Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

30.07.2018 року Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування надмірно сплачених коштів у розмірі 5254,84 грн. та судових витрат. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 08.10.2018 року відкрито провадження за даним позовом за правилами спрощеного провадження та призначено справу до розгляду по суті з викликом сторін. В обґрунтування своїх позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради вказує, що з липня 2011 року в них перебуває на обліку як одинока мати [PERSON], яка отримує допомогу на дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку. Допомога виплачується протягом шести календарних місяців (п. 36 Порядку). За заявою [PERSON] від 31.01.2017 Управлінням прийнято рішення від 15.02.2017 про призначення їй допомоги одиноким матерям (з урахуванням доходів) у період з 01.01.2017 по 30.06.2017 року. 26 липня 2017 року [PERSON] повторно звернулась до Управління із заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям. Відповідно до цієї заяви відповідач була повідомлена про те. що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, вона зобов'язується повідомити органи праці та соціального захисту населення, а також була попереджена про наслідки подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім'ї. До зазначеної заяви [PERSON] надала довідку Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 26.07.2017, в якій відсутні відомості про здійснення підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування 3 групи. Рішенням від 03.08.2017, яке було прийнято з урахуванням довідок Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, відповідно до яких [PERSON] була зареєстрована як фізична особа - підприємець з 13.05.2005 та здійснювала підприємницьку діяльність на__загальній системі оподаткування, відповідачу призначено допомогу на дітей як одинокій матері у період з 01.07.2017 по 03.07.2017 у розмірі 971,20 грн., у період з 04.07.2017 по 31.12.2017 у розмірі 1322,20 грн. в місяць. Під час проведення вибіркової перевірки призначених соціальних виплат виявлено, що відповідно до листа Київської об'єднаної державної податкової інспекції від 20.10.2017 № 9709/10/20-31-13-1. [PERSON] з 01.04.2017 по 02.08.2017 здійснювала підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування, 3 група 5 %, у зв'язку з чим їй надмірно виплачено допомогу на дітей як одинокій матері за період з 01.07.2017 по 31.10.2017 у розмірі 5254,84 грн., яку і просить стягнути з відповідача в судовому порядку. 30.10.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вона не вчиняла умисних дій щодо подання недостовірних відомостей і позивач був обізнаний про те, що вона перебуває на спрощеній системі оподаткування. 06.11.2018 року до суду подано відповідь на відзив з обґрунтуваннями доводів позивача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з підстав, викладених в позові підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Вказувала, що дійсно відповідач при зверненні 26.07.2017 року надала довідку ДПІ м. Харкова, в якій було зазначено про те, що відповідач перебуває станом на теперішній час на спрощеній системі оподаткування, однак в цій довідці і при подачі заяви відповідач не повідомила, що перебуває на 3 групі спрощеного оподаткування. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, оскільки умислу у відповідачки на подання недостовірних відомостей не було, а навпаки вона подала всі необхідні дані, в тому числі і довідку з ДПІ про перебування на спрощеній системі оподаткування. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» передбачено надання держаної допомоги на дітей одиноким матерям, яка призначається і виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» (зі змінами). У відповідності до п. 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах 1-ІV рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах І-ІУ рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно. Допомога виплачується протягом шести календарних місяців (п. 36 Порядку). Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 890 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» пункт 34 вищезазначеного Порядку доповнено новим абзацом такого змісту: «Для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку першої групи, незалежно від отриманих і неотриманих) доходів до сукупного доходу за кожен місяць враховується дохід на рівні двох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, чинного на відповідний місяць; для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку другої групи, - трьох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку третьої групи. - чотирьох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб». Зазначена постанова Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 890 набрала законної сили 14.12.2016. Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що з липня 2011 року в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради перебуває на обліку як одинока мати - відповідач [PERSON], яка отримує допомогу на дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. За заявою [PERSON] від 31.01.2017 Управлінням прийнято рішення від 15.02.2017 про призначення їй допомоги одиноким матерям у період з 01.01.2017 по 30.06.2017 року. 26 липня 2017 року [PERSON] повторно звернулась до Управління із заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям та в цій заяві вказала, що не працює, є приватним підприємцем. (а.с.13-14). До зазначеної заяви [PERSON] надала довідку Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 26.07.2017 №8411/10/20-31-13-01 -27, в якій було вказано, що [PERSON] зареєстрована як приватний підприємець з 19.05.2005 року. Також, в цій довідці вказано, що відповідач з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року перебувала на загальній системі оподаткування, доход від підприємницької діяльності не отримувала. Зазначене в довідці і те, що з 01.04.2017 року по 30.06.2017 року [PERSON] здійснювала діяльність за умови сплати єдиного податку, дохід за цей період від здійснення підприємницької діяльності не отримувала. (а.с. 15). На підставі цих даних відповідачу рішенням від 03.08.2017, яке було прийнято з урахуванням довідок Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області було призначено допомогу на дітей як одинокій матері у період з 01.07.2017 по 03.07.2017 у розмірі 971,20 грн., у період з 04.07.2017 по 31.12.2017 у розмірі 1322,20 грн. в місяць. В подальшому, як встановлено судом, під час звернення відповідача знов за призначенням допомоги та надання довідки з Київської об'єднаної державної податкової інспекції від 20.10.2017 року та після цього проведенням вибіркової перевірки призначених соціальних виплат позивачем було виявлено, що [PERSON] з 01.04.2017 по 02.08.2017 здійснювала підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування, 3 група 5 %, у зв'язку з чим позивачем прийнято рішення про те, що [PERSON] було надмірно виплачено допомогу на дітей як одинокій матері за період з 01.07.2017 по 31.10.2017 у розмірі 5254,84 грн. Звертаючись з позовом до суду позивач стверджує, що відповідач під час подання заяви від 26.07.2017 року була повідомлена про те, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, вона зобов'язується повідомити органи праці та соціального захисту населення, а також була попереджена про наслідки подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім'ї, однак не повідомила Управління про те, що здійснює підприємницьку діяльність по спрощеній системі оподаткування 3 групи. Вирішуючи дане питання, суд, дослідивши всі надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень, враховує наступне. Відповідно до абзацу 2 п.34 Постанови Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року, середньомісячний сукупний дохід сім'ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Пунктом 35 вказаної Постанови передбачено що для призначення допомоги на дітей одиноким матерям до органу соціального захисту населення подаються такі документи: заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) рад, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документ про народження, виданий компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку; копія свідоцтва про народження дитини; довідка про реєстрацію місця проживання матері та дитини. У разі неможливості одержати таку довідку допомога призначається на підставі висновку про початкову оцінку потреб дитини та сім'ї, наданого центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, із зазначенням факту проживання дитини з матір'ю. Якщо дитина навчається за межами населеного пункту, в якому проживає мати, і не перебуває на повному державному утриманні, подається довідка про реєстрацію місця проживання матері та довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування (навчання) дитини. Сторонами не оспорюється, що при подачі неодноразово відповідачем до позивача заяв про призначення допомоги [PERSON] надавались додатково відомості про зайняття підприємницькою діяльністю з 2005 року та довідки, які видавались Державною податковою інспекцією про систему оподаткування та отримання чи ні відповідачем доходів від підприємницької діяльності. Судом встановлено, що під час звернення 26.07.2017 року відповідачем [PERSON] також була подана заява про призначення допомоги з вказівкою про те, що вона є приватним підприємцем та довідка, яка видана ДПІ від 26.07.2017 року про те, що з 01.04.2017 року [PERSON] перебуває на спрощеній системі оподаткування. Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача про те, що позивач 26.07.2017 року був повідомлений про перебування [PERSON] на спрощеній системі оподаткування і доказів приховування даного факту відповідачем судом не встановлено. Згідно ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Відповідно до ч.2 ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Отже, обов'язковою умовою для повернення чи примусового стягнення отриманої державної соціальної допомоги є наявність встановленого факту умисних дій особи щодо подання недостовірних відомостей, в тому числі про доходи і майновий стан, які вплинули або могли вплинути на встановлення права на таку допомогу і на визначення її розміру. При цьому статтею ст. 1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто механізм повернення надмірно сплачених сум допомоги передбачає стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи що отримує допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або ненадання інформації, обов'язковість подання якої передбачена законодавством. Закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності рахункової помилки з боку особи, яка проводить таку виплату та недобросовісності з боку набувача. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91 цс 14. Таким чином, під час розгляду даної справи не було встановлено фактів умисних дій з боку відповідача [PERSON], спрямованих на навмисне подання недостовірних відомостей чи приховування відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, оскільки [PERSON] 26.07.2017 року повідомила позивача про перебування на спрощеній системі оподаткування і надала довідку з ДПІ про зазначене. Посилання позивача про те, що нарахування допомоги на дітей одиноким матерям, яке проводилось відносно відповідача залежить від групи спрощеного оподаткування, про яку не повідомила відповідач, суд вважає необґрунтованим, оскільки під час чергового звернення 26.07.2017 року та отримання довідки ДПІ від 26.07.2017 року позивач не запросив іншу довідку ані від відповідача, ані уточнену від ДПІ, а отримавши ці дані, призначив допомогу, розрахувавши допомогу, як вважав за потрібне. Також, суд зазначає, що дії позивача при розрахунку сум допомоги на підставі тих даних, які надані на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України №1751 не можуть ставитись в провину відповідача відповідно до вимог ч.2 ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», а тому доводи позивача є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed