Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

30 липня 2020 року представник позивача - адвокат Улибіна-Вельгус М.В. звернулася до суду в інтересах позивача [PERSON] з позовом до Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , яка за свого життя склала заповіт в інтересах позивача. Після її смерті залишилось спадкове майно у виді житлового будинку із спорудами за адресою: [ADDRESS] . У встановленому порядку позивач заяви нотаріусу про прийняття спадщини не подала, оскільки тривалий час знаходилась за кордоном, а тому строк для прийняття спадщини пропустила. Інших спадкоємців у бабусі не було, ніхто із завами про прийняття спадщини не звертався. Зважаючи на те, що поновлення строку для прийняття спадщини не порушуватиме прав та інтересів третіх осіб, просить визначити їй додатковий строк 2 місяці для подання заяви нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, скерували до суду заяву, за якою позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд слухати справу у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від сільського голови Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області надійшла заява, в якій він просив слухати справу у його відсутність, не заперечує щодо задоволення позову [PERSON] . Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Правовідносини, які склалися з приводу обставин прийняття спадщини регулюються цивільним законодавством України. В той же час при вирішенні даної справи суд у відповідності до ч.ч.1 та 4 ст.10 ЦПК України керується принципом верховенством права застосовуючи при цьому Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, у відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено наступні обставини. Згідно копій паспорта громадянина України [NUMBER] , копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач [PERSON] є онукою [PERSON] . У відповідності до змісту заповіту, посвідченого секретарем Ласківської сільської ради Володимир-Володимирського району Волинської області № 78 від 13 серпня 2010 року, [PERSON] своє майно заповіла внучці [PERSON] . Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] стверджується факт смерті [PERSON] [INFO] . Згідно довідки Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 234 від 07 липня 2020 року, по селу Вощатин рахується господарство, головою якого була [PERSON] , яка померла [INFO] . Остання постійно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] . 13 серпня 2010 року від імені [PERSON] Ласківською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області було посвідчено заповіт за № 78, який не змінено і не скасовано. Спадкове майно складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за цією ж адресою та земельних ділянок, які знаходяться на території Зарічанської сільської ради. На день смерті [PERSON] з нею за вказаною адресою ніхто не проживав і не був зареєстрований. На даний час за даною адресою ніхто не проживає та не зареєстрований. 14 липня 2020 року позивач звернулась до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , проте їй було відмовлено у зв`язку із пропуском встановленого строку для прийняття спадщини, а тому запропоновано звернутись до суду. Отже як встановлено у справі та підтверджено відповідними належними та допустимими доказами, позивач пропустила строк для прийняття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відтак, відповідно до змісту ст.1272 ЦК України, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, ст.ст.1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З письмових пояснень позивача вбачається, що після смерті бабусі, вона у встановлений законом шестимісячний строк, не звернулась із заявою про прийняття спадщини до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори, у зв`язку із тривалим перебуванням закордоном на заробітках. Суд вважає, що причини названі позивачем не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Однак, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. З врахуванням принципу верховенства права та дотримуючись розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства, з врахуванням доводів позивача щодо поважності причин пропуску нею строків для прийняття ним спадщини по смерті її бабусі, а також із врахуванням того, що факт прийняття спадщини позивачем не порушить прав та інтересів інших осіб, суд визнає такі причини поважними та задовольняючи позов встановлює [PERSON] додатковий строк тривалістю в два місяці для надання можливості подання до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її бабусі [PERSON] , що померла [INFO] . При цьому суд також враховує і волю померлої, яка заповітом визначила спадкоємицю свого майна, і вказаний заповіт до смерті спадкодавця нею не змінювався і не скасовувався. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. В сукупності із вказаними обставини суд також враховує відсутність інших спадкоємців, що підтверджується повідомленням Володимир-Волинської державної нотаріальної контори № 910/01-16 від 09 вересня 2020 року про те, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась, а також факт визнання даного позову Зарічанською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області, що свідчить також і про відсутність претензій на спадкове майно з боку органу місцевого самоврядування. Інших зацікавлених у спадковому майні осіб не встановлено.

Outcome: approved