overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

2 березня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 18 листопада 1995 року з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого 20 травня 1998 року народилася дочка [PERSON], а 18 вересня 2009 року дочка [PERSON]. Діти проживають разом з нею та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач добровільно матеріально утримувати дочок відмовляється. Він на даний час працює у ПрАТ «Райз-Максимко», регулярно отримує заробітну плату, має задовільний стан здоровя, інших осіб на утриманні не має. За таких обставин позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання також не зявився, надавши заяву про визнання позову, в якій просив справу розглянути без його участі. Судом встановлено, що сторони з 18 листопада 1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дітей, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а. с. 4,5). Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні (а.с.7). Відповідач матеріально забезпечувати дітей відмовляється. [PERSON] на даний час офіційно працевлаштований, працює в Приватному акціонерному товаристві «Райз-Максимко» с. Біловод, Роменського району, Сумської області, регулярно отримує заробітну плату. На його утриманні інших неповнолітній дітей, чи непрацездатних батьків немає. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. ст. 180 - 182, 183 Сімейного Кодексу України. Враховуючи те, що відповідач позов визнав, суд вважає за доцільне його задовольнити в повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

2 березня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 23 березня 2002 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, обоє надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому відповідач в своїй заяві позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 23 березня 2002 року Шевченківською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 5. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено з [PERSON] на [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина- [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

2 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Сторони з 4 вересня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу дітей не мають. Позивач, посилаючись на те, що вона з відповідачем з квітня 2016 року не проживає через різні погляди на сімейне життя та втрату взаємопочуттів один до одного, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами поштової кореспонденції. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони з 4 вересня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5) Від спільного шлюбу дітей не мають. З квітня 2016 року позивач спільно з відповідачем не проживає, через різні погляди на сімейне життя та втрату почуттів один до одного, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені [PERSON] судові витрати в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

2 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, вказуючи, що 10.06.2009р. померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яку вона має намір успадкувати за законом. Проте, через відсутність свідоцтва про смерть [PERSON], яке б підтверджувало факт родинних відносин її з спадкодавцем, не може реалізувати своє право на спадщину. Просила суд встановити факт, що [PERSON], яка померла 10.06.2009 року являється її бабою. Заявниця в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити (а.с. 24). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, проте начальник Погребищенський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] надіслала до суду лист про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти задоволення заявлених вимог (а.с. 20). Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 10.06.2009 року дійсно є бабою [PERSON], [INFO], зазначений факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

2 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та уточнивши позовні вимоги остаточно просив стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату в сумі 15\~608 грн. 80 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з дня його звільнення до дня ухвалення судового рішення. В обґрунтування позову зазначає, що з 6 липня 2016 рік він був прийнятий на роботу у комунальне підприємство «Гульськ-водоканал» Гульської сільської ради» (далі КП «Гульськ-водоканал») на посаду слюсара-машиніста. 14 червня 2017 року [PERSON] було звільнено із займаної посади згідно із п. 1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін). У період роботи позивача на підприємстві з грудня 2016 року і до дня його звільнення комунальне підприємство нараховувало, але невиплачувало позивачу заробітну плату в сумі 18\~068 грн. 80 коп. В судовому засіданні позивач пояснив, що з грудня 2016 року і до дня його звільнення комунальне підприємство нараховувало, але невиплачувало позивачу заробітну плату в сумі 18\~068 грн. 80 коп., однак КП «Гульськ-водоканал» виплатило позивачу частину заборгованості по заробітній платі в розмірі 3\~000 грн., а тому позивач, уточнивши свої позовні вимоги, остаточно просить суд стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату в сумі 15\~608 грн. 80 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з дня його звільнення до дня ухвалення судового рішення. Представник відповідача в судове засідання не прибув повторно, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

2 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, офіційно працює, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, син знаходиться на її (позивача) утриманні. [PERSON] просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття сина. Ухвалою від 6 березня 2018 року у справі було відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Сторони отримали копію ухвали про відкриття провадження у справі, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, відповідач відзив на позов до суду не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного. З копії свідоцтва про народження (а.с. 4) вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) батька дитини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживає разом із матірю, що підтверджується копією довідки Носівської міської ради Чернігівської області № 602 від 2 березня 2018 року (а.с. 6). Відповідач не надав доказів про те, що він надає матеріальну допомогу на утримання сина. За таких обставин приходжу до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. З відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

2 вересня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 4). Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала її звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що їх сімейне життя не склалося так як вони різні за характером та поглядами на життя люди, що призвело до повної втрати взаєморозуміння і взаємоповаги, тому просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позов підтримує, просить суд шлюб розірвати, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 2 вересня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 4, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розлучення буде проживати з позивачкою. Майновий спір на даний час у сторін відсутній. Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім'ю не мають, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, про що надала суду заяву відповідного змісту, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу . Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не виявила бажання змінювати своє прізвище. На підставі ст.ст.110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

2 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що вони з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач не в повній мірі виконує свої обов'язки щодо утримання дітей, а також щодо її утримання, позивачка просить ухвалити рішення, яким щомісячно стягувати з відповідача: аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття; та на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця з дня подачі заяви і до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. В судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися, згідно поданих до суду заяв, просили розглядати справу у їх відсутність. При цьому позивачка позовні вимоги підтримала, а відповідач позов визнав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 29 жовтня 2008 року та серії [NUMBER] від 27 січня 2014 року відповідач є батьком [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 2 статті 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно частини 1 статті 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 цієї статті передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

2 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати зареєстрований 14 червня 2003 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося через непорозуміння і сварки, які негативно впливають на збереження сімейних відносин і стали причиною неприязні між ними. Позивачка подала до суду заяву, в якій, підтримавши свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності. При цьому позивачка просила після розірвання шлюбу залишити ій шлюбне прізвище [PERSON]. В судове засідання відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з'явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надходило. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 14 червня 2003 року виконавчим комітетом Печанівської сільської ради Романівськогно району Житомирської області актовим записом № 1 було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем. Згідно статті 112 частини 2 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач проти доводів позивачки щодо необхідності розірвання шлюбу не заперечив, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

2 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 28 квітня 2007 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивач вказала різні погляди на сімейне життя та моральні принципи, неприязні відносини один до одного, в результаті чого між ними виникають сварки, у зв'язку з чим вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог та просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 15). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. 28 квітня 2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, а/з № 79, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно наданої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя та моральні принципи, неприязні відносини між сторонами, на грунті яких між ними виникають сварки, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Майновий спір між сторонами відсутній. За взаємною згодою сторін суд визначає місце проживання малолітньої дитини з позивачем. Заява стягувача про залишення прізвища підлягає задоволенню, оскільки це є право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Таким чином, є підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя та інтересам їхньої дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

2 вересня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 6 серпня 1992 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка надала заяву з проханням провести розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду не заперечувала. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 6 серпня 1992 року Великопузирківською сільською Радою народних депутатів Ізяславського району Хмельницької області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під №1. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено на [PERSON]. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved