Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

30 травня 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що на підставі рішення Камінь-Каширської міської ради №22/11 від 28 січня 2008 року та на підставі договору між нею і Камінь-Каширським районним виробничим відділом Волинської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] площею 0,2500 га. Під час виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку її сусіду [PERSON], який проживає в [ADDRESS], виявилось, що межа її земельної ділянки від точки Б до точки В в частині 32 метра 79 см проходить через житловий будинок [PERSON], хоча в натурі (на місцевості) ця межа є прямою і проходить по огорожі, що розділяє їхні присадибні ділянки і спірних питань у них немає. Така технічна помилка сталася з вини Камінь-Каширського районного виробничого відділу Волинської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», внаслідок чого було допущено технічну помилку при оформленні кадастрової зйомки її земельної ділянки. У зв'язку з наведеним, просить визнати недійсним Державний акта на право власності на земельну ділянку, виданий [PERSON] серії [NUMBER] від 23 травня 2008 року на земельну ділянку площею 0,25 га по [ADDRESS]. Позивач, будучи належним чином повідомлена про час і місце слухання, на розгляд справи не з'явилася, у позовній заяві просила справу розглянути без її участі. Представник Камінь-Каширського районного виробничого відділу ДП «Центр державного земельного кадастру» на розгляд справи не з'явився, подав заяву, де просить справу розглянути без його участі. Камінь-Каширська міська рада також подала до суду заяву, де просить справу розглянути без участі її представника, позовні вимоги визнала. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено та вбачається із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с. 4), що [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]. Як установлено при розгляді справи та вбачається з плану меж вищезгаданої земельної ділянки [PERSON] (а.с. 4 зворот), межа цієї земельної ділянки від точки Б до точки В в частині 32 метра 79 см проходить через житловий будинок [PERSON], хоча в натурі (на місцевості) ця межа є прямою і проходить по огорожі, що розділяє суміжні присадибні ділянки. Згідно ст. 158 ч. 5 ЗК України у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 393 ч. 1 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Враховуючи, що спірний Державний акт порушує права позивача, як власника належної їй земельної ділянки, його слід визнати незаконним та скасувати. Задовольняючи позов, суд не стягує з відповідачів понесені позивачем судові витрати, оскільки остання таких вимог не заявляла.

Outcome: approved