Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

31.05.2017 року позивач засобами поштового зв'язку звернувся до суду у порядку цивільного судочинства з позовом про зняття його з реєстрації місця проживання у м. Первомайський Харківської області, оскільки він, на його думку, є громадянином Російської Федерації, постійно мешкає у м. Фатеж Курської області, має право відповідно до діючого законодавства в будь-який момент знятися з реєстраційного обліку, однак відповідач йому відмовив у проведенні вказаної адміністративної послуги у зв'язку з тим, що він є громадянином України та офіційно не вийшов з громадянства України. У судовому засіданні представник позивача заявлені її довірителем вимоги підтримала у повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засіданні не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача разом зі своєю довіреністю, позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі (а.с.19-20). Визнання вимог представником відповідача суд до уваги не приймає відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України як такі, що суперечать діючому законодавству. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, діюче законодавство з предмету позову, суд приходить до думки, що позовні вимоги [PERSON] слід залишити без задоволення, виходячи з наступного. Перш за все, суд погоджується з думкою позивача, що вказану справу слід розглядати у порядку цивільного судочинства, оскільки вимога [PERSON] стосується не оскарження дій органу місцевого самоврядування з одночасним зобов'язанням вказаного органу вчинити певні дії, а стосується похідних прав від права позивача на житло, що регулюються нормами цивільного судочинства. По-друге, при вирішенні вказаної справи слід встановити, чи є [PERSON] громадянином України, чи є він громадянином Російської Федерації. При розгляді справи встановлено, що [PERSON] є громадянином України відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про громадянство України». Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.19 ЗУ «Про громадянство України» підставами для втрати громадянства України є добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття. Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто, що має місце в даній справі. При цьому відповідно до ч.3 ст. 19 вказаного закону датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного указу Президента України. [PERSON] до позовної заяви указ Президента України про припинення його громадянства не долучив, відповідно відсутні правові підстави вважати його громадянином іншої держави. Наявність паспорта Російської Федерації вказані обставини не спростовує. Виходячи з того, що [PERSON] є громадянином України, ним повинна бути витримана процедура для зняття з реєстрації місця проживання, передбачена п.26 «Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», затверджених постановою Кабінету Міністрів України 02.03.2016 року за №207 (далі - Правила). Як вбачається з доданих до позову документів, [PERSON] 11.05.2017 року подав загальну заяву на ім`я начальника відповідного структурного підрозділу відповідача, в якій просив зняти його з реєстраційного обліку (а.с.8). Жодних додатків до вказаної заяви відповідно до вимог п.26 Правил позивач не надав, зокрема заяву встановленої форми згідно з додатком 11 до вищевказаних Правил та документ про зняття [PERSON] з військового обліку, доказом чого є відповідний штамп у військовому квитку позивача, тобто позивач не виконав обов'язкових умов при поданні заяви для зняття його з реєстраційного обліку. Таким чином, відмова відповідача у здійсненні вказаної адміністративної послуги щодо зняття позивача з реєстраційного обліку відповідала вимогам закону та відповідальним працівником було вірно визначено, що [PERSON] на даний час є громадянином України. Окремо суд вимушений константувати, що форма якою позивачу було відмовлено у вчиненні щодо нього адміністративної послуги у вигляді зняття з реєстраційного обліку, а саме надання довідки №2905 від 11.05.2017 року (а.с.6), не відповідає вимогам зазначених Правил, оскільки рішення про відмову у наданні адміністративної послуги не може бути надано у формі довідки, оскільки довідка є консультуючим документом та не містить владних розпорядних функцій, які властиві відмові у проведенні будь-якої дії, а тому таке рішення повинно бути оформлено саме як рішення. Крім цього, відповідь відповідача у формі довідки не містить роз'яснень щодо порядку її оскарження та набуття законної сили, що вказує на недоліки у роботі органу реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області. Оскільки вказані недоліки були виявлені судом вперше, то підстав для винесення окремої ухвали та звернення до органів державної міграційної служби з метою проведення перевірки якості надання послуг з реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання у виконавчому комітеті Первомайської міської ради Харківської області наразі відсутні. При подальшому використанні форми довідок та без зазначення порядку їх оскарження та набуття законної сили відділом житлово-комунального господарства виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області судом будуть вжиті заходи, передбачені діючим законодавством України для виправлення вказаних порушень закону. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі компенсуються за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed