Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

31 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] року померла його тітка по лінії батька, [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,05 га, розташовану на території Верхосульської сільської ради, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. За життя тітка склала заповіт, яким все своє майно заповіла своєму братові, а його батьку, [PERSON]. Останній фактично прийняв спадщину після сестри, однак юридично не оформив. [INFO] року [PERSON] помер. Після смерті батька відкрилася спадщина на вищевказану земельну ділянку. Зазначає, що фактично прийняв спадщину після батька, однак отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості у зв'язку з втратою державного акту на право власності на вищезгадану земельну ділянку. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після батька, [PERSON], який помер [INFO] року, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,05 га в межах згідно з планом, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим на ім'я [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Представник останнього за довіреністю [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 95). Представник відповідача - Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не з'явився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи у відсутність їхнього представника, проти позовних вимог не заперечують (а. с. 84). Представник третьої особи - Улянівської державної нотаріальна контори Білопільського району Сумської області у судове засідання не з'явився. Виконуюча обов'язки завідувача держнотконтори [PERSON] надіслала заяву про розгляд справи в її відсутність (а. с. 95). У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Суд вважає, що згідно з п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після [PERSON], яка померла [INFO] року, та [PERSON], який помер [INFO] року, слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, а також норми нині діючого Цивільного кодексу України, так як спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року та продовжують існувати на даний час. Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 534 ЦК Української РСР 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 5). У відповідності до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 29 березня 2002 року Верхосульською сільською радою на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 19 березня 2002 року №88, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №627, [PERSON] у приватну власність передано земельну ділянку для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, площею 4,05 га в межах згідно з планом, яка знаходиться на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 7). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області 05 грудня 1992 року, зареєстрованого в реєстрі за №48, [PERSON] все своє майно заповіла своєму братові [PERSON] (а. с. 26). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 листопада 2016 року встановлено юридичний належності [PERSON], яка померла [INFO] року, вищезгаданих заповіту та державного акту (а. с. 94). З довідки Верхосульської сільської ради від 15 липня 2016 року вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO] року, була зареєстрована в [ADDRESS] Заповіт від імені померлої на користь брата - [PERSON], посвідчений виконкомом Верхосульської сільської ради 05 грудня 1992 року за №48, не відмінявся і не перезаповідався. [PERSON] здійснив поховання своєї сестри та розпорядився її речами (а. с. 98). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №45601885 від 31 жовтня 2016 року спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO] року не заведена (а. с. 78). Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що в порядку, передбаченому ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на момент виникнення правовідносин щодо прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON], [PERSON] фактично прийняв спадщину за заповітом після останньої, але юридично не оформив. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] є батьком позивача [PERSON] (а. с. 8). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року (а. с. 6). Згідно із заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області 09 жовтня 2000 року, зареєстрованим у реєстрі за №181, [PERSON] все своє майно заповів своєму сину - [PERSON] - позивачу в справі (а. с. 27). Відповідно до довідки Верхосульської сільської ради від 15 липня 2016 року заповіт від [PERSON], посвідчений виконкомом Верхосульської сільської ради 09 жовтня 2000 року за №181 на користь [PERSON] не відмінявся і не перезаповідався. Останній фактично прийняв спадщину після батька, розпорядившись його речами та зберігаючи документи (а. с. 98). Спадкова справа після померлого [INFO] року [PERSON] не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 31 жовтня 2016 року №45601937 (а. с. 80). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлого [INFO] року батька, [PERSON], але юридично її не оформив. Однак, вказана обставина не позбавляє позивача права на спадщину після батька, в тому числі й на земельну ділянку, яку останній успадкував після своєї сестри [PERSON]. На даний час [PERSON] має намір оформити право власності на зазначену вище земельну ділянку, у зв'язку з чим звернувся до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено у зв'язку з втратою оригіналу державного акту на право приватної власності на землю. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в порядку спадкування за заповітом після батька, [PERSON], який помер [INFO] року, позивач має право на земельну ділянку, площею 4,05 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом серії [NUMBER], виданим на ім'я [PERSON], який фактично належить померлій [INFO] року [PERSON], однак він позбавлений можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з втратою державного акту на вказану земельну ділянку. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved