Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

30 березня 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 30.08.2017 року позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 2006078984 від 02.10.2013 року в сумі 56290,60 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі кредитного договору від 02.10.2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем, [PERSON] було надано кредит в сумі 54750,00 грн. у вигляді відновлювальної кредитної лінії строком до 02.10.2018 року зі сплатою 15% річних. Як зазначає позивач, ним належним чином виконані зобов'язання та надані кошти в користування водночас відповідач не виконує належним чином умов договору, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка станом на 13.06.2017 року становить 56290,60 грн., з яких: 34346,11 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 6922,05 грн. - сума заборгованості за відсотками по кредиту, 15022,44 грн. - сума заборгованості за комісіями по кредиту. В судове засідання представник позивача не з'явився направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалив про заочний розгляд справи, оскільки представник позивача у власній заяві не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - Банк) та [PERSON](далі - Позичальник) було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2006078984 за яким Банк надав Позичальникукредит у сумі 54 750,00 грн. строком до 02.10.2018 року (включно) зі сплатою 15% річних до моменту повного погашення заборгованості за цим Договором та комісією за управління кредитом в розмірі 1,5% від суми кредиту (п. 1.1 Договору). Відповідно до п. 2.1 Договору, Банк надає Позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов Кредитного договору, а Позичальник зобов'язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші платежі визначені Кредитним договором та Додатком № 1 «Графік платежів», що є його невід'ємною частиною, а також виконувати умови Кредитного договору. Відповідно до п. 1.4.3 Договору проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, зазначеної в п. 1.1 даного Договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в Графіку платежів. При цьому, згідно п. 2.4.4 Договору за обслуговування кредиту Позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої визначений в Графіку платежів, що є невід'ємною частиною даного Договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України позивач має право вимагати повернення всієї суми кредиту внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення чергової суми кредиту. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов'язання та надав кредитні кошти відповідачу. В той же час в судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином свої зобов'язання не виконував, а тому утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 13.06.2017 року становить 56290,60 грн., з яких: 34346,11 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 6922,05 грн. - сума заборгованості за відсотками по кредиту, 15022,44 грн. - сума заборгованості за комісіями по кредиту. Відповідач в судове засідання не з'явився, не надав доказів що заборгованість за договором є меншою чи відсутня. Таким чином, встановлено, що позивачем виконані умови договору в повному обсязі, однак відповідач свої зобов'язання по зазначеному Договору належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості по кредиту в загальній сумі 56290,60 грн., що є доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved