Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

4 грудня 2015 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що вона є дочкою [PERSON], померлого 19 лютого 2001 року. Свої вимоги мотивувала тим, що 19 лютого 2001 року помер її батько [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з приватизованої земельної ділянки площею 4,737 га, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 023715 від 20.02.2002 року. Заявниця є єдиною спадкоємицею на майно свого батька після його смерті, так як її сестри [PERSON] і [PERSON] в установленому порядку відмовилися від прийняття спадщини. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 06.08.2015 року заявниці був визначений додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі цього рішення [PERSON] усно була звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] щодо заведення спадкової справи, але нотаріус дала письмові розяснення про те, що в звязку з розбіжностями прізвища спадкодавця у свідоцтві про його смерть і у свідоцтві про народження заявниці «Іполітов» і «Іпполітов» відповідно не можна підтвердити факт родинних відносин, в звязку з чим рекомендовувала звернутися до суду. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Заінтересовані особи приватний нотаріус [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала. Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи [PERSON], свідка [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В п. 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Судовим розглядом справи встановлено, що 19 лютого 2001 року помер [PERSON] (а. с. 5). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з приватизованої земельної ділянки площею 4,737 га, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 023715 від 20.02.2002 року (а.с. 10). Єдиною спадкоємицею на майно померлого за законом є заявниця [PERSON], якій рішенням Роменського міськрайонного суду від 06.08.2015 року було визначено додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 9, 11). На підставі цього рішення заявниця усно звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] з питанням щодо прийняття спадщини. З письмових розяснень з питань спадкового права № 624/01-16 від 20.10.2015 року приватного нотаріуса [PERSON] вбачається, що [PERSON] було повідомлено, про те що для видачі свідоцтва про право на спадщину їй необхідно предявити документи, що підтверджують її родинний звязок зі спадкодавцем. Але у неї такі документи відсутні, оскільки в її свідоцтві про народження прізвище батька вказано як «Іпполітов», а у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця - «Іполітов». Тож в звязку з вказаною розбіжністю у написанні прізвищ заявниці рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин (а.с. 8). Факт родинних відносин [PERSON] з померлим [PERSON] також підтверджуються показами свідка [PERSON], який в судовому засіданні підтвердив факт, що померлий 19 лютого 2001 року [PERSON] був рідним батьком заявниці [PERSON] (дівоче прізвище Іпполітова) Т.М. , а також наявними у справі доказами: згаданим вище свідоцтвом про смерть [PERSON] та свідоцтвом про народження заявниці, в яких імя і по-батькові спадкодавця однаково написані, а також майже однаковим написанням прізвищ «Іполітов» та «Іпполітов» (розбіжність в одній букві) та наявністю у заявниці зазначених правовстановлюючих документів. Звідси можна зробити висновок, що вказана розбіжність у написанні прізвищ виникла внаслідок перекладу з російської мови на українську.

Outcome: approved