Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

29 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 гривень, починаючи з дня предявлення позову, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 21 червня 2030 року, посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. 19 жовтня 2017 року позивач звернулася з заявою про уточнення позовних вимог, якою просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 21 червня 2030 року, посилаючись на те, що відповідач офіційно працевлаштований. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали уточнені позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні. Відповідач та його представник не визнали позовні вимоги. В обгрунтування заперечень пояснили, що відповідач надає необхідну матеріальну допомогу, а саме: надає кошти на придбання одягу для сина, а також купує продукти харчування. Крім того, відповідач пояснив, що на даний час він не має можливості сплачувати аліменти у заявленому розмірі, оскільки утримує себе, сина та свою матір, яка є пенсіонеркою за віком. Також з цієї суми він сплачує борги. Не заперечував проти стягнення з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 гривень щомісячно. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. \~ Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд\~ визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, в період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина: син [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом\~ про народження серії І-ЖД №316431, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 03 липня 2012 року, актовий запис № 719 (а.с.5). Згідно з довідкою начальника Обєднання співвласників багатоквартирного будинку від 08 серпня 2017 року, до складу сім'ї [PERSON] входить її син- Карабаджак І.С. (а.с.6). Відповідно до довідки про доходи від 12 вересня 2017 року відповідач працює в Обєднанні співвласників багатоквартирного будинку «Фортеця-5» на посаді голови Правління, його нарахування за останні 6 місяців становлять 19 200,00 грн. (а.с. 22). Крім того, відповідач також працює в ПП «АВТОРИТЕТ-ТРАНС» та ПП «УКРЕКОГУПП» на посаді директора, його нарахування за останні 6 місяців по першому підприємству становлять 7092,01 грн., з яких утримано 1382,95 грн. та нараховано до виплати 5709,06 грн., по другому 6777,02 грн., з яких утримано 1321,52 грн. та нараховано до виплати 5455,50 грн., що підтверджується довідками №1 від 21.09.2017 року (а.с. 23,24). У відповідача станом на 06 жовтня 2017 року є борг перед підприємством «УКРЕКОГРУПП» по договору безвідсоткового займу в сумі 489\~224 грн. 49 коп., що підтверджується довідкою № 17 від 06.10.2017 року, виданою приватним підприємством «УКРЕКОГРУПП» (а.с.25). Враховуючи те, що між сторонами не досягнуто домовленості про розмір аліментних виплат, а також зважаючи на те, що відповідач офіційно працевлаштований, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання дитини в у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до 21 червня 2030 року. Суд відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. При вирішення питання щодо судових витрат суд керується загальними правилами ст.88 ЦПК України і стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 640 гривень.

Outcome: approved