Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

29 жовтня 2013 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вони мають дитину [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, дитина проживає разом з нею та відповідач не надає кошти на утримання дитини. Тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини. Крім того просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини, оскільки дитина займається: вивченням іноземної мови, є учнем хореографічного відділення Слов'янської школи мистецтв, перебувала на лікуванні у м. Трускавець, а це потребує додаткових витрат на утримання дитини. Відповідач має можливість надавати таку допомогу. Тому після уточнення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку починаючи з дати подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також половину додаткових витрати на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що батьками дитини [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON],що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 9), дитина проживає разом з матір'ю [PERSON], що підтверджено довідкою КП«ЖЕК №4», виданою 23.09.2013 року за № 1045 (а.с. 5). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, у зв'язку з тим, що дитина мешкає разом із матір'ю та знаходяться на її утриманні, відповідач на утримання дитини не надає матеріальної допомоги, аліменти нікому не сплачує, суд приходить до висновку, що в цій частині вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме: з відповідача можливо стягнення аліментів на користь позивача у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки № 27/04-23 від 06.06.2013 року, виданої КПСМНЗ «Школа мистецтв м. Слов'янська», дитина [PERSON] навчається в школі мистецтв м. Слов'янська, у другому класі хореографії. Плата за її навчання складає з вересня 2012 року по червень 2013 року по 65 грн. в місяць, що складає 650 грн. (а.с. 6). Відповідно до довідки № 18 від 12.09.2013 року, виданої ПП «Лігвістичний центр», дитина [PERSON] навчається англійські мові у ПП «Лігвістичний центр». З 01.09.2012 року до 15.06.2013 року, вартість навчанні склала 2040 грн., та з 01.09.2013 року по 15.06.2014 року, вартість навчання склала 2287 грн. (а.с. 7). Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №127 від 05.10.2012 року, виданої ПАТ «Конструкторське бюро Коксохимичного машинобудування» та зворотного талону до путівки ЗАТ «Трускавецькурорт», дитина [PERSON] перебувала на лікуванні у ЗАТ «Трускавецькурорт», вартість лікування склала 1209,60 грн. (а.с. 10). Відповідно до положень ч.2 ст.150, ст.185 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з врахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до положень п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадках застосуванні судами передбаченої у ст. 185 СК участі у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами, йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. В матеріалах справи наявні докази, що [PERSON] витратила кошти на навчання дитини [PERSON] у лінгвістичному центрі у сумі 4327 грн., навчання хореографії у сумі 650 грн. та лікування дитини у сумі 1209 грн. 60 коп., а всього витратила кошти у сумі 6186,60 грн. а тому половину понесених витрат повинен нести батько дитини. Таким чином суд приходить до переконання, що вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] половини додаткових витрат на утримання дитини в сумі 3093,30 грн. підлягають задоволенню, оскільки позивачем надано докази, що нею були понесені витрати на навчання та лікування дитини у розмірі 6186,60 грн. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн. на користь держави.

Outcome: approved