Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

30.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача 1357,79 грн. матеріальних збитків та 50000,00 грн. моральної шкоди, завданих внаслідок кримінального правопорушення-злочину. В обґрунтування позову зазначив, що вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17.09.2014 року по справі №632/4227/12, провадження 1-кп/632/160/14, який набрав законної сили 20.10.2014 року, [PERSON] був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст.286 КК України, та йому було призначене відповідне покарання, від відбування якого він був звільнений відповідно до норм закону України «Про амністію у 2014 році». У мотивувальній частині вироку було встановлено, що відповідач, своїми винними діями 15.06.2012 року під час керування транспортним засобом спричинив пошкодження здоров`я позивача, тобто був встановлений причинний зв'язок між шкодою здоров`ю позивача та діями відповідача. Під час судового провадження у вказаній кримінальній справі, а згодом кримінальному провадженні, позивач заявляв до відповідача цивільний позов, однак згодом надав суду заяву про залишення даного позову без розгляду. У звязку з тим, що відповідач не бажає вирішити справу мирним шляхом, а позивачу потрібно продовжувати лікування, подав відповідну заяву у порядку цивільного судочинства. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав заявлені ним позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві, та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні в усній формі визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього матеріальних збитків на користь позивача у розмірі 1357,79 грн., а у задоволенні позовної заяви про відшкодування моральної шкоди просив відмовити у повному обсязі, оскільки позов в даній частині не мотивований та пошкодження здоров`я позивача на даний час ніяким чином не повязано з подією злочину, яка мала місце 15.06.2012 року. Додатково на питання суду пояснив, що він не може пояснити у звязку з чим до суду надійшла інформація, що він за адресою: Харківська область, м. Люботин, площа Театральна[ADDRESS] не зареєстрований, оскільки і судові повістки, і інші документи він отримує саме за цією адресою, для доказу чого надав свій паспорт. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, а також матеріали кримінальної справи №632/4227/12, провадження №1-кп/632/160/14, суд приходить до думки, що позовні вимоги слід задовольнити частково виходячи з наступного. Вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17.09.2014 року по кримінальній справі №632/4227/12, провадження 1-кп/632/160/14 [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено покарання, від якого він був звільнений на підставі п. «д» ст.1 закону України «Про амністію». Вказаний вирок 20.10.2014 року набрав законної сили. Вказаний вироком було встановлено, що винними діями відповідача [PERSON] було спричинено шкоду здоров`ю у вигляді травми середнього ступеня тяжкості позивачу [PERSON] та встановлений причинний зв'язок між винними діями відповідача та спричиненням шкоди здоров`ю позивача (а.с. 11-12). Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином під час розгляду даної справи не підлягає доказуванню факт винних дій [PERSON] та причинного звязку між цими діями та ушкодженням здоров`я позивача. Згідно з нормами ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків, зокрема відносяться втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодження речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що володільцем транспортного засобу марки «ГАЗ», моделі «33022», державний номерний знак [NUMBER], що спричинив пошкодження здоров`я [PERSON], був відповідач по справі, сума матеріальної шкоди на придбання ліків під час лікування у 2012 році, витрачена позивачем, складає 1357,79 грн., що підтверджується відповідними медичними чеками (а.с.33-35), відповідач вказану суму матеріальних збитків не заперечує, а тому вказана сума підлягає стягненню з нього у якості матеріальної шкоди, завданої злочином. Щодо моральної шкоди, то тут суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, що має місце в даному випадку. На підставі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Позивач визначив, що для нього в даному випадку характерними були фізичний біль та страждання та душевні страждання, повязані з порушенням звичного укладу його життя. Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктом 9 постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року (зі змінами та доповненнями) визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. В даному випадку суд вважає, що розмір моральної шкоди, яку потрібно стягнути з відповідача повинен скласти 5000,00 грн. При цьому суд виходив із ступеню ушкодження здоров`я позивача (середньої тяжкості тілесне ушкодження, що не потягнуло тривалої втрати роботи будь-якого органу тіла), відсутність доказів з боку позивача щодо необхідності подальшого лікування взагалі та того, що вірогідне лікування пов`язано саме з подіями злочину, що мали місце 15.06.2012 року, а також те, що позивач не зміг назвати компенсаторні механізми, які йому потрібно було витрачати на подолання причин ушкодження його здоров`я, враховуючи, що він самостійно під час розгляду кримінального провадження 17.09.2014 року відмовився від цивільного позову, заявленого ним раніше (а.с.36). Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial