Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

31.10.2018\~року [PERSON]\~звернувся в\~суд з\~позовом до\~[PERSON] про стягнення заборгованості. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON], на його користь 2000 (дві тисячі) доларів США заборгованості за договором позики (розписки) від 24.08.2008 року, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які знаходяться в матеріалах справи. Про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та, зясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про можливість задоволення позову [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що 24.07.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір безпроцентної позики, на підтвердження якого 24.07.2008 року [PERSON] було видано [PERSON] боргову розписку, в якій нею було зазначено, що вона, [PERSON] взяла у борг у [PERSON] грошові кошти в сумі дві тисячі доларів США, що еквівалентно 9700 гривень (дев'ять тисяч сімсот гривень).» Таким чином, вказана розписка є документом, що підтверджує боргове зобов'язання [PERSON] перед [PERSON] та містить істотні умови укладеного між сторонами договору позики, а саме підтверджує факт отримання [PERSON] вказаної суми, містить зобов'язання повернути ці грошові кошти, та містить дату отримання коштів - 24.07.2008 року. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умови договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.2 ст.1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Отже, у позивача [PERSON] є право, передбачене ст.1049 ЦК України пред'явити [PERSON] вимогу про повернення протягом тридцяти днів з дня отримання вимоги позики за розпискою від 24.07.2008 року, а саме грошові кошти у сумі дві тисячі доларів США. Позивач скористався своїм правом та направив відповідачу у письмовій формі вимогу про повернення позики, цінним листом з описом вкладення, яку відповідач отримала 22.07.2018 року. В даній вимозі [PERSON] вказав як адресу для листування, банківські реквізити для здійснення переказу на його особистий рахунок з метою добровільного повернення суми позики, та номер свого засобу зв'язку. Однак, [PERSON] не скористалася цією можливістю, суму позики в добровільному порядку не повернула. Таким чином, в судовому засіданні достовірно зясовано що відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань щодо повернення боргу позивачу, уникає зустрічей з позивачем. Відповідачем [PERSON] не спростовано отримання коштів у позивача згідно розписки, оригінал якої долучений до матеріалів справи. Тому суд, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, приходить до висновку про можливість задоволення позову [PERSON] Крім того, у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON], з відповідача в користь позивача слід стягнути 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору. На підставі наведеного, ст.ст.202, 205, 509, 526, 610, 625, 626, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved