Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

31.03.2016р. голова правління КС «Самопоміч» [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 20.02.2015р. між Кредитною спілкою «Самопоміч» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір за №МS0000000019 на суму 10 000 грн. під 51 % річних, у відповідності до якого відповідач зобовязався щомісячно сплачувати позивачу по 672 грн. 76 коп., що складається з частини основної суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами, починаючи з 20.03.2015р. до 20.02.2017р. Вказує, що з метою забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором 20.02.2015р. між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки за № МS0000000022-П, згідно якого останній поручився за належне виконання позичальником умов кредитного договору. Крім того, аналогічний договір поруки за № МS0000000023-П укладено 20.02.2015р. між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Зазначає, що умови вищевказаного кредитного договору позичальником порушені, з моменту настання терміну першої сплати за вищевказаним кредитним договором позичальник постійно порушував взяті на себе договірні зобовязання щодо строків внесення та повноти сплати. Станом на 22.03.2016р. заборгованість по кредитному договору за №МS0000000019 від 20.02.2015р. становить 5457,65 грн., з них: 3234,56 грн. сума простроченого основного боргу по кредиту та 2223,09 грн. проценти за користування кредитними коштами. Крім того, сума непростроченого кредиту, яку він (позивач) має право вимагати в порядку п.3.1.1. Договору та ст.ст.1048, 1050 ЦК України, становить 5779,62 грн. З огляду на наведене та те, що відповідачі залишають без належної уваги вимоги позивача щодо необхідності дотримання умов кредитного договору та договорів поруки, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів як солідарних боржників на користь позивача заборгованість за вищевказаним Кредитним договором в розмірі 11 237 грн. 27 коп. та сплачені судові витрати. Вимоги представником позивача підтримано в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що дійсно 20.02.2015р. уклав кредитний договір з позивачем, відповідно до якого йому було надано кредит в сумі 10000грн. Вказаний кредит взяв на ремонт автомобіля. Підтвердив ті обставини, що ознайомлювався з умовами укладеного кредитного договору, в тому числі з графіком щомісячних внесків. Зазначив, що причиною невиконання вказаного кредитного договору стало те, що втратив місце роботи. З огляду на ці обставини не міг своєчасно здійснювати погашення суми заборгованості, сплачувати проценти за користування за кредитом. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] були своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак в суд не зявилися і не повідомили про причини своїх неявок, а також не надіслали клопотань про відкладення розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 20.02.2015р. між КС «Самопоміч» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № MS0000000019, у відповідності до якого позивач надав позичальнику відповідачу [PERSON] кредит в сумі 10000 гривень на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 51% річних з кінцевим терміном погашення не пізніше 20.02.2017р. Згідно умов даного кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязався погашати кредит та сплачувати проценти в порядку, визначеному договором, відповідно до встановленого графіку розрахунків (підп.3.2.2 п.3.2, підп. 4.2 п.4 Договору). Крім того, відповідно до ст.ст.546, 553 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, порукою. Відтак, з метою забезпечення виконання позичальником [PERSON] зобовязань по кредитному договору між позивачем та відповідачами [PERSON] і [PERSON] укладено 20.02.2015р. договори поруки за №№MS0000000022-П, MS0000000023-П Правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою, врегульовані ст.554 ЦК України. Зі змісту цієї норми вбачається, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Надавши суму кредиту позичальнику, позивач виконав умови укладеного кредитного договору №MS0000000019 від 20.02.2015р., однак відповідач [PERSON] всупереч умовам такого свої зобовязання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 22.03.2016р. має заборгованість перед кредитною спілкою на загальну суму 11237, 27 гривень. На письмові вимоги кредитної спілки ні позичальник, ні поручителі, відповідачі по справі, не відреагували, на час розгляду справи в суді простроченої заборгованості по кредитному договору не погасили. Вказані обставини підтверджуються: заявою представника позивача; заявою відповідача [PERSON]; копією кредитного договору №MS0000000019 від 20.02.2015р.; копією розрахунку заборгованості по кредиту та відсотках; копіями договорів поруки від 20.02.2015р.; копією заяви на отримання кредиту за №19, іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.ст.611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Отже, беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] не виконував умови кредитного договору №MS0000000019 від 20.02.2015р., у звязку з чим вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, а також те, що згідно зазначених вище договорів поруки поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, що відповідає вимогам ст.554 ЦК України, суд приходить до висновку про обгрунтованність та законність позовних вимог на предмет солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості на загальну суму 11237,27 гривень, тобто в межах заявлених позовних вимог. Крім того, згідно вимог ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів в користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved