Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

29 жовтня 2021 року [PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник вказав, що 05 липня 1999 року на підставі рішення Розівської селищної ради народних депутатів від 24 лютого 1999 року №39 в процесі безоплатної приватизації земель КСП «Червоний прапор» він отримав у приватну власність земельну ділянку площею 7,25 гектара (далі - га), що розташована на території Розівської селищної ради Розівського (на теперішній час - Пологівського) району Запорізької області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЗП №032993, виданим 05 липня 1999 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №510 (далі - державний акт). У жовтні 2021 року заявник звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Розівської селищної ради Єрошенкова А.П., але в державній реєстрації прав та їх обтяжень йому було відмовлено з причини, що при видачі державного акта помилково замість його по батькові « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Посилаючись на те, що виправлення орфографічних або технічних помилок у державному акті не допускається, а Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, що передбачала заміну державного акту, в якому виявлено помилку, втратила чинність, заявник [PERSON] змушений був звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій просить встановити, що вищевказаний державний акт на право приватної власності на землю належить саме йому. Представник заінтересованої особи Розівської селищної ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить письмова розписка про отримання судової повістки (а.с.13), до суду подав заяву з проханням слухати справу без участі представника. Одночасно представник заінтересованої особи в особі селищного голови Нестеренко С. письмово прохала суд прийняти рішення відповідно до положень чинного законодавства на підставі наявних у справі доказів, фактично погодившись із доводами, наведеними у заяві (а.с.14). Виходячи з наведеного, а також положень стст.211,223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вирішив продовжувати судовий розгляд справи з подальшим ухваленням судового рішення за відсутності представника заінтересованої особи. В судовому засіданні заявник [PERSON] повідомив судові про те, що він підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які ним були викладені в заяві, прохав їх задовольнити, надавши відповідні пояснення. Суд, заслухавши заявника, з`ясувавши позицію представника заінтересованої особи, викладену письмово, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] (російською мовою згідно паспорту громадянина України - [PERSON] ) народився [INFO] в с.Азов Розівського району Запорізької області, зареєстрована адреса його місця проживання: [ADDRESS] (а.с.2-3,6-7,15-16). На підставі рішення Розівської селищної ради народних депутатів від 24 лютого 1999 року №39, громадянину України [PERSON] , який мешкає в смт Розівка Розівського району Запорізької області, 05липня 1999 року видано державний акт серії І-ЗП №032993, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №510, згідно з яким останній отримав у приватну власність земельну ділянку площею 7,25 га, розташовану на території Розівської селищної ради та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.4). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 60886446 від 11 жовтня 2021 року у державній реєстрації вищевказаної земельної ділянки відмовлено з підстави, що державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗП №032993, виданий 05 липня 1999 року гр. [PERSON] , а з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернувся [PERSON] (а.с.5). Суд, встановлюючи факт належності правовстановлюючого документа [PERSON] , бере до уваги сукупність даних щодо вказаної особи, а також відомості про обставини набуття ним права власності на земельну ділянку, які містяться у наданих до справи документах. Досліджені у справі письмові докази дають підстави стверджувати, що написання по батькові [PERSON] у державному акті серії І-ЗП №032993 на право приватної власності на землю є відмінним від написання його по батькові в паспорті громадянина України українською мовою через допущену помилку та, як наслідок, написання в державному акті по батькові заявника російською мовою замість української мови. З цих підстав суд вважає встановленим факт належності вказаного правовстановлюючого документу заявнику [PERSON] .. Крім того, представник заінтересованої особи у справі не подав заперечень проти вимог, заявлених [PERSON] , та фактично погодився із доводами, наведеними останнім у заяві. Вищевказаний факт не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме, що державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗП №032993, виданий 05 липня 1999 року на підставі рішення Розівської селищної ради народних депутатів від 24 лютого 1999 року №39 та зареєстрований 05 липня 1999 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №510, належить заявнику [PERSON] , має юридичне значення для останнього у зв`язку із необхідністю здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку відповідно до вимог діючого законодавства. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] .. На підставі викладеного,

Outcome: approved