Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

30.01.2018 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, спільне господарство та сумісне проживання фактично припинені з травня 2017 року, переконаний, що спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, що розміщене 15.06.2018. Правом подання відзиву не скористалася, інших клопотань та заяв до суду не подала. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить не стягувати судові витрати із відповідача. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що не заперечувалось відповідачем, та підтверджено доказами, які були досліджені в судовому засіданні, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.04.1996 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 265, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва /а.с. 20/. Від шлюбу сторони мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER] від 14.02.1997, видане, м. Київ, відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва /а.с. 21/; дочку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER] від 11.05.2002, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві /а.с. 22/. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім'ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, наявність дітей, суд приходить висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (ч. 2 ст. 115 СК України). Суд не здійснює розподіл судових витрат, оскільки позивачем подано відповідну заяву щодо цього. На підставі викладеного,

Outcome: approved