Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

29.09.2017 року Котовська районна державна лікарня ветеринарної медицини звернулася до Котовського міськрайонного суду Одеської області з заявою про перегляд рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22.07.2015 року по цивільній справі № 505/3495/14-ц у зв'язку з нововиявленими обставинами. 30.11.2017 року зазначена справа надійшла до Балтського районного суду Одеської області згідно ухвали Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11.10.2017 року. Ухвалою від 04.12.2017. відкрите провадження за заявою. 23.03.2018. у відповідності до пп.9 п.1 Роздіду ХІІІ Перехідних положень ЦПК України постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного судового провадження, надано строк для надання відзиву на заяву. Ухвалою суду від 17.05.2018. уточнено прізвище позивачки [PERSON] та вважається «[PERSON]». 17.05.2018. в судовому засіданні надано відзив позивачки на заяву. 30.07.2018. в судовому засіданні надано відповідь на відзив. На обґрунтування вимог заявник зазначив, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22.07.2015 року у справі за позовом [PERSON] до Котовської районної державної лікарні ветеринарної медицини, виконавчого комітету Котовської міської ради Одеської області, представництва Фонду державного майна України у м. Котовську та ТОВ «Янтарь-ЛТД» визнано недійсним договір купівлі-продажу державного майна при викупі приміщення колишнього комбінату громадського харчування, розташованого по [ADDRESS], від 29 листопада 1995 року, укладеного між Представництвом Фонду державного майна України у м. Котовську та ТОВ «Янтарь-ЛТД»; скасовано реєстрацію від 03.08.1998 року об'єкту нерухомості адміністративного приміщення, розташованого в [ADDRESS], за ТОВ «Янтарь-ЛТД»; визнано недійсним рішення виконавчого комітету Котовської міської ради народних депутатів від 28.11.1996 року № 469 «Про припинення права користування та надання в постійне користування земельних ділянок підприємствам міста»; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності від 05.03.1996 року на двоповерховий адміністративний будинок, загальною площею 181,9 кв.м. по [ADDRESS], яке було видане на ТОВ «Янтарь-ЛТД»; витребувано із чужого незаконного володіння від Котовської районної державної лікарні ветеринарної медицини (яка не являлась власником, суб'єктом управління або балансоутримувачем витребуваного майна) нежиле приміщення - двоповерхову адміністративну будівлю площею 181,9 кв.м, яке згідно плану відноситься до приміщення продовольчого складу та зазначене на плані літ. «Т», та яке розташоване за адресою: [ADDRESS] ([ADDRESS]) на користь [PERSON]; зобов'язано відповідача усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом звільнення Котовською районною державною лікарнею ветеринарної медицини нежитлового приміщення, яке згідно плану відноситься до приміщення продовольчого складу та зазначене на плані літ. «Т», та яке розташоване за адресою: [ADDRESS] ([ADDRESS]) та передано його [PERSON] Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10.02.2016 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін, а ухвалою від 06 липня 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ відхилив касаційну скаргу Котовської районної державної лікарні ветеринарної медицини та залишив без задоволення заяву Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України про приєднання до касаційної скарги. Під час ознайомлення представника Котовської районної державної лікарні ветеринарної медицини адвоката Кузьонного О.І. з матеріалами справи № 505/3495/14-ц було встановлено, що в ході судового розгляду судом не були досліджені інвентаризаційні справи на об'єкти нерухомого майна [ADDRESS], хоча архівні документи зазначених інвентаризаційних справ мали досить вагоме значення задля об'єктивного вирішення справи по суті та прийняття законного рішення. В рамках цивільної справи № 505/721/17 за позовом Держави Україна в особі Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів до [PERSON], третя особа Управління Держпродспоживслужби в Котовському районі, про захист та визнання права власності, представник третьої особи адвокат Кузьонний О.І. 29.08.2017 року ознайомився в приміщенні суду з матеріалами інвентаризаційної справи № 7642 по [ADDRESS] та інвентаризаційної справи № 7184 по [ADDRESS]. Саме ознайомленням з матеріалами зазначених інвентаризаційних справ 29.08.2017 року встановлено наявність нововиявлених обставин, а саме, що позивач [PERSON] не придбавала (не купувала) та не могла придбати 10 грудня 1996 року об'єкт нерухомості у вигляді складу (або двоповерхової адміністративної будівлі), який було зазначено на Генеральному плані під літ. «Т», по [ADDRESS], оскільки станом на 27 листопада 1996 року, тобто за 13 днів до укладання [PERSON] договору купівлі-продажу державного майна при викупі в порядку приватизації майна продуктового складу ТВО «Україна» по [ADDRESS], на «Генеральному плані (схемі) присадибної ділянки [ADDRESS]», виготовленому 27 листопада 1996 року, об'єкту нерухомості під літ. «Т» не зазначено взагалі, (аркуш № 21 інвентаризаційної справи № 7184, що є доказом нововиявленої обставини). В той же час, на «Генеральному плані (схемі) присадибної ділянки [ADDRESS]», виготовленому 10 листопада 1992 року, та «погашеному» саме 27 листопада 1996 року, наявний об'єкт нерухомості - спірний склад під літ. «Т», розміром 6,4 х 18,7 м. (аркуш № 2 інвентаризаційної справи № 7184, що є доказом нововиявленої обставини). Таким чином, суди першої, апеляційної та касаційної інстанції дійшли хибного висновку, що позивачка [PERSON] 10 грудня 1996 року придбала за договором купівлі-продажу об'єкт нерухомості у вигляді продуктового (тарного) складу, який тільки до 27 листопада 1996 року був зазначений на Генеральному плані під літ. «Т», по [ADDRESS]. Оскільки суди не дослідили обставини, які існували на час розгляду справи, ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, вони (обставини) входять до предмета доказування у справі, тому заявник просив суд переглянути рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22.07.2015 року по цивільній справі № 505/3495/14-ц у зв'язку з нововиявленими обставинами, скасувати це рішення і прийняти нове судове рішення, яким в позові [PERSON] до Котовської районної державної лікарні ветеринарної медицини, виконавчого комітету Котовської міської ради Одеської області, представництва Фонду державного майна України у м. Котовську та ТОВ «Янтарь-ЛТД» відмовити повністю, стягнути з позивачки судові витрати. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву. Виконавчий комітет Котовської міської ради Одеської області до судового засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами отримання судових повісток, тому справа розглянута у його відсутності. Представництво Фонду державного майна України у м. Котовську та ТОВ «Янтарь-ЛТД» як юридичні особи ліквідовані. Позивачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні заяву не визнали. Пояснили, що матеріали інвентаризаційної справи № 7462 по [ADDRESS] та інвентаризаційної справи № 7184 по [ADDRESS] оглядалися Котовським міськрайонним судом в судовому засіданні 22.07.2015 р., представник Котовської районної державної лікарні ветеринарної медицини знайомився з цими матеріалами. Фактично у своїй заві заявник переоцінює докази, які досліджувалися під час розгляду справи, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами згідно п. 1 ч. 4 ст. 423 ЦПК України. Відповідно до п. 5 Постанови № 4 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставини справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Таким чином, обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими, оскільки на момент розгляду справи № 505/3495/14-ц у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції про наявність цих обставин було відомо всім сторонам, які приймали участь у справі, а також ці обставин були відомі суду, судом досліджені та оглянуті. Тому позивачка [PERSON] та її представник просили суд відмовити в задоволені заяви. Вислухавши доводи представника заявника, позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22.07.2015 року у справі за позовом [PERSON] до Котовської районної державної лікарні ветеринарної медицини, виконавчого комітету Котовської міської ради Одеської області, представництва Фонду державного майна України у м. Котовську та ТОВ «Янтарь-ЛТД» визнано недійсним договір купівлі-продажу державного майна при викупі приміщення колишнього комбінату громадського харчування, розташованого по [ADDRESS], від 29 листопада 1995 року, укладеного між Представництвом Фонду державного майна України у м. Котовську та ТОВ «Янтарь-ЛТД»; скасовано реєстрацію від 03.08.1998 року об'єкту нерухомості адміністративного приміщення, розташованого в [ADDRESS], за ТОВ «Янтарь-ЛТД»; визнано недійсним рішення виконавчого комітету Котовської міської ради народних депутатів від 28.11.1996 року № 469 «Про припинення права користування та надання в постійне користування земельних ділянок підприємствам міста»; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності від 05.03.1996 року на двоповерховий адміністративний будинок, загальною площею 181,9 кв.м. по [ADDRESS], яке було видане на ТОВ «Янтарь-ЛТД»; витребувано із чужого незаконного володіння від Котовської районної державної лікарні ветеринарної медицини (яка не являлась власником, суб'єктом управління або балансоутримувачем витребуваного майна) нежиле приміщення - двоповерхову адміністративну будівлю площею 181,9 кв.м, яке згідно плану відноситься до приміщення продовольчого складу та зазначене на плані літ. «Т», та яке розташоване за адресою: [ADDRESS] ([ADDRESS]) на користь [PERSON]; зобов'язано відповідача усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом звільнення Котовською районною державною лікарнею ветеринарної медицини нежитлового приміщення, яке згідно плану відноситься до приміщення продовольчого складу та зазначене на плані літ. «Т», та яке розташоване за адресою: [ADDRESS] ([ADDRESS]) та передано його [PERSON] Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10.02.2016 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін, а ухвалою від 06 липня 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ відхилив касаційну скаргу Котовської районної державної лікарні ветеринарної медицини та залишив без задоволення заяву Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України про приєднання до касаційної скарги. За правилами ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Вказане положення ЦПК України узгоджується з п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», згідно якого нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Підставою скасування судового рішення є та обставина, що на момент укладення договору купівлі-продажу державного майна при викупі в порядку приватизації майна продуктового складу ТВО «Україна» по [ADDRESS] від 10 грудня 1996 року між Представництвом ФДМ України в м.Котовську та підприємцем [PERSON] спірний об'єкт нерухомості (склад під літ. «Т») не входив до предмету договору. Вказана обставина є істотною для справи, вона не була встановлена судом та не була і не могла бути відома заявнику на час розгляду справи, оскільки відомості про це містяться в матеріалах інвентаризаційної справи №7184 на Генеральному плані (схемі) присадибної ділянки [ADDRESS], як вбачається з матеріалів цивільної справи №505/3495/14-ц вона не містить відомостей про ознайомлення представника Котовської районної державної лікарні ветеринарної медицини з цими матеріалами, вони не є загальнодоступними, а з технічного запису судового засідання не вбачається, що саме ці матеріали досліджувалися в судовому засіданні. Тому суд визнає цю обставину нововиявленою, такою, що спростовує факт придбання [PERSON] складу під літ. «Т», що було покладено в основу оспорюваного судового рішення, та підтверджується наступними доказами. Як вбачається з договору купівлі-продажу державного майна при викупі в порядку приватизації майна продуктового складу ТВО «Україна» по [ADDRESS] від 10 грудня 1996 року, укладеного між Представництвом ФДМ України в м.Котовську та підприємцем [PERSON], предметом договору є приміщення продуктового складу (складу овочесховища, тарного складу) обладнання і другі основні фонди ТВО «Україна», яке знаходиться за адресою [ADDRESS] на земельній ділянці 916,4 м2, в т.ч. під будівлями 916,4 м2. Майно підприємства включає в себе всі його активи і пасиви - приміщення продуктового складу (склад овочесховища, тарний склад, обладнання і другі основні фонди). Згідно іншого договору купівлі-продажу державного майна при викупі в порядку приватизації майна - майновий комплекс - (комплекс приміщень, туалет і огорожа Торгово-виробничого об'єднання «Україна» по [ADDRESS] від 10 грудня 1996 року, укладеного між Представництвом ФДМ України в м.Котовську та підприємцем [PERSON], остання придбала державне майно - майновий комплекс - (комплекс приміщень, туалет і огорожа, обладнання і другі основні фонди) ТВО «Україна», яке знаходиться за адресою [ADDRESS], земельній ділянці 4019,6 м2, під будівлями 1463,1 м2. Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що на підставі договору позивачка [PERSON] придбала спірну будівлю, позначену на схематичному плані літ. «Т», отже є власником цієї будівлі. Однак як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи №7184 на Генеральному плані (схемі) присадибної ділянки [ADDRESS], виготовленому 27.11.1996. (який погашено 10.01.2002.), тобто чинному на день укладення зазначеного договору, склад літ. «Т» не зазначений. Отже, вищезазначене свідчить про відсутність доказів придбання позивачкою [PERSON] спірного складу, що є підставою для скасування судового рішення за нововиявленими обставинами. При ухваленні нового рішення суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши доводи сторін, дійшов такого висновку. Звертаючись до суду, позивачка [PERSON] зазначала про порушення її права власності на спірний склад, позначений літ. «Т», з боку відповідача - Котовської районної державної лікарні ветеринарної медицини. В обґрунтування позову вона зазначала, що придбала вказаний склад на підставі договору купівлі-продажу державного майна при викупі в порядку приватизації майна продуктового складу ТВО «Україна» по [ADDRESS] від 10 грудня 1996 року. В подальшому у 2002 році вона надала приміщення цього складу у безстрокове безоплатне користування Котовській районній державній лікарні ветеринарної медицини за умови його повернення за її вимогою. Однак відповідач відмовляється повернути їй спірне приміщення, посилаючись на його придбання згідно договору купівлі-продажу від 05.11.2002. Під час розгляду справи їй стало відомо, що 29.11.1995. було укладено договір купівлі-продажу між ФДМУ в м.Котовську та ТОВ «Янтарь-ЛТД», яким було продано це ж майно. Вважає, що зазначений договір купівлі-продажу є недійсним згідно ст..48 ЦК України (в ред..1963 р.), оскільки саме вона на підставі Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» придбала цілісний майновий комплекс державного підприємства, в тому числі і спірний склад, отже він не міг бути відчуджений іншій особі. Тому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу державного майна при викупі приміщення колишнього комбінату громадського харчування, розташованого по [ADDRESS], від 29 листопада 1995 року, укладеного між Представництвом Фонду державного майна України у м. Котовську та ТОВ «Янтарь-ЛТД» (тобто перший договір, яким було продано вказане приміщення іншій особі); скасувати реєстрацію від 03.08.1998 року об'єкту нерухомості адміністративного приміщення, розташованого в [ADDRESS], за ТОВ «Янтарь-ЛТД»; визнати недійсним рішення виконавчого комітету Котовської міської ради народних депутатів від 28.11.1996 року № 469 «Про припинення права користування та надання в постійне користування земельних ділянок підприємствам міста»; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності від 05.03.1996 року на двоповерховий адміністративний будинок, загальною площею 181,9 кв.м. по [ADDRESS], яке було видане на ТОВ «Янтарь-ЛТД»; витребувати із чужого незаконного володіння від Котовської районної державної лікарні ветеринарної медицини (яка не являлась власником, суб'єктом управління або балансоутримувачем витребуваного майна) нежиле приміщення - двоповерхову адміністративну будівлю площею 181,9 кв.м, яке згідно плану відноситься до приміщення продовольчого складу та зазначене на плані літ. «Т», та яке розташоване за адресою: [ADDRESS] ([ADDRESS]) на її користь; зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом звільнення Котовською районною державною лікарнею ветеринарної медицини нежитлового приміщення, яке згідно плану відноситься до приміщення продовольчого складу та зазначене на плані літ. «Т», та яке розташоване за адресою: [ADDRESS] ([ADDRESS]) та передати його їй. Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача - Котовської районної державної лікарні ветеринарної медицини зазначав, що спірне приміщення належить лікарні на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 05.11.2002., укладеного між [PERSON] (власником спірного приміщення) та Котовською районною державною лікарнею ветеринарної медицини, отже не належить позивачці. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ст.4 ЦПК України визначено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, законодавством гарантовано захист порушеного, невизнаного або оспорюваного права кожної особи. Ст..388 ЦК України передбачено право власника на витребування майна від добросовісного набувача. Відповідно до ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином зазначені норми передбачають захист порушених прав власника майна. Позивачка посилалася на те, що вона набула право власності на спірний склад, позначений під літ. «Т», на підставі договору купівлі-продажу державного майна від 10 грудня 1996 року. Разом з тим в тексті договору не зазначено саме цей склад, крім того на момент укладення вказаного договору була дійсною технічна документація, виготовлена 27.11.1996. Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи №7184 на Генеральному плані (схемі) присадибної ділянки [ADDRESS], виготовленому 27.11.1996. (який погашено 10.01.2002.), тобто чинному на день укладення зазначеного договору, а також журналі зовнішніх обмірів споруд, розташованих в [ADDRESS], виготовленому також 27.11.1996. (який погашено 10.01.2002.), склад літ. «Т» не зазначений. Будь-яких інших доказів, які б свідчили про придбання позивачкою [PERSON] зазначеного складу, не надано, жоден із наявних у матеріалах справи доказів не підтверджує придбання нею саме цього складу. Згідно договору купівлі-продажу державного майна при викупі приміщення бувшого комбінату громадського харчування , розташованого по [ADDRESS], укладеного між Представництвом фонду державного майна України та ТОВ «Янтарь-ЛТД», посвідченого державним нотаріусом Котовської міської державної нотаріальної контори Крисюк Л.В. 29.11.1995., зареєстрованого в реєстрі за №1-3236, ТОВ «Янтарь-ЛТД» придбало споруду бувшого комбінату громадського харчування (2 поверховий будинок), що знаходиться за адресою [ADDRESS], на земельній ділянці 181,9 м2. На підставі рішення зборів ТОВ «Янтарь-ЛТД» від 03.12.1996. та рішення виконкому Котовської міської ради №419 від 11.08.1998. вирішено оформити право приватної власності [PERSON] на двоповерховий адміністративний будинок загальною площею 181,9 кв. м по [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу адміністративної будівлі від 05.11.2002., посвідченого приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого за реєстром №2193, [PERSON] продав, а Котовська районна державна лікарня ветеринарної медицини купила кам'яну адміністративну будівлю загальною площею 181,9 кв.м, зазначену в схематичному плані літ. «Т», яка знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці 126 кв.м, належну [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності, виданого виконавчим комітетом Котовської міської ради 12.08.1998 року на підставі рішення виконкому №419 від 11.08.1998 року, зареєстрованого в Котовському БТІ №7533. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, позивачкою [PERSON] не доведено, що вона є власником спірного складу. Враховуючи, що підставою позову є захист порушеного права власності, а право власності позивачки на це майно не доведене, отже права позивачки не порушені і позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст..141 ЦПК України підлягають стягненню з позивачки [PERSON] на користь заявника - відповідача Котовської районної державної лікарні ветеринарної медицини судові витрати - сплачений судовий збір за подачу заяви в сумі 762,30 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved