Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

7 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим будинок шляхом виселення. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20 жовтня 2017 року у справі №686/19126/16-ц за нею було визнано право власності на 20/100 частини житлового будинку, загальною площею 113,8 кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Хмельницькому по вул. Чорновола 32 в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В житловому будинку проживають особи, які не являються членами сімї власника житла [PERSON], з яким будь-яких договірних відносин не існує, в добровільному порядку виселитися із займаного приміщення відповідачі відмовляються. Відповідно до ст.391 ЦК України позивач, як власник частини житлового будинку вважає, що його право є порушеним, оскільки він не може користуватися та розпоряджатися своїм майном. Права членів сімї власника житла втрачаються у звязку із припиненням права власності на нього у власника. На даний час відповідачі користуючись житлово-комунальними послугами їх не оплачують, у звязку із чим зростає заборгованість. З огляду на викладене, відповідно до ст.ст.317,391, 405 ЦК України [PERSON] просить її вимоги задовольнити. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, у випадку неявки відповідачів не заперечила, щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20 жовтня 2017 року за [PERSON] визнано право власності на 20/100 частини житлового будинку загальною площею 113,8 кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель по вул. Чорновола 32 в м. Хмельницькому, що складається з житлового будинку А-1, житловою площею 75,1 кв.м., глиняного хліва Б, цегляного погріба В, цегляного хліва Д, деревяного хліва В, деревяної вбиральні Е, деревяного хліва К, деревяної огорожі 1 в порядку спадкування після смерті померлого [PERSON]. З наявних матеріалів справи, зокрема із довідки квартального комітету вбачається, що 20/100 житлового будинку виділені в квартиру №2. В квартирі з 5 квітня 2005 року зареєстровано місце проживання відповідачів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується даними реєстрації місця проживання наданими УДМС України в Хмельницькій області, копією будинкової книги та довідкою квартального комітету від 22 квітня 2016 року №78. Відповідачі були членами сімї померлого [PERSON]. Відповідачі, проживаючи, у частині будинку, належній позивачу не здійснюють оплату житлово-комунальних послуг, у звязку із чим заборгованість за спожитий газ становить 10\~137 грн 18 коп., за електричну енергію 1 203 грн 65 коп. В силу ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. П.33 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014, № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» звернуто увагу судів на те, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу\~статті 814 ЦК України\~у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Право користування житловим приміщенням членів сімї власника існує до часу існування права власності на нього у власника житла, тобто є похідним від нього, а тому у звязку із припиненням права власності, припиняється і право у членів сімї колишнього власника на користування житлом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] хоча і вселилися до квартири №2 в будинку по вул. Чорновола 32 в м. Хмельницькому за згодою попереднього власника, однак будь-яких договірних відносин із [PERSON] на подальше проживання не мають. Підставами позову є несплата житлово-комунальних послуг відповідачами, позбавлення доступу позивача до належного йому на праві власності житла, суд вважає, що такі дії відповідачів, як проживання без відповідних правових підстав та несплата житлово-комунальних послуг створюють незручності [PERSON] щодо утримання майна при відсутності можливості користуватися ним та покладають на неї необґрунтовані додаткові витрати. З огляду на викладене суд вважає, що підстави для відмови у задоволенні позову відсутні, а тому відповідачів слід виселити із займаного ними житла. Судові витрати по справі становлять 640 грн, які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на користь позивача [PERSON]

Outcome: approved