Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

30.06.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні. В обгрунування позову позивач вказав, що він є власником гаража в дворі будинку в [ADDRESS] у відповідності до свідоцтва про право власності [NUMBER] від 03.04.2012 року, виданного Управлінням житлово-комунального господарства, реєстраційний номер майна у реєстрі речових прав на нерухоме майно 36356896, загальною площею 27,5 кв.м., право власності на який в розмірі 1/2 частики у відповідності до рішення Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/11310/18 визнано за відповідачкою. У відповідності до технічного паспорта, складеного станом на 11.01.2012 року, гараж становить собою цегляну одноповерхову будівлю 4,05 х 6,8 м, висотою 2,85 м, ступінь зносу 25%, інвентаризаційною вартістю 21627 грн.. Як вбачається з Інфораційної довідки від 20.06.2020 року, відомості до реєстру на підставі рішення суду у справі №686/11310/18 щодо зміни часток у майні відповідачка внесла 30.10.2018 року. Відповідно до вказаної довідки відповідачка має у власності: квартиру [ADDRESS] ; земельну ділянку кадастровий номер 6820988200:05:005:0206 на території Федірківської сільської ради Волочиського району площею 1,873 га; земельну ділянку кадастровий номер 6820988200:05:005:0486 на території Федірківської сільської ради Волочиського району площею 0,395 га; земельну ділянку кадастровий номер 6820988200:05:023:0380 на території Федірківської сільської ради Волочиського району площею 2 га. Фактично відповідачка проживає в м.Волочиськ у квартирі, яка належить йому та доньці у [ADDRESS] . Частка відповідачки у спільному майні є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї, оскільки гаражем відповідачка не користується. Незначимість частки визначається з її ціни, яка становить 13750 грн., що відповідає 1/2 частині вартості гаража в цілому. Частка, яка належить відповідачці не може бути виділена в натурі, оскільки місткість гаража 4,05х 6,80 виключає можливість його розподілу без втрати цільового призначення - для зберігання автомобіля. Річ є неподільною, оскільки гараж має лише один вхід, що не потребує висновку спеціаліста про наявну технічну можливість виділу або поділу. Спільне володіння і користування майном є неможливим, оскільки між співвласниками як колишнім подружжям відсутня довіра, взаємоповага та розуміння. Припинення права відповідачки на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди її інтересам, оскільки остання ним не користується, право власності не реєструє, намірів здійснити поліпшення для підтримання його у нормальному стані не висловлює. Він звертається до суду, оскільки має намір з метою запобігання руйнації стін, даху та конструкцій гаража здійснити його капітальний ремонт та витратити суму коштів в розмірі 40000 грн., які відповідачка формально у майбутньому визнає своїми, як співвласник, що приведе до порушення його прав на мирне володіння майном. Тому позивач просить припинити право [PERSON] на 1/2 частку гаража в дворі будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 27,5 кв.м., р/н майна у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 36356896, вартістю 13750 грн.. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтрмали, просили їх задоволити. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача суду пояснив, що частки сторін є однаковими, сторона відповідача не чинить перешкод позивачу у користуванні майном, будь-які спори відсутні. Відповідач також суду пояснила, що заперечує щодо позовних вимог, оскільки в майбутньому бажає користуватись гаражем, та в свою чергу може сплатити позивачу вартість частки позивача за визначеною ним ціною. Заслухавши пояснення учасників судового процессу, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить гараж в дворі будинку [ADDRESS] , по 1/2 частці кожному. Згідно висновку оцінювача № 8145 від 25.06.2020 року, вартість вказаного гаража становить 27500грн. Вказані обставини підтверджуються: Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухое майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №213306642 від 20.06.2020 року, згідно якої [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі рішення суду в справі №686/11310/18, виданного 15.06.2018 року Хмельницьким міськрайонним судом належить Ѕ частки гаража в дворі будинку [ADDRESS] ; Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухое майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №213073364 від 18.06.2020 року; технічним паспортом на гараж в дворі будинку по [ADDRESS] ; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 03.04.2012 року. Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. В силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не випливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частки позивача та відповідача у спільному майні - гаражі, що в дворі будинку в [ADDRESS] є рівними, кожному належить 1\\2 частки. Позивачем суду не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спільне володіння і користування майном є неможливим. На підтвердження позовних вимог представник позивача подав до суду висновок експерта №36/20 від 09.10.2020 року, згідно якого гараж загальною площею 27,5 кв.м., що в дворі будинку в [ADDRESS] , розділити в натурі на два окремих об`єкта нерухомості неможливо. Проте, вказаний висновок подано до суду стороною позивача в порушенням вимог ч.9 ст.83 ЦПК України, без підтвердження надсилання (надання) його копії іншим учасникам справи, у зв`язку з чим суд не бере його до уваги. Отже, оскільки: 1/2 частини гаража не можна вважати незначою часткою з урахуванням того, що позивач є також власником Ѕ частини гаража; відповідач не згодна на отримання компенсації вартості її частки, бажає користуватись належним їй на праві власності майном та не позбавлена можливості вжити заходів щодо усунення їй перешкод у користуванні власністю за їх наявності, в тому числі шляхом визначення порядку користування майном; наявність у відповідача іншого майна безумовно не свідчить про те, що припинення права власності на 1/2 частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди її інтересам, оскільки позбавлення особи значної частки у спільному майні, не може не завдати істотної шкоди, а отримання коштів за позбавлення права власності на 1/2 частину гаража особи не є співмірним, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні. Враховуючи наведене, [PERSON] слід повернути з депозитного рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області грошові кошти в сумі 13750грн. внесені ним згідно квитанції АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.1863664607.1 від 09 жовтня 2020 року.

Outcome: dismissed