overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

29.08.2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів в її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1200,00 гривень, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Свій позов позивач обґрунтовує наступним. Шлюб між позивачем та відповідачем було зареєстровано 20.03.2007 року. З 2013 року сторони почали жити окремо. У сторін є спільна дитина [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і перебуває повністю на її утриманні. Відповідач від виконання обов'язків з утримання дитини ухиляється. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, уповноважила на представництво своїх інтересів [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив такий задоволити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, появнив, що не відмовляється надавати кошти на утримання доньки, однак, не в тому розмірі про який просить позивач. Заслухавши появнення учасників судового розгляду, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони по справі є батьками, [PERSON], [INFO] Сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Цей розмір підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, має нерегулярний мінливий дохід. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відповідача. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. З відповідача слід стягнути судовий збір по справі в розмірі 243 гривень 60 копійок в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

29.08.2014 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачкою розірвати. В обгрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 22.10.1994 року. Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та конфлікти, через різні погляди на життя. Близько трьох років сторони не підтримують подружніх відносин. Примирення між ними не можливе. Сторони в судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідна, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.10.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 22.10.1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Червонограда Львівської області Україна, про що зроблено запис № 476. Від подружнього життя сторони мають сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] виданого 20.01.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Червонограда Львівської області Україна. Сімейне життя в сторін не склалося, позивач у позовній заяві вказує постійні суперечки та конфлікти. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

29.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що: 27 квітня 1999 року уклав шлюб з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося по причині відсутності між ними взаємопорозуміння, у них різні погляди на життя та шлюбно-сімейні відносини. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені з 2011 року. А тому просить винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить його інтересам. Від позивача, до розгляду справи по суті, надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від нього не надходило. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про шлюб, сторони 27 квітня 1999 року зареєстрували шлюб. - згідно копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з 2011 року, тобто шлюб існує формально, проживають окремо, на примирення позивач не згоден і наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що на даний час шлюб суперечить його інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

29.08.2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після досягнення повноліття продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до припинення навчання. В обґрунтування позову вказувала, що вона, перебуваючи в шлюбі з відповідачем [INFO] народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач. При тому, що дитина продовжує навчання в навчальному закладі, відповідач, матеріальної чи іншої допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив факти та відповідні їм правовідносини. Сторони є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.2), який знаходиться на утриманні позивача.(а.с.7). Згідно довідки №722 від 27.08.2014 року [PERSON], навчається на третьому курсі денної форми навчання Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту ім.. академіка В.Лазаряна(а.с.16) Згідно частини 6 статті 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Мати і батько, відповідно до частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Відповідно до вимог статті 199 СК України якщо повнолiтнi дочка, син продовжують навчання i у зв'язку з цим потребують матерiальної допомоги, батьки зобов'язанi утримувати їх до досягнення двадцяти трьох рокiв за умови, що вони можуть надавати матерiальну допомогу. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Відповідач є працездатною особою, тому на переконання суду, спроможний платити аліменти на утримання повнолітньої дитини. У відповідності зі статтею 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

29.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 05.08.2011 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивачка в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду її представник подав заяву від її імені, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 05.08.2011 року, актовий запис № 1179, від шлюбу мають доньку - [PERSON] [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

29.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому вказала, що 12 листопада 2011 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис в книзі реєстрації актів про одруження № 1344. Від шлюбу дітей не мають. Далі в позові вказала, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність порозуміння, а також по причині конфлікту характерів, різні погляди на життя. Протягом двох років вони не проживають однією сім»єю та ведуть спільне господарство. Збереження шлюбу є неможливим. Подальше перебування у зареєстрованому шлюбі суперечитиме їхнім інтересам. Шлюб носить формальний характер, шлюдні стосунки фактично припинені. Спору про поділ спільного майна не має. Відповідач відмовляється розірвати шлюб за взаємною згодою, що змушує позивачку звернутись до суду з позовною заявою. Прохає суд розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі. В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити, від примирення відмовилася, про що надала письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з»явився, причину неявки суду не повідомив, за місцем реєстрації не проживає, справа розглянута без його участі, в заочному порядку, проти чого не заперечує позивачка.. Справа розглянута у його відсутність, на підставі наявних доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, приходить до слідуючого: в судовому засіданні встановлено, що сторони 12 листопада 2011 року уклали шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис в книзі реєстрації актів про одруження № 1344 (а.с. 10). Сторони не мають спільних дітей, сторони не проживають разом протягом двох років, відповідач змінив місце проживання, що слідує з тексту позовної заяви та пояснень позивача в судовому засіданні. Між сторонами склалися такі відносини, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї суперечило б їхнім інтересам, та має істотне значення, а тому шлюб їх необхідно розірвати. Відповідно до вимог до ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. [PERSON], яка змінила прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, заявила про вибір прізвища «[PERSON]». Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

29.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що: 22 січня 2013 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, так як між ними немає взаєморозуміння, в них різні погляди на життя та шлюбно-сімейні стосунки, часто виникали сварки. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені з червня 2014 року. А тому просила винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить її інтересам. Від позивача, до розгляду спррави по суті, надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить не надавати строк для примирення. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від нього не надходило. Суд вирішив розглянути справу заочно, на підставі наявних у ній доказів та за згодою позивача - ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про шлюб, сторони 22 січня 2013 року зареєстрували шлюб. - згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з червня 2014 року, тобто шлюб існує формально, проживають окремо, на примирення позивач не згодна і наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що на даний час шлюб суперечить її інтересам, відповідач заперечень по позову не надав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

29.08.2014 року позивачі звернулися до суду з вимогою про визнання за ними прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування за законом на гараж [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилаються на те, що після смерті чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина, у тому числі вказаний вище гараж, право власності на який не оформлено. На час смерті [PERSON] його донька [PERSON] була неповнолітньою, тому [PERSON] в установлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини. В зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на гараж вони вимушені звернутися до суду. Інших спадкоємців немає. В судове засідання позивачі надали заяви, згідно яких підтримали позовні вимоги, просили розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача Балаклійської міської ради в судове засідання не з'явився, надав в судове засідання заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу за його відсутності. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] /а.с.9, 10, 20/ [PERSON] помер [INFO]. /а.с.11/. Після його смерті позивачі отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS]. 02.09.1987 року [PERSON] отримав дозвіл та висновок на будівництво кооперативного гаража. Гараж в експлуатацію не здавався, право власності не оформлювалось. Після смерті останнього відкрилася спадщина, на яку в установлений законом строк позивачкою була подана заява про прийняття спадщини. Вирішуючи цивільний позов суд виходить з положень ст.1261 ЦК України, констатуючи наявність у позивачів прав, як спадкоємців першої черги спадкоємців за законом, як ті, що є дружиною та донькою померлого [PERSON] Факти смерті та родинних стосунків підтверджуються матеріалами справи. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

29.08.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій вказала, що 14.03.2014 року вона надала відповідачці грошові кошти у розмірі 6 500,00 грн. Відповідно до п. 3 договору позики від 14.03.2014 року строк повернення грошових коштів - до 14.04.2014 року. Відповідачка станом на день звернення до суду позику не повернула, добровільно відмовляється повертати гроші. Пунктом 12 договору позики та ст. 625 ЦК України, передбачено, що, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також 3 % річних від простроченої суми. Сума боргу з урахуванням росту інфляції і 3 % річних складає 7 135,88 грн. Відповідно до п. 11 вказаного договору, у разі несвоєчасного повернення займу, відповідачка зобов'язана сплатити відсотки у розмірі 30 % за кожен день прострочки від суми позики, що складає (6 500,00 грн. х 30 %) х 128 днів прострочки = 1950 грн. 00 грн. х 128 днів прострочки = 249 600,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

29.08.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 21 листопада 2001 року між позивачкою та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей - синів [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, у зв'язку з чим між сторонами виникали сварки та непорозуміння. Незважаючи на те, що позивачка з відповідачем проживають разом, між ними припинилися всякі сімейні - стосунки, відповідач не приймає ніякої участі у вирішенні сімейних проблем, вихованні дітей тощо. Позивачка вважає, що шлюб фактично не існує. Спір щодо поділу майна, яке було набуто в період шлюбу, відсутній. В судове засідання позивачка надала заяву, у якій підтримала позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та просила розглянути справу без її участі. В судове засідання відповідач двічі повідомлений про час та місце судового засідання до суду не з'явився про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі: - копія паспорта позивачки (а.с.3) - копія паспорта відповідача (а.с.4) - свідоцтво про шлюб (а.с.5) - свідоцтва про народження дітей (а.с.6,7,8) - довідка виконавчого комітету Червоноармійської с/р (а.с.9) У відповідності до ст.104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. У відповідності до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення… Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

29.08.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 02.08.1997 року. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на її утриманні, мешкають з нею. Відповідач грошову допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає, однак має таку можливість, оскільки працює. Просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу), щомісяця але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. У попередньо судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, та задовольнити позов. Відповідач з позовом погодився і не заперечував проти його задоволення, про що надав заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 ч.3, 183 Сімейні кодекси України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця.

Outcome: approved