Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-16 00:00:00

2 березня 2010 року Банк звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому зазначав, що 30 серпня 2007 року між [PERSON] та Банком був укладений договір кредиту № 014/08-112/64193 на суму 15 000 грн. строком до 30 травня 2010 року. Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між Банком та [PERSON] і [PERSON] були укладені з кожним окремий договори поруки. За час користування кредитом відповідач не виконував його умови через що станом на день подання позову до суду утворилася загальна заборгованість в сумі 4200 грн. 83 коп., тому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість, а також понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви з проханням розглядати справу без їх участі, позов вони визнали. Суд вважає можливим провести розгляд справи без участі відповідачів за наявних доказів у справі, достатніх для її вирішення по суті. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Так, судом було встановлено, що 30 травня 2007 року між Банком та [PERSON] був укладений в письмовій формі кредитний договір № 014/08-112/64193, в якому сторони узгодили всі його умови. Відповідно до п.п. 1.1-1.2. договору Банк зобов'язався надати позичальнику, тобто [PERSON], кредит в сумі 15000 гривень на споживчі потреби строком до 30 травня 2010 року. Зі своєї сторони позичальник зобов'язався щомісячно відповідно до графіку погашення кредиту частинами повертати отриманий кредит та сплачувати плату за його користування в розмірі 24 % річних (п.п. 1.4 кредитного договору). Наслідками порушення позичальником умов договору щодо своєчасного виконання зобов'язань позичальником була передбачена сплата ним Банку пені в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення (п. 10.1 договору). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Крім цього, положення статей 546, 548-551 ЦК України передбачають, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання, в тому числі і порукою. Так, 30 травня 2007 року, з метою забезпечення виконання зобов'язань закредитним договору, Банком були укладені два окремі договори поруки: № 014/08-112/64193/П1 з [PERSON] та № 014/08-112/64193/П2 з [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 553, ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановленодоговором поруки. Також, відповідно до п.п. 1.1 - 2.4 договорів поруки кожен з поручителів несе разом з позичальником солідарну відповідальність перед кредитором у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором, в тому числі за повернення сум кредиту, нарахованим відсоткам за користування кредитом, штрафних санкцій, пені. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник навпаки, порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також процентів за користування ним, в зв'язку з чим на 12 люте 2010 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 4200 грн. 83 коп., в тому числі: - заборгованість по кредиту в сумі 3076 грн. 77 коп.; - заборгованість по простроченим процентам в сумі 332 грн. 48 коп.; - пеня в сумі 791 грн. 58 коп.. За таких обставин, на підставі ст.ст. 526, 530, 549, 1049, 1050, 1054 ЦК України, дана заборгованість підлягає стягненню з відповідачів в повному об'ємі. Слід зазначити, що Банк просить стягнути заборгованість в солідарному порядку з кредитора та обох його поручителів. Однак, це можливе якщо такий обов'язок поручителів виник на підставі поруки, яка була оформлена одним договором, оскільки це забезпечить можливість одному з поручителів, який виконав зобов'язання, реалізувати своє право пред'явлення вимоги до іншого поручителя та основного боржника. В той же час законом не заборонено укладення кількох договорів поруки на забезпечення одного й того ж самого зобов'язання, але в цьому випадку ч. 3 ст. 554 ЦК України не може бути застосована. В даному випадку поручителі не несуть спільну солідарну відповідальність перед боржником, оскільки відсутня їх спільна порука. За такого на користь Банка підлягає стягненню зазначена заборгованість в солідарному порядку з [PERSON] та його поручителя [PERSON], і в такому ж порядку з [PERSON], та поручителя [PERSON] Також, ч. 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Беручи до уваги той факт, що відповідач не виконує умови договору в частині вчасного повернення платежів за кредитним договором, тому суд вважає, що укладений між сторонами кредитний договір від 30 травня 2007 року має бути розірваний в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягають стягненню в рівних частках судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 120 грн. витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи, а також 51 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: partial