Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

29 липня 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про надання дозволу на вивезення дитини за кордон без згоди та супроводу батька, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивачка [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем та від спільного мешкання [INFO] народила дитину - [PERSON], до 22 грудня 2014 року сторони з дитиною мешкали разом у м. Краматорськ Донецької області, сумісне життя не склалося та відповідач переїхав на постійне місце проживання до м. Дебальцеве Донецької області. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач з дитиною не бачиться, життям сина не цікавиться, повністю ухилився від його виховання. У позивачки [PERSON] найближчим часом з'явилась необхідність разом із дитиною виїхати за кордон та на неконтрольовану уряду територію України, а саме у м. Горлівка, де залишилися проживати її родичі, залишилось нерухоме майно та особисті речі, тому вона бажає мати можливість вивезти дитину як за межі України так і з території проведення АТО через лінію зіткнення без згоди батька, який в добровільному порядку відмовляється надати нотаріально посвідчений дозвіл на виїзд дитини за кордон, у зв'язку із чим вона просить суд надати дозвіл громадянину України [PERSON], [INFO], на тимчасовий виїзд за межі України та на неконтрольовану територію України разом (у супроводі) із матір'ю - [PERSON], 20 лютого 1985 року, без згоди другого з батьків - [PERSON], [INFO], строком до досягнення [PERSON], шістнадцяти річного віку; надати [PERSON], 20 лютого 1985 року, дозвіл на оформлення документів, необхідних для тимчасового виїзду [PERSON], [INFO], за межі України та на неконтрольовану територію України, без згоди другого з батьків [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності в зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання, позовну заяву підтримує, посилаючись на викладені в ній обставини, просить позов задовольнити (а.с.10). Відповідач [PERSON], до суду не з'явився, про явку в суд був повідомлений належним чином. Представник третьої особи по справі Служби у справах дітей Краматорської міської ради Донецької області, надав заяву з вимогою розглянути справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.21). З'ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони від спільного проживання мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.6). З грудня 2014 року [PERSON] та [PERSON], фактично припинили шлюбні відносини, з того часу відповідач з дитиною не бачиться, життям сина не цікавиться, повністю ухилився від його виховання. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ,постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Так, згідно паспортних даних позивачів та свідоцтва про народження дитини, вони є громадянами України. Дитина проживає разом з матір'ю. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Згідно ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. На теперішній час, у зв'язку з проведенням на території Донецької області антитерористичної операції позивачі бажають мати можливість виїхати з дитиною до безпечного місця для лікування та оздоровлення. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, в силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачів судовий збір в розмірі по 275,60 грн. кожному.

Outcome: partial