Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

30.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 13.11.2014 року між ним та [PERSON] був розірваний шлюб Приморським районним судом. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом з відповідачем, він допомагав їм матеріально. 08.04.2015 року відповідач вигнала сина [PERSON] з дому та він став проживати з рідною тіткою. В серпні відповідач залишила доньку [PERSON] у службі по справам дітей Одеської міської ради і сама пішла. З того моменту відповідач долею своїх дітей та станом їх здоров'я взагалі не цікавиться, участі в їх вихованні не приймає, з дітьми жодного разу не спілкувалась. В теперішній час діти мешкають у рідної тітки [PERSON]. Факти та обставини ухилення [PERSON] від виконання обов'язків по вихованню дітей вже були предметом розгляду Приморського РВ УМВС України в Одеській області, органами опіки та піклування Малиновського району та Приморського району м. Одеси, службою у справах дітей Одеської міської ради та центра соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав, щодо сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи була повідомлена в установленому законом порядку. Через канцелярію суду відповідач [PERSON] надала заяву (вхід. 10094 від 29.02.2016 року) з якої вбачається, що вона позовні вимоги визнає в повному обсязі та пояснює, що вона прийняла рішення відмовитися від своїх дітей [PERSON] та [PERSON]. Пізніше, через канцелярію суду відповідач [PERSON] надала заяву (вхід. 12499 від 16.03.2016 року) в якій зазначила, що на теперішній час вона відмовляється від раніше поданої нею заяви про визнання позовної заяви про позбавлення її батьківських прав. Зазначила, що позовні вимоги вона не визнає та бажає приймати участь в судових засіданнях. Однак в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду відповідач [PERSON] надала заяву (вхід. 19041 від 25.04.2016 року) в якій зазначила, що вона згодна з позбавленням її батьківських прав та просить суд розглянути справу без її участі. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради Зикова Н.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та зазначила, що в інтересах дітей буде позбавити відповідача батьківських прав відносно них. Представник третьої особи Одеської місцевої прокуратури №2 в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2014 року шлюб між ними було розірвано (а.с.16). Батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 8-9). Як вбачається з індивідуального контракту [PERSON] працює моряком (а.с.4), за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.86). В судовому засіданні встановлено, що 08.04.2015 року відповідач вигнала сина [PERSON] з дому та він став проживати з рідною тіткою. В серпні відповідач залишила доньку [PERSON] у службі по справам дітей Одеської міської ради і сама пішла. Відповідач самоусунувся від виховання дітей, життям та їх долею не цікавиться. 14.08.2015 року позивач надав заяву, в якій зазначив, що у зв'язку з тим, що він перебуває в країні Трінідад і Тобаго в місті Порт оф Спейн, покинув Україну 27.03.2015 року з причини працевлаштування за кордоном. Через що він надав право [PERSON] на час його відсутності бути опікуном його сина [PERSON] та доньки [PERSON] (а.с.6). 21.01.2016 року позивач [PERSON] звернувся із заявою до органу опіки та піклування Малиновського району м. Одеси з проханням сприяти позбавленню [PERSON] батьківських прав, щодо сина [PERSON] та доньки [PERSON] (а.с.19-20). 22.04.2016 року відповідач [PERSON] звернулась до начальника служби у справах дітей із заявою, в якій зазначила, що вона не заперечує, щоб її колишній чоловік [PERSON] виховував дітей [PERSON] та [PERSON], та не заперечувала, щодо позбавлення її батьківських прав у відношенні дітей, з наданими [PERSON] відомостями вона погодилась (а.с.71). Як вбачається з акту обстеження житлово - побутових умов квартири по [ADDRESS] складеного заступником начальника ГВ ССД ОМР у Приморському районі Прокопенко І.Є., головного спеціалісту ГВ ССД ОМР у Приморському районі Діордієвої Т.Г., де мешкають [PERSON] (батько), [PERSON] (тітка дітей), [PERSON] (син), [PERSON] (донька), [PERSON] (син тітки), [PERSON] (син тітки), було зроблено висновок, що діти мають окремі спальні місця, місця для навчання та проведення дозвілля, в повному обсязі забезпечені іграшками та речами особистого вжитку. Створені добрі умови для проживання та розвитку дітей (а.с.76). Відповідно до протоколу бесіди з [PERSON] від 16.03.2016 року (а.с. 77) вбачається, що він не заперечує щодо позбавлення його матері батьківських прав, оскільки вона його вигнала з будинку в березні 2015 року, у зв'язку з чим він всю ніч провів на скамійці біля будинку, та лише вранці пішов до рідної тітки. Мати часто застосовувала до нього фізичну силу. Крім того, він зазначив, що в теперішній час мати до нього з сестрою не приходить (а.с.77). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину, зобов'язані забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В судовому засіданні було допитано в якості свідка рідну сестру відповідача [PERSON], яка суду пояснила, що 08.04.2015 року [PERSON] прийшов до неї, оскільки його мати вигнала з будинку. А в серпні 2015 року їй подзвонили зі служби у справах дітей, щоб вона прийшла забрати [PERSON] з притулку. Як вбачається зі свідчень свідків [PERSON], відповідач [PERSON] вигнала свого сина з будинку, а доньку відвела до служби у справах дітей. Крім того, вона зазначила, що родину [PERSON] вона дуже добре знає. Але за останні роки [PERSON] поводиться неадекватно. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є нянею обох дітей: [PERSON] та [PERSON] з листопада 2015 року. Пояснила, що вона стала свідком того, що [PERSON] в квітні 2015 року самостійно прийшов до своєї тітки додому з вул. Бреуса до вул. Посмітного, оскільки він не мав грошей на проїзд. Його мати вигнала його увечері з будинку. Дитина була в брудному стані, травмована. Пізніше було з'ясовано, що він не ходить до школи та пропустив багато занять. Мати долею дітей не цікавиться. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що відповідач вигнала свого сина [PERSON] на вулицю, а доньку віддала у притулок. Долею дітей відповідач не цікавиться. Згідно висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації № 1391/01-20 від 20.05.2016 року вбачається, що мати дітей - [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з родиною не проживає, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, участі у вихованні дітей не приймає, з сином та донькою не спілкується, матеріальної допомоги не надає, не цікавиться їх життям, розвитком, станом здоров'я. Таким чином, орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до її неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO]. Окремо суд зазначає, що відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являлася, надавала суду суперечливі заяви, в яких то визнавала позовні вимоги, то заперечувала проти них. Тобто відповідачем не визначено чітку позицію, щодо своїх малолітніх дітей, що суд сприймає, як безвідповідальне ставлення по відношенню до малолітніх дітей, які потребують уваги та турботи. З огляду на наведене, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до її неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO]., оскільки вона фактично самоусунулася від виконання батьківських обов'язків, життям та здоров'ям дітей не цікавиться, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини не приймає.

Outcome: approved