Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

30 травня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про втрату права користування житлом та зняття з реєстрації по [ADDRESS], вказуючи, що згідно договору дарування від 19 лютого 2004 року він став власником будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. В житловому будинку, що належить позивачу, зареєстрований він та його батько - відповідач [PERSON], а також мати - [PERSON] Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов від 3 грудня 2016 року, 1 березня 2017 року, 6 квітня 2017 року, 4 липня 2017 року, 4 серпня 2017 року в будинку позивача проживає він та його мати, [PERSON], батько [PERSON] в будинку не проживає. З жовтня 2016 року й до цього часу, відповідач не приймає участі в догляді за домогосподарством, не сплачує комунальні платежі, не зберігає особисті речі. Відсутність відповідача в будинку позивача протягом року не пов'язана з поважними обставинами. Проте, наявність реєстрації місця відповідача в будинку обмежує позивачу здійснені права власності, тому просить суд визнати [PERSON] [INFO] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - будинок [ADDRESS], Полтавської області та зобов'язати його знятися з реєстрації за даною адресою. [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засідання позов підтримали в повному обсязі. [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали, пояснили, що позивач [PERSON] чинить перешкоди відповідачу проживати в будинку [ADDRESS]. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] власними коштами збудував будинок [ADDRESS], потім подарував будинок своєму синові [PERSON], на даний час його син замінив в будинку замки і не допускає батька в будинок, щоб той зміг взяти свої речі та перешкоджає проживанню в будинку. Третя особа сектор реєстрації місця проживання виконавчого комітету Гадяцької міської ради звернулася до суду з завою про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування будинку від 19 лютого 2004 року [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. Згідно довідки Гадяцької міської ради №2341 від 29.05.2017 по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] [INFO], батько - [PERSON] [INFO], мати - [PERSON] [INFO]. Рішенням Гадяцького районного суду від 02 листопада 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач стверджує, що відповідач [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає без поважних на те обставин. На підтвердження позовних вимог позивачем надано акти обстеження матеріально-побутових умов від 03 грудня 2016 року, 01 березня 2017 року, 06 квітня 2017 року, 10 травня 2017 року, 04 липня 2017 року, 04 серпня 2017 року складених головою вуличного комітету Булах Т.М. та завірено секретарем міської ради Сафоновим Г.В., відповідно яких в будинку [ADDRESS] [PERSON] зареєстрований, але не проживає за вказаною адресою з жовтня 2016 року. Відповідно до повідомлення Гадяцького ВП ГУНП від 08.10.2018 [PERSON] 03.06.2016 року звертався до поліції по телефону «102» з повідомленням про те, що його дружина намагається нанести йому тілесні ушкодження, а 07.10.2016 року [PERSON] звертався до поліції з письмовою заявою, про те що син наніс йому тілесні ушкодження. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.85 у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно з нормою ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 11 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Судом встановлено, що [PERSON] не проживає в будинку [ADDRESS] з поважних причин, оскільки його син та колишня дружина чинять перешкоду проживання відповідачу за місцем його реєстрації . Враховуючи, що відповідач не проживає у спірному житлі з поважних причин, тому позовні вимоги щодо втрати права користування житлом слід залишити без задоволення. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням,визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи, що суд не вбачає підстав для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, тому в частині зобов'язання його знятися з реєстрації по [ADDRESS] слід також відмовити.

Outcome: dismissed