Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

30.01.14 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що з 24.09.1999 року вона знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], дочку - [PERSON], [INFO]. В теперішній час сімейні стосунки між сторонами припинені, вони хоч і проживають за однією адресою, але у різних ізольованих кімнатах, з грудня 2010 року сумісне господарство не ведеться. Відповідач неодноразово бив позивачку, погрожував їй та дітям фізичною розправою, у зв'язку з чим подальше сумісне життя та збереження сім'ї стало неможливе. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, у випадку неявки відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не з'явився за невідомими суду причинами, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України. Дотримуючись вимог ч.4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, та у відповідності до ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про одруження 24.09.1999 року виконкомом Криничненської сільської ради Білогірського району АР Крим був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів 24.09.199 року зроблено запис № 17 (а.с.4). Сторони мають дітей: сина - [PERSON], [INFO], дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтв про народження та довідкою з місця проживання (а.с.5,6,11). Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, наведені в позовній заяві, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя. Відповідно до статті ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу у подальшому іменуватися цим прізвищем або поновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи клопотання позивачки про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища - [PERSON], суд вважає можливим його задовольнити, оскільки ці вимоги ґрунтуються на нормах матеріального права. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 243,60грн.(а.с.1), а також витрати на правову допомогу у сумі 250грн.(а.с.13-19). Враховуючи наведене,

Outcome: approved