Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

30 січня 2019 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт народження нею 27 лютого 2018 року близнюків чоловічої статі у м. Донецьку, вказавши в актовому записі про народження дитини матірю [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначила, що вона, перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області в м. Донецьк, 27 лютого 2018 року народила двох дітей близнюків чоловічої статі, і внаслідок чого їй було видане медичне свідоцтво про народження дітей. При зверненні до Бахмутського МВ ДРАЦС із заявою про здійснення державної реєстрації народження дітей, їй було відмовлено, оскільки нею був наданий документ, виданий на тимчасово окупованій території, та рекомендовано звернутися до суду. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на вимогах заяви наполягає та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи \~Бахмутського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області\~у судове засідання не з'явився. Від начальника відділу надійшла заява, в якій вона просить суд розглянути справу без участі представника, не заперечує проти задоволення заяви про встановлення факту народження дитини та просить суд постановити рішення у відповідності до діючого законодавства України. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Серед таких юридичних фактів у ст.\~315\~ч.\~1\~п.\~7\~ЦПК України визначений факт народження особи в певний час в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Як зазначено в ст.317 ч.1 ЦПК України\~заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ч.3 ст.317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Донецьк, 27 лютого 2018 року на 33 тижні о 11.15 год. народила хлопчика першим з двійні вагою 1950,0 грамів, а о 11.35 хлопчика - другого з двійні вагою 1750,0 грамів, що підтверджується лікарськими свідоцтвами про народження від 27.02.2018 року № 97, 98, видані «Центральною міською клінічною лікарнею № 6 м. Донецька Донецької народної республіки» (а. с. 7, 8). Також даний\~факт підтверджується\~наданими заявником\~скріншотом УЗД\~із зображенням\~двійнят,\~а також\~фотознімком заявниці\~з народженими\~малюками (а. с. 9, 15). [PERSON] є громадянкою України та не перебуває у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією її паспорту серії ЕН 049466, яка додана до матеріалів справи (а. с. 4-5). Територія, на якій народилися діти «є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України» («стаття 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). З метою реєстрації факту народження дітей, отримання свідоцтва про їх народження, заявник звернулася до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Однак у реєстрації та отриманні свідоцтва про народження дітей їй було відмовлено на підставі того, що нею було подано документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що підтверджується відмовами у проведенні державної реєстрації народження № 15.14-96/525, 15.14-96/526 від 30.01.2019 року (а. с. 14, 16). Зазначений недолік не дає заявнику у повній мірі розпоряджатися своїми правами щодо реєстрації народження дітей, та порушує її інтереси, що в решті решт змусило її звернутися з відповідною заявою до суду з метою встановлення даного факту. Відповідно до ст.\~13\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України, що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. За відсутності документа закладу охорони здоровя, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Місто Донецьк визнано тимчасово окупованою територією відповідно до п. 1\~Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Як виняток суд бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності лікарські свідоцтва про народження від 27.02.2018 року № 97, 98, видані «Центральною міською клінічною лікарнею № 6 м. Донецька Донецької народної республіки». Відповідно до ст. 135 ч. 1 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заявав частині встановлення факту народження дітей підлягає задоволенню, оскільки досліджені судом документи узгоджуються з обставинами, викладеними у заяві і підстав для відмови у задоволенні вимог щодо встановлення факту народження не встановлено. Між тим, суд вважає, що вимоги заявника про зазначення в рішенні суду імен дітей задоволенню не підлягають. Зазначення у судовому рішенні прізвища, імені та по батькові дитини не є обов'язковим, оскільки вони можуть бути зазначені батьками безпосередньо під час державної реєстрації народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки згідно з частиною другою статті 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Outcome: partial