Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

30 червня 2021 року позивач керівник Чугуївської окружної прокуратури Харківської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі: Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В огрунтування позову зазначив, що вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 18.03.2021 року по справі № 617/1083/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. 20.04.2021 року вказаний вирок суду набрав законної сили. Згідно з розрахунком ДП «Вовчанське лісове господарство», проведеним відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 року «Про такси для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу» загальна сума заподіяної шкоди [PERSON] внаслідок кримінального правопорушення шкоди навколишньому природному середовищу склала 57071,48 грн. Однак, вказана шкода [PERSON] у добровільному порядку досі не відшкодована. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства та державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» шкоду, завдану кримінальним правопорушенням на суму 57071,48 грн. Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області 30 червня 2021 року відкрито спрощене позовну провадження. Справу призначено розглядати за участю сторін. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] , в судовому засіданні погодився з тим, що порубкою лісу ним завдана шкода, але пояснив, що не має можливості відшкодувати завдану шкоду в такому розмірі. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до\~ст. 131-1 Конституції України\~на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Одночасно, організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом. Статтею 56 Цивільного процесуального кодексу України\~визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Згідно із положеннями\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»\~представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч. 4\~ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Відповідно до\~ст. 128 КПК України\~особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно з ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6\~ст. 82 ЦПК України). Відповідно до вироку Великобурлуцького районного суду Харківської області від 18 березня 2021 року по справі № 617/1083/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. 20.04.2021 року вказаний вирок суду набрав законної сили (а.с.11-19). Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені\~статтею 11 Цивільного кодексу України. Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є одним із способів захисту цивільних прав (пункт 8 частини 2\~статті 16 Цивільного кодексу України). Статтею 22 Цивільного кодексу України\~передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з частиною 1 цієї статті особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, відповідно до частини 2 цієї статті, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Тобто, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди (збитків), потрібна наявність складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (шкода); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина правопорушника. Згідно зі\~ст. 69 цього ж Закону\~шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст.ст.\~105,\~107 Лісового кодексу України\~порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно з ч. 1\~ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ч. 4\~ст. 68 цього ж Закону\~підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно зі ч. 5 цієї ж статті застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно зі\~ст. 69 цього ж Закону\~шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Статтею 167 ЦК України\~передбачено, що держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно розрахунку наданого ДП «Вовчанське лісове господарство» проведеним відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 року «Про такси для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу» загальна сума заподіяної шкоди [PERSON] внаслідок кримінального правопорушення шкоди навколишньому природному середовищу склала 57071,48 грн. (а.с.20). Вказану суму прокурор та відповідач не оспорюють. Відповідно до ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем надані належні і допустимі докази на підтвердження своїх вимог. Дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню. Судові витрати суд вирішує відповідно до ст.. 141 ЦПК України.

Outcome: approved