Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

31 травня 2011 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. 30 січня 2012 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання кредитного договору та договору застави недійсними. Ухвалою суду від 05 червня 2014 року зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання кредитного договору та договору застави недійсними був залишений без розгляду. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 17 жовтня 2005 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № DNLOAE00005502, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 15 825,00 доларів США,, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути суму кредиту, виплатити за користування кредитними коштами 15,96 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17 жовтня 2010 року. В порушення умов кредитного договору, відповідач припинив сплачувати суми за кредитом і відсотки за користування кредитними коштами, в зв'язку з чим, загальна сума заборгованості станом на 18 травня 2011 року становить 13 111,12 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11 травня 2011 року (9,97 грн. за 1 долар США) складає відповідно 104 495,63 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 6 202,81 долар США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4 284,89 доларів США; заборгованість по комісії - 264,79 доларів США; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 2 358,63 долара США. Позивач також зазначає, що в забезпечення виконання кредитного договору, 17 жовтня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON]був укладений договір застави рухомого майна, відповідно до якого, відповідач надав в заставу рухоме майно - автомобіль TOYOTA, модель YRIS, рік випуску - 2002, тип ТЗ, легковий комбі - В, № кузовашасі - [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON].. Посилаючись на ст.ст. 19, 20 Закону України «Про заставу», ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в позовній заяві Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просило суд: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNLOAE00005502 від 17 жовтня 2005 року в сумі 13 111,12 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11 травня 2011 року (9,97 грн. за 1 долар США) складає відповідно 104 495,63 грн., звернути стягнення на предмет застави - автомобіль TOYOTA, модель YRIS, рік випуску - 2002, тип ТЗ, легковий комбі - В, № кузовашасі - [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу зазначеного автомобіля Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям зазначеного транспортного засобу з обліку в органах ДАІ України, а також, наданням Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. В судовому засіданні представник позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підтримав позов в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, надані сторонами докази, приходить до переконання, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягають задоволенню, з наступного. Згідно до ст. 11,16 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, що 17 жовтня 2005 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № DNLOAE00005502, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 15 825,00 доларів США,, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути суму кредиту, виплатити за користування кредитними коштами 15,96 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17 жовтня 2010 року. У відповідності до умов договору, погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця. В період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж)для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також, інших витрат. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що в порушення умов кредитного договору, відповідач припинив сплачувати суми за кредитом і відсотки за користування кредитними коштами, в зв'язку з чим, загальна сума заборгованості станом на 18 травня 2011 року становить 13 111,12 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11 травня 2011 року (9,97 грн. за 1 долар США) складає відповідно 104 495,63 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 6 202,81 долар США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4 284,89 доларів США; заборгованість по комісії - 264,79 доларів США; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 2 358,63 долара США., що підтверджується довідкою-розрахунком Банку. Судом встановлено, що в забезпечення виконання кредитного договору, 17 жовтня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON]був укладений договір застави рухомого майна, відповідно до якого, відповідач надав в заставу рухоме майно - автомобіль TOYOTA, модель YRIS, рік випуску - 2002, тип ТЗ, легковий комбі - В, № кузовашасі - [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON].. У відповідності до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. У відповідності до ст. 20 Закону України «Про заставу», звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підстав виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. У відповідності до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволенні судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішення суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави…, із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає, крім іншого і продаж предмета застави заставодержателем шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. В зв'язку з тим, що відповідач не виконую умови кредитного договору, суд приходить до переконання, що позивач має право вимагати звернення стягнення на заставлене майно, тому. позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданих квитанцій, позивач поніс судові витрати в сумі 1 044,96 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved