overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

8 травня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 30% усіх різновидів заробітку щомісячно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач коштів на утримання сина не надає, хоча має задовільний стан здоров'я, постійне місце роботи, стабільну заробітну плату та можливість надавати матеріальну допомогу на його утримання. ЇЇ заробітку не вистачає для належного забезпечення життя та розвитку дитини. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 17). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 30% всіх доходів щомісячно (а.с. 18). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, проте 17 лютого 2003 року розірвали його (а.с. 5). Батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. З довідки, виданої виконавчим комітетом Варвинської селищної ради вбачається, що дитина проживає разом з матір'ю (а.с. 7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Частина 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити. Крім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243,6 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

8 травня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу не мають дітей. Сімейне життя не склалося, три роки тому припинили подружні стосунки, сенсу в збережені сім'ї не вбачає. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з вищенаведених підстав. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності на адресу суду не надходили, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази в справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 23 травня 1987 року в Андріївському сільЗАГС Ічнянського району Чернігівської області, актовий запис № 4, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від вказаного шлюбу дітей не мають. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

8 травня 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося. Збереження шлюбу з відповідачем є неможливим. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з вищенаведених підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, як вбачається з поданої заяви, просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 26 грудня 2001 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №114, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від вказаного шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 6, 7). Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є не доцільним. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

8 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем [PERSON] 17 квітня 2010 року, зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 99. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, постійні сварки. Фактичні шлюбні відносини вони припинили з квітня 2015 року і до теперішнього часу мешкають окремо, шлюбних стосунків не підтримають, тому подальше спільне життя неможливе. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим судом за наявності законних підстав ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 99. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з квітня 2015 року. Сім'я у сторін розпалась через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, сварки. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними правами та обов'язками. Примирення між сторонам неможливе і недоречне. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить к висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати, що складаються з судового збору, підлягають відшкодуванню відповідачем на її користь. Відповідно до ст. ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

8 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем [PERSON] 25 вересня 1993 року, зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 522. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, зловживання відповідачем спиртними напоями, фізичного насилля, постійних сварок. Фактичні шлюбні відносини вони припинили з 2003 року і до теперішнього часу мешкають окремо, шлюбних стосунків не підтримають, вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, від якого у неї народився син, тому подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки, у зв'язку з чим по справі відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалено заочне рішення на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 вересня 1993 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 522. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з 2003 року. Сім'я у сторін розпалась через поведінку відповідача, який зловживає спиртними напоями, застосовує фізичне насильство, влаштовує сварки, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, виховання дітей. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними правами та обов'язками. Примирення між сторонам неможливе і недоречне. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить к висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати, що складаються з судового збору, підлягають відшкодуванню відповідачем на її користь. Відповідно до ст. ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

8 травня2015 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.11.2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Козлівською сільською радою, актовий запис № 7. Від шлюбу в них є двоє неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що у них протилежні погляди на подружнє життя, а відтак часто виникали конфлікти та непорозуміння. Відповідач зловживає спиртними напоями і, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння влаштовує скандали, мали місце нанесення їй побоїв. Він, виїжджаючи на роботу за межі області, місяцями зовсім не забезпечує сім'ю. Крім того, позивачу стало відому про допущену відповідачем подружню зраду. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судовому засідання позивач підтримала позовні вимоги із підстав, зазначенних у позовній заяві. Просить розірвати шлюб, терміну на примирення не давати. Відповідач позов визнав. Також просить розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись із матеріалами справи, судом встановлено, що сторони з 21.11.2003 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від спільного шлюбу в них є двоє дітей. Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги. Налагодити подружні стосунки позивач не бажає. Вони фактично припинили шлюбні відносини, шлюб між ними існує формально. Вищенаведені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а отже заяву необхідно задовольнити. Судові витрати стягнути з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

8 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що 28 березня 2003 року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON], який зареєстрований виконавчим комітетом Підставської сільської ради Липоводолинського району Сумської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, постійні сварки. Відповідач зловживає спиртними напоями, не бажає влаштовуватись на роботу, чим ставить сім'ю в тяжке матеріальне становище. Позивач в письмовій заяві просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Із матеріалів справи вбачається, що з 28 березня 2003 року [PERSON], 1973 року народження, та [PERSON], 1982 року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Підставської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, актовий запис № 03 (а.с. 4). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON] [INFO] (а.с. 5,6). При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

8 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення, причину неявки відповідач суду не повідомив, а також не надав відзив на позовну заяву. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 20 червня 2018 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 15 січня 2018 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими зареєстрована 28 лютого 2017 року Згідно довідки Петрівсько-Роменської сільської ради [PERSON] проживає з матірю. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, сплата аліментів одним з батьків, а саме батька, який живе окремо, є однією з форм його участі в утриманні дітей, тому з відповідача слід стягти аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

8 травня 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначив, що 12 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 904. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з дружиною мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалась остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що свої позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 12 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 904. Спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сімєю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач відмовився, вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому він свідомо прийняв рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довів дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Отже, судом встановлено, що сімя розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

8 травня 2019 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що позивач знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 16 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, за актовим записом № 543. У шлюбі [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Сумісне життя не склалося в зв`язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Позивач, її представник у судове засідання не з`явилися, надавши суду письмову заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують повністю, наполягають на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. При чому, позивач просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, яке відповідно до частини четвертої цієї статті проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім`ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім`ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Позивачу залишити прізвище [PERSON] .

Outcome: approved