Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

29 травня 2017 року позивачі по справі звернулися до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, [PERSON] районної державної адміністрації Харківської області, [PERSON], яким просять суд визнати за [PERSON] право на 1/16 частину земельної частки (паю) розміром 5,32 га із земель колективної власності реформованого КСП ім. Фрунзе на території Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], померлої 12 лютого 2013 року, яку вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого 04 січня 2004 року; крім того, просять визнати за [PERSON] право на 1/16 частину земельної частки (паю) розміром 5,32 га із земель колективної власності реформованого КСП ім. Фрунзе на території Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], померлої 12 лютого 2013 року, яку вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого 04 січня 2004 року. В обґрунтування позову вказують, що 04 січня 2004 року помер їх батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 5,32 га реформованого КСП ім. Фрунзе, яка належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0087242. [PERSON] за життя заповідав [PERSON] все своє майно. Мати позивачів по справі [PERSON] на момент смерті [PERSON] була непрацездатною особою та мала право на обовязкову частку у спадщині, яка становила 1/8 частину. Право на 7/8 частину земельної частки (паю) згідно рішення Шевченківської районного суду Харківської області від 18 січня 2017 року було визнано за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] Сертифікат на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] був втрачений за невідомих обставин. При зверненні позивачів до [PERSON] державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті матері, останнім було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, у звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу. У звязку з вищезазначеним, позивачі змушені звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Представник позивача по справі [PERSON] за довіреністю (а.с.20) у судовому засіданні позов підтримала та наполягала на задоволенні позовних вимог. Позивач по справі [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с.29). Представник відповідача по справі Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують (а.с.35,36). Представник відповідача по справі [PERSON] районної державної адміністрації Харківської області за довіреністю (а.с.30) у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини повязанні зі спадкуванням. Згідно свідоцтва про народження серії ЯФ № 671758 від 01.03.1950 року, копія якого міститься в матеріалах справи, позивач по справі [PERSON] являється сином [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати) (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження від 18.03.1954 року, копія якого міститься в матеріалах справи, позивач по справі [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) являється донькою [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати) (а.с.9). Зміна прізвища позивача з «Лужної» на «Швайко» підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ВЛ № 499943 від 27.10.1979 року (а.с.9). 04 січня 2004 року помер батько позивачів по справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 406860 від 05.01.2004 року в матеріалах справи (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 5,32 га реформованого КСП ім. Фрунзе, яка належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0087242 (а.с.13). [PERSON] за життя заповідав [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, що підтверджується копією заповіту від 17.09.2003 року, посвідченого Петрівською сільською радою Шевченківського району Харківської області та зареєстрованого в реєстрі за № 49 (а.с.12). Згідно довідки Петрівської сільської ради № 302 від 13.10.2016 року, копія якої міститься в матеріалах справи, на момент смерті [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав з сином [PERSON] та своєю дружиною (матірю позивачів по справі) (а.с.15), яка померла 12 лютого 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 391148 від 13.02.2013 року (а.с.11). Мати позивачів по справі на момент смерті [PERSON] була пенсіонеркою, оскільки була [INFO], тому відповідно до статті 1241 ЦК України мала право на обовязкову частку у спадщині після його смерті. Відповідно до частини1 цієї статті, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Після смерті [PERSON] за законом мало бути четверо спадкоємців: троє дітей позивач, його брат [PERSON] та сестра [PERSON], а також дружина [PERSON], тому обовязкова частка дружини спадкодавця складає 1/8 частину спадкового майна померлого. Зазначене свідчить, що дружина спадкодавця [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] (батька позивачів). Право на 7/8 частину земельної частки (паю) згідно рішення Шевченківської районного суду Харківської області від 18 січня 2017 року було визнано за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] (а.с.17). Сертифікат на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] виявлений не був, тобто був втрачений за невідомих обставин. При зверненні позивачів до [PERSON] державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті матері, останнім було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, у звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу, що підтверджується листом держнотконтори № 134/01-16 від 04.05.2017 року (а.с.16). Про втрату сертифікату позивачами по справі було подано оголошення до [PERSON] районної газети «Краєвид» від 19.11.2016 року №№ 93-94 (1711-1712), що підтверджується копією сторінки газети в матеріалах справи (а.с.14). Шевченківським районним судом Харківської області було зроблено запит до державної нотаріальної контори щодо наявності заповіту та заведених спадкових справ після смерті [PERSON], померлої 12 лютого 2013 року (а.с.39), а також після смерті [PERSON], померлого 04 січня 2004 року (а.с.40). Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру щодо [PERSON], померлого 04 січня 2004 року, посвідчені заповіти відсутні, спадкові справи після його смерті не заводилися (а.с.41-43). Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру щодо [PERSON], померлої 12 лютого 2013 року, після її смерті [PERSON] держнотконторою Харківської області 26 листопада 2013 року було заведено спадкову справу № 111/2013. Цю спадкову справу було заведено на підставі заяв про прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON], на користь яких спадкодавця залишила заповіт, посвідчений Петрівською сільською радою Шевченківського району Харківської області 21 січня 2011 року за реєстровим № 2 (а.с.44-46). Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, тобто позивачі по справі на законних підставах вважаються спадкоємцями першої черги. У відповідності до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи відсутність у позивачів правовстановлюючого документу на земельну ділянку, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги щодо визнання права власності на 1/8 частин (по 1/16 частині кожному) земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON].

Outcome: approved