Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

29 жовтня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати відповідача [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, зокрема, житловим будинком, який розташований в [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] , в якому зареєстрований відповідач, який не проживає в ньому з 2009 року, у сплаті комунальних послуг участі не приймає, особистих речей не має, тому він втратив право на користування ним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Білецької С.В. надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просила справу розглядати за їх відсутності, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання 12 березня 2021 року не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив не подав. Ухвалою суду від 12 березня 2021 року постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне. Згідно договору купівлі-продажу від 26 серпня 1993 року №69, зареєстрованого в КП «ММБТІ» 03 листопада 1993 року за реєстраційним №43, позивачу на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.8-9). Відповідно до довідки виконавчого комітету Грейгівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 30 вересня 2020 року №951 відповідач [PERSON] зареєстрований в будинку [ADDRESS] (а.с.7). Згідно акту обстеження по факту проживання виконавчого комітету Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 01 березня 2021 року відповідач [PERSON] , [INFO] , у спірному будинку не проживає з 2010 року, його особисті речі відсутні (а.с.50). Спірний житловий будинок не має правового статусу державного або громадського житлового фонду, а відноситься до приватного житлового фонду, користування яким регламентується главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно статей 71,72 ЖК України, наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані в судовому порядку втратившими право на житлове приміщення, якщо вони без поважних причин не проживали більше 6 місяців в житловому приміщенні. Відповідно до вимог статей 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд уважає доведеним факт не проживання відповідача в спірному будинку більше одного року без поважних причин. Ураховуючи викладені обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, що є наслідком його повного задоволення. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved