Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

29 жовтня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що 16 травня 2002 року Виконавчим комітетом Малинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 09, між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Причиною розпаду сім`ї, є те, що у сторін різні характери та погляди на сімейне життя, в результаті чого втрачено кохання та взаєморозуміння. Від подружніх відносин у сторін неповнолітніх дітей немає. Пояснює, що відповідач добровільно не з`являється до органів ДРАЦС, щоб розірвати шлюб, тому він змушений звернутись до суду. Зазначає, що подружні відносини між сторонами припинилися, протягом останніх п`ять років проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Заперечує щодо примирення з відповідачем, спору про поділ майна немає, підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб, після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище « [PERSON] », судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року дану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками було направлено відповідачу, які вона отримала 21.01.2021 року. Станом на 17.02.2021р. відзив на позов до суду не подавала. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано 16 травня 2002 року Виконавчим комітетом Малинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 09 (а.с.8). Від подружніх відносин у сторін неповнолітніх дітей немає. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути судові витрати на користь позивача [PERSON] в розмірі 840,80 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved