Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

30 липня 2020 року представник позивача - Борт П.С. звернувся з позовом до суду про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що позивач у 1999 році навчалася у середній загальноосвітній профільно-диференційованій школі №3. Під час навчання отримувала відмінні оцінки та наприкінці кожного навчального року отримувала похвальні листи та грамоти. Наприкінці 1998-1999 навчального року, коли вона навчалася у 11 класі директор ПДШ № 3 [PERSON] , всупереч чинного на той час законодавства, не здійснив подання на педагогічну раду ПДШ № 3 щодо нагородження її медаллю. Відповідно до Положення до Положення про золоту медаль «За особливі успіхи у навчанні» та про срібну медаль «За успіхи у навчанні», затвердженого Наказом Міністерства освіти України № 33 від 03.02.1998 року, Золотою медаллю «За особливі успіхи у навчанні» нагороджуються випускники середніх навчальних закладів, які мають усі річні та екзаменаційні (підсумкові за рік) оцінки «5» за період навчання у 10-му і 11(12)-му класах. Срібною медаллю «За успіхи у навчанні» нагороджуються випускники середніх навчальних закладів, які мають за період навчання у 10-х і 11(12)-х класах не більше ніж з двох предметів річні та екзаменаційні оцінки «4», а з усіх інших предметів річні та екзаменаційні (підсумкові за рік) оцінки «5». Рішення про представлення випускників середніх навчальних закладів до нагородження золотою або срібною медалями приймається педагогічною радою, оформляється наказом директора закладу і за поданням відповідного місцевого органу управління освітою затверджується Міністерством освіти Автономної Республіки Крим, управліннями освіти обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Натомість, відповідно до протоколу № 8 від 10.06.1999 року засідання педагогічної ради ПДШ № 3 м. Кременчука, саме [PERSON] було запропоновано нагородити визначених учениць 11 класу срібними медалями. Вказані його дії свідчать про те,що він скористався своїм службовим становищем, отже [PERSON] принизив її честь, гідність та ділову репутацію, що призвело до моральних страждань позивача, переживаннях щодо себе та своєї сім`ї, які вона пронесла через усе своє життя. Через моральні страждання, переживання, порушення душевної рівноваги, витрачання часу для відновлення порушених прав та інтересів, позивач оцінює розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 500000,00 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд, зобов`язати відповідача письмово вибачитись перед позивачем за порушення особистих немайнових прав. Стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 500000,00 грн. за порушення особистих немайнових прав та сплачений судовий збір. 27 серпня 2020 року відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що ні у позовній заяві, ні у додатках до неї не надано та не наведено будь яких фактичних обставин або доказів в обґрунтування обставин викладених в позовній заяві. Докази, які саме річні та екзаменаційні оцінки (підсумкові за рік) оцінки мала позивач до позовної заяви не долучено. Позивач зазначає, що директор школи ПДШ Самодрін Анатолій Петрович, всупереч чинного на той час законодавства, не здійснив подання на педагогічну раду ПДШ № 3 щодо нагородження медаллю позивача. Однак, ні Положенням про золоту медаль «За особливі успіхи у навчанні» та про срібну медаль «За успіхи у навчанні», ні Статутом закладу освіти, ні посадовими обов`язками директора, які діяли у період 1998- 1999 року не передбачено надання директором школи будь-яких документів, у тому числі подання на педагогічну раду щодо нагородження випускників середніх навчальних закладів медалями. Інформацію педагогічній раді закладу загальної середньої освіти щодо досягнення учнів у навчанні для нагородження медалями надавали класні керівники, які у кінці кожного семестру (четверті) видають табель навчальних досягнень та відвідування школи учневі (учениці) на підставі Журналу успішності та завучі з навчально-виховної роботи. Рішення про представлення випускників середніх навчальних закладів до нагородження золотою або срібною медалями приймалося педагогічною радою середнього навчального закладу, яка е колегіальним органом управління закладу загальної середньої освіти. На даний час Журнали за ІХ- XI класи Кременчуцької середньої загальноосвітньої профільно-диференційованої школи І-ІІІ ступенів №3 м. Кременчука де навчалася [PERSON]. вилучені з обігу документів та знищені. Позивач не зазначає у зв`язку з чим не зверталася до суду та чому позовна заява підлягає розгляду щодо обставин, які відбулися 20 років назад, тому при розгляді даної справи крім викладеного по суті справи, підлягають застосуванню строки позовної давності, що тягне за собою відмову в задоволенні позовних вимог позивача. Посилаючись на викладене, відповідач просив суд, відмовити позивачу у задоволенні позову (а.с.28-36). Позивач в судових засіданнях позовні вимоги підтримувала із наведених у позові підстав та крім того пояснила суду, що протягом усього навчання ставила собі за мету отримати медаль за навчання. Разом з тим, відповідач через несумлінне ставлення до своїх обов`язків або навмисно не видав наказ про її нагородження медаллю. У зв`язку з неотриманням медалі вона відчула приниження перед батьками та людьми, обурення, образу, приниження себе як особистості, не отримала освіту, яку вона бажала, оскільки медаль надавала переваги під час вступу до вищих навчальних закладів. Представники позивача позовні вимоги позивача підтримали. Відповідач в судовому засіданні 03.11.2020 року заперечував проти задоволення позовних вимог із наведених у відзиві підстав та крім того пояснив суду, що рішення про звернення до районного відділу освіти про нагородження учнів медалями приймається колективно на засіданні педагогічної ради, яке він очолює. Кандидатура відповідача про нагородження медаллю ним не вносилася на засідання педагогічної ради. Через значний сплив часу, він не пам`ятає чому так сталося, можливо це відбулося після перевірки журналів, можливо її кандидатуру не погодив районний відділ освіти. На даний час класні журнали знищені, тому не можливо їх перевірити. Ніякого конфлікту та неприязних відносин з відповідачем у нього не було. Відповідач в судове засідання призначене на 03.12.2020 року не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення позивача та її представників, відповідача та свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [PERSON] навчалася у середній загальноосвітній профільно-диференційованій школі І-ІІІ ступенів № 3 м. Кременчука. Директором середньої загальноосвітньої профільно-диференційованої школи І-ІІІ ступенів № 3 м. Кременчука на час навчання позивача був відповідач. Вказані обставини, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, визнаються учасниками справи, тому не підлягають доказуванню. Згідно Витягу з Протоколу № 2 засідання педагогічної ради Профільно-диференційованої школи І-ІІІ ступенів №3 м. Кременчука від 05 жовтня 1998 року, виступала: [PERSON] - класний керівник 11-го класу. За результатами 1997-98 н.р. претендують на отримання медалей такі учні: [PERSON] (а.с.87). Як вбачається з копії до протоколу № 8 від 10.06.1999 року та витягу з Книги протоколів педагогічної ради школи профільно-диференційованої № 4, слухали: [PERSON] - директора ПДШ № 3, з інформацією про нагородження учениць 11 класу [PERSON] та [PERSON] срібними медалями; ухвалили: нагородити [PERSON] , [PERSON] срібними медалями за успішні навчання (а.с.9-10, 121-123). Як вбачається з атестату [NUMBER] та Додатку до атестату, [PERSON] у 1999 році закінчила Середню загальноосвітню профільно-диференційовану школу І-ІІІ ступенів №3 м. Кременчука, з навчального предмету «Алгебра» отримала оцінку «4», з усіх інших навчальних предметів отримала оцінку «5», склала випускні екзамени усіх предметів з оцінкою «5» (а.с.116-117). Аналогічні оцінки [PERSON] зазначено у Книзі обліку бланків атестатів, видачі атестатів про середню освіту та золотих медалей Профільно-диференційованої школи І-ІІІ ступенів №3 м. Кременчука (а.с.118-120). Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона працювала у ЗПДШ І-ІІІ ступенів № 3 м. Кременчука та була класним керівником у [PERSON] , яка у 1999 році закінчила школу. [PERSON] за результатами навчання за 10 клас та була претендентом на медаль, про що вона заявляла на засіданні педради на початку навчального року. За результатами навчання [PERSON] не було видано медаль. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона на час навчання [PERSON] у школі працювала заступником директора з навчально-виховної роботи. Директором школи на той час був [PERSON] . На засіданні педагогічної ради, яке відбувалося перед випуском, директор [PERSON] запропонував нагородити медалями [PERSON] та [PERSON] . Питання нагородження на засіданні педагогічної ради медаллю [PERSON] не розглядалося, оскільки директором її кандидатура запропонована не була, хоча за результатами навчання [PERSON] мала право на медаль. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ст. 269 Цивільного кодексу України, особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 280 Цивільного кодексу України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Стаття 53 Конституції України гарантує кожному право на освіту. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про освіту» (в редакції закону № 1060-XII, який діяв у 1999 році), основним принципом освіти в Україні є рівність умов кожної людини для повної реалізації її здібностей, таланту, всебічного розвитку. Позивач звертаючись до суду з позовом до відповідача зазначила, що були порушенні її особисті немайнові права, оскільки директор школи [PERSON] не здійснив подання на педагогічну раду ПДШ № 3 щодо нагородження її медаллю. Відповідно до п.п.2,3 Положення до Положення про золоту медаль «За особливі успіхи у навчанні» та про срібну медаль «За успіхи у навчанні», затвердженого Наказом Міністерства освіти України № 33 від 03.02.1998 року (далі Положення), золотою медаллю «За особливі успіхи у навчанні» нагороджуються випускники середніх навчальних закладів, які мають усі річні та екзаменаційні (підсумкові за рік) оцінки «5» за період навчання у 10-му і 11(12)-му класах. Срібною медаллю «За успіхи у навчанні» нагороджуються випускники середніх навчальних закладів, які мають за період навчання у 10-х і 11(12)-х класах не більше ніж з двох предметів річні та екзаменаційні оцінки «4», а з усіх інших предметів річні та екзаменаційні (підсумкові за рік) оцінки «5». Рішення про представлення випускників середніх навчальних закладів до нагородження золотою або срібною медалями приймається педагогічною радою, оформляється наказом директора закладу і за поданням відповідного місцевого органу управління освітою затверджується Міністерством освіти Автономної Республіки Крим, управліннями освіти обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Згідно п. 3 Положення, рішення про представлення випускників середніх навчальних закладів до нагородження золотою або срібною медалями приймається педагогічною радою, оформляється наказом директора закладу і за поданням відповідного місцевого органу управління освітою затверджується Міністерством освіти Автономної Республіки Крим, управліннями освіти обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З наявних в матеріалах справи доказів, вбачається, що в ній наявні документи, які свідчать інформацію про річні та екзаменаційні оцінки [PERSON] за 11 клас. Натомість матеріали справи не містять інформацію про оцінки позивача за період навчання у 10 класі, що є обов`язковою умовою для нагородження медалями відповідно до Положення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Класний журнал - це обов`язковий документ загальноосвітнього навчального закладу, в якому фіксуються результати навчальних досягнень учнів, відвідування ними занять, стан виконання навчальних програм тощо. Натомість, як встановлено судом, строк зберігання класних журналів становить 5 років (а.с.51-56). Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Пояснення свідків та сам факт того, що [PERSON] була претендентом на медаль, без наданих суду письмових доказів (журналу, табелю) не є достатніми доказами, на підтвердження успішності навчання [PERSON] у 10 класі. Приймаючи до уваги те, що суду не надано доказів з яких можливо встановити інформацію про оцінки позивача за період навчання у 10 класі, суд позбавлений можливості визначити чи були наявні підстави для нагородження позивача золотою медаллю «За особливі успіхи у навчанні» чи срібною медаллю «За успіхи у навчанні», а отже і встановити чи були підстави для прийняття рішення педагогічною радою про нагородження позивача медаллю. За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем не доведено факт порушення відповідачем її особистих немайнових прав, тому позов до задоволення не підлягає. Суд не вирішує заяву відповідача про застосування до позовних вимог строків позовної давності, оскільки судом прийнято рішення про відмову у задоволенні позову по суті позовних вимог. В зв`язку з відмовою у задоволенні позову позивачу, не підлягають стягненню з відповідача також судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed