Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

30 квітня 2021 року головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області суму переплати пенсії в розмірі 6531,54 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Гловним управлінням Фонду була перерахована пенсія [PERSON] за лютий 2020 року в сумі 6535,20 грн. (відомість на виплату пенсії сформовано 30 січня 2020 року). Згідно свідоцтва про смерть від 29 січня 2020 року, [PERSON] помер [INFO] . Головним управлінням Фонду до АТ «Державний ощадний банк України» було надіслано розпорядження про повернення коштів від 05 лютого 2020 року в сумі 6535,20 грн. 07 лютого 2020 АТ «Державний ощадний банк України» перерахував на рахунок головно управління Фонду кошти в межах залишку на рахунку в розмірі 3,66 грн. Листами від 27 березня 2020 року та 24 квітня 2020 року головне управління Фонду просило [PERSON] (онука померлого [PERSON] , який отримав допомогу на його поховання) повернути надмірно отримані кошти з карткового рахунку [PERSON] за лютий 2020 року в сумі 6531,54 грн. На теперішній час кошти на рахунок головного управління Фонду не надходили. Відтак, позивач на підставі ст. 1166, 1212 ЦК України, просить стягнути суму переплати пенсії в розмірі 6531,54 грн. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18 травня 2021 року, після усунення недоліків позовної заяви, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. 22 червня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, через їх необґрунтованість. Зокрема зазначив, що вирішуючи питання про надання допомоги на поховання (згідно заяви від 25 лютого 2020 року, тобто через місяць після смерті) пенсійний фонд не перевірив та не виявив переплату з власної необачності, відтак це проблеми виключно пенсійного органу, а не відповідача. Також зазначив, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що саме недобросовісні дії відповідача призвели до переплати суми пенсії або хоча б ті докази, що саме відповідач незаконно отримав надмірно сплачені пенсійні виплати. Крім цього, відповідач з посиланням на норми національного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, висновки Верховного Суду України та ЄСПЛ вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові викладено клопотання про розгляд справи без представника головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив таке. [PERSON] перебував на обліку головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 29 січня 2020 року, [PERSON] помер [INFO] . 30 січня 2020 року головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області нараховано пенсію [PERSON] у розмірі 6535,20 грн., яка зарахована на картковий рахунок 05 лютого 2020 року. 01 лютого 2020 року за вих. № 22.1-22-74 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) сформовано відомість про громадян, які померли за період з 21 січня 2020 року по 31 січня 2020 року, яка надіслана до Управління ПФУ в Харківській області, в якій міститься інформація щодо смерті [PERSON] . 05 лютого 2020 року головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області направило до філії Державного ощадного банку України Харківського обласного управління розпорядження про повернення коштів (пенсії) за період з 01 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року в сумі 6535,20 грн. на ім`я [PERSON] у зв`язку зі смертю [INFO] . 12 лютого 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» надіслав відповідь на розпорядження ГУ ПФУ в Харківській області, згідно якої кошти з рахунку [PERSON] повернуто в межах залишку рахунку в сумі 3,66 грн. 25 лютого 2020 року до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернувся [PERSON] із заявою про надання допомоги на поховання дідуся за померлого пенсіонера [PERSON] , так як його поховання він здійснив за свій рахунок. До заяви додано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання; копію свідоцтва про смерть; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера заявника; копію паспорта заявника; копію документа про номер поточного (карткового) рахунку заявника для зарахування допомоги. 27 березня 2020 року та 24 квітня 2020 року головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надіслало листи [PERSON] в яких прохало останнього повернути надмірно отримані кошти з карткового рахунку померлого [PERSON] за лютий 2020 року у розмірі 6531,54 грн. Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія. Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, за змістом зазначеної норми пенсія не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень ст.1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою пенсія не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 22 січня 2014 року по справі № 6-151цс13 та постанові від 2 липня 2014 року по справі № 6-91цс14. Відповідно до ст. 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи, винні в порушенні законодавства про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, зазначених у цьому Законі, а також у несвоєчасному оформленні або поданні документів для призначення пенсії, у видачі для оформлення пенсій недостовірних даних і документів, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законом. Положеннями ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» унормовано, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. За правилами ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що саме [PERSON] заволодів пенсійними виплатами [PERSON] , шляхом отримання коштів з його карткового рахунку. Суд звертає увагу, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту отримання коштів позивачем, які були нараховані померлому [PERSON] . Факт звернення відповідача до пенсійного органу для отриманням допомоги на поховання не свідчить про отримання пенсійних коштів померлого, нарахованих за лютий 2020 року і перерахованих на картковий рахунок пенсіонера, оскільки [PERSON] отримував таку допомогу на інший банківський рахунок, що підтверджується його заявою до позивача. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача надмірно отриманих коштів не підлягають задоволенню. Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed