Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

30 липня 2018 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно. Вимоги обгрунтовані тим, що 08.04.2017 року між сторонами був зареєстрований шлюб та від шлюбу [INFO] народилась дитина [PERSON] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Як зазначає позивач, відповідач не надає кошти на утримання дитини, чим ухиляється від власного обов`язку по утриманню дитини. Крім того позивач на підставі положень ч.2 статті 84 СК України просить стягувати на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку 1/6 частину доходів відповідача, оскільки він має можливість надавати таку допомогу. 19.10.2018 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Шевченківський районний у м.Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу батька з актового запису про народження дитини в якій [PERSON] просив виключити відомості про його батьківство з актового запису №1137 від 22.06.2018 року про народження [INFO] [PERSON] , зробленого Шевченківським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві та видати нове Свідоцтво про народження на ім`я [PERSON] . Зустрічний позов було прийнято до розгляду із первісним позовом. За клопотанням [PERSON] було призначено судово-медичну генетичну експертизу. Висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №103-320-2019 встановлено, що молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 17 січня 2020 року за заявою представника [PERSON] зустрічний позов було залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги визнала частково та не заперечувала проти задоволення вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини. В той же час заперечила проти задоволення позовних вимог в частині стягнення утримання на дружину на тій підставі, що відповідач зареєстрований в м.Дніпро, а проживає та працює в місті Києві, нерухомістю не володіє. Як зазначила представник, відповідач не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, оскільки крім сплати майбутніх щомісячних платежів по аліментам на дитину у розмірі ј частини його доходу, відповідач сплачує 8 000,00 грн. за орендовану квартиру в м.Києві, в той же час позивач не несе витрати на оренду житла, так як вона проживає у власній квартирі. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, вислухавши сторони, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 квітня 2017 року. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася донька - [PERSON] . Батьками дитини згідно із свідоцтвом про народження є: [PERSON] - батько, [PERSON] мати. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Так, відповідач не надав суду доказів, що він сплачував аліменти на утримання дитини чи надавав кошти добровільно до звернення позивача до суду з цим позовом, а позивачка зазначила, що відповідач не приймає участь в матеріальному забезпеченні дитини та не надає коштів на її утримання, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття в примусовому порядку, з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто з 30.07.2018 року. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, стан здоров`я дитини (суду не було надано доказів, що дитина перебуває на обліку та потребує постійного лікування). Судом встановлено, що відповідач є працездатним, має можливість працювати та отримувати дохід, на даний час має офіційне місце роботи, враховуючи засади розумності та справедливості, бажання позивача стягнути аліменти в частині від доходу відповідача, а тому суд визначає аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, щомісячно починаючи з 30 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Також позивач на підставі положень частини 2 статті 84 СК України просить стягнути з відповідача на свою користь утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Частина 2 статті 84 СК України визначає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 статті 84 СК України). В судовому засіданні позивач не надала доказів, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання, оскільки після відрахування аліментів, сплати за орендоване житло (8 тисяч гривень щомісячно і вказану обставину не заперечувала представник позивача в судовому засіданні), сплати податків, які відраховуються із отриманих доходів в розмірі 19,5%, на проживання позивача залишається приблизно 4 300,00 грн. (22 000,00 грн. заробітна плата, як пояснила представник відповідача, в той же час суду докази надані не були за мінусом ј частини доходу - аліменти на утримання дитини, що становить приблизно 5 500,00 грн., за мінусом 8 000,00 грн. на оренду житла та податків, що становить приблизно 4 200,00 грн.), що на думку суду не надає можливості сплачувати утримання на дружину, тому суд не вбачає законом передбачених підстав для стягнення з відповідача на користь позивача утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Крім того, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. Враховуючи положення ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial