Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

31.07.2020 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до відповідача 1: [PERSON] , відповідача 2: [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 34 068,51 грн. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», діючи на підставі статуту та чинного законодавства України, надав послуги з постачання теплової енергії в квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак, відповідачі 1,2 свої зобов`язання з своєчасної оплати за надані послуги за встановленими тарифами не виконали, внаслідок чого, за останніми утворилась заборгованість в сумі 34 068,51 грн. за період з 01.11.2015 року по 30.04.2020 року. З цих підстав, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В судові засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач 1 [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив суд розстрочити виконання рішення у справі строком на 12 місяців. Відповідача 2 [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Розглянувши заяву відповідача 1, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно з п. 2.2 статуту КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови від 08.04.2013 року №99 р, предметом діяльності Концерну є виробництво теплової енергії; транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2). У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (ч. 3). З матеріалів справи слідує, що КОНЦЕРНОМ «МТМ» (виконавцем) за період з 01.11.2015 року по 30.04.2020 року надано послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 34 068,51 грн. Згідно з довідкою щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, отримувачами послуг за вказаною вище адресою є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання гарячої води та опалення. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.08.2020 року №219907085, відповідачі у справі є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18-21). Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено судом, відповідачі 1,2 у справі зобов`язання з оплати наданих послуг в період з 01.11.2015 року по 30.04.2020 року належним чином не виконали, у зв`язку з чим, за останніми утворилась заборгованість в сумі 34 068,51 грн. Факт наявності заборгованості в розмірі 34 068,51 грн. підтверджується матеріалами цієї справи й не спростований відповідачами в ході її розгляду. Оскільки відповідачі 1,2 оплату наданих послуг не довели, будь-яких претензій щодо надання послуг позивачу не пред`явили, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення основного боргу в сумі 34 068,51 грн. є документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При розгляді клопотання відповідача 1 про розстрочку виконання рішення суду у цій справі строком на 12 місяців, суд виходить з наступного. Статтею 425 ЦПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може розстрочити виконання рішення (ч. 1). Підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 2). Розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення (ч. 5). Таким чином,

Outcome: approved