Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

30.03.2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21. 05. 2007 року Підгаєцькою райдержадміністрацією Тернопільської області на ім'я [PERSON] виданий державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на земельну ділянку, розташовану на території Поплавської сільської ради. [INFO] [PERSON] померла. Він,позивач, у справі є сином нині померлої [PERSON] На випадок смерті [PERSON] не розпорядилася належним їй майном, заповіту не залишила. Після смерті матері відкрилась спадщина на вищезазначене майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті матері, позивач (як спадкоємець першої черги за законом) звернувся до Підгаєцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. За його зверненням нотаріусом було заведено спадкову справу, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відносно земельної ділянки розміром 1,60 га що знаходиться на території Поплавської сільської ради на підставі оригіналу державного акту серії [NUMBER] від 21.05.2007р. відмовлено у зв'язку з відсутністю відомостей з державного земельного кадастру на дану земельну ділянку. Позивач вказує, на належну [PERSON] на праві власності земельну ділянку було присвоєно кадастровий номер (код)- [NUMBER]. Окрім вказаної земельної ділянки спадкодавця на даному масиві також розміщено земельна ділянка , яка належать [PERSON] на праві приватної власності відповідно до державного акта серії [NUMBER] від 17.02.2009 року.. Проте, в подальшому з'ясувалося, що присвоєний кадастровий номер (код)- [NUMBER] фактично належить до земельної ділянки [PERSON] і навпаки присвоєно кадастровий номер (код)- земельної ділянки, який відображено в держакті [PERSON] фактично повинен бути кадастровим номером [NUMBER] належні [PERSON] . Оскільки за кадастровими номерами згідно автоматизованої бази даних управління Держкомзему у Підгаєцькому районі не співпадають з їх фактичним розташуванням у звязку з чим позивач не може прийняти спадщину у встановленому законом порядку. У звязку з викладеним, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати недійсними державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,60 га, за кадастровим номером (код)- [NUMBER] недійсними, скасувавши його, визнати недійсним кадастровий номер (код)- [NUMBER] на земельну ділянку [PERSON], присвоїти кадастровий номер (код)- [NUMBER] на земельну ділянку площею 1,60 га, щодо Державного акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21.05.2007 року., а також визнати за ним право власності на спадкове майно, , що залишилось після смерті [PERSON], щодо земельної ділянки площею 1,60 га, кадастровий номер (код)- [NUMBER] для ведення товарного сільсько-господарського виробництва, згідно Державного акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21.05.2007 року. У судове засідання позивач та його представник [PERSON], який діє за довіреністю не з'явились, надали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутність, про підтримку позовних вимог, наполягали на їх задоволені . Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, просили справу розглянути в їх відсутність. Відповідач - Поплавська сільська рада звернулись до суду з письмовою заявою пре те, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу слухати у їх відсутності. Представник третьої особи без самостійних вимог відділ Держземагентства у Підгаєцькому районі звернувсь до суду з письмовими поясненнями про те, що при розгляді справи покладається на думку суду, справу просить слухати без участі представника. Зазначив, що координати земельних ділянок померлої [PERSON], та [PERSON], знаходяться в автоматизовані базі даних знаходяться відповідно до технічної документації їх земельних ділянок, накладання земельних ділянок не встановлено. Також зазначив, що земельні ділянки відповідачів знаходяться в межах населеного пункту. Підтвердив факт наявності розбіжностей , внаслідок допущеної помилки в частині невірного кадастрового номеру, які обліковуються у Державному земельному кадастрі, щодо присвоєних кадастрових номерів (код)- [NUMBER] на земельну ділянку площею 1.1447 належну [PERSON], а на земельну ділянку площею 1,60 га , яка належала [PERSON], присвоєно кадастровий номер (код)- [NUMBER] відповідно Державного акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21.05.2007 року. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час розгляду справи був повідомлений в передбаченому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне частково задовольнити заявлені вимоги з наступних підстав : Відповідно до частини 1 статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до положень Земельного кодексу України (стаття 126) до документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, належать:- державний акт про право власності на земельну ділянку. Відповідно до «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю...»затвердженої наказом Державного комітету України по земельним ресурсам 04.05.1999 року за № 43, п.2.9 - виправлення до Державних актів не допускаються. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивача [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 1.60 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21.05.2007р., розташована на території Поплавської сільської ради. Згідно Порядку присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів за № 168 від 15 лютого 2010 року кадастрові номери присвоюються усім земельним ділянкам незалежно від форми власності. Кадастровий номер привласнюється земельній ділянці на підставі її меж, а також залежно від місця розташування земельної ділянки по кадастровому плану земельної ділянки. Згідно ст.132 Земельного кодексу України всі угоди про перехід права власності на земельні ділянки (які укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються) повинні містити кадастровий номер земельної ділянки. В державному акті на земельну ділянку від 21.05.2007 року спадкодавця [PERSON] значиться кадастровий номер (код)- [NUMBER], що є помилкою. Ділянку було виділено одним масивом, та згідно затвердженої схеми - поділу сільської ради . В цьому масиві в тому числі була виділена інша земельна ділянка площею 2.09 у власність [PERSON] кадастровий номер (код)- [NUMBER]., і громадянину [PERSON], який отримав земельну ділянку на території Поплавської сільської ради.17 лютого 2009 року, на вказану земельну ділянку був оформлений державний акт на право власності на землю [PERSON] (бланк серія [NUMBER], зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів про право власності на землю …..за №010965800984). Тобто [PERSON], отримала державний акт на право власності на землю ще до того, як розпорядженням Підгаєцької райдержадміністрації від 14.04.2008 року №189 було передано у власність ділянку третій особі [PERSON] В подальшому [PERSON] отримав державний акт та його земельній ділянці був присвоєний кадастровий номери: [PERSON] - [NUMBER] Судом встановлено ,що державні акти на право власності на їх земельні ділянки виготовлено на ті ділянки, якими вони ( [PERSON] та [PERSON].) користувалися та які приватизували. Присвоєний кадастровий номери: [NUMBER] на дві відокремлені земельні ділянки виникло внаслідок помилки землевпорядної організації при виготовленні технічної документації. Спору по фактичному користуванню земельними ділянками немає. Існує накладка земельних ділянок, якими вони фактично користуються, із даними щодо земельних ділянок в базі Управління Держкомзему. Як було передбачено ст.ст. 125, 126 ЗК України на момент отримання [PERSON] у власність земельних ділянок, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права нотаріально на земельну ділянку, належну спадкодавцю, площею 1,60 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21.05.2007р, розташовану на території Поплавської сільської ради, через відсутність відомостей з державного земельного кадастру , стосовно кадастрового номеру на земельну ділянку, оскільки, як зазначено вище, кадастровий номер вже присвоєно на земельну ділянку, розташовану за тією ж адресою, але належну на праві приватної власності [PERSON], а саме: присвоєно № [NUMBER] За таких обставин, згідно з положеннями ст.132, 152 ЗК України, слід визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] площею 1,60 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Поплавської сільської ради та виданий Підгаєцькою райдержадміністрацією Тернопільської області 21 травня 2007 року [PERSON]. Визнати незаконним присвоєння кадастрового номеру № [NUMBER] земельній ділянці, належній [PERSON], розташованій на території Поплавської сільської ради та скасувати даний кадастровий номер Враховуючи, що у суда немає можливості співвставлення фактичного місця розташування зовнішніх меж земельних ділянок, визначених в державних актах [PERSON] та [PERSON], з урахуванням того, що вказані земельні ділянки не накладаються, а тому суд приходить до переконання що у справі відповідачами та третьою особою права позивача не порушені. Згідно ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» № 3613-УІ від 07.07.2011 року: кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Що ж до неможливості присвоєння кадастрового номера [NUMBER], земельні ділянці спадкодавця [PERSON] суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні цих позовних вимог [PERSON] так як на суд не покладений обов'язок присвоєння кадастрового номера земельної ділянки оскільки це має вирішуватися з Управлінням Держкомзему, до повноважень якого віднесено присвоєння цих номерів та внесення інформації в базу даних, у встановленому порядку, та у разі встановлення його неправомірних дій має бути наслідком адміністративного позову. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Державний земельний кадастр» зміни до документації із землеустрою вносяться за рішенням органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування або власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, які затвердили проекти землеустрою. Згідно ч.5 ст. ст. 37 цього Закону виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Згідно Прикінцевих та Перехідних положень цього Закону у разі, якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельноїділянки частини іншої земельноїділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв'язку із зміною методів підрахунку(округлення);присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок. \ Абзац третій пункту 4 розділу VII із змінами, внесеними згідно із Законом N 5462-VI ( 5462-17 ) від 16.10.2012 \ Зазначені положення Закону свідчать і про те, що позивачем невірно обраний спосіб захисту порушеного права в частині що стосується присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки.. Отже, коли судом установлено фактичну видачу та реєстрацію двох Державних актів на різні земельні ділянки під одним і тим же присвоєним кадастровим номери: [NUMBER], що є незаконним та унеможливлює (порушує право) позивача у повній мірі здійснювати свої права в порядку спадкування,щодо земельної ділянки, що залишилась після смерті її власника [PERSON], що і підлягає судовому захисту Суд, вирішучи спірні правовідносини у даній справі керується положеннями ч.1 ст.393 ЦК України про те, що правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна (земельної ділянки) визнається судом незаконним та скасовується, а тому є законними і обгрунтованими вимоги позивача в цій частині, які підлягають до задоволення із наведених вище підстав. Крім того, оскільки Державний акт на право приватної власності було видано [PERSON], що померла 30.06.2014 року, її спадкоємцем є позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини подавши заяви про це, а кадастровий номер (код)- [NUMBER] зазначений в державному акті на земельну ділянку серії [NUMBER] площею 1,60 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Поплавської сільської ради та виданий Підгаєцькою райдержадміністрацією Тернопільської області 21 травня 2007 року [PERSON] не відповідає кадастровому номеру цієї земельної ділянки. Який відображено у Державному земельному кадастрі за [PERSON] , слід визнати за позивачем право власності на вказану земельну ділянку площею 1,60 га, як на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: partial