Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

29 червня 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 серпня 2015 року між ПАТ «Акцент-Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір за №АBH0R7151190130, за яким відповідач отримав кредит в сумі 19511,94 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі\~0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також мотивує позов тим, що станом на 14 червня 2016 року у нього виникла заборгованість \~на загальну суму 24875,15 грн., з яких: 19511,94 грн. заборгованість за кредитом; 16,19 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2048,76 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 1637,54 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500 гр. штраф (фіксована частина); 1160,72 грн. штраф (процентна складова), тому позивач просить стягнути з відповідача \~вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також \~ 1378 грн. витрат по оплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву, в якій повністю підтримав позовні вимоги, просить суд розглянути справу без його участі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання теж не зявився, хоча про місце й час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом виклику в суд через оголошення в газеті («Урядовий курєр», №168 від 08.09.2016), тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд розглядає дану справу в заочному порядку на підставі наявних у ній письмових доказів. Також зважаючи на те, що розгляд справи відбувається за відсутності осіб, які беруть участь у справі, то відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України судом не здійснюється фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.\~\~\~\~\~ \~\~ Так, з кредитного договору №АBH0R7151190130 від 19 серпня 2015 року вбачається, що в цей день між ПАТ «Акцент-Банк» і [PERSON] було укладено договір, за яким останній отримує в кредит гроші в сумі 19511,94 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строк кредиту 24 місяці - з 19.08.2015 р. по 18.08.2017 р. включно. \~ Із заяви [PERSON] \~від 19.08.2015 р. вбачається, що він ознайомлений з Умовами і Правилами надання банківських послуг (надалі Умови), Тарифами банку та згоден, що дана \~заява разом з Умовами, Тарифами банку є укладеним між ним та банком договором про надання банківських послуг, і зобовязується виконувати ці Умови та сплачувати щомісячний платіж у сумі 814,03 грн., з 01.03.2016 р. у сумі 1496,95 грн., період сплати з 25 по 29 число кожного місяця (а.с. 6). \~ Відповідно до вимог ст.ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредити та сплатити проценти, і якщо договором встановлений обовязок повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини банк вправі вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Із розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №АBH0R7151190130 від 19 серпня 2015 року, наданого позивачем, вбачається, що жодних платежів на погашення кредиту відповідач не здійснював і станом на 14.06.2016 р. загальна заборгованість за цим кредитним договором становить 24875,15 грн., з яких: 19511,94 грн. заборгованість за кредитом; 16,19 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2048,76 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 1637,54 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500 гр. штраф (фіксована частина); 1160,72 грн. штраф (процентна складова).\~ Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого\~\~сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. А статтями 651, 654 цього Кодексу передбачено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом та вчиняється в такій самій формі, що й договір, що розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Відповідно до п. 3.3.3 Умов у випадку порушення позичальником зобовязань, передбачених договором, серед іншого Банк має право змінити умови договору зажадати дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за цим договором у повному обсязі (а.с. 9). Крім того, пунктами 5.1, 5.3 вищезгаданих Умов передбачено, що за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором, банк має право нарахувати пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, а також при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості (а.с. 12). Таким чином, фіксована та процентна частина штрафу є складовими передбаченої договором санкції і один одного не взаємозамінюють. Разом з тим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафів є необґрунтованими з огляду на таке. Так, відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За положеннями\~ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. А умовами кредитного договору №АBH0R7151190130 від 19 серпня 2015 року передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення (а.с. 12). Поряд з цим, вищевказаними Умовами передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобовязань більш ніж на 30 днів. Зважаючи на те, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, то їх одночасне застосування за порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Така правова позиція висловлена й у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року №6-2003/цс15, який за правилами ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції. За таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача штрафів. Оскільки позивачем надано кредит, а відповідач не виконав умов договору і кредит не повернув та не надав суду доказів, що ставив питання про визнання недійсними окремих положень договору й не оспорював розрахунок заборгованості, то виходячи із вимог вищевказаних Законів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вищевказаним кредитним договором за вирахуванням штрафів, а саме, на загальну суму 23214,43 грн. (24875,15 1660,72 = 23214,43). Також зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (23214,43 х 100 : 24875,15 = 93), то відповідно до положень ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1281,54 грн. судових витрат по оплаті судового збору (1378 х 93 : 100 = 1281,54). На підставі ст.ст. 526 527, 530, 549, 651, 654, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial