Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

29 квітня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона народилася [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . 23 квітня 1996 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , який в подальшому був розірваний. Пояснює, що від даного шлюбу у них народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Зазначає, що на даний час старший син [PERSON] , [INFO] є студентом Колегіуму Мазовія вищої інноваційної школи, який знаходиться за адресою: вул.Соколовська, 161, м.Седльце, країна Польша, 08-110, та навчається на 2 курсі, відділення - Науки про здоров`я, напрямок - догляд, стаціонарна форма навчання, термін навчання - 3 роки, запланована дата закінчення навчання 30 вересня 2021 року. Вартість навчання на семестр коштує 3000 злотих (5 внесків по 600 злотих), плата за зимовий семестр 2019/2020 навчального року була сплачена один раз у січні 2020 року у розмірі 5000 злотих. Перший внесок літнього семестру в розмірі 600 злотих сплачено, студент немає заборгованості. Вказує, що вартість навчання на рік становить 6000 злотих, що дорівнює 38817 грн. (по курсу НБУ на момент звернення до суду), також витрати на проживання та харчування на рік приблизно становлять 5000 злотих, що дорівнює 32347,50 грн. (по курсу НБУ на момент звернення до суду), тобто загальні витрати на повнолітнього сина на рік дорівнюють 71164,50 грн., помісячно ця сума становить - 5930,40 грн. Також пояснює, що вона важко працює, але не в змозі самостійно утримувати сина, оскільки не має постійного та стабільного доходу, у зв`язку із цим вони опинилися у скрутному матеріальному становищі. Самостійно працювати та заробляти на життя син не може, оскільки навчається на стаціонарній формі навчання та необхідно відвідувати заняття, вивчати та опрацьовувати навчальний матеріал. Зазначає, що батько з лютого 2017 року не бере участі у вихованні та утриманні спільних дітей, тому вона вимушена звернутись до суду та просить стягувати з відповідача [PERSON] , [INFO] на її користь, на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, аліменти у розмірі 2965,20 грн., щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Ухвалою суду від 15 липня 2020 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Ухвалу суду та позовну заяву з додатками відповідач отримав 21.07.2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. 07.08.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки розрахунок витрат не підтверджений будь-якими допустимими доказами, а саме квитанціями про проведення оплати. Зазначає, що на даний час він не працює, проживає у цивільному шлюбі з іншою родиною, виховують разом троє неповнолітніх дітей, тому у задоволенні позову просить відмовити повністю. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює вказані правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] від 11.03.2020р. (а.с. 11). Згідно копії довідки №188 від 24.02.2020 року виданої виконкомом Пашковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області вбачається, що [PERSON] ,1980р.н. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] на її утриманні знаходяться діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Відповідно до перекладу довідки DZ.4321-Nr 53/2020 підтверджено, що [PERSON] , [INFO] дійсно є студентом Колегіуму Мазовія вищої інноваційної школи, який знаходиться за адресою: вул.Соколовська, 161, Седльц, країна Польша, 08-110, та навчається на 2 курсі, відділення - Науки про здоров`я, напрямок - догляд, стаціонарна форма навчання, термін навчання - 3 роки, запланована дата закінчення навчання 30 березня 2021 року. Вартість навчання на семестр коштує 3000 злотих (5 внесків по 600 злотих), плата за зимовий семестр 2019/2020 навчального року була сплачена один раз у січні 2020 року у розмірі 5000 злотих. Перший внесок літнього семестру в розмірі 600 злотих сплачено, студент немає заборгованості (а.с.18-19). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] досяг 18 років та продовжує навчання, не працює, аліменти не отримує та перебуває на повному утриманні матері - [PERSON] . Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Так, згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На відміну від правовідносин щодо сплати аліментів до досягнення дитиною повноліття, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру допомоги слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, згідно з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи наведені правові норми та обставини справи, суд виходить із того, що відповідач є працездатною особою, який зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнього сина, оскільки останній потребує матеріальної допомоги у зв`язку із продовженням навчання, що є підставою для стягнення з нього аліментів. Доводи відповідача, що він не має змоги сплачувати аліменти, оскільки проживає в цивільному шлюбі з іншою родиною, де разом виховують трьох неповнолітніх дітей не є безумовною підставою для відмови в задоволенні позову про стягнення аліментів, оскільки з довідки Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області від 23.07.2020 №529 не вбачається, що відповідач є батьком трьох неповнолітніх дітей, які перебувають на утриманні саме відповідача. Інших доказів на підтвердження не можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання відповідачем не надано. Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню, судом враховується наступне. Як встановлено судом [PERSON] є повнолітньою особою та студентом стаціонарної форми навчання Колегіуму Мазовія вищої інноваційної школи та вартість навчання в рік становить 6000 злотих, що еквівалентно 38817 грн. на момент звернення до суду (а.с.17-18). При цьому, суд встановив, що доказів на підтвердження витрат позивачки, пов`язаних саме з навчанням її повнолітнього сина, матеріали справи не містять (щодо понесення витрат на проїзд до навчального закладу, проживання, придбання підручників тощо). А в позовній заяві зазначено, що такі витрати становлять приблизно 5000 злотих, що еквівалентно 32347,50 грн. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вказані обставини суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліментів в розмірі 1600 гривень щомісячно на період його навчання та не більше, як до досягнення дитиною двадцяти трьохрічного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в дохід держави в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial