Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

29 грудня 2015 року у суд із позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 11.07.2000 було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. З 01.09.2015 [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання Київського університету туризму, економіки і права та потребуває матеріальної допомоги. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини з усіх доходів, надав суду письмові заперечення на позов. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, який 11.07.2000 було розірвано (а.с. 9). Від шлюбу мають повнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], де батьком дитини записаний відповідач по справі (а.с. 8). Відповідно до довідки № 1146 від 02.10.2015 виданої Київським університетом туризму, економіки і права [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету «Туризму, готельного та ресторанного бізнесу» Київського університету туризму, економіки і права. Згідно вказаної довідки термін навчання закінчується 30.06.2019 (а.с. 12). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пункт 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснює, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров'я відповідача, те, що він офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві /а.с. 49/, і з цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітньої доньки [PERSON], в розмірі 1/6 частки його доходу (заробітку), щомісячно, з дня подачі заяви та до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років. На підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. На підставі ст. ст. 199, 200 СК України,

Outcome: partial