Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

31 липня 2020 року позивач [PERSON] , звернулась до суду через свого представника адвоката Холудєєва Бориса Єгоровича з позовом до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення факту родинних відносин, прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, просить суд: встановити, що [PERSON] , який помер [INFO] є двоюрідним братом [PERSON] ; встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилась після померлого [INFO] [PERSON] , а саме: земельної ділянки № [NUMBER] , масив № 3 , площею 6,33 га, що розташована на території Софіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та визнати за [PERSON] право власності на вищенаведене спадкове майно. Так, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її двоюрідний брат - спадкодавець [PERSON] . Після смерті брата відкрилася спадщина у вигляді: - земельної ділянки № [NUMBER] , масив № 3 , площею 6,33 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Софіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області . Вказує, що інших спадкоємців після смерті брата - немає. Вона фактично прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння майном, прийняла на зберігання свідоцтво про смерть та інші документи. Проте, вона позбавлена можливості оформити спадщину в позасудовому порядку, оскільки нотаріусом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. 03 серпня 2020 року Ухвалою Білгород - дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням її підготовчого розгляду. 10 листопада 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність та позивача, з проханням позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява його представника, у якій він просив розглядати справу у його відсутність, заперечень та зауважень проти позову не має. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що дійсно [INFO] помер спадкодавець [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126,133,135 СК України, батьками померлого є [PERSON] , [PERSON] . Батьками позивачки /дошлюбне прізвище [PERSON] /,що неодноразово змінювала прізвище у зв`язку з укладанням шлюбу є [PERSON] , [PERSON] , згідно копії свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] . В свою чергу, згідно архівних довідок № 738/05-21 від 22.06.2020 року та № 1582/05-21 від 22.06.2020 року з Державного архіву Одеської області Одеської облдержадміністрації, у метричній книзі про народження Свято-Успенської церкви с. Плахтіївка повіту Четатя-Албе/Аккерманський/ за 1926 рік є запис про батьків « [PERSON] »: мати - [PERSON] /з румун. « [PERSON] »/, батько - [PERSON] - з румун. « [PERSON] ». Також, згідно архівної довідки № Н-6409/05 від 10.12.2019 року з Державного архіву Одеської області Одеської облдержадміністрації, у метричній книзі про народження Свято-Успенської церкви с.Плахтіївка повіту Четатя-Албе/Аккерманський/ за 1923 рік є запис про батьків « [PERSON] »: мати - « [PERSON] «/, батько - « [PERSON] ». Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зі змінами від 25.05.1998 року, у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:п. 1 родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем. Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. За таких обставин, та з наданих позивачем доказів вбачається ступінь родинних відносин [PERSON] із померлим [INFO] [PERSON] - як двоюрідні сестра та брат, адже їх батьки, а саме мати [PERSON] та батько [PERSON] були рідними братом та сестрою. У зв`язку доведеністю вищенаведеного юридичного факту, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення, що [PERSON] , який помер [INFO] був двоюрідним братом [PERSON] , [INFO] . Стосовно позовних вимог з приводу прийняття позивачем спадщини [PERSON] , із можливістю визнання за нею права власності на спадкове майно, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді земельної ділянки № [NUMBER] , масив № 3 , площею 6,33 га в межах згідно з планом, що розташована на території Софіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 485900. Маючи намір прийняти спадщину після смерті брата позивач звернулась до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори, де їй листом нотаріуса № 623/01-16 від 24.07.2020 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю підстав для закликання до спадкування; порушення встановленого строку для прийняття спадщини. Задля повного та всебічного розгляду справи, 21.09.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області винесено ухвалу про витребування доказів, згідно якої витребувано з Білгород - Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області, що розташована за адресою: м. Білгород - Дністровський, Одеської області по вул. Грецька, 24 інформацію або копію спадкової справи щодо прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Зобов`язано Білгород - Дністровську державну нотаріальну контору Одеської області, що розташована за адресою: м. Білгород - Дністровський,Одеської області по вул. Грецька, 24 надати на адресу суду інформацію або копію спадкової справи щодо прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . На виконання ухвали суду, 08.10.2020 року з Білгород-Дністровської РДНА надійшов лист за № 945/01-16, згідно якого повідомлено,що згідно спадкового реєстру спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин діяв Цивільний кодекс України від 18 липня 1963 року (надалі - ЦК України 1963 року), то до спірних правовідносин слід застосовувати норми вказаного Закону. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У відповідності до 529 ЦК України 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. У відповідності до ст. 530 ЦК України, 1963 року, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст. 548 ЦК України, 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 14 червня 1994 року №18/5, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. У відповідності до ст. 550 ЦК України, строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до довідки Шабівської сільської ради № 1525 від 22 грудня 2020 року, дійсно з 29 січня 2004 року до теперішнього часу [PERSON] , [INFO] вільно та безперешкодно користується земельною ділянкою, загальною площею 6,33 гектарів, яка розташована Софіївська сільська рада, масив 3 , ділянка [NUMBER] і належала [PERSON] , який помер [INFO] . Таким чином, судом встановлено, що позивач фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки користується земельною ділянкою, прийняла на зберігання відповідні документи. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт родинних відносин позивача разом з померлим [INFO] [PERSON] , що позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майно, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, у повному обсязі.

Outcome: approved