overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

30 січня 2014 року до суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вказуючи, що [INFO]. помер її чоловік, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яку вона має намір успадкувати. Проте, під час внесення запису у свідоцтві про одруження була допущена помилка, а саме запис імені спадкодавця був внесений як, [PERSON], тоді як необхідно було внести правильний запис імені [PERSON], що перешкоджає їй оформити спадщину. Заявниця в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (про що свідчить розписка (а.с.13) представник заінтересованої особи не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки. Згідно ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] проживала зі спадкодавцем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі , і іншого порядку встановлення даного факту законом не передбачено то його необхідно встановити на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

30 січня 2014 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій вказав, що через допущену у державному акті серії ХМ виданому 16.09.1996 року, помилку його прізвище, зазначене у державному акті «[PERSON]» не відповідає його прізвищу, зазначеному у його паспорті, пенсійному посвідченні та у витязі з Державного земельного кадастру - «[PERSON]». На даний час помилка в державному акті на право приватної власності на землю є перешкодою для здійснення заявником його права приватної власності на землю, в зв'язку з чим він просить встановити факт належності йому вказаного державного акта. В судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви підтримали, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи СТ «Кооператор» в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечив. Представник заінтересованої особи Шаровечківської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечив. Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що внаслідок помилки, [PERSON] 16.09.1996 року Шаровечківською сільською радою народних депутатів було видано державний акт про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,08 га для ведення садівництва на території Шаровечківської сільської ради в СТ «Кооператор» серії ХМ, із зазначенням його прізвища «[PERSON]». [PERSON] та [PERSON] дійсно є одна і та ж особа, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме копією паспорта заявника серії [NUMBER], копією картки фізичної особи - платника податків заявника, копією пенсійного посвідчення заявника № [NUMBER], копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6800657072013, поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

30 січня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 29.01.2014 року о 21 год. 10 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 29.01.2014 року о 21 год. 10 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Кобякова В.С. лікарні КЗ «ДСПЦ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора неохайна, волосся давно не чесане. Вважає, що приїхала до юристів для реєстрації. Свої переживання не розкриває. Мислення дезорганізоване. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

30 січня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 30.01.2014 року о 04 год. 01 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 30.01.2014 року о 04 год. 01хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за заявою чоловіка. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора голосно кричить, каже, що бачить мертвих людей, вдома побила меблі. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

30 січня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення аліментів на його користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 700 грн., щомісячно починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття сином [PERSON], тобто по 10.10.2014 рік, мотивуючи свій позов тим, що відповідачка ухиляється від покладеного на неї обов'язку утримувати свою дитину. В судовому засіданні позивач надав заяву про зменшення позовних вимог до 400 грн. та підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про народження (а.с. 9) вбачається, що [PERSON], являється матір'ю [PERSON], [INFO]. Із довідки (а.с.7) вбачається, що на даний час дитина - [PERSON], проживає разом з батьком [PERSON] Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. Стягнути з відповідачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі 400 гривень, щомісячно починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття сином [PERSON], тобто з 30.01.2014 року по 10.10.2014 рік. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ст.ст. 180, ч.3 ст. 181, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

30 січня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 07.06.2003 між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сумісне сімейне життя між ними не складалося по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини, різність характерів. Фактично шлюбні стосунки між ним та відповідачем припинені з травня 2013 року. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати юридично, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згоден. Майнового спору та спору щодо проживання неповнолітньої дитини на даний час вони не мають. Просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов у повному обсязі, про що подав письмову заяву. Відповідач до судового засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, 07 червня 2003 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис № 263, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09 листопада 2006 року, Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис №915. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір та спір щодо проживання неповнолітньої дитини на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

30 січня 2014 року позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області із зазначеним позовом , в якому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь неповнолітнього [PERSON] , [INFO]., які перераховувати на особовий рахунок [PERSON] № [NUMBER] відкритий в Ощадному банку України, філія № 6731 в м. Кілія КОД 09328601, МФО 328845 р/р 29090000900440 , опікуном якого є школа.. Представник позивача , яка надала заяву про підтримку позову та розгляд справи за її відсутності, зазначає в позові, що рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 15 липня 2013 року , ухваленим у справі № 502/1190/13-ц відповідача [PERSON] , мати дитини , було позбавлено батьківських прав відносно її сина [PERSON] , а розпорядженням Кілійської райдержадміністрації № 414 від 19 вересня 2013 року [PERSON] влаштовано до КЗ «Кілійська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат І-ІІ ступенів» , яка відповідно до ст.. 245 СК України виконує функції опікуна неповнолітнього [PERSON] Оскільки відповідач , яка не звільнена від сплати аліментів, не приймає участі в утриманні дитини, просить стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не прибув , про поважні причини не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази , надані сторонами у справі , та розглянувши справу в межах позовних вимог , суд вважає позов обґрунтованим та таким , що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 180,183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття , частка заробітку, (доходу) відповідача визначається судом, але відповідно до ч.2 ст. 182 СК України вона не може бути меншою ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановленого діючим Законом України. Як встановлено, відповідач є матерю неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відносно якого вона позбавлена батьківських прав рішенням Кілійського районного суду від 15 липня 2013 року. Неповнолітнього [PERSON] , [INFO] розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації № 414 від 19.09.2013 року влаштовано до КЗ «Кілійська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат І-ІІ ступенів». Обставини справи підтверджуються свідоцтвом про народження дитини , рішенням Кілійського районного суду , розпорядження Кілійської райдержадміністрації. Таким чином, в судовому засіданні встановлена наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до п.1 ст. 367 ЦПК України , належить допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

30 січня 2014 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, пояснив, що відповідно до, укладеного 21 березня 2006 року між сторонами кредитного договору б/н, [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % річних . Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. В порушення умов кредитного договору та статті 526 ЦК України відповідач свої зобов'язання не виконує. Розмір заборгованості [PERSON] перед банком з відрахуванням суми боргу, стягнутої відповідно до наказу Малинського районного суду від 30 березня 2009 року в сумі 4458,52 грн., станом на 13 січня 2014 року становить - 10426,33 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідно до ч.3 ст.76 ЦПК України повідомлений судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що ставляться. В статті 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору б/н від 21 березня 2006 року відповідач отримав кредит в сумі 4000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку на строк дії картки зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % річних. ( арк.с. 7 ). В пункті 8.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушені позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5 % від суми заборгованості . Відповідно до розрахунку заборгованості видно, що станом на 13 січня 2014 року заборгованість відповідача перед банком з відрахуванням суми боргу, стягнутої відповідно до наказу Малинського районного суду від 30 березня 2009 року, становить 10426,33 грн. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

30 січня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що з 23 вересня 1978 р. вони перебувають у зареєстрованому Феськівською сільською радою Золочівського району Харківської області шлюбі, актовий запис № 18, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Через те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникали конфліктні ситуації. Сім`я розпалась, сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. У судове засідання позивач не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, та зазначив, що вказані позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, проте надала суду письмову заяву, відповідно до якої просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб 23.09.1978 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Феськівською сільською радою Золочівського району Харківської області, актовий запис № 18. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - «[PERSON]»(а.с.3) За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна і місця проживання дитини наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] вимога про зміну шлюбного прізвища в порядку ст. 113 СК України не заявлялася, суд дане питання не вирішує, в зв'язку з чим після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишиться без змін - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

30 січня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 27 листопада 2009 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Протягом пів року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

30 січня 2014 року позивач звернулася до суду з даною заявою, в якій вказала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.11.2012 року. Від спільного життя має доньку - [PERSON] , [INFO]. Дитина залишається мешкати з нею, знаходиться на її утриманні . Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Просила стягнути аліменти в розмірі ? частини доходів відповідача , щомісячно на утримання дитини, до досягнення нею повноліття. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Просить задовольнити її вимоги. Відповідач надав до суду заяву, в якій вказав, що згоден з позовними вимогами на стягнення аліментів на утримання дитини в повному об'ємі. Справу просив розглянути у його відсутність. Судом при розгляді справи були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як виходить з копії свідоцтва про шлюб (арк..спр.3) сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2012 року, актовий запис № 880. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (арк.спр.4). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу (ст.181 ч.3 цього Кодексу). Враховуючи, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу , суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі ? частини усіх доходів відповідача підлягають задоволенню. Таким чином, позов належить задовольнити - з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини усіх доходів відповідача , щомісячно до досягнення нею повноліття. Крім того, з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 гривень. На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved