Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

30.09.2014р. представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 31.01.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №003-13915-310113. Зазначає, що позивач виконав взяті на себе зобов'язання за даним договором, надавши відповідачу споживчий кредит у сумі 15 000 гривень шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок, вказаний у договорі. Однак, відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання за договором, в результаті чого у нього станом на 10.07.2014року виникла прострочена заборгованість на загальну суму 13366,69 гривень, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 9212,60 гривень; заборгованість за відсотками - 466,09 гривень; заборгованість за комісіями - 3688,00 гривень. З огляду на наведене просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 13366,69 гривень та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. При цьому зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Крім того, просить суд стягнути з відповідача в користь позивача витрати, понесені останнім за виклик до суду через оголошення в пресі, у розмірі 420,00 гривень. Відповідач був своєчасно і належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, однак в суд не з'явився і не повідомив про причину своєї неявки, а також не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить законові та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.01.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», позивачем у справі, та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №003-13915-310113 шляхом прийняття (акцепту) банком Пропозиції (оферти) клієнта на умовах заяви (а.с.5) та відповідно до Правил надання послуг при здійсненні кредитування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» і Тарифів Банку, що є складовими та невід'ємними частинами цієї Пропозиції. Відповідно до умов даного кредитного договору (п.1.1.1 Частини 3 та п.2.1, п.2.3, п.2.4, п.2.5 Частини 2 Пропозиції) банк (позивач) зобов'язався надати відповідачеві кредит у сумі 15000 гривень із процентною ставкою у розмірі 9,99 % на рік, комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,49 % на місяць та строком на 24 місяці. Згідно п.3.1 Частини 3 Пропозиції відповідач зобов'язався погашення заборгованості здійснювати щомісячно не пізніше 31 числа кожного місяця шляхом зарахування суми грошових коштів у розмірі 1216,00 грн. у відповідності до графіку платежів, наведеному у Додатку №1 до цієї Пропозиції, який є невід'ємною частиною цієї Пропозиції, на відкритий рахунок згідно п.2.7 Частини 2 цієї Пропозиції, відповідно до порядку і умов, визначених у п.2.4 Глави 3 Правил. Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Так, відповідач підтвердив своє розуміння і згоду з умовами укладеного договору, Правилами та Тарифами Банку, з якими був попередньо ознайомлений, про що зазначив у поданій ним заяві №003-13915-310113 від 31.01.2013року(а.с.5). Даний кредитний договір укладений в письмовій формі, підписаний уповноваженими на те посадовими особами банку та особисто відповідачем [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі ст.629 ЦК України цей договір є обов'язковим до виконання. Як вбачається із матеріалів справи, банк (позивач) свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 15000 гривень шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок, вказаний відповідачем у договорі, що підтверджується меморіальним ордером АТ «Дельта Банк» №7153388 від 01.02.2013року (а.с.3). В свою чергу відповідач [PERSON], уклавши з ПАТ «Дельта Банк» зазначений кредитний договір, отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, взяті ж на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував та систематично їх порушував, внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість перед позивачем. Згідно проведеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №003-13915-3101113 від 31.01.2013 року (а.с.4), станом на 10.07.2014р. заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за вказаним кредитним договором становить 13366,69 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 9212,60 гривень; заборгованість за відсотками - 466,09 гривень; заборгованість за комісіями - 3688,00 гривень. На час розгляду справи в суді відповідач простроченої заборгованості по кредитному договору не погасив. Частина 1 ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, тобто положення про договір позики. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Отже, у зв'язку із порушенням позичальником - відповідачем [PERSON] своїх договірних зобов'язань перед позивачем, у такого виникло право на стягнення суми боргу за кредитним договором, що відповідає вимогам ч.2 ст. 1050 ЦК України. За таких умов, зокрема беручи до уваги те, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв'язку з чим вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Тобто, з відповідача [PERSON] в користь позивача ПАТ «Дельта Банк» слід стягнути суму боргу за кредитним договором №003-13915-3101113 від 31.01.2013 року у розмірі 13366,69 грн. - в межах заявлених позовних вимог. Також, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені останнім та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 243,60 грн. згідно з платіжним дорученням ПАТ «Дельта Банк» №73028745 від 02.09.2014року (а.с.1) та витрати пов'язані з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача до суду в сумі 420,00 грн. згідно з меморіальним ордером ПАТ «Дельта Банк» №86665709 від 31.10.2014року. На підставі викладеного,

Outcome: approved