overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

29.12.2010 року [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду з позовом до [PERSON] про витребування майна. При цьому позивач в позовній заяві посилався на те, що між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу від 30.10.2009 року, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] аванс у сумі 80000 грн. в оплату виготовлення та передачу у власність обладнання для гранулювання трав'яного борошна ОГМ-1,5А в строк 60 днів. Відповідач свої зобов'язання виконав не повністю, виготовив зазначене обладнання, але не передав його позивачу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання призначене на 11.10.13. та 02.12.13. не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином та своєчасно повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди представника позивача, не обмеженої у такому праві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.10.2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу від 30.10.2009 року, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] аванс у сумі 80000 грн. в оплату виготовлення та передачу у власність обладнання для гранулювання трав'яного борошна ОГМ-1,5А в строк 60 днів. Вказане підтверджується копією договору купівлі - продажу від 30.10.2009 року. Відповідач свої зобов'язання виконав не повністю, виготовив зазначене обладнання, але не передав його позивачу. У відповідності до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 620 ЦК України, у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання. Таким чином в зв'язку з вище викладеним позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

29.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні погляди на життя і сімейні відносини; шлюб носить формальний характер, проживають окремо, фактичні сімейні відносини припинені вже близько року, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить його інтересам. Позивач надав письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності. Відповідач надала письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

29.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Аргументуючи заявлені вимоги, вказала, що перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 20 листопада 2010 року відділом дережавної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, за актовим записом №729. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Вважає, що примирення та подальше збереження шлюбу між ними - неможливі, тому просить суд задовольнити позов. Майнового спору не має. Спору з приводу виховання дитини не має.. Позивач до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден, не заперечує проти того, щоб спільна дитина мешкала разом з матір'ю. Згідно з ч. 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] - перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20 листопада 2010 року відділом дережавної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, за актовим записом №729 (а.с.14). Від спільного життя мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] (а.с.4). Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, які фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного, те, що спільна неповнолітня дитина, [PERSON], [INFO], мешкає разом з позивачем, яка не чинить перешкод для спілкування відповідача з дитиною. Відповідач не заперечує проти того, щоб неповнолітня дитина мешкала разом з матір'ю. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача, а також інтересам їх дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

29.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що з 21.01.1998р. зареєстровано шлюб з відповідачем та проживають однією сім'єю, від спільного проживання у них народився син [PERSON], батьком якогоє відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народженням дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду. Позивач надала суду заяву про підтримання позову, згоду на заочний порядок та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України - батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дитини, матеріальної допомоги не надає. При задоволенні позову та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

29.12.2014 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В позовній заяві зазначено, що позивач в 27.06.2009 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. З грудня 2013 року вони припинили сімейне життя та на теперішній час проживають окремо. Дитина повністю знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з не відомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, повісткою та телефонограмою. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Вимоги позивачки підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6), копією свідоцтва про народження сина [PERSON], [INFO], (а.с. 7), довідкою з місця проживання (а.с. 8). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду - тобто з 29.12.2014 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

29.12.2014 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові зазначено, що позивачка 15.09.1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON], який було розірвано в 2010 році. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Син мешкає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно від дня пред'явлення позову до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вимоги позивачки підтверджуються свідоцтвом про народження дитини - сина [PERSON], [INFO], (а.с. 2), свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 3), довідкою з місця мешкання. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню - стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в сумі 500,00 грн. на дитину щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

29.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 12.06.1982 року. Шлюб перший. Від шлюбу мають повнолітню доньку. У 1992 році припинили шлюбно-сімейні відносини і мешкають окремо. Кожен має своє особисте життя. Відповідач позов визнав, показав, що не бажає зберігати сім`ю, яка розпалась. Мешкають окремо з 1992 року і стали чужими людьми. Спору про майно і житло між ними немає, тому що мають власне майно і житло. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних обставин. Сторони перебувають у шлюбі з 12.06.1982 року. Шлюб у них перший. Від шлюбу мають повнолітню доньку. Позивачка підтвердила, а відповідач не заперечував, що з 1992 року не підтримують шлюбно-сімейні відносини і мешкають окремо. Кожен має власне житло і майно. Поновлювати шлюбні відносини не бажають. Відповідач не виявив бажання розірвати шлюб, звернувшись до органів РАЦС, у зв`язку з чим позивачка вимушена була звернутись до суду і наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, що підтвердив в судовому засіданні. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

29.12.2014 року до Карлівського районного суду надійшла вищевказана заява, в якій заявник просить суд повернути сплачений нею судовий збір і додає квитанції на суму 243,60 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Суддею встановлено, що ухвалою від 19 грудня 2014 року, винесенею у справі №531/2292/14-ц, повернуто позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах, як таку, що не підсудна Карлівському районному суду. На підставі вищевикладеного, заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судовий збір в сумі 243,60 грн. по платіжному дорученню №Р24А128232842273439 від 03.12.2014 року та №Р24А128192241660939 від 03.12.2014 року - можливо повернути.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

29.12.2014 року до Петриківського районного суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між ними, зазначивши, що з 20 жовтня 2010 року вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконкомом Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 7. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними не склалося через різні погляди на сімейне життя та непорозуміння з приводу розбіжностей поглядів на вирішення питань пов'язаних з життєвими та сімейними проблемами. Проживають окремо за різними адресами, фактичні шлюбні відносини між ними припинені з червня 2013 року. З того часу спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Примирення між ними не відбулося, тому вона змушена звернутись до суду та просить розірвати шлюб між ними, оскільки подальше сумісне проживання та збереження шлюбу неможливе. У судове засідання позивачка надала заяву, у якій позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу без її участі. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с. 21). Відповідач - [PERSON] у судове засідання надав заяву, у якій позов визнає, на розірвання шлюбу погоджується, просить розглядати справу у його відсутності. (а.с. 22). Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Згідно з копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 7 від 20.10.2010 року, складений виконкомом Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, [PERSON] 20.10.2010 року зареєструвала шлюб із [PERSON] (а.с. 6). Судом встановлено, що фактичні шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені з червня 2013 року, що не заперечувалось сторонами, подружжя на примирення не погоджується. Головною причиною розпаду сім'ї є причини психологічного характеру. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею подружжя, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, сторони не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети, примирення на день розгляду справи між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка [PERSON] виявила бажання після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

29.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 24.04.1993 року Береговою сільською радою м. Феодосії Республіки Крим, актовий запис № 8, між ним та [PERSON]. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбні відносини з відповідачем припинено більш 2 років тому, тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини неможливо. На судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] просив позов задовольнити, справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON], надала суду письмову заяву, в якій визнає позовні вимоги позивача, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 24.04.1993 року Береговою сільською радою м. Феодосії Республіки Крим зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]., про що зроблено відповідний актовий запис №8, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу дітей не мають. Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено більш 2 років тому, з цього часу загальне господарство не ведуть, проживають окремо, при цьому позивач вважає, що відновити родину неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з [PERSON], відповідач з свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки з [PERSON], суд вбачає підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

29.12.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через непорозуміння та відсутність почуття взаємоповаги. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подружжя проживає окремо. За твердженням позивача подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим.. Позивач та відповідач до початку судового розгляду подали заяви про розгляд справи без їх присутності. За змістом поданих заяв, позивач позов підтримує, просить задовольнити позовні вимоги, а відповідач позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.07.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві серії [NUMBER] (а.с. 6). Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не мають, шлюбні відносини між сторонами припинені. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сторони не проживають разом та спільним побутом не пов'язані. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. На підставі викладеного,

Outcome: approved