Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

31.03.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], [INFO] дійсно являлась донькою [PERSON], померлої 13.05.2007 року та визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на земельну ділянку площею 3,88 га, яка розташована на території Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, мотивуючи тим, що вищевказане майно належить [PERSON]. 24.03.2006 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене спадкове майно. 25.02.2000 року [PERSON] залишила заповіт, згідно умов якого заповіла сертифікат про право на земельну частку (пай) [PERSON], оскільки вищевказана земельна ділянка не охоплена заповітом, то її спадкування здійснюється спадкоємцями за законом. [PERSON], яка є донькою [PERSON], прийняла спадщину після смерті матері шляхом спільного проживання зі спадкодавцем. 13.05.2007 року [PERSON] померла, заповіту не залишила. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 3,88 га, яка розташована на території Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] та прийняв спадщину після її смерті, оскільки у встановлений законом строк звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. При зверненні до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що встановлено невідповідність у написанні по-батькові спадкодавця [PERSON] у різних документах, що не має змогу встановити факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що [PERSON] дійсно є донькою [PERSON], померлої 24.03.2006 року. Згідно пояснень допитаного судовому засіданні [PERSON] встановлено, що він мешкає в с. Нова Покровка Ізмаїльського району Одеської області з 2000 року, вони були сусідами з померлими [PERSON] та [PERSON], підтвердив, що [PERSON] дійсно є рідною донькою [PERSON], померлої 24.03.2006 року. Вислухавши думку представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,88 га, яка розташована на території Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №458942, виданого 19.09.2002 року Новопокровською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 10-14-228. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 056602 від 25.03.2006 року, виданого виконавчим комітетом Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла 24.03.2006 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 3,88 га, яка розташована на території Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 25.02.2000 року секретарем Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 30, [PERSON] заповіла сертифікат ОД №0070354, виданий на підставі рішення Ізмаїльської райдержадміністрації від 16.02.1996 року №54/96 [PERSON]. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41348038 від 28.08.2015 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 25.02.2000 року, зареєстрований за № 30 не змінювався та не скасовувався. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що до складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить земельна ділянка площею 3,88 га, яка розташована на території Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка не охоплена заповітом від 25.02.2000 року, посвідченим секретарем Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, отже право на спадкування вищевказаної земельної ділянки одержують спадкоємці за законом. Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: -донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV-ЖД №387416 від 13.11.1987 року, виданим Новопокровською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, де матірю записана «[PERSON] Іустіна», крім цього, допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] дійсно являється рідною донькою [PERSON], померлої 24.03.2006 року, також в довідці виконавчого комітету Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 22.03.2017 року за №240 зазначено, що [PERSON], [INFO] дійсно є донькою [PERSON], померлої 24.03.2006 року. Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою виконавчого комітету Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 12.08.2015 року за №642, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 099965 від 14.05.2007 року, виданого Новопокровською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла 13.05.2007 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 3,88 га, яка розташована на території Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 45529042 від 25.10.2016 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої 13.05.2007 року відсутня. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: -син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV-ЖД №387445 від 17.12.1987 року, виданим Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, де матірю записана «Терзієва Олена Савеліївна» та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії ІІ-ЖД №283241 від 13.11.1987 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського райвиконкому, згідно якого [PERSON] після розірвання шлюбу змінила прізвище на «Рєзнік». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою від 01.11.2007 року, посвідченою секретарем Новопокровської сільської ради [PERSON], тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріусу Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 25.10.2016 року за №1793/2-21 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що відповідно до п. 4.2 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану. У свідоцтві про смерть спадкодавця [PERSON] по-батькові вказана як «Савеліївна», а у свідоцтві про народження серії ІV-ЖД №387416, виданому Новопокровською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 13.11.1987 року (повторно), та у записі акту про одруження №7, складеному Новопокровською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 02.12.1960 року, її по-батькові вказане як «Савівна», тобто існує невідповідність у написанні по-батькові спадкодавця [PERSON] у різних документах, так як імена «Савелій» та «Сава» мають різне походження. Вислухавши, думку представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved