Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

29.10.2020 року до суду звернулася позивач, [PERSON] , з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області 30.10.2020 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовчому судовому засіданні на 09.12.2020 року. 09.12.2020 року в підготовчому судовому засідання оголошена перерва до 13.01.2021 року в зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача про витребування доказів. 13.01.2021 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 13.01.2021 року Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.. 14.01.2021 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] тривалістю в два місяці з часу набрання рішенням законної сили . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: [INFO] помер її батько, [PERSON] , [INFO] , який на день смерті мешкав за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла її бабуся , [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] був рідним сином померлої [PERSON] та відповідно її батьком. 11 грудня 2015 року вона уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 2024. Після укладання шлюбу вона змінила своє дівоче прізвище [PERSON] та взяла прізвище чоловіка - [PERSON] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 21.10.2020 року вона звернувся до Державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 21.10.2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском шестимісячного строку на подачу заяви про прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав за підставами, викладеними в позовній заяві. Також пояснив, що його довірителька пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі, оскільки на той час була вагітною, проходила лікування. В подальшому народила дитину, та здійснювала догляд за новонародженою дитиною, в зв`язку з чим і пропустила строк для прийняття спадщини. Відповідач, представник Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки, [PERSON] , [INFO] , який на день смерті мешкав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. [INFO] померла бабуся позивачки, [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. [PERSON] був рідним сином померлої [PERSON] та відповідно батьком позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження. 11 грудня 2015 року позивачка уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 2024. Після укладання шлюбу позивачка змінила своє дівоче прізвище [PERSON] та взяла прізвище чоловіка - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Таким чином позивачка є спадкоємцем померлої [PERSON] , за правом представлення відповідно до ст. 1266 ЦК України згідно якої - Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. На день смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 21.10.2020 року позивачка звернулася до Державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 21.10.2020 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини З наведеного вище судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення її її порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. За нормами ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв`язку з тим, що на ч ас смерті спадкодавця була вагітною, перебувала під наглядом лікарів з приводу вагітності та невдовзі народила дитину - [PERSON] , [INFO] та в подальшому здійснювала догляд за новонародженою дитиною Відповідно до спадкової справи, № 152/2018, відкритої після померлої [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини звертався також син померлої [PERSON] , який свідоцтво про право на спадщину не отримав так як помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. За наведених вище обставин, на думку суду причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем суд вважає поважними та вважає за можливе визначити позивачці додатковий строк для прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачці тривалістю в два місяців з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як не вбачається вини відповідача у порушенні прав позивача. На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved