Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

31.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив змінити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20.02.2012 року по цивільній справі №2030/155/12, провадження №2/2030/291/12, яке набрало законної сили, на користь відповідача на утримання дитини сторін по справі: сина - [PERSON], [INFO], зменшивши їх розмір з 1/4 частини його щомісячного доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/6 частини його щомісячного доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи таке стягнення з дати постановлення рішення суду. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що з нього за судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23.08.2017 року, який набрав законної сили, на користь третьої особи по справі [PERSON], стягуються аліменти на утримання їх спільних дітей: сина - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення дітьми, оскільки вони народилися в один день, повноліття, починаючи стягнення з 23.08.2017 року. Вказана обставина з моменту набрання судовим наказом від 23.08.2017 року законної сили привела до неоднакового забезпечення дітей позивача щодо розміру стягнутих на їх користь аліментів, що враховуючи рівність дітей позивача повинно бути виправлено шляхом зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з нього за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20.02.2012 року з 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. При цьому у позовній заяві позивач посилався на зміну його матеріального становища, а у судовому засіданні 06.12.2017 року також посилався на те, що змінився його сімейний стан, а саме той факт, що він перебуває у шлюбних відносинах з третьою особою по справі. У судовому засіданні позивач по справі [PERSON] заявлені ним позовні вимоги підтримав у повному обсязі, додатково повідомив, що окрім заробітної плати інших доходів не має. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала, вказавши на те, що подання з боку третьої особи по справі заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів з позивача було заздалегідь сплановане з метою в подальшому пред'явити вказаний позов до неї, зазначила, що рівень доходів позивача дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі, який визначений рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 2012 року. Третя особа по справі заявлені позовні вимоги підтримала, вказавши, що мешкає разом із позивачем, доходів, окрім соціальних виплат від держави не має, з позивача примусово стягуються на її користь аліменти за судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23.08.2017 року, однак вказаних коштів на дітей на вистачає, оскільки витрати позивача на першу дитину є завеликими, порівняно з витратами на дітей позивача від другого шлюбу. На питання суду, у зв'язку з чим третя особа, знаючи про те, що з позивача стягуються аліменти на користь відповідача за судовим рішенням 2012 року звернулася до суду у 2017 році саме з судовим наказом, приховавши від суду зазначений факт, що в іншому випадку було б підставою для розгляду справи у позовному провадженні, відповіла, що так їй пояснила робити особа, яка складала відповідну заяву. Вислухавши позивача, відповідача та третю особу по справі, дослідивши матеріали справи та заявлені підстави звернення позивача до суду, суд вважає, що позовні вимоги слід залишити без задоволення, виходячи з наступного. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області по цивільній справі №2030/155/2012, провадження №2/2030/291/12 від 20.02.2012 року, яке набрало законної сили, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання спільного сина сторін по справі [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з стягнення з 23.01.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.21). На виконання вказаного судового рішення був виданий виконавчий лист, за яким було відкрито виконавче провадження ВП №32283968 (а.с.8) та який був надісланий для примусового виконання за місцем роботи позивача до ДП «Шебелінкагазвидобування», що у судовому засіданні підтвердили сторони по справі та третя особа. Судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Харківської області по цивільній справі №632/958/17, провадження №2-н/632/53/17 від 23.08.2017 року, який набрав законної сили негайно після його постановлення з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання спільних дітей: синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 07.08.2017 року і до повноліття дітей (а.с.9). Даних про примусове стягнення із заробітної плати позивача аліментів за судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23.08.2017 року суду надано не було, не зважаючи на посилання позивача та третьої особи у судовому засіданні на вказаний факт, що є обов'язком позивача при зверненні до суду відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, тому суд вказаний факт не встановлює. Позивач працює на посаді майстра з видобування нафти та газу ДП «Шебелінкагазвидобування», з 2012 року його заробітна плата не зменшувалася, а навпаки зростала, що підтвердив під звукозапис у судовому засіданні 06.12.2017 року сам позивач, її розмір значно перевищує розмір мінімальної заробітної плати та перевищує після відповідних відрахувань за аліментними платежами розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік». Таким чином, посилання позивача на погіршення його матеріального стану суд як підставу для задоволення позову не приймає, оскільки така підстава позову не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні. Зміна сімейного стану позивача, як підстава позову знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, однак судом не було встановлено, що позивач та третя особа ведуть окремі бюджети чи мають різні джерела доходів. Навпаки, після пояснень третьої особи, судом було встановлено, що єдиним джерелом доходів сім`ї позивача та третьої особи є заробітна плата позивача, якої вистачає для поточного споживання, однак не вистачає для накопичення. Таким чином, зміна сімейного стану не є підставою для задоволення позовних вимог. Те, що розмір аліментів, які стягуються з позивача після видання судового наказу від 23.08.2017 року буде перевищувати 50% його щомісячного доходу і складе 58% такого доходу позивача (33% + 25%) не є порушенням діючого законодавства, виходячи з норм ст.128 Кодексу Законів про працю України, відповідно до якої при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України - п'ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою та другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Така ж норма закріплена і у частині 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року. На підставі ч.4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до вимог ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: dismissed