). Вирішуючи питання про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту приналежності заявника [PERSON] до єврейської національності, суд приходить до наступного. Згідно із ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Примушення громадян у який би то не було формі до відмовлення від своєї національності не допускається. Згідно\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи громадян захищаються судом. Наведене свідчить про те, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Згідно зі\~ст. 11 Конституції України\~держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності. З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнятий \~Закон України «Про національні меншини в Україні». У відповідності до\~ст. 3 Закон України «Про національні меншини в Україні»\~до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно з приписами\~ст. 300 Цивільного Кодексу України\~фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Встановлення факту приналежності до єврейської національності заявникові необхідно для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду, оформлення Побуту в Ізраїлі. Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що заявник [PERSON] єврей, наведене не спростовується і вбачається з письмових доказів, а саме, копії паспорта громадянина [PERSON] Радянських Соціалістичних Республік серії ХХІІІ-НО № 731296, виданого відділом внутрішніх справ Добропільського міськвиконкому Донецької області 11 листопада 1992 року; копії адресного листа вибуття від 23 січня 1996р,. При цьому [PERSON] має право на вільне обрання і відновлення національності, як це передбачено\~Законом України «Про національні меншини», заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд критично ставиться до заперечень з боку заінтересованої особи - Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, які обґрунтовані з посиланням на лист Міністерства юстиції України за № В-350-35 від 13 липня 1999 року де йдеться про те, що зміна національності чинним законодавством не передбачена, оскільки Указ Президента України від 31 грудня 1991 р. «Про порядок зміни громадянами України національності» втратив чинність та Постанову КМУ від 10 листопада 2010р. № 1025, яка містить низку вимог до оформлення актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану та ін., оскільки встановлення юридичного факту належності заявника до єврейської національності не порушує їх права та інтереси. Більше того, звертаючись до суду, заявником не висунута вимога про зобовязання внесення відповідних змін до актового запису про народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved