Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

7.08.2017 р. [PERSON] подала до суду позов, в якому просить змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], які стягувалися з відповідача щомісячно за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 16.02.2017 р. на її користь в розмірі 600 грн., припинити стягнення за цим рішенням суду, стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття доньки [PERSON], оскільки відповідач має можливість їх сплачувати, щомісячно отримує дохід. 19.09.2017 року [PERSON] до суду заявила позов до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] р.нар., в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, оскільки відповідач має дохід, працює на посаді монтажника у фізичної особи-підприємця [PERSON], проте не виконує свого батьківського обов'язку утримувати свого малолітнього сина в добровільному порядку. Ухвалою суду від 9.10.2017 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини об'єднано в одне провадження. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, вимоги позову підтримує. Позивачка [PERSON] в поданій до суду заяві просила її позов вирішити у її відсутність, вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в поданій до суду заяві позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутність. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], на утримання якої він сплачує аліменти на користь [PERSON] щомісячно за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 16.02.2017 р. в розмірі 600 грн., зазначений розмір аліментів не відповідає вимогам закону та в даний час не задовольняє потреб дитини, відповідач працевлаштований монтажником у фізичної особи-підприємця [PERSON], отримує щомісячно заробітну плату; також відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] р.нар., проте добровільно не надає коштів на утримання свого малолітнього сина, хоча має таку можливість. Зазначені правовідносини регулюються: - ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини; - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - ст. 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Оскільки відповідач працює монтажником у фізичної особи-підприємця [PERSON], має стабільний дохід у виді заробітної плати за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 03.04.2008 р. сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 600 грн на місяць, зазначений розмір в даний час не задовольняє потреб дитини, то розмір стягуваних аліментів необхідно змінити (збільшити) і щомісячно стягувати з нього кошти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до повноліття доньки - в примусовому порядку; крім того, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню сина [PERSON], [INFO] р.нар., чим порушує його право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, то з метою їх захисту, з відповідача необхідно стягувати аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, до повноліття дитини. При цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів не суперечить чинному законодавству, відповідає, насамперед, інтересам неповнолітніх дітей, а також позивачів та відповідача. Стягнути з відповідача аліменти на користь відповідачки [PERSON] в сумі 1500 грн., тобто в твердій грошовій сумі, у суду немає законних підстав, оскільки відповідач має постійних дохід у виді заробітної плати, а не мінливий нестабільний дохід, то у цій частині позову слід відмовити.

Outcome: partial