Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

31 березня 2021 року позивачка [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із зазначеним позовом. В позові йдеться про те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в 2013 році . Від шлюбу мають двох спільних неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] . Позивачка в позові зазначила, що шлюбні стосунки з чоловіком припинені , сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач добровільно не надає хоча працездатний , офіційно працевлаштований та має змогу це робити . Зазначені обставини слугували підставою для звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. Ухвалою суду від 02.06.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження , розгляд справи призначено на 02 липня 2021 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась , до початку розгляду справи надала письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала , не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі . Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в тому числі через розміщення оголошення на офіційному веб сайті Судової влади України ,однак до суду не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі мають двох спільних дітей - доньку [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] про що свідчать свідоцтва про народження кожної дитини , у яких сторони у справі записані їх батьками і спору із цього приводу не існує. Шлюб між сторонами розірвано на рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 05.04.2013 , діти мешкають з позивачкою, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей . Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки діти потребують матеріальної допомоги, проживають з матір`ю, відповідач зобов`язаний виплачувати на їх утримання аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно працює, щомісячно отримує заробітну плату, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 908, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved