Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

30 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому прохає суд визнати [PERSON], 1985 р.н. таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS].Свої вимоги мотивує тим, що 25.03.1983 року між ЖЕК №1 житлового управління комунального господарства Роменського району та нею укладено Типовий договір найму житлового приміщення за умовами п.1 якого ЖЕК здав їй (наймачу) в користування жиле приміщення, окрему квартиру з однією житловою кімнатою площею 16,48 кв.м. по [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, але ще в 2011 році добровільно виїхав з квартири та до цього часу до неї не повертався, комунальні послуги він не сплачує, його особистих речей у квартирі не має. У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився. Заслухавши позивачку [PERSON], свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 25 березня 1983 року між ЖЕК №1 житлового управління комунального господарства Роменського району та позивачкою [PERSON] укладено Типовий договір найму житлового приміщення за умовами п.1 якого ЖЕК здав їй (наймачу) в користування жиле приміщення, окрему квартиру з однією житловою кімнатою площею 16,48 кв.м. по [ADDRESS] та складено Акт здачі і приймання кімнати про те, що ЖЕК здав, а квартиронаймач прийняла указану квартиру (а.с.5-6, 7). Відповідно до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно з вимогами ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Статтею 65 ЖК України передбачено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. З довідки про склад сім'ї від 21.03.2017 року № 04-14/1314 вбачається, що до складу сім'ї (зареєстрованих) входять на даний час у квартирі [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Позивач стверджує, що відповідач [PERSON] з 2011 року не проживає в квартирі [ADDRESS]. Зазначене підтвердили в судовому засіданні і свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадяни України зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією. Реєстрація відповідача у квартирі, яку винаймає [PERSON] створює для неї перешкоди в реалізації прав, як наймача. Добровільно відповідач з реєстрації не знімається. Отже, оскільки відповідач з 2011 року не проживає у квартирі [ADDRESS], яку винаймає позивач, то у відповідності до ст.ст. 71,72 ЖК України відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування указаним жилим приміщенням, оскільки він за місце реєстрації відсутній без поважних причин понад 6 місяців. За таких обставин порушене право позивача підлягає захисту у судовому порядку шляхом задоволення її позову. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачений нею судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved