Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

29 липня 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі представника за довіреністю [PERSON] звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрутнування позову посилається на те, що 22 грудня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір. За умовами даного договору відповідачу було відкрито картковий рахунок в національній валюті України - гривні, з встановленням ліміт кредитної лінії у розмірі 3000 гривень, яким відповідач користувався. [PERSON] у свою чергу зобов'язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого заборгованість за договором кредиту станом на 12 червня 2015 року склала 2438,40 гривень, з яких саме ця сума і є тілом кредиту. На підставі викладеного, посилаючись на норми законодавства, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 2438,40 гривень, а також судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» [PERSON], діючий на підставі довіреності, у судове засідання не прибув, у позові просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула. Судові повістки про виклик до суду направлялись рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованою адресою її проживання, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Крім того, судом були прийняті міри щодо вручення судових повісток відповідачу через інспектора Орджонікідзевського ВП Маріупольського відділу ДУНП в Донецькій області, між тим вручити повістки відповідачу невдалось, про що в матеріалах справи мається рапорт. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 22 грудня 2011 року на підставі заяви [PERSON], між нею та ПАТ «Дельтабанк» був укладений договір кредиту, який складається із Заяви позичальника, Правил та Тарифів банку. Згідно до умов договору Банк відкрив [PERSON] картковий рахунок № 26257905518213 в національній валюті України - гривні, та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 3000 гривень зі строком дії картки 364 календарних днів. За умовами договору відповідач зобов'язався щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, який складається з частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит (тариф 1.4.1), плати за обслуговування (тариф 1.5), овердрафту, процентів за овердрафт (тариф 1.4.3), штрафу за прострочену заборгованість (тариф 3.1) та суми заборгованостей минулих періодів. За п.п. 1.4.1, 1.5 Тарифів процент за користування кредитною лінією становить 16,99 % річних, плата за обслуговування кредитного залишку становить 4,95% щомісячно від суми використаних кредитних коштів станом на день нарахування. При цьому позичальник [PERSON] була ознайомлена з умовами зазначеного кредитного договору, а також із порядком та строками повернення отриманого кредиту і сплати відсотків за її користування, що підтверджується її особистим підписом на договорі. Згідно із ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з доданого до позову розрахунку заборгованості за кредитним договором, [PERSON] у порушення умов договору несвоєчасно та не у повному обсязі здійснювала щомісячні платежі, внаслідок чого заборгованість останньої станом на 12 червня 2015 року складає: 2438,40 гривень - заборгованість за кредитом, 2438,40 - прострочена заборгованість за кредитом, 0,00 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 0,00 гривень - комісія. Вказаний розрахунок проведений відповідно до умов укладеного договору, у зв'язку з чим суд вважає доведеною заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» в сумі 2438,40 гривень та вважає необхідним позов задовольнити. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним обов'язків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з нього грошових сум. Приймаючи до уваги, що рішення ухвалено на користь позивача, за положеннями ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved