Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

5 лютого 2000 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від подружнього життя у них народилися двоє синів [PERSON] та [PERSON]. Після одруження [PERSON] стала проживати в [ADDRESS], яка на той час належала [PERSON], яка є матір`ю [PERSON] і яку вона 16.07.2013 року подарувала синові . Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вимогою визнати за нею і її неповнолітніми дітьми право на користування жилим приміщенням у цій квартирі і зобов`язати [PERSON] і [PERSON] не чинити їй перешкоди у користуванні даною квартирою. У позові посилається на те, що вона в 2000 році одружилась з [PERSON] , після одруження стала проживати у [ADDRESS]. Вона народила двох дітей , які з часу народження також живуть в цій квартирі . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] чинять їй та її малолітнім синам перешкоди у користуванні квартирою, заявляють, що вона не має будь-якого права на проживання в цій кавртирі . Відповідач [PERSON] позов визнав частково і пояснив , що він в 2000 році одружився з позивачкою . З того часу вона почала проживати з ним в квартирі в [ADDRESS]. Квартира на той час належала на праві власності його матері, а тепер належить йому на підставі договору дарування. В цій квартирі дружина живе з ним вже 14 років , там народилося двоє їх дітей . Але останній рік відносини між ним і дружиною погіршились , у нього є інша жінка з якою він має намір одружитися. Він визнає , що їхні неповнолітні діти мають право на проживання у квартирі , а проти визнання такого права за позивачкою він заперечує. Позивачка і діти зареєстрволані в Самбірському райлоні , ткеам є юудинок матір дружини , а отже вона має де проживати. Відповідачка [PERSON] з цих же підстав , що і [PERSON] позов визнала частково. Вона пояснила , що з невісткою у неї склались дуже непрязні відносини з самого початку і тому вона проти того, щоб та жила оазом з ними. Вона згідна , щоб за внуками було визнано право на проживання у квартирі , але проти того , щоб таке право булдо визнано за [PERSON], хоча та проживає у квартирі вже 14 років. Оцінивши і перевіривши подані докази , суд прийшов до висновку , що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як видно з копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , то шлюб між позивачкою і [PERSON] було укладено 5 лютого 2000 року. З пояснень як відповідач [PERSON], так і його матері [PERSON] , а також свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] суд встановив , що позивачка поселилась у квартиру [ADDRESS] зразу після того , як вийшла заміж за [PERSON] Відповідачі визнали , що вона поселилась в їх квартиру не тимчасово , не як піднаймач чи тимчасовий жилець , а на постійно , як член сім`ї . Як підтверджено копіями свідоцтв про народження дітей , то у подружжя [PERSON] в м. Золочеві народилось двоє дітей : син [PERSON] [INFO] і син [PERSON] [INFO]. У відповідності до ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку ( квартири) , які проживають разом з ним у будинку ( квартирі ) , що йому належить , користуються жилим приміщеням нарівні з власником будинку ( квартири) , якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Суд з пояснень як позивачки , так і обох відповідачів встановив , що між позивачкою і ними не була встановлена будь-яка угода про тимчасове проживання у квартирі. Про це свідчить і той факт , що позивачка у квартирі проживає вже 14 років. Ст.156 ч.4 ЖК України вказує , що до членів сім`ї відносяться особи , зазначені в ст. 64 ч.2 цього Кодексу. У відповідності до ч. 2 ст. 64 ЖК дружина відноситься до членів сім`ї . Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили , що на протязі майже всього часу подружнього життя відносини між позивачкою , [PERSON] і його матір`ю [PERSON] були нормальними . Ці відносини між ними погіршились декілька років тому . Як убачається з довідок виконкому Ріп`янської сільської ради Старосамбірського району № 87 і 88 від 27.01.2014 року , то позивачка і її сини [PERSON] і [PERSON] зареєстровані в будинку [PERSON] , матері позивачки , в с. Ріп`яна , але там не проживають . Отже , так як [PERSON] вселилалась у квартиру , яка в даний ча належить її чоловікові [PERSON] як член сім`ї , проживає там 14 років , вона і її неповнолітні діти у відповідності до ст.156 ЖК України набули право на користування в цій квартирі жилим приміщенням. Так це її право відповідачі заперечують , то воно підлягає судовому захисту. Відповідачі не повинні чинити позивачці перешкод в користуванні жилим приміщенням у цій квартирі , оскільки вона має право користуватись ним нарівні з власником житла.

Outcome: approved