Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

29 вересня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати права та обов'язки забудовника та право власності на будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва будинку по [ADDRESS] та визнання права власності на гаражний бокс [NUMBER] по [ADDRESS] - в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що [INFO] року померла його дружина [PERSON] За час свого життя, [PERSON] [INFO] року зробила таке розпорядження: все належне їй рухоме та нерухоме майно, яке буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що за законом вона матиме право заповіла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частини житлового будинку [ADDRESS] та гаражний бокс [NUMBER] по [ADDRESS]. При зверненні до нотаріальної контори йому постановами від 17 липня 12014 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 30 березня 2002 року [PERSON] купила гаражний бокс за [NUMBER], який знаходиться в [ADDRESS] та в цілому складається з гаражного боксу за літ.А [NUMBER] цегляного, загальною площею 22,70 кв.м., зареєстрованого ММБТІ 30.03.2002 р. за реєстр.№142. 06 червня 2011 року інспекцією ДАБК у Миколаївській області зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, а саме: житловий будинок з хозбудівлями по [ADDRESS] замовниками якого є [PERSON] та [PERSON], відповідно до якого вищевказаний житловий будинок вирішено вважати закінчений будівництвом, а об'єкт готовим до експлуатації. Відповідно до довідки Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради від 07.08.2011 р. на замовлення [PERSON], [PERSON] управління земельних ресурсів земельна ділянка по [ADDRESS], площею 850 кв.м.+земельна ділянка по [ADDRESS], площею 851 кв.м. запропоновано присвоїти поштову адресу [ADDRESS] [INFO] року [PERSON] зробила таке розпорядження: все належне їй рухоме та нерухоме майно, яке буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що за законом вона матиме право заповіла [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи №3/2013. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частини житлового будинку [ADDRESS] та гаражного боксу [NUMBER] по [ADDRESS]. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину, позивачу постановами ПН ММНО [PERSON] від 17 липня 2014 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний гаражний бокс та житловий будинок, оскільки в правовому документі чітко не вказана адреса розташування спадкового майна та не поданий правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, який розташовано за адресою: [ADDRESS]. 05 листопада 2012 року [PERSON] видано державний акт на право власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 травня 2006 року, зареєстрованого за №717, на земельну ділянку по [ADDRESS] в м.Миколаєві призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. 03 грудня 2013 року позивачу виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] Відповідно до повідомлення ММБТІ від 03.12.2013 р., згідно даних бюро право власності на нерухоме майно за адресою:[ADDRESS] не зареєстровано. Земельна ділянка площею 850 кв.м. по [ADDRESS] належить [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 11.05.2006 р. №717. Станом на 28.12.2012 року площа земельної ділянки складає 1701 кв.м. за рахунок самочинного приєднання зем.ділянки площею -851 кв.м. по [ADDRESS], що належить [PERSON] згідно державного акту на право власності який видано на підставі рішення Миколаївської міської ради від 22.12.2006 р. №9/55. На земельній ділянці збудовано: житловий будинок літ.А-2 : загальна площею 601,5 кв.м., житлова площа - 142,9 кв.м.,підвал літ.Бпд, підвал літ.Впд, літня кухня літ.Б, баня літ. В,навіс літ. Г, навіс літ.Д, басейн літ.Е, огорожі та споруди №7,8,9,10,І. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 08 липня 2013 року визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] р., на земельну ділянку, загальним розміром 0,0851 га, розташованої за адресою:[ADDRESS] Відповідно до ч.2,3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту прийняття його до експлуатації. До завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, що були використані в процесі цього будівництва. Відповідно до ч.2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Правила ч.3 і ч. 5 цієї статті на позивача не розповсюджується, оскільки він не є власником земельної ділянки, право на постійне користування нею також за ним не визначено Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага, крім того відповідно до положення ст. 190 ЦК України майном, як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Частиною 1 ст. 178 ЦК України передбачено, що об'єкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного оборогу, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. З урахуванням викладеного, наявне у спадкодавця право, як забудовника, яке за своїм змістом є майновим правом, після його смерті підлягає спадкуванню, оскільки відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно із п. 8 постанови Пленуму Верховною Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК) ( 435-15 ), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України по теперішній час. За такого, оскільки в матеріалах справи відсутні заперечення стосовно складу будівельних матеріалів та обладнання, використаного при будівництві, відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved