overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

29.12.2016 року позивач звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 30 квітня 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №232. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON]. З 2015 року однією сімєю з відповідачем не мешкають у зв'язку з тим, що вони не зійшлись характерами та мають різні погляди на життя. Вказані причини призвели до розпаду сімї, у зв'язку з чим просив розірвати шлюб До судового засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, зазначив що однією сімєю не порживають протягом двох з половиною років. Відповідачка до судового засідання не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище - [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

29.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, стягнутих з нього згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.05.2012 року на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.03.2012 року та до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи позов тим, що на даний час позивач створив нову сім'ю в якій народилася ще одна дитина, крім того він був звільнений із роботи у зв'язку із чим просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів до твердої грошової суми - 700 грн.. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення позову. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.05.2012 року з [PERSON], [INFO], уродженця міста Чернігова на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.03.2012 року та до досягнення дитиною повноліття. 02.02.2015 року [PERSON] було звільнено з роботи, що підтверджується копією витягу з наказу Чернігівської митниці Міндоходів № 19-о (а.с. 7). 29.12.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб про що було зроблено актовий запис № 2718 (а.с. 8). [INFO] року у [PERSON] народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 07.12.2016 року (а.с. 9). Відповідно до ст. 192, 201 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 184. СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки після винесення рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.05.2012 року значно погіршився матеріальний стан платника аліментів - його звільнено з роботи, крім того змінився його сімейний стан - на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина та дружина, яка доглядає дитину до досягнення трьох років, суд знаходить за можливе зменшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дитини до 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

29.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] яким просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. Вказує що є власником зазначеного домоволодіння [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу від 25.12.2003 р., відповідач колишній чоловік позивача, який не проживає у спірному домоволодінні з січня 2013 року, після припинення спільного проживання, комунальні послуги не сплачує. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позову. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши письмові докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 25.12.2003 р., позивачу належить домоволодіння [ADDRESS] а.с. 6. Актом від 2016 р. встановлено, що відповідач не проживає у спірному домоволодіння з січня 2013 року, а.с. 9. Згідно довідки у домоволодінні [ADDRESS] зареєстрований - [PERSON], а.с. 8. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що відповідач не проживає у спірному домоволодінні понад один рік без поважних причин, та як член сім'ї власника житла може бути позбавлений права користування житлом. На підставі ст. 405 ч. 2 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

29.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту від 17.11.2015 в сумі 14645 грн 48 коп., а також понесених судових витрат у сумі 1378 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи у разі відсутності відповідача. Відповідач про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 17.11.2015 року сторони уклали договір кредиту № 490948465 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 9059 грн 78 коп., зі сплатою за користування кредитними коштами 39.9% річних (далі по тексту - Договір, а. с. 5-18). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 14.12.2016 року становить 14645 грн 48 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту - 9059 грн 78 грн, заборгованість по сплаті відсотків - 3185 грн 70 коп., штраф - 2400 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 21), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

29.12.2016 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей. На обґрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем укладений 17.04.2010 року. Від подружнього життя у сторін є двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідач ухиляється від обовязку матеріально забезпечувати дітей. Сторони у судове засідання не зявились, подали заяви, в яких просять розгляд справи проводити за їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач зазначив, що позов визнає у повному обсязі, погодився на сплату аліментів у розмірі 1/3 частини усіх його доходів. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Шлюб між сторонами зареєстровано 17.04.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №133185. Від подружнього життя сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Діти фактично перебувають на утриманні позивача. Відповідач коштів на утримання синів не надає. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ураховуючи наведене, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

29.12.2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що у них з відповідачем є спільний син [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач проживає окремо. Син знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги не надає на утримання дитини. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 02.02.2016 року відповідач на адресу суду надіслав заперечення на позовну заяву (а.с. 15-16), в якому позовні вимоги позивача він визнає частково, визнає, що він дійсно батько [PERSON], однак не визнає вимогу про стягнення аліментів у тому розмірі, у якому їх бажає отримувати позивач. Просить суд врахувати обставити, що з його заробітку стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на те, що він не має власного житла та є учасником АТО і має потребу у реабілітації та лікуванні, також відповідач має кредитні зобов'язання перед банком в сумі 8142.02 грн. Тому просить суд врахувати всі вищевказані обставини, та стягувати з нього аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, на заперечення відповідача надала до суду заяву, в якій просить прийняти та задовольнити її змінені позовні вимоги, а саме: Стягувати з [PERSON], на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.12.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Також розгляд справи просить провести у її відсутність в зв'язку з занятістю по роботі. (а.с. 36) Відповідач до судового засідання не з'явився, в запереченні зазначив, що через велику відстань та брак коштів, не може прибути в судові засідання, та просив справу розглядати в його відсутність. (а.с. 16) Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них [INFO] народився син [PERSON]. В свідоцтві про народження [PERSON] зазначено, що він народився [INFO], і його батьком є відповідач по справі [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Оскільки відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

29.12.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала і наполягала на його задоволенні; відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 27.02.1988 року, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Протягом останніх шести років сторони проживають окремо, вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає подальшого збереження шлюбу з відповідачем, який носить формальний характер, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

29.12.2017 [PERSON], звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON], в якому зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 29.04.2006, який зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис - № 212. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Основна причина розпаду сім'ї це несумісність характерів, різні погляди на життя часті сімейні сварки. Спільне господарство не ведуть, сумісне проживання припинене, спір майнового характеру відсутній. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, відзив не надав. За наявності матеріалів у справі, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, що відповідає ст.280 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено, що 29.04.2006 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, було зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис - № 212, Серія І-КГ №010160. Згідно свідоцтва про народження сторони мають дитину - сина [PERSON], 25.01.2009р.н. Частиною 3 ст.105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сімї. Основна причина розпаду сімї це різні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові і довіри один до одного. Відповідно до норм ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Отже, суд вважає причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України на користь [PERSON] також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

29.12.2017 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 03.10.2015 зареєструвала шлюб з відповідачем, мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, на даний час проживають окремо, вважає, що сім'я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти позову. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію учасників справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.10.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 297. Мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач не оспорює ту обставину, що на даний час сторони проживають окремо. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

29.12.2017 р. заявниця подала в суд указану заяву, яку вмотивувала наступним. Заявниця звернулася до органів реєстрації актів цивільного стану з метою зареєструвати шлюб з гр.[PERSON] Однак у реєстрації шлюбу було відмовлено з підстав, що заявниця не досягла віку що дає право на шлюб. Дані обставини змусили [PERSON] звернутися до суду з цією заявою. Заявниця [PERSON] заяву про надання права на шлюб в судовому засіданні підтримала, пояснила суду, що є вагітною. Зареєструвати шлюб з гр.[PERSON] має намір 25.01.2018 . Заінтересована особа - мати заявниці [PERSON] згідна на одруження її дочки з гр.[PERSON], також повідомила, що її чоловік не має заперечень з приводу одруження їх дочки, про що подав суду письмову заяву. [PERSON] суду повідомив, що він має намір створити сім'ю з гр.[PERSON], зареєструвати шлюб офіційно, вони чекають народження дитини. Суд, оцінивши пояснення заявниці та заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву [PERSON] про надання права на шлюб слід задовольнити, виходячи з таких підстав. [PERSON] народилася [INFO], тобто заявниця не досягла 18-и річного віку. Згідно з ст. 23 СК України, суд може надати право на шлюб при недосягненні шлюбного віку, якщо таке відповідає інтересам осіб і не має перешкод для укладення шлюбу. З позиції заявниці і її майбутнього чоловіка [PERSON], видно, що вони бажають зареєструвати шлюб, відповідно до вимог ст.ст.21, 27 СК України, тобто провести державну реєстрацію шлюбу. Батьки заявниці заперечень з цього приводу не мають. Отже, є всі підстави визнати, що укладення шлюбу [PERSON] з [PERSON], відповідає інтересам заявниці, тобто слід застосувати ст. 23 ч. 2 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

29.12.2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання однією сімєю з [PERSON], посилаючись на те, що більше шести років до смерті [PERSON], 06.10.2009 року, вони проживали з ним однією сімєю. 06.10.2009 року [PERSON] помер. Свою заяву обґрунтовує тим, що він доглядав за батьком, вів з ним спільне господарство, постійно з ним проживав без реєстрації. У 2017 році він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на спадщину. Однак, у звязку з тим, що відсутній факт прийняття спадщини нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Отже, встановлення вказаного факту необхідно для прийняття спадщини. Заявник та його представник у судовому засідання вимоги заяви підтримали. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився. Надіслали заяву у якій просять проводити судове засідання без участі їхнього представника. Не заперечують проти задоволення вимог заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] є сином померлого [PERSON] (а.с 6). [PERSON] та [PERSON] постійно, більше 6 років проживали разом та вели спільне господарство. 06.10.2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9). Згідно пояснень у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] [PERSON] Л.Л. дійсно більше шести років з березня 2003 року до дня смерті [PERSON] проживав з ним та вів спільне господарство. Після його смерті провів поховання. У звязку з відсутністю рішення суду про встановлення факту прийняття спадщини постановою приватного нотаріуса [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька (а.с. 6). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сімєю законом не визначено іншого, окрім судового порядку, а встановлення вказаного факту необхідно для прийняття спадщини, факт проживання [PERSON] з його батьком має бути встановлений. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved