Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

31 січня 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, у якій просить стягувати з відповідача [PERSON]. на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках, у них народилась донька [PERSON], 06.09.2015 року. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, донька проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вона працює, але її середньомісячний дохід є незначним. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Він є працездатним, має регулярний дохід, який дозволяє надавати грошову допомогу на утримання їх доньки. В судовому засіданні позивач надали суду пояснення, які зводяться до того, що, на її утриманні перебуває донька. Всі витрати повязані з забезпеченням дитини позивачка сплачує самостійно. Відповідач матеріально не допомагає, хоча їй відомо, що він працює та отримує досить великі доходи. Таким чином, позивач вважає, що відповідач зобовязаний та спроможний сплачувати аліменти в розмірі, вказаному в позові. Позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утриманні дочки, але в меншому розмірі, оскільки розмір аліментів в 1/3 частині його доходів є значним та буде впливати на його матеріальний стан. Заслухавши у судовому засіданні пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження № 248806 від 17 вересня 2015 року [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.3). Сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Малолітня донька [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з нею (а.с.4). Позивач опрацює та отримує заробітну плату її дохід з 09.09.2016 року по 31.12.2016 року складає 7231,56 грн. (а.с.11). Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач працює митним декларантом в ТОВ «ВО Техна» його дохід за період з 01.07.2016 року по 31.12.2016 року склав 35458,88 грн. (а.с.9) та в ТОВ «ЕКСПО-ТЕХНА» його дохід за період з 01.07.2016 року по 31.12.2016 року склав 8852,69 грн. (а.с.10). інших дітей, окрім доньки [PERSON] та осіб на утриманні відповідач не має (дані обставини визнані сторонами у судовому засіданні). Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. А згідно ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Під час розгляду справи судом встановлено всі обставини, що мають істотне значення, в тому числі: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; відсутність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та наявність інших обставини, що мають істотне значення у даній справі. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення і визначає аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, що буде відповідати як інтересам дитини, зокрема, для задоволення її мінімальних життєвих потреб, так і можливостям платника аліментів. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою доньку до досягнення нею повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дитини. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved