Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

31 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки усіх його доходів щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до закінчення сином навчання, а саме - до червня 2020 року. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що 28 лютого 1998 року вона уклала шлюб з [PERSON], а [INFO] у них народився син [PERSON]. Спільне життя з [PERSON] не склалось і у 2000 році шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу син проживає з нею, а відповідач за рішенням суду сплачував аліменти до досягнення сином повноліття. На даний час син [PERSON] навчається на першому курсі Харківського авіаційного інституту, термін навчання - до червня 2020 року. [PERSON] ніякої матеріальної допомоги на навчання сина не надає, хоча має задовільний стан здоров'я та постійне місце роботи. Оскільки син потребує матеріальної допомоги на придбання одягу, продуктів харчування, підручників, поїздки додому, а вона на даний час отримує державну допомогу до досягнення дитиною трирічного віку, має на своєму утриманні ще двох неповнолітніх дітей, не має постійного місця роботи, проживає за рахунок ведення домашнього господарства та заробітку за разовими договорами, просить задовольнити її позовні вимоги. До початку судового засідання позивач звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала частково та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частки всіх його доходів (а.с. 34). Відповідач в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначає, що згоден сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частки всіх своїх доходів (а.с. 27). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, проте розірвали його, про що 18 вересня 2000 року в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 80, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). 21 серпня 2005 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 10). [PERSON] навчається на першому курсі Харківського авіаційного інституту першого факультету денного відділення, термін навчання - до червня 2020 року, що підтверджується довідкою навчального закладу (а.с. 8). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працездатний, має постійне місце роботи, а тому здатний утримувати сина [PERSON] на період його навчання до досягнення останнім 23-річного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та відповідача, наявність у відповідача інших утриманців. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved