Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

29.08.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з нього на її користь понесені додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 311191,45 грн., вирішити питання судових витрат. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.05.2010 року. Від вказаного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11.06.2014 року шлюб було розірвано та стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 550 грн. щомісячно. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10.05.2017 року розмір аліментів змінено та стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначила, що понесла додаткові витрати на дитину, а саме на харчування дитини в Полтавському спеціалізованому навчально-виховному комплексі № 86 в розмірі 5093 грн., витрати батьківського комітету на потреби класу в розмірі 3585,67 грн., на перебування дитини на ортодантичному лікуванні в розмірі 6890 грн., на придбання ліків в розмірі 4178,25 грн., на літні оздоровлення та відпочинок дитини в розмірі 13753 грн., на відвідування школи усного рахунку [PERSON] в розмірі 9900 грн., на відвідування курсів з англійської мови в розмірі 8853 грн., на відвідування комп`ютерної школи в розмірі 950 грн., на відвідування центру навчання і розвитку «Класики» в розмірі 2450 грн., на відвідування шахового клубу в розмірі 2250 грн., на відвідування школи танців в розмірі 1280 грн., на відвідування Полтавської міської школи мистецтв в розмірі 2350 грн., на навчання у музичній школі в розмірі 850 грн., а всього в розмірі 62382,92 грн. З огляду на наведене просила стягнути з відповідача половину вартості вказаних витрат. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23.09.2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, у заяві, яка надійшла до суду, просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги не визнає та просить у їх задоволенні відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на обставини , вказані у відзиві. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина (ст. 141 СК України). При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Також, відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до змісту п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у якій судом касаційної інстанції роз`яснено схожі правовідносини, до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Дана стаття СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного стану сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягнення аліментів відповідно до ст.ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.05.2010 року, який на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11.06.2014 року було розірвано (а.с. 11, 12). Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.09.2010 року (а.с. 13). З довідки з місця проживання вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Крім того, судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10.05.2017 року розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , змінено та стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.02.2017 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 16). Як вбачається з матеріалів справи позивачка понесла додаткові витрати, пов`язані із харчуванням дитини в Полтавському спеціалізованому навчально-виховному комплексі № 86 в розмірі 5093 грн. (а.с. 24-31), витрати батьківського комітету на потреби класу в розмірі 3585,67 грн. (а.с. 32-34), на перебування дитини на ортодантичному лікуванні в розмірі 6890 грн. (а.с. 36-41), на придбання ліків в розмірі 4178,25 грн. (а.с. 67-71), на літні оздоровлення та відпочинок дитини в розмірі 13753 грн. (а.с. 72-83), на відвідування школи усного рахунку [PERSON] в розмірі 9900 грн. (а.с. 91-95), на відвідування курсів з англійської мови в розмірі 8853 грн. (а.с. 96-107), на відвідування комп`ютерної школи в розмірі 950 грн. (а.с. 108), на відвідування центру навчання і розвитку «Класики» в розмірі 2450 грн. (а.с. 109, 110), на відвідування шахового клубу в розмірі 2250 грн., на відвідування школи танців в розмірі 1280 грн. (а.с. 114), на відвідування Полтавської міської школи мистецтв в розмірі 2350 грн. (а.с. 116-123), на навчання у музичній школі в розмірі 850 грн. (а.с. 125-127), а всього в розмірі 62382,92 грн. З наведеного вбачається, що позивачем надані належні та допустимі докази про стягнення додаткових витрат лише на харчування дитини в Полтавському спеціалізованому навчально-виховному комплексі № 86 в розмірі 5093 грн., на перебування дитини на ортодантичному лікуванні в розмірі 6890 грн., на придбання ліків в розмірі 4178 грн. та на відвідування шахового клубу в розмірі 2250 грн., а всього в розмірі 18411 грн. Щодо стягнення інших додаткових витрат на утримання дитини, суд відмовляє у задоволенні, оскільки стороною позивача не надано переконливих, належних та допустимих доказів необхідності зазначених витрат. Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, які обґрунтовані необхідністю витрат на потреби класу, відвідування літніх оздоровчих таборів, курсів з вивчення математики, іноземної мови, інформатики, школи танців, школи мистецтв та музичної школи. Вказані витрати не є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України, а є витратами на утримання дитини (аліментами). З огляду на зазначене, оскільки позивачка понесла додаткові витрати на сина [PERSON] , [INFO] , у загальному розмірі 18411 грн., які суд вважає доведеними, то суд, задовольняючи позовні вимоги, вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування додаткових витрат на дитину в розмірі 9205 грн., що становить половину від понесених позивачкою додаткових витрат на дитину (18411 грн. х 1/2). Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. Щодо відшкодування витрат за надання правової допомоги в розмірі 6000,00 грн., суд приходить до наступного. За положеннями ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу і пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Суд не має підстав до стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, з наступних підстав. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем не надано, а в суді не здобуто платіжних документів про оплату послуг на правничу допомогу - платіжних доручень, касових чеків або інших банківських документів, які б підтверджували, що нею понесено такі витрати, тому у задоволенні цих вимог суд відмовляє. Долучені до позову договір про надання правової допомоги від 27.08.2019 року (а.с. 128), розрахунок надання правової допомоги (а.с. 130), квитанція до прибуткового касового ордера № 26/07 від 27.08.2019 року, яка належним чином не посвідчена (а.с. 131), не є достатніми доказами на підтвердження вимог, що позивач понесла на правову допомогу у справі власне такі витрати, та договір не містить відомостей про номер справи.

Outcome: partial