Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

30 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 31 травня 2004 року померла її баба [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,67 га, розташовану на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом серії ІІІ-СМ №036933, яку баба заповіла їй. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 22 грудня 2016 року їй визначено додатковий строк прийняття спадщини після [PERSON] та за її заявою відкрито спадкову справу. Однак, вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом і вільно розпоряджатися спадковим майном, у звязку з втратою правовстановлюючого документа на вищевказану земельну ділянку. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,67 га, яка знаходиться на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №036933, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], яка померла 31 травня 2004 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. Представник останньої за довіреністю [PERSON] подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує (а. с. 51). Представник відповідача Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не зявився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи у відсутність їхнього представника, проти позовних вимог не заперечують (а. с. 44). Третя особа приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] в судове засідання не зявилася без повідомлення причин. Про час, день і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 45). У звязку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що 31 травня 2004 року в с. Річки Білопільського району Сумської області померла [PERSON] (а. с. 5). Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ- СМ №036933, виданим 31 травня 1999 року Річківською сільською радою Білопільського району Сумської області на підставі рішення VІІІ сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №804, посвідчено право власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,67 га, з них №995 площею 2,53 га ріллі та №995.01 площею 0,14 га кормових угідь, в межах згідно з планом, яка знаходиться на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 7). Згідно з матеріалами справи, 20 вересня 2000 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області та зареєстрований у реєстрі за №595, яким заповіла позивачці державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №036933 та майновий пай, відповідно до свідоцтва №4150П (а. с. 6, 8-10). З довідки Річківської сільської ради від 06 грудня 2016 року №1433 вбачається, що [PERSON], яка померла 31 травня 2004 року, була зареєстрована та проживала в [INFO] разом із онукою - [PERSON]. Заповіт від імені померлої [PERSON], посвідчений виконкомом Річківської сільської ради 20 вересня 2000 року за №595, реєстраційний номер 44125821, не змінювався та не відмінявся (а. с. 12, 44). Рішенням Білопільського районного суду від 06 грудня 2016 року, яке набрало законної сили 17 грудня 2016 року, встановлено юридичні факти того, що [PERSON], яка померла 31 травня 2004 року в с. Річки, Білопільського району, Сумської області, належав державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №036933 від 31 травня 1999 року, що був виданий на імя [PERSON], а також що заповіт, складений від імені [PERSON] є заповітом, складеним від імені [PERSON] (а. с.52). Рішенням Білопільського районного суду від 22 грудня 2016 року, яке набрало законної сили 20 лютого 2017 року, позивачці визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON], яка померла 31 травня 2004 року в с. Річки Білопільського району Сумської області (а. с. 28-29). 30 січня 2017 року приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] за заявою позивачки заведена спадкова справа №37/2017 після померлої 31 травня 2004 року [PERSON] (а. с. 47-50). Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка має право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,67 га в межах згідно з планом, яка знаходиться на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом серії ІІІ-СМ №036933, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], яка померла 31 травня 2004 року. Однак, вона не має можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом і вільно розпоряджатися спадковим майном у звязку з втратою правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку, що обєктивно підтверджується матеріалами справи (а. с. 37). З огляду на викладене вище, позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved