Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

30 грудня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 27 серпня 2005 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 415. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з жовтня 2013 року, у зв'язку з виникненням сварок при вирішенні сімейних питань, а також втратою розуміння та поваги одне до одного. Спільне господарство не ведеться, проживають окремо, спір про поділ майна відсутній. Позивач просить розірвати шлюб та не надавати строк для примирення. Позивачка [PERSON] належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась. Надала суду письмову заяву, згідно якої підтримала в повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Просить справу розглянути у її відсутність, строк на примирення не надавати. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України ) установив наступне. З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 27 серпня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 415. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони однією сім'єю не проживають, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Згідно до положень статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивачки продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі жінки, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивачка не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved