Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

29 січня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить суд шлюб зареєстрований 16 листопада 2011 року у Виконавчому комітеті Гнідинської сілської ради бориспільського району Київської області, актовий запис № 23 між нею та [PERSON] розірвати; стягнути з відповідача на свою користь витрати на оплату судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16 листопада 2011 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, так як в останній час в них виникли різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. У звязку з цим вони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство, тривалий час проживають окремо. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить їх інтересам, унеможливлює примирення з відповідачем. Спір про визначення місця проживання дитини відсутній, він залишається проживати з матірю. Спір про поділ майна також відсутній. Ухвалою суду від 05 березня 2018 року провадження у справі зупинено та надано сторонам строк на примирення. В судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість подали до суду заяви, якими позивач позов підтримала та просила його задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Розгляд справи просили проводити у їх відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 16 листопада 2011 року у Виконавчому комітеті Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської областіміж сторонами зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 23. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 125956 виданого Виконавчим комітетом Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області 16.11.2011 року (а.с.9). Від цього шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК № 488469 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 10). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З цих підстав подальше існування сім'ї неможливе. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та спільної дитини, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 141\~та п. 6 ч.1 ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов'язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з квитанції № 0.0.946514357 від 22 січня 2018 року (а.с.1) [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 704,80 грн. Пред'явлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved