Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

31 липня 2018 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням. В обгрунтовання позовних вимог зазначає, що він, [PERSON], зареєстрований і проживає в житловому [ADDRESS]. З дитинства у вказаному будинку зареєстрований його син [PERSON]. У 2008 році відповідач поїхав до Республіки Польща працювати. Термін візи становив 3 роки, після чого останній мав повернутися додому. Минуло 10 років, як відповідач додому не приїжджає. За цей період позивач лише двічі спілкувався з ним по телефону. В розмові відповідач йому повідомив, що його документи знаходяться в посольстві Республіки Польща і він не повернеться на територію України поки не отримає громадянство іноземної держави. Відповідач не має заперечень щодо зняття його з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS]. На даний час [PERSON] на території Республіки Польща працює офіційно, має дохід та власне житло, перебуває у шлюбі. Відповідач має намір проживати та працювати в Республіці Польща і повертатись в Україну не бажає. Житловий будинок, в якому проживає позивач є його приватною власністю. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачем житлової площі у вказаному будинку на період його відсутності, не було. Вважає, що відповідач втратив право на користування житловим приміщенням у його будинку, оскільки останній не проживає в ньому тривалий строк без поважних причин, не виконує інших обов'язків щодо його утримання, має інше житло. Крім того, реєстрація відповідача у його житловому будинку створює для позивача незручності, зокрема, матеріальні проблеми при нарахуванні субсидії, включаючи у дохід сім'ї трьохмісяний прожитковий мінімум відповідача. Просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку, який знаходиться у [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Не заперечує щодо винесення у справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи за місцем реєстрації. У даній справі позивачем подано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і потреби щодо необхідності заслухати особисті пояснення відповідача суд не вбачає, а тому, вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі поданих доказів та в порядку ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 118989158 від 29 березня 2018 року вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться у [ADDRESS] (а.с.5). Відповідач [PERSON] зареєстрований у житловому будинку, який належить [PERSON] на праві приватної власності, що стверджується довідкою Крухиничівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 23 липня 2018 року № 302 про склад сім'ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, що належить [PERSON], проте відповідач за даною адресою фактично не проживає (а.с.9). Вказане стверджується також актами огляду житлового будинку від 10 липня 2018 року, 23 липня 2018 року, який розташований за адресою: [ADDRESS], в яких зазначено, що [PERSON] у зазначеному будинку не проживає (а.с.10.11) та інформаційною довідкою Крухиничівської сільської ради Локачинського району Волинської області № 110/01.15/2-18 від 20 серпня 2018 року на запит суду від 01 серпня 2018 року, з якої вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: у [ADDRESS], однак за місцем реєстрації фактично не проживає (а.с. 15). Крім того, свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що відповідач [PERSON] за зареєстрованим та фактичним місцем проживання позивача не проживає вже більше 9 років. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зміст цієї статті свідчить, що член сім'ї власника може бути визнаний таким, що втратив право користування житлом у разі його відсутності по місцю проживання понад один рік без поважних причин. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України член сім'ї наймача може бути визнаний в судовому порядку таким, що втратив право користування жилим приміщенням, в разі відсутності його в цьому приміщенні понад шість місяців без поважних причин. Із матеріалів справи, пояснень позивача та свідків вбачається, що [PERSON] більше 9 років без поважних причин відсутній за місцем реєстрації, зокрема, в будинку, що знаходиться у [ADDRESS], між сторонами не було укладено угоди про користування спірним житловим приміщенням, крім того, його реєстрація в будинку позбавляє позивача права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, а тому суд вважає, що відповідач втратив право користування даним жилим приміщенням. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у будинку за адресою: с. Крухиничі, вул. Луцькка, 94 Локачинського району Волинської області у зв'язку з відсутністю останнього в цьому будинку більше дев'яти років без поважних причин. Судові витрати слід залишити за позивачем [PERSON]

Outcome: approved