Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

30.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок № 11 по провулку Поліському в м. Новоград-Волинський Жиитомирська обл. (далі Будинок). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті матері [PERSON], яка померла 11.07.2014 року, відкрилась спадщина, що складалась з Будинку. Як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, однак у видачі відповідного свідоцтва йому було відмовлено, у звязку з відсутністю документу, який підтверджує реєстрацію права власності на Будинок. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надіслав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності та поклався на розсуд суду, щодо вирішення позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що 11 липня 2014 року померла [PERSON], мати позивача, після смерті якої відкрилася спадщина на Будинок, який згідно договору дарування незавершеного будівництва від 03.06.2014 року належав померлій, однак у встановленому законом порядку зареєстрований не був. Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом (а.с. 16). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.06.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Будинок у звязку з відсутністю у нього документу, який підтверджує реєстрацію права власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Виходячи зі змісту ч.1, 2 ст. 331, ч. 1 ст. 182 ЦК України, Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі Закон) право власності на нерухоме майно підлягає обовязковій державній реєстрації. Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, за життя [PERSON] правомірно набула на Будинок право власності, однак не зареєструвала його. З введенням в дію з 1 січня 2013 року нової редакції Закону державна реєстрація права власності на нерухоме майно проводиться за заявочним принципом і, крім інших, лише тих речових прав, які виникли до 01.01.2013 року та не були зареєстровані відповідно до законодавства України, яке діяло на час їх виникнення. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у державній нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на Будинок. Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved