Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

30.06.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу, з жовтня 2016 року до листопада 2019 року. В цей період у них народилась дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, аліментних зобов`язань не має. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] , на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без її присутності. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] фактично проживав разом із [PERSON] в період з жовтня 2016 року до листопада 2019 року. Дана обставина відповідачем не заперечувалась. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 06 липня 2018 року виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.7). Дитина [PERSON] , 2018 року народження, проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , згідно довідки про склад сім`ї, виданої 22.06.2021 року виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.8). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов`язку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на зазначене вище, суд, враховуючи визнання відповідачем позову, зважаючи, що обов`язок по утриманню дітей має кожен з батьків, вважає доцільним та необхідним здійснити стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання дитини у зазначеній позивачем [PERSON] ј частці, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме гарантованому мінімальному розміру аліментів, відповідно до вимоги ч. 2 ст. 182 СК України. Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Сторонам роз`яснити, що розмір аліментів, стягнутих на утримання дітей, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ч. 1 ст. 179, ст. ст. 180-183, ч. 1 ст. 191, ст. 192 СК України,

Outcome: approved