Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

29.09.2017р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Ірокс» про визнання за ним майнових прав на однокімнатну квартиру [ADDRESS], повернення коштів в сумі 59988грн. Також позивач просив суд зобов'язати відповідача виконати договори з ПрАТ «Львівобленерно», та виконати дії по внесенню в державний реєстр речових прав на нерухоме майно документів, необхідних для реєстрації права власності на квартиру [NUMBER] на [ADDRESS]. В подальшому, позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій вказані остаточні позовні вимоги про визнання майнових прав на квартиру [ADDRESS], повернення коштів в сумі 59 988грн. В обґрунтування вимог позивач покликається на те, що 11.06.2013р. між ним та відповідачем ПрАТ «Ірокс» було укладено договір №026/10 від 11.06.2013р. та договір №26/10 підряду будівництва (завершення) об`єкта незавершеного будівництва. За цими договорами відповідач передає позивачу однокімнатну квартиру [NUMBER], загальною проектною площею 46,12 кв.м. 7-го поверху 10-ї секції будинку на [ADDRESS], а позивач оплачує вартість будівельно-монтажних робіт, необхідних для завершення будівництва. Згідно п. 1.2 Договору за умови виконання замовником своїх зобов'язань по даному Договору повному обсязі, замовник отримує право власності на об'єкт незавершеного будівництва. Плановий термін закінчення будівництва - 4 квартал 2013 року. Загальна договірна вартість квартири за договором встановлена в розмірі 272 108,00 грн. Вказана сума була повністю оплачена позивачем. У зв'язку із перевищенням фактичної площі квартири (51,4 кв.м.) позивач здійснив доплату її вартості в сумі 91 140,00грн. Однак, відповідно до п.2.9 Договору позивач перевищив оплату вартості різниці між фактичною та плановою площею квартири на суму 59 988,00, яку просить суд стягнути з відповідача. Позивач виконав свої зобов'язання згідно договору, однак до сьогоднішнього часу не має правовстановлюючого документу щодо права власності на вищевказану квартиру. Тому змушений звернутися до суду, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, покликаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, підтримавши письмові заперечення, мотивуючи тим, що позивач не довів факту порушення майнових прав, а спору щодо умов договору між сторонами немає. Пояснили, що відповідач не заперечує права позивача на вищезгадану квартиру. ПрАТ «Ірокс» не може оформити право власності на квартиру, оскільки не є на це уповноваженим органом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Судом встановлено, що 11.06.2013 року між ПрАТ «Ірокс» (підрядником), та позивачем [PERSON] (замовником) було укладено договір №026/10 та договір 26/10 підряду у будівництві зі Змінами до договору №26/10 від 26.10.2016р., за умовами яких замовник оплачує вартість будівельно-монтажних робіт необхідних для завершення будівництва, а підрядник передає позивачу у власність об'єкт незавершеного будівництва, а саме однокімнатну квартиру [NUMBER], загальною проектною площею 52,00 кв.м. 7-го поверху 10-ї секції будинку на [ADDRESS]. Свої зобов`язання за договором позивач виконав повністю, сплативши вартість об`єкта незавершеного будівництва. Відповідач видав позивачеві довідку про 100% сплату вартості квартири в повному обсязі. Згідно п.4.1.8 Договору, підрядник (ПрАТ «Ірокс») зобов'язується вчиняти усі необхідні дії спрямовані на оформлення замовником права власності на об'єкт будівництва. Відповідно п.6.8 Договору відповідачу надається 60-ти денний термін на розгляд і вирішення даного питання. Отже, здійснення оформлення права власності на належний замовнику об'єкт інвестування є обов'язком підрядника, який зобов'язаний був це здійснити у встановленому законом порядку. Згідно матеріалів справи 04.09.2017р. рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно за №36888070 позивачеві було зупинено розгляд заяви у зв`язку із відсутністю в повному обсязі документів необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень. Позивач звернувся із заявою до відповідача щодо сприяння у державній реєстрації права власності 05.09.2017р. 29.09.2017р. не дочекавшись відповіді позивач звернувся в суд з позовом про визнання майнових прав на квартиру. Згідно положень статті 331 ЦК України, до прийняття об'єкта новоствореного нерухомого майна в експлуатацію та його державної реєстрації право власності на цей об'єкт не виникає. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів регулюється статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється у різному порядку залежно від категорій їх складності і, відповідно, від того, як оформлювалась вся попередня правова процедура будівництва: Об'єкти І -ІІІ категорії складності приймаються в експлуатацію шляхом реєстрації відповідною Інспекцією ДАБК декларації про готовність об'єкта до експлуатації; Об'єкти IV-V категорій складності приймаються в експлуатацію шляхом оформлення забудовником акта готовності об'єкта до експлуатації і видачі Інспекцією ДАБК сертифіката. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Відомості про всі декларації та сертифікати вносяться до Єдиного будреєстру у порядку, передбаченому наказом Мінбуду від 24 червня 2011 року. До матеріалів справи представником ПАТ «Ірокс» долучено копію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрована Департаментом ДАБК у Львівській області 25.09.2015 року. Також, представлені докази державної реєстрації права власності на новостворене будівництво - однокімнатну квартиру [NUMBER], загальною проектною площею 52,00кв.м 7-го поверху 10-ї секції будинку на [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу майнових прав щодо вищевказаної квартири, довідки про 100% оплату вартості квартири, акту приймання-передачі квартири (а.с.149-156). В судовому засіданні також встановлено, що з метою виконання Змін до договору №26/10 від 26.10.2016р., укладених між позивачем і відповідачем щодо внесення змін до п.4.1.4 договору підряду від 11.06.2016р., ПрАТ «Ірокс» відкрив системну реєстраційну папку на 9-10 секції багатоквартирного будинку №418 для здійснення державної реєстрації права власності квартир даних секцій. Дана процедура розпочалась у листопаді 2017р.і на даний час триває, проводиться державна реєстрація прав власності на інші квартири цих секцій будинку. Представники відповідача, не визнаючи позову, вказували на те, що вони не заперечують ні майнових прав позивача на спірну квартиру, ні його права власності на квартиру. Пропонували позасудове вирішення спору, на що представник позивача не погодився. Таким чином, суд вважає що позивач не довів належними та допустимими доказами факт порушення чи невизнання його майнових прав відповідачем. Відповідач не заперечує прав позивача на цю квартиру. Останній користується квартирою, сплачує комунальні послуги. Відповідно до загального правила норми статті 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до загального правила норми статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Згідно статті 876 ЦК України, власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник. Особливістю відносин між сторонами за договором будівельного підряду є те, що громадянин вступає у правовідносини по будівництву своєї квартири безпосередньо з підрядником, а саме з будівельною організацією, що здійснює будівництво житлового будинку. Статтею 883 ЦК України визначено, що підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов'язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі. Таким чином, вказаними вище нормами матеріального закону передбачено способи захисту прав замовника внаслідок невиконання або неналежного виконання умов договору будівельного підряду. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач обрав спосіб захисту порушеного права, який не передбачений ні умовами самого договору, ні нормами матеріального закону, які регулюють спірні договірні правовідносини. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed