overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

30.12.2013 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] посилаючись на наступні обставини: вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі ? частини заробітної плати до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 24, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дебальцівського міського управління юстиції у Донецькій області, перебувають у шлюбі, з 23.03.2013 року (а.с.3). Від шлюбу, згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дебальцівського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно з довідкою служби у справах дітей Дебальцівської міської ради від 23.12.2013 року № 30 [PERSON], [INFO] мешкає разом з позивачкою [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ч. 4 статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно даних в позовній заяві відповідач працює в ПЧ-17 мантером колії та має постійний заробіток. Таким чином, суд враховує матеріальне становище дитини, що дитина - дочка [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю - позивачкою [PERSON], яка потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює в зв'язку з тим, що знаходиться у відпустці по догляду за малолітньою дитиною до досягнення їй трьох років, враховуючи, що відповідач працює та отримує стабільну заробітну плату, з нього підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON], на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. В силу ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 79, 84 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

30.12.2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що від шлюбу в них є спільний син, який знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає. У зв'язку з тим позивачка змушена ставити питання щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання спільної дитини та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явивсь, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак не повідомив суд про причину неявки. Відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 серпня 2009 року виданого виконавчим комітетом Гранітненської сільської ради Тельманівського району Донецької області, [INFO] народився [PERSON], в графі батько записаний [PERSON], в графі мати - [PERSON]. Згідно довідки № 2441 від 17.12.2013 року виданої виконавчим комітетом Гранітненської сільської ради Тельманівського району Донецької області, [PERSON] дійсно мешкає за адресою: [ADDRESS] з сином [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони по справі мають сина - [PERSON], [INFO], який знаходяться на утриманні матері - позивачки по справі. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. При таких обставинах, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

30.12.2013 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, зазначивши, що 08.11.2003 року вона зареєструвала шлюбу з відповідачем у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис - №1079. Від шлюбу народилась дитина: син - [PERSON], [INFO]. З березня 2011 року з відповідачем однією сім'єю не проживають, відповідач у добровільному порядку з листопада 2013 року матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне становище, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення ним повноліття. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського рай управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис №619. Відповідно до довідки КСН сел.«України», [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з сином [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу), щомісячно. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

30.12.2013 року позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Варвинського районного суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 11 773 грн 30 к. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 02.06.2005 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Банк свої зобов'язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умов даного договору, в зв'язку з чим, станом на 30.09.2013 року, перед банком виникла заборгованість в розмірі 11773 грн 30 к. Дана обставина й зумовила позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.26,31/, надіслав до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі /а.с.29/. Незважаючи на неодноразово вжиті судом заході спрямовані на своєчасне сповіщення відповідача про дату розгляду справи за зареєстрованим місцем його проживання, відповідач [PERSON] в судове засідання жодного разу не з'явився з невідомих суду причин, разом з тим в силу ч.5 ст.74 ЦПК України останній вважаться належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи /а.с.28,32/. Про причини неявки до суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, у зв'язку з чим, суд, за письмовою згодою позивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

30.12.2013 року позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Варвинського районного суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 15 836 грн 59 к. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 18.11.2005 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Банк свої зобов'язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умов даного договору, в зв'язку з чим, станом на 30.09.2013 року, перед банком виникла заборгованість в розмірі 15836 грн 59 к. Дана обставина й зумовила позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.30,35/, надіслав до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі /а.с.33/. Незважаючи на неодноразово вжиті судом заході спрямовані на своєчасне сповіщення відповідача про дату розгляду справи за зареєстрованим місцем його проживання, відповідач [PERSON] в судове засідання жодного разу не з'явився з невідомих суду причин, разом з тим в силу ч.5 ст.74 ЦПК України останній вважаться належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи /а.с.32,36/. Про причини неявки до суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, у зв'язку з чим, суд, за письмовою згодою позивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

30.12.2013 року представник позивача звернувся до суду з дійсним позовом до відповідача та просить стягнути з [PERSON] на користь позивача за рахунок відшкодування збитків 1271,02 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн., посилаючись на те, що 28.10.2011 р. при контрольному обході споживачів електроенергії працівниками ТОВ «ЛЕО» у відповідача, за адресою: [ADDRESS], було встановлено, що відповідач допустив порушення «Правил» шляхом пошкодження приладу обліку електроенергії (пошкодження кожуха приладу обліку для використання механічного гальмування диску лічильного механізму). Результатом вказаного порушення стало спричинення відповідачем збитків позивачу на загальну суму 1271,02 грн. В добровільному порядку відповідач суму збитків не відшкодовує, чим спричиняє шкоду позивачу. Представник позивача позов підтримав у повному обсязі та наполягає на його задоволенні, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що подав відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був сповіщений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача за існуючими доказами у справі. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд визнав позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Провина відповідача в порушенні Правил користування електроенергією підтверджується: актом № 809679 від 28.10.2011 р.; схемою підключення електроустановки від 28.10.2011 р.; заявою відповідача про визнання вини в порушенні «Правил», розрахунком обсягу та вартості не облікованої електричної енергії від 14.11.2011 за Актом про порушення споживачем «Правил користування електричною енергією для населення» від 28.10.2011 р. № 809679 (а.с. 5-15). Представлені докази сумніву в суду не викликають, тому відповідач повинен нести матеріальну відповідальність перед позивачем. Оскільки позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 229,40 грн. в дохід держави, тому цю суму слід стягнути з відповідача на користь ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання». На підставі викладеного, відповідно до ст. 1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

30.12.2013р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 27.10.2007р. Вказує, що від шлюбу у них народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя у них не склалося через постійні сварки та непорозуміння. Вказує, що на даний час проживають окремо, подружніх відносин не підтримують. Вказує, що шлюб існує формально, залишатися у такому шлюбі та миритись не бажає, а тому просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Вимоги позову підтримано позивачкою в судовому засіданні, яка зазначила, що бажає іменуватись після розірвання шлюбу прізвищем «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив і зазначає, що тривалий час проживають окремо та примирення між ними не можливе. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27 жовтня 2007 року у Соколянській сільській раді Мостиського району Львівської області за актовим записом №06. Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, наполягають на розірванні шлюбу, заперечують проти надання їм терміну на примирення, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому суд приходить до висновку, що згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб між сторонами, копіями свідоцтв про народження дітей. Також є всі підстави іменувати позивачку прізвищем «[PERSON]» за її вимогою, яке вона обрала під час державної реєстрації шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

30.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що у шлюбі перебуває з 21.08.2010 року. Шлюб повторний. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з ним і знаходиться на його утриманні. З вересня 2014 року припинили відносини як чоловік і жінка, тому що відповідачка підтримує інтимні стосунки з другим чоловіком і не бажає повертатися у сім`ю. Спільного майна, житла не мають. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 18.02.2015 року надала до канцелярії суду письмову заяву, в якій просить розірвати шлюб з позивачем, розглянувши справу у її відсутності у зв`язку з тим, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 21.08.2010 року. Шлюб у позивача повторний. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який живе з батьком і знаходиться на його утриманні. З вересня 2014 року сторони не підтримують стосунки як чоловік і жінка, тому що відповідачка пішла з сім`ї підтримує інтимні стосунки з другим чоловіком. Суд надавав подружжю строк для примирення і збереження сім`ї, але відповідачка в сім`ю не повернулася. Наполягає на розірванні шлюбу. Спору про майно, житло між сторонами немає, тому що не має спільного майна, житла. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, позивач бере на себе. Виходячи з викладеним,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

30.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини у зв'язку з находженням нею у декретній відпустці за наглядом за дитиною. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вони, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.07.2013 року, який зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В даний час позивач тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає, тому вона була вимушена звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до виповнення сину [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до [INFO] року. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.07.2013 року (а.с.3), відповідач [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], - а.с.2. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, - а.с.6. В даний час позивач тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити та у відповідності з ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання до виповнення сину [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до [INFO] року в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно. На підставі ст.ст.77, 79, 80, 84 ч.2 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

30.12.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 1999 по 2008 рік проживали з відповідачем однією сім'єю. Від спільного життя у сторін народилась одна дитина: син - [PERSON], [INFO], який в даний час знаходяться на повному утриманні матері. Відповідач не надає матеріальної допомоги дитині. У зв'язку з чим просить суд, стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі - 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин хоча, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав в ній зазначених. Просила суд позов задовольнити. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з 1999 по 2008 рік сторони проживали однією сім'єю Від спільного життя у сторін народилась одна дитина: син - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження неповнолітньої дитини, відповідач [PERSON] являється батьком останньої.(а.с. 5) В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітніх дітей, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дітям, які знаходиться на утриманні та вихованні матері. Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, а також прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Суд вважає, що [PERSON] спроможний платити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн., щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а тому позов слід задовольнити частково. В задоволенні решти вимог слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі - 243,60 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: partial