Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

31 січня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , зазначивши, що з відповідачем\~вони перебувають\~у шлюбі,\~зареєстрованому 14\~лютого 2018\~року Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій\~області,\~актовий запис\~№ 27.\~Від сумісного\~проживання мають\~неповнолітню дитину\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , яка проживає з відповідачкою. \~На обґрунтування\~позову позивач\~вказав,\~що спільне\~життя з\~відповідачем не\~склалося, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та обов`язки подружжя, на підставі цього відбувались сварки, з 2019 року відповідач мешкає окремо, подружні відносини між ними припинилися. Позивач вважає, що подальше спільне життя як подружжя і збереження сім`ї між ними неможливо. У випадку виникнення питання щодо поділу спільного майна його буде вирішено в окремому порядку. У зв`язку з наведеним просить шлюб між ним і [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернулась з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій повідомила про визнання позовних вимог, не заперечувала проти розірвання шлюбу між нею і позивачем у справі, а також просила залишити за нею шлюбне прізвище (а.с. 19). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 14\~лютого 2018\~року у Костянтинівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій\~області,\~актовий запис\~№ 27 (а.с. 3). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що проживає із відповідачкою (а.с. 20). З 2019 року через сварки сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, його намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. За таких обставин, суд вважає, що їх шлюб розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. Відповідно до\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстави стверджувати, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб відсутні; також у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності визнаних відповідачем обставин або добровільності їх визнання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, наполягають на розірванні шлюбу між ними, визнання позову\~відповідачем не\~суперечить закону\~та не\~порушує права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб, суд\~вважає,\~що \~сім`я [PERSON] розпалась\~остаточно і\~поновлена бути\~не може,\~подальше збереження\~сім`ї суперечить\~інтересам сторін,\~а також\~інтересам неповнолітньої\~дитини,\~які мають\~істотне значення,\~тому шлюб\~між [PERSON] \~і [PERSON] \~слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд також вважає за необхідне відповідачеві, за її заявою, залишити право іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку, в тому числі, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. При цьому, положеннями\~статті 142 ЦПК України\~передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма передбачена ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, враховуючи, що при зверненні до суду із даним позовом позивачем у позовній заяві зазначено, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, та відповідачем [PERSON] визнано позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви.

Outcome: approved