Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

30 серпня 2013 року позивач звернувся з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Московського району м. Харкова про визнання права користування квартирою, визначення порядку користування квартирою, в якої просив визнати право користування [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] а також, визначити порядок користування житловими приміщеннями таким чином: квартиру надати у особисте користування [PERSON] та [PERSON], а туалет, ванну кімнату, коридори, лоджію залишити у загальному користуванні за всіма членами сім*ї. 26 листопада 2013 року позивач уточнив позовні вимоги, в яких просив визначити порядок користування житловим приміщенням наступним чином: кімнату площею 17 кв. метрів надати в особисте користування [PERSON] та [PERSON], а другу кімнату площею 11,9 кв. метрів, кухню, ванну кімнату, вбиральню, вбудовану шафу, лоджію, тощо залишити у спільному користуванні. 03 лютого 2014 року [PERSON], [PERSON] подали зустрічний позов до [PERSON], що діє від свого імені та від імені малолітнього сина [PERSON], [PERSON] третя особа Служба у справах дітей Московського району м. Харкова, в якому просили встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], згідному якому виділити їм, співвласникам [PERSON] і [PERSON] в спільне користування житлову кімнату №2 площею 17,0 кв. метрів (з балконом) Відповідачу [PERSON] та членам його сім*ї [PERSON] , малолітньому [PERSON] виділити в користування житлову кімнату №3 площею 11,9 кв. метрів Кухню, коридор, ванну, вбиральню, вбудовану шафу залишити в спільному користуванні усіх співвласників. Також просили усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] і вселити їх , [PERSON] і [PERSON] у вказану квартиру. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], підтримав позов в повному обсязі просив його задовольнити, а в задоволені зустрічного позову відмовити. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] проти задоволення позову [PERSON] заперечувала, підтримала зустрічний позов та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON], а зустрічний позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, задовольняє зустрічний позов. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Статтею 155 ЖК України передбачено гарантії прав громадян, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру) і однією з гарантії визначено, що власника не може бути позбавлено права користування квартирою. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 29 січня 1999 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] мають на праві спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS] (а.с.40). Відповідно ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно довідки № 31від 13 січня 2014 року виданої КП «Жилкомсервіс» дільницею № 34 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Фактично в квартирі проживають [PERSON], неповнолітній [PERSON] і [PERSON] (а.с. 25) [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 122) Відповідно до технічного паспорту, загальна площа зазначеної квартири становить 50,4 кв. метрів, з яких 28,9 кв. метрів - житлова. Квартира складається із двох житлових кімнат: кімната, площею 17 кв. метрів, кімната, площею 11,9 кв. метрів всі кімнати ізольовані; кухні, площею 8,3 кв. метрів; ванної кімнати, площею 2,6 кв. метрів; вбиральні, площею, 1,1 кв. метрів, коридору, площе, 7,2 кв.метрів, вбудованої шафи, площею 0,80 кв.м. Квартира обладнана лоджією, площею 3,0 кв. метрів. В зв'язку з неможливістю вирішення питання про визначення порядку користування квартирою добровільно сторонами, суд знаходить, з врахуванням того, що кімнати №3 та №2 ізольовані. Кімната під №3 має площу 11,9 кв. метрів, її розмір більше на 2,27 кв. метра , ніж розмір частки відповідача [PERSON] в спірній квартирі, визначити такий порядок користування житлом, згідно якого [PERSON] і [PERSON] виділити в спільне користування житлову кімнату № 2 площею 17 кв. метрів (з балконом), житлову кімнату № 3 площею 11, 9 кв. метрів виділити в користування [PERSON] та малолітньому [PERSON]. Кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню, вбудовану шафу, вхід в квартиру суд залишає в спільному користуванні. Проти такого порядку користування квартирою не заперечують співвласники. Суд відмовляє в задоволені позову [PERSON] оскільки вона поселилась у спірну квартиру з дозволу [PERSON], співвласники [PERSON] і [PERSON] не надали згоду на її вселення і відмовили в її реєстрації в спірній квартирі. Право користування житловою площею за [PERSON] зберігається за адресою [ADDRESS]. Оскільки [PERSON] не придбала право користування житлом в спірній квартирі, то відсутні підстави виділяти їй в користування будь-яку частку квартири.

Outcome: approved