Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

30 січня 2014 року позивачка звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] померла [PERSON], її бабуся. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 48, 2 м кв., житловою площею 30, 8 м кв., та яка складається з 2-х кімнат житловою площею 14, 4 м кв. та 16, 4 м кв., кухні - 7,5 м кв., ванної кімнати -їм кв., туалету - 1 м кв., передньої - 6,5 м кв., кладовки - 0, 3 м кв. [PERSON] вказана квартира була передана на підставі ордеру від 11.02.1974 року. Також згідно довідки ОСББ «Локомотив» від 03.05.2012 року № 27 [PERSON] з 1974 року по день смерті 23.10.2009 року була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] на підставі довідки ЖБК № 119 «Локомотив» від 25.06.1992 року, про що було видане реєстраційне посвідчення від 24.09.1992 року. Реєстраційне посвідчення було втрачено. Це з'ясувалося вже після смерті [PERSON] в ході процедури оформлення спадщини та збору документів. Факт реєстрації права власності на вказану квартиру за [PERSON] підтверджується наданими Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради інформаційними довідками від 29.09.2011 року № 11845 та від 03.12.2013 року № 14132. Реєстраційне посвідчення від 24.09.1992 року зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № XII за реєстровим № 146. Другий примірник реєстраційного посвідчення знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи КП «ДМБТІ» ДОР. Дублікат реєстраційного посвідчення КП «ДМБТІ» ДОР відмовилось видати відповідно до інформаційної довідки від 27.12.2013 року № 15363. Крім того, обставина щодо права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] встановлена рішення Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська від 24.03.2011 року по справі № 2-880/11. [PERSON] було складено заповіт від 26.05.2001 року серії АЕА № 453468. Відповідно до заповіту усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати, і на що за законом вона матиме право, [PERSON] заповіла їй та її рідній сестрі, [PERSON] в рівних частинах кожній. Вона звернулась до третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і державним нотаріусом третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В. заведено спадкову справу № 578/2011 на майно померлої 23.10.2009 року [PERSON] Вона разом з її рідною сестрою [PERSON] прийшли до державного нотаріусу третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], де [PERSON] відмовилась від спадщини на її користь. На сьогоднішній день вона є єдиним спадкоємцем, жодна особа не подала заяву про прийняття спадщини. У зв'язку із втратою правовстановлюючого документу, державним нотаріусом третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про що видано постанову від 23.01.2014 року. Просила визнати право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом за нею, [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER]). У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, посилався на обставини викладені у позові. У судове засідання представник виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради не з'явився, надав до суду заяву в якій просить провести розгляд справи за його відсутності та винести рішення у відповідності до вимог діючого законодавства. Справу розглянуто в порядку ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. В силу ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] квартира [ADDRESS] була передана на підставі ордеру від 11.02.1974 року (а.с. 12). Згідно довідки ОСББ «Локомотив» від 03.05.2012 року № 27 [PERSON] з 1974 року по день смерті 23.10.2009 року була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до технічного паспорту виготовленого 18 вересня 1992 року КП «ДМБТІ» квартира [ADDRESS] складається з 2-х кімнат житловою площею 14, 4 м кв. та 16, 4 м кв., кухні - 7,5 м кв., ванної кімнати -їм кв., туалету - 1 м кв., передньої - 6,5 м кв., кладовки - 0, 3 м кв., загальною площею 48, 2 м кв., житловою площею 30, 8 м кв. (а.с. 9-11). [PERSON], померла [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданого Відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 7847 (а.с. 7). За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати, і на що за законом вона матиме право заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожній від 26 травня 2001 року серія АЕА № 453468 (а.с. 8). [PERSON] відмовилась від спадщини, що відкрилася 23.10.2009 року після смерті [PERSON], [INFO], що мешкала за адресою: [ADDRESS] що підтверджується письмовою заявою від 17 грудня 2012 року (а.с. 58). Відповідно до Постанови про відмову у вчинення нотаріальної від 23 січня 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 78). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Таким чином, [PERSON] є спадкоємницею [PERSON], яка померла [INFO] відповідно до заповіту від 26 травня 2001 року, але в зв'язку з відсутністю в неї правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] вона позбавлена права на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру в нотаріальній конторі. Виходячи з засад законності, розумності, враховуючи, що іншого способу захистити свої права у позивачки не має, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON], визнати за [PERSON] (ІН [NUMBER]) право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2260 грн. 00 коп. віднести за рахунок [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved