overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

30.08.2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 26654 грн 58 коп, позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору від 31.05.2013 року. У судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 31.05.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою позивача від 31.05.2013 року, та витягом з умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 6-30). Відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 31.05.2017 року утворилася заборгованість в сумі 26654 грн 58 коп, яка складається із заборгованості за кредитом 780,63 грн, заборгованості по процентам 20428,49 грн, комісії 3700 грн та штрафу в сумі 1745,46 грн, що підтверджується розрахунком (а.с 4-5). Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягає задоволенню. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

30.08.2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 33609 грн 58 коп, позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору від 02.03.2008 року. У судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, через оголошення у пресі. З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 02.03.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою позивача від 02.03.2008 року, та витягом з умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 8-14). Відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 30.06.2017 року утворилася заборгованість в сумі 33609 грн 58 коп, яка складається із заборгованості за кредитом 3097,28 грн, заборгованості по процентам 25573,75 грн, комісії 3100 грн та штрафу в сумі 1838,55 грн, що підтверджується розрахунком (а.с 4-7). Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягає задоволенню. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

30.08.2017р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою по справі одружились 07.06.2014 року. Від шлюбу дітей не мають. З теперішнього часу вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини зявилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 07.06.2014р., від якого дітей не мають. Шлюб у сторін перший. З теперішнього часу сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивач категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

30.08.2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 14.06.2002 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

30.08.2018 [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із вищезазначеним позовом. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що він є власником будинку по вул. Котрляревського,21 в м. Миргороді Полтавської області. В будинку значиться зареєстрованим, але з 29 серпня 2013 року не проживає його син [PERSON]. Син не є співвласником будинку, його речей в будинку немає. Місце теперішнього проживання відповідача йому не відомо. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування будинком розташованим за адресою м. Миргород вул. Котляревського,21, оскільки реєстрація відповідача створює для нього певні незручності в користуванні власністю, зокрема стосовно отримання субсидії. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, як законний та обґрунтований. Відповідач [PERSON] повідомлявся про час розгляду справи за місцем реєстрації та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади. В судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не направив. Відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивачу належить будинок по вул. Котляревського,21, в м. Миргороді, що підтверджується документами про право власності (а.с. 4-5). Відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [INFO] (а.с. 12). З акту фактичного проживання особи на території міста Миргород від 29.08.2018 вбачається, що відповідач [PERSON], фактично не проживає протягом останніх пяти років в будинку по вул. Котляревського,21 в м. Миргороді (а.с. 6). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON],[PERSON] суду пояснили, що відповідач [PERSON], більше 5 років не проживає за адресою [INFO]. Його речей в цьому будинку немає, будинок не відвідує. Згідно з положенням ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку розташованому по вул. Котляревського,21 в м. Миргороді більше року, його слід визнати таким, що втратив право на користування будинком. В той же час вимога позивача про визнання відповідача [PERSON] таким що втратив право на користування житловим будинком з 29 серпня 2013 року до задоволення не підлягає, оскільки вона не узгоджується з положеннями ст.. 405 ЦК України на підставі якої позивач просить визнати відповідача утративши право на користування житлом. Судові витрати підлягають до стягнення із відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

30.08.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.09.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського районного управління, актовий запис №239. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] Мотивуючи позовну заяву вказав, що спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Сімя розпалась остаточно, шлюбні відносини носять лише формальний характер. Майже рік подружніх стосунків не підтримують. Просить шлюб розірвати, сина залишити проживати із відповідачкою Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить, розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує(а.с.15). У підготовче судове засідання відповідачка не зявилася, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати(а.с.16).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

30.08.2018 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 18.07.1992 зареєструвала шлюб з відповідачем, мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, вважає, що сімя розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В підготовче судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує. В звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію сторін, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.07.1992 виконкомом Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області, актовий запис №8. Неповнолітніх дітей не мають. Відповідач не оспорює ту обставину, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між сторонами погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сімї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

30.08.2018 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, так як в останній час у них виникли різні погляди на життя, основна причина розірвання шлюбу недовіра один до одного. Також зазначає, що перестав проживати з відповідачем та вести спільне господарство. Позивач стверджує, що примирення між ними неможливим, збереження шлюбу буде суперечити їх з відповідачем інтересам. У судове засідання сторони не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав, вважає примирення неможливим. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 11 червня 2004 року у Виконкомі Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблено актовий запис №100, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-БК №247179 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом Серії 1-АМ №230520 від 10 вересня 2004 (а.с.18). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами позивач на позові наполягає, відповідач позов визнала, в звязку з цим можливості збереження шлюбу не вбачається. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує вимоги ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України,\~за змістом\~якої шлюб\~ґрунтується на\~вільній згоді\~жінки та\~чоловіка.\~Примушування жінки\~та чоловіка\~до шлюбу\~не допускається. За змістом поданої заяви позивач залишає понесені судові витрати за собою На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

30.08.2018 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19.10.1996 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають двох дітей сина [PERSON] [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що протягом останніх 4 років сімейне життя між ними погіршилось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Зазначає, що спільне господарство не ведуть з літа 2015 року. Позивач стверджує, .збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач подала письмову заяву про розгляд справи без її присутності, відповідач, будучи повідомлений про дату, час та місце судового розгляду в письмовій заяві зазначив, що з позовом згоден. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 19 жовтня 1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області, про що зроблено актовий запис № 288, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.9), від шлюбу мають повнолітніх сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження Серії [NUMBER] та Серії [NUMBER] (а.с.10). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами позивач на позові наполягає, відповідач з позовом згоден, в зв'язку з цим можливості збереження шлюбу не вбачається. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судові витрати позивач залишає за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

30.08.2018 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24.06.2016 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як останній час в них виникли різні погляди на життя через відсутність взаєморозуміння та довіря. В звязку з цим позивач припинила шлюбні відносини та перестала вести спільне господарство. Наведені обставини на думку позивача роблять недоцільним примирення, подальше спільне проживання із відповідачем як подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. У судове засідання сторони не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнає. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 24 червня 2016 року у Бориспільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис № 234, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ОК № 196938 (а.с.7), згідно з позовною заявою мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.2). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав, в звязку з цим можливості збереження шлюбу не вбачається. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України п онесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80коп (а.с.1) позивач просить стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved