Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

30.07.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 18.01.2011 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 18.01.2011 вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю, ведення спільного господарства, втрату почуття любові та поваги один до одного. Шлюб існує формально, примирення неможливе. Ухвалою від 05.08.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися, до суду спрямували заяви, відповідно до яких позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач позов визнав. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, 18.01.2011 Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 6). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями частини п`ятої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Оскільки кожен із сторін наполягав на розірванні шлюбу, зважаючи на підстави позову, твердження позивача про фактичне припинення шлюбних відносин, з огляду на те, що добровільність шлюбу одна з основних його засад, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved