Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

29.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому, з врахуванням уточнень, просить розділити спірне спільне майно та визнати за нею право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку, гаража, двох сараїв, літньої кухні, погреба вхідного, літнього душу та вбиральні, земельної ділянки кадастровий номер 5322055100:30:002:0089. Позовна заява обгрунтована тим, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 10.12.2014 року. Під час шлюбу набуто житловий будинок, господарські споруди, земельна ділянка. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебували у шлюбі з 11.08.2001 року, який розірвано рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 10.12.2014 року (а.с.11). 01.10.2004 року відповідачем за договором купівлі-продажу, який посвідчено державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий номер 2539, придбано житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селищі Козельщина, Полтавської області по вул.Свердлова, 22. Вказаний договір зареєстрований в цей же день в Державному реєстрі правочинів (а.с.31-33). Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0757 га із кадастровим номером 5322055100:30:002:0089, отриманої відповідачем на підставі рішення Козельщинської селищної ради від 28.03.2010 року (а.с.35). Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. У пункті 25 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленум Верховного суду України розяснив, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної\~сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, пятої статті 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 цього Кодексу) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. Згідно правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 30.03.2015 року по справі №6-2811цс15, у разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Таким чином, суд вважає за можливе поділ майна шляхом визнання ідеальних часток без реального поділу майна і залишити майно у їх спільній частковій власності. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved