Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

29.09.2021 відкрито провадження в даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що в червні 2021 року вона дізналася від бухгалтерії школи, в якій працює, що 27.03.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. видала виконавчий напис №84 про стягнення з неї на користь ТОВ «АВЕНТУС Україна» заборгованості в сумі 10170 грн, на підставі якого приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. 03.06.2021 виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по виконавчому провадженню №62049901, внаслідок чого з її заробітної плати щомісячно стали стягувати по 20% на користь відповідача. Однак повідомлення про порушення кредитних зобов`язань від приватного нотаріуса вона не отримувала, також не отримувала копію виконавчого напису, не отримувала від приватного виконавця копії постанови про відкриття виконавчого провадження та звернення стягнення на заробітну плату. Вважає, що стягнення з неї коштів проводиться неправомірно, оскільки ніяких договорів із відповідачем нею не укладалося, а тому вказана у виконавчому написі заборгованість не є безспірною. Тому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №84, виданий 27.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., стягнути з відповідача судові витрати. 23.10.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 21.02.2019 між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та [PERSON] було укладено договір №648012 про надання фінансового кредиту, згідно якого товариством надано позивачці кошти в розмірі 7000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Переказ коштів здійснено 21.12.2019 шляхом перерахування на банківську картку клієнта, яку вказано клієнтом особисто в заяві на отримання кредиту. Позивачкою неодноразово було ініційовано продовження строку користування позикою шляхом здійснення платежів на користь товариства на підставах, визначених умовами кредитного договору. Зазначено, що договір підписано у повній відповідності до вимог чинного законодавства (електронним підписом), а невиконання позивачкою зобов`язань за кредитним договором призводить до порушення прав товариства як кредитора. Додатково вказано, що між позивачкою та відповідачем було укладено ще вісім кредитних договорів, які позивачкою успішно виконано. Позивачка є клієнтом товариства з 22.02.2018. У зв`язку з тим, що позивачкою належним чином не виконано умови договору від 21.02.2019, товариством на адресу клієнта направлено письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, якою було повідомлено, якщо протягом тридцятиденного терміну з моменту відправлення повідомлення або з моменту отримання (у разі його отримання), клієнт не направить свої письмові заперечення щодо суми заборгованості, яка вказана у письмовій вимозі про усунення порушень, вказана сума буде вважатися погодженою до стягнення у примусовому порядку (безспірною), а строк повернення кредиту таким, що настав. Отже, до позивачки було доведено інформацію про наявність заборгованості по кредитному договору та повідомлено, що у разі невиконання письмової вимоги про усунення порушень, товариством буде розпочато дії щодо примусового стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. З метою в позасудовому порядку реалізувати право на примусове виконання зобов`язання боржником та для захисту порушених цивільних прав товариство звернулося до нотаріуса із заявою для вчинення виконавчого напису, до якої були додані документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусам України, а також надано документи, що підтверджують безспірність суми заборгованості позивачки перед товариством та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Тому вважає, що твердження позивачки про те, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм законодавства не відповідає дійсності, є необґрунтованим та безпідставним. Крім того, зазначено, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування свого позову щодо факту підтвердження (або спростування) безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом. Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, представник позивачки надав заяву про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розглянути справи без його участі. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавали, правом на подання пояснень не скористалися. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію сторін, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку. Встановлено, що 21.02.2019 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір №648012 про надання фінансового кредиту, відповідно до умов якого відповідачем надано позивачці грошові кошти в розмірі 7000 грн. Згідно кредитного договору, сторони погодили істотні умови договору, а саме: строк договору - 20 днів, фіксовану процентну ставку за користування кредитом 0,9% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (328,50% річних) у межах строку надання кредиту та сукупну вартість кредиту 118% від суми кредиту (у процентному виразі) або 8260 грн (у грошовому виразі) та включає в себе: проценти (відсотки) за користування кредитом 18% від суми кредиту (у процентному виразі) або 1260 грн (у грошовому виразі). ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» звернулось до нотаріуса із заявою від 10.03.2020 за вих. №1/20-Н про вчинення виконавчого напису. Виконавчим написом, вчиненим 27.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. від 08.07.2020 та зареєстрованим в реєстрі за №84, звернуто стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» заборгованість в сумі 9520 грн, що виникла за індивідуальною частиною договору №648012 про надання фінансового кредиту від 21.02.2019, строк платежу за яким настав 11.09.2019, а також 650 грн, що були сплачені ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за вчинення цього виконавчого напису. У виконавчому написі зазначено, що стягнення проводиться за період з 21.02.2019 по 10.03.2020. Сума заборгованості склала 9520 грн., з них: 7000 грн заборгованість за тілом кредиту по кредитному договору; 2520 грн заборгованість за відсотками, які були нараховані за користування кредитними коштами у період з моменту укладення кредитного договору по 10.03.2020. Вказаний виконавчий напис було пред`явлено для примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко В.В., і згідно якого було відкрито виконавче провадження за №62049901. 03.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. в рамках виконавчого провадження №62049901 прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до ст.ст. 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22.02.2012\~№296/5 (далі Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (пп. 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка піддягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно до пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб, у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету\~Міністрів України\~№662\~від 26.11.2014\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Виконавчий напис нотаріуса, відповідно до якого стягнуто заборгованість [PERSON] на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», вчинений 27.03.2020. При цьому, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. керувалася розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Разом із тим «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», який затверджений постановою КМУ\~від 29.06.1999\~№1172 в не скасованій рішенням суду частині не передбачає права нотаріуса вчиняти виконавчі написи на підставі кредитних договорів, які нотаріально не посвідчені. Серед документів наданих фінансовою установою нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. В додатку зазначено кредитний договір. Відповідно до пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржник, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо він є відмінним, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Велика Палата Верховного Суду вказала, що наведена норма спрямована на фактичне повідомлення іпотекодавця/боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення іпотекодавця/боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення, (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020, справа № 645/1979/15-ц). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. До матеріалів справи відповідачем долучено список №10 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, поданих в 03062. Разом з цим, у вказаному відправленні вказана адреса позивачки не є адресою її реєстрації, не вказано, що саме міститься у вказаному відправленні, не надано доказів отримання цього відправлення. За відсутності доказів отримання [PERSON] будь-яких повідомлень-претензій про існуючу заборгованість за кредитним зобов`язанням, що надсилалась в установленому порядку, висновок про безспірність вимог кредитора не можна вважати обґрунтованим. Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження №. 61-12629св19), від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17 (провадження №61-14105св18), а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження №12-5гс21). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на користь позивачки з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в розмірі 1362 грн (908 грн (сплачений судовий збір за подання позовної заяви) + 454 грн (сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову)). На підставі викладеного,

Outcome: approved