Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

29 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом. Свої вимоги мотивував тим, що будучи з 2001 року власником розташованої на території Синівської сільської ради Липоводолинського району земельної ділянки, площею 2,96 га, він уклав з відповідачем договір оренди землі від 10 грудня 2006 року, на строк 10 років, який 12 червня 2007 року був зареєстрований у Липоводолинському районному відділенні Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру». Вказує, що ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» систематично порушує його умови, зокрема: із самого початку укладення договору оренди не у повному обсязі виплачує орендну плату за користування земельною ділянкою, а саме, проводячи розрахунок зерном, відповідач у порушення п.12 договору оренди жодного разу не складав відповідні акти, не відбувалась звірка ваги та якості наданої продукції, у в 2014 році розрахунок за користування земельною ділянкою взагалі не проводився; не проводилася щорічна індексація орендної плати, як того вимагає п.10 договору оренди земельної ділянки; у порушення вимог ст.8 Закону України «Про оренду землі» передання у 2013 році земельної ділянки в суборенду ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» без наявності відповідного положення в договорі оренди земельної ділянки та відповідної письмової згоди орендодавця. Крім того, посилається на порушення відповідачем положень ст. 15 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якого договір оренди земельної ділянки не містить такої істотної умови договору, як передача в заставу та внесення до статутного капіталу права оренди земельної ділянки, що і здійснило ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО», уклавши з ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» договір застави від 03 вересня 2013 року та передавши останньому в заставу належні йому права оренди земельної ділянки. Зазначене вказує на недійсність договору оренди земельної ділянки та доводить факт передачі ділянки в суборенду. У звязку з викладеним, просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 10 грудня 2006 року, укладений між ним та ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО», зареєстрований 12 червня 2007 року у Липоводолинському районному відділенні Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» за реєстровим № 04076310 4136. Сторони, треті особи, їх представники у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Тому, зважаючи на надану представником позивача заяву про підтримання позовних вимог та можливості розгляду справи у заочному порядку, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності учасників провадження, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 01 листопада 2001 року [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,96 га, що розташована на території Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області. 10 грудня 2006 року між ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого, останній строком на 10 років надав в оренду вказану земельну ділянку, нормативна грошова оцінка якої становила 33403 грн. 26 коп. 12 червня 2007 року договір був зареєстрований Липоводолинським районним відділенням Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за реєстровим № 04076310 4136. Згідно з актами, 10 грудня 2006 року договірні сторони визначили межі вказаної земельної ділянки в натурі, а 12 червня 2007 року відбулися приймання-передача цієї земельної ділянки, що надавалася в оренду. Відповідно до п.п. 1, 9, 36 зазначеного договору орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, орендна плата вноситься орендарем, зміна умов договору оренди здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. 01 жовтня 2013 року між ТОВ «МАГДОН» (виконавець), ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» (замовник) та ПАТ «БАНК КАМБІО» (кредитор) укладено договір, відповідно до умов якого виконавець на розташованих на території Синівської сільської ради Липоводолинського району земельних ділянках, загальною площею 1350,7 га, зобовязався виконати сільськогосподарські роботи по посіву, обробці, вирощуванню та збиранню сільськогосподарської продукції, а також погасити заборгованість перед орендодавцями по орендній платі та сумам орендного податку. 24 березня 2014 року між ТОВ «МАГДОН» (первісний кредитор), ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» (новий кредитор) та ПАТ «БАНК КАМБІО» укладено договір про відступлення права вимоги за договором від 01 жовтня 2013 року, відповідно до умов якого обовязки виконати обробіток земель та інше перейшло до ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО». Ухвалою господарського суду міста Києва від 21 травня 2014 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО», введено процедуру розпорядження майном товариства. 12 березня 2015 року між ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» та ТОВ «АГРАРНА КОМПАНІЯ ФОРВАРД» укладено договір підряду, відповідно до умов якого останній зобовязався здійснити обробіток орендованих ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» земельних ділянок на території Синівської сільської ради Липоводолинського району. Відповідно до наданих 10 серпня 2015 року відділом Держземагенства у Липоводолинському районі Сумської області відомостей, договори суборенди належних позивачу земельних ділянок протягом 2011-2012 років не реєструвалися. Згідно з довідкою Липоводолинського відділення Роменської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області від 18 серпня 2015 року нарахування та виплата орендної плати, а також сплата податку на доходи фізичних осіб із сум доходу від надання майна в оренду ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» позивачу за 2014 рік та шість місяців 2015 року не здійснювалася. Відповідно до довідки Липоводолинського відділення Роменської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області від 18 вересня 2015 року виплата орендної плати ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» позивачу за 2013 рік не здійснювалася. За наданими Синівською сільською радою Липоводолинського району відомостями від серпня 2015 року, починаючи з серпня 2014 року ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» самостійно не обробляло орендовані ним земельні ділянки, а їх обробітком займалися ТОВ «АГРАРНА КОМПАНІЯ ФОРВАРД», ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» та ФГ «Обрій». Зміна умов договору оренди землі в письмовій формі за взаємною згодою сторін не проводилась. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду землі»), а орендодавець відповідно до ч. 1 ст. 24 цього Закону має право вимагати від орендаря безпосереднього використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди та своєчасного внесення орендної плати. Таким чином, залучення третіх осіб до обробітку землі та сплати орендної плати орендодавцю з припиненням орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки виходить за межі діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту збору врожаю 2013 року ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» передало орендовану земельну ділянку в користування іншій юридичній особі без згоди на те орендодавця, фактично господарської діяльності із цільового її використання не здійснювало, ця земельна ділянка не оброблялася ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО», як передбачають спірні договірні відносини. За змістом ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору. Саме до такого висновку зводиться правова позиція Верховного Суду України у постанові від 12 лютого 2014 року (у справі № 6-166 цс 13), відповідно до якої припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю, виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки за ст. 32 вказаного Закону. Тому позовна вимога про розірвання договору оренди земельної ділянки з даної підстави підлягає задоволенню. Судом також встановлено, що за використання у 2013 - 2014 роках земельних ділянок позивача, виплата орендної плати відповідачем взагалі не проводилася, що стверджується відповідними довідками Липоводолинського відділення Роменської ОДПІ від 18 серпня та 18 вересня 2015 року, складених на підставі податкових звітів. Жодних інших доказів, які б спростовували зазначене, ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» не надано, а судом не здобуто. Стосовно непроведення щорічної індексації орендної плати, то суд вважає, що невиплата орендної плати ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» позивачу у 2013-2014 роках, відповідно вказує й на непроведення її індексації протягом вказаного періоду, що також рахується, як порушення умов договорів. Таким чином, систематична несплата відповідачем (два рази підряд) орендної плати позивачу, є порушенням договорів оренди та підставою для їх розірвання, тому позов в цій частині також є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Щодо посилань про відсутність у тексті договору оренди такої істотної умови, як можливість передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, та укладення відповідачем з ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» договору застави, суд зазначає наступне. Зазначена умова в договорі оренди землі була визначена істотною лише із внесенням змін до ст. 15 Закону України «Про оренду землі», які відбулися 14 жовтня 2008 року. Доказів укладення договору застави у матеріалах справи відсутні. Крім того, відсутність у тексті договору оренди вказаної істотної умови не є підставою для розірвання договору оренди, тому суд розглядає дану вимогу, як безпідставну та необґрунтовану. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягнути 243 грн. 60 коп. в рахунок повернення судового збору.

Outcome: approved