Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

31.01.2017р. КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просило солідарно стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість по оплаті послуг водопостачання і водовідведення за період з 2000р. по січень 2017р. у сумі 12076 грн. 21 коп. (а.с. № 3-4). 20.07.2017р. представник позивача - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 24.03.2017р. а.с. № 59) подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій уточнив період стягнення заборгованості та її розмір з урахуванням строків позовної давності (а.с. № 55, 56-57). В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень від 20.07.2017р., позивач посилався на те, що надає відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS], але у останній за період з травня 2012р. по січень 2017р. утворилась заборгованість у розмірі 1974 грн. 20 коп., яку позивач просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів разом із судовими витратами, понесеними при предявлені позову. В заяві від 04.10.2017р. представник позивача [PERSON] вимоги за уточненим позовом підтримав та просив розглянути справу за його відсутності, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягав (а.с. № 66). 30.05.2017р. до суду надійшли письмові заперечення та заяви відповідачів, в яких останні просили застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності. Крім того, відповідач [PERSON] надав до суду акти про його не проживання за адресою: [INFO] з червня 2008р. (а.с. № 25 49). Відповідачка [PERSON] 04.10.2017р. надала до суду заяву, в якій визнала вимоги за уточненим позовом в розмірі 1974 грн. 20 коп. та підтвердила той факт, що [PERSON] дійсно з червня 2008р. не проживає у квартирі, заборгованість за водопостачання по якій стягується. Справу просила розглянути за її відсутності, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала (а.с. № 69). Відповідач [PERSON] 04.10.2017р. також надав суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав того, що з червня 2008р. не проживає за адресою: [INFO], докази чого ним були надані до суду. Справу просив розглянути за його відсутності, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягав (а.с. № 68). З урахуванням поданих суду заяв сторін та відповідно до положень ст. 169 та ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін та без фіксуванням судового процесу технічними засобами з винесенням рішення на загальних засадах цивільного судочинства. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. [PERSON] п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги (до яких відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 цього ж закону віднесено і послуги з водовідведення ) у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Як вбачається з довідки про склад сімї, виданої Єдиним абонентський відділом Жовтневого району КП «Міські комунальні платежі» № 9165 від 29.03.2016р. за адресою: м. Дніпро (колишня назва м. Дніпропетровськ), [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], 15.02.1969р.н., [PERSON], 23.12.1967р.н., [PERSON], 25.09.1999р.н., [PERSON], 12.12.2005р.н. та [PERSON], 22.10.2007р.н. (а.с. № 6). 29.07.2016р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 201/10829/16-ц КП «Дніпроводоканал» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду з вказаними вимогами в порядку позовного провадження (а.с. № 8). Відповідно до [PERSON] про не проживання від 23.05.2017р. [PERSON] в квартирі [ADDRESS] ані постійно, ані тимчасово не проживає з червня 2008р. по час видачі довідки, хоча і є зареєстрованим за вказаною адресою (а.с. № 28). [PERSON] № 953 про проживання від 24.05.2017р. [PERSON] дійсно фактично мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з липня 2008р. (а.с. № 29). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КИ № 124002 від 24.07.2009р., виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. № 30). Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачі свої зобовязання перед позивачем у частині сплати за надані послуги з водопостачання та водовідведення не виконували у повному обсязі, у звязку з чим за період з 2000р. по січень 2017р. за адресою: [ADDRESS] була нарахована заборгованість у розмірі 12076 грн. 21 коп. (а.с. 7, 56 57). У судовому засіданні судом встановлено, що нарахування плати за надані послуги водопостачання та водовідведення позивачем проводилось відповідно до тарифів. [PERSON] зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 30.05.2017р. до суду надійшли заяви відповідачів про застосування наслідків пропуску строків позовної давності. Враховуючи той факт, що позивач звертався у липні 2016р. до суду з заявою про видачу судового наказу, у видачі якого йому було відмовлено через наявність спору про право, наслідки пропуску строку позовної давності застосовуються судом до вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за період з 2000р. по червень 2013р. (включно). Таким чином, виходячи з розрахунку наданому позивачем заборгованість відповідачів за надані послуги водопостачання та водовідведення, з урахуванням строків позовної давності, за період з липня 2013р. по січень 2017р. складає 1386 грн. 12 коп. (а.с. № 57 - 58). Оскільки, судом встановлено, що відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з червня 2008р., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та відповідачка [PERSON] визнає свою одноособову відповідальність по оплаті заборгованості перед позивачем з урахуванням строків позовної давності, вказана заборгованість підлягає стягненню лише з відповідачки [PERSON] (а.с. № 69). Приймаючі до уваги вищезазначене, та враховуючи, що відповідачка [PERSON] у встановлений законом строк не виконала перед позивачем своїх зобовязань за надані послуги водопостачання та водовідведення, позовні вимоги в межах строків позовних вимог та наявну заборгованість визнала, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за надані послуги в розмірі 1386 грн. 12 коп. за період з липня 2013р. по січень 2017р., з урахування строків позовної давності. Обставини, які визнані стороною у справі за правилами ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено частково, то на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути тільки з відповідачки [PERSON] на користь позивача понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1123 грн. 39коп. (1386грн. 12коп. х 1600 грн. : 1970грн. 20коп.). В іншій частині стягнення судових витрат відмовити у звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial