Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

31.05.2021 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» про стягнення заборгованості та викупного платежу за договором оренди із обов`язковим викупом. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 31 липня 2020 року між ним та ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» укладено договір купівлі-продажу обладнання №30-07-2020-10/1. За вищевказаним договором купівлі-продажу [PERSON] придбав у ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» зарядний пристрій (станцію) для електромобілів №1812 модель eUA-1/2, вартістю 4,000.00 (чотири тисячі) доларів США. У той же день, 31 липня 2020 року між [PERSON] та ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» було укладено договір №30-07-2020-10/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом. За даним договором ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» взяло в оренду із обов`язковим викупом у [PERSON] вищевказаний зарядний пристрій (станцію) для електромобілів №1812 модель eUA-1/2. 23 листопада 2021 року [PERSON] звернувся із письмовою заявою до ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» про дострокове розірвання договору, в якій зазначив, що бажає припинити дію договору та просить здійснити викуп об`єкту оренди - зарядного пристрою (станції) для електромобілів №1812 модель eUA-1/2, вартістю 4,000.00 (чотири тисячі) доларів США. У ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» утворилась заборгованість перед [PERSON] за оренду обладнання за вересень, жовтень та частину листопада 2020 року. Також, ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» не виконало свого обов`язку щодо обов`язкового викупу об`єкту оренди. Виходячи із вищенаведеного, позивач просить задовольнити його позов. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 06 липня 2021 року. 06.07.2021 року у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання відкладене на 22.07.2021 року. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у його відсутність. Відповідач не з`явився у судове засідання про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 липня 2020 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» було укладено договір купівлі-продажу обладнання №30-07-2020-10/1. У той же день, 31 липня 2020 року між [PERSON] та ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» було укладено договір №30-07-2020-10/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом. Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування з зобов`язанням обов`язкового викупу наступне майно (обладнання): зарядні пристрої (станції) для електромобілів з характеристиками, визначеними у Специфікації, що є додатком до даного договору у кількості одна одиниця. Загальна вартість об`єктів оренди становить 110.070,00 гривень, що на дату укладання договору становить 4.000,00 доларів США (п. 1.1.1. договору). Пунктом 3.1. договору визначено, що термін оренди складає 1 рік з моменту прийняття об`єкту оренди, а саме до 31 липня 2021 року. Відповідно до п. 4.1. договору розмір орендної плати за весь об`єкт, що орендується, у цілому складає 2% в місяць від суми, яка вказана п. 1.1.1. даного договору, після вирахування всіх передбачених чинним законодавством України податків та зборів. Орендна плата сплачується в гривні, згідно з курсом Національного банку України на день виплати коштів. Пунктом 6.1. договору встановлено, що об`єкт оренди вважається переданим в оренду і повернутим з оренди з моменту підписання відповідної специфікації об`єкта оренди. Також судом встановлено, що починаючи із 01 вересня 2020 року ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» перестало виплачувати [PERSON] орендну плату за користування зарядним пристроєм (станцією) для електромобілів №1812 модель eUA-1/2. Відповідно до п.5.3. Договору, Орендодавець має право достроково розірвати цей договір, шляхом письмового повідомлення Орендаря за 60 календарних днів до дати розірвання. 23 листопада 2021 року [PERSON] звернувся із письмовою заявою до ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» про дострокове розірвання договору, в якій зазначив, що бажає припинити дію договору та просить здійснити викуп об`єкту оренди - зарядного пристрою (станції) для електромобілів №1812 модель eUA-1/2, вартістю 4,000.00 (чотири тисячі) доларів США. Факт отримання вищевказаної заяви підтверджується відміткою на заяві, зробленою, уповноваженою особою ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА». Проте, жодної відповіді на його заяву отримано не було. Тобто, починаючи із 22 січня 2021 року договір оренди достроково припинив свою дію, та у ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» виник обов`язок до здійснення обов`язкового викупу зарядного пристрою (станції) для електромобілів №1812 модель eUA-1/2, вартістю 4,000.00 (чотири тисячі) доларів США. Виходячи із вищенаведеного, у ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» утворилась заборгованість перед [PERSON] за оренду обладнання за вересень, жовтень та частину листопада 2020 року в розмірі 218.00 доларів США, що складає 5.999,00 гривень Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 8.1. договору орендар зобов`язується викупити об`єкт оренди в кінці строку дії цього договору, або достроково в будь-який час на вимогу орендодавця, за умови письмового повідомлення орендодавцем орендаря на поштову адресу, або подання особисто, під розпис про вручення повідомлення, уповноваженій особі (працівнику) орендаря за реквізитами визначеними у цьому договорі не пізніше ніж за 1 місяць до дати обов`язкового викупу. Вбачається, що відповідачем вимоги договору №30-07-2020-10/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом не виконано, зокрема, орендну плату у повному обсязі не сплачено та в порушення вимог п. 8.1. договору об`єкт оренди не викуплено. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 116 079,00 грн, в тому числі 5 999,00 грн заборгованості із орендної плати та 110.080,00 грн обов`язкового викупного платежу. Позивач також просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 12.614,79 грн., в тому числі 1160,79 грн, сплаченого судового збору за подачу позову, 454 грн сплаченого судового збору за подачу заяви про забезпечення позову та 11000 грн за надання правової допомоги адвокатом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З огляду на викладене відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1614,79 грн. Щодо вимог про стягнення судових витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається із матеріалів справи, у позивача відсутній розрахунок витрат щодо надання правової допомоги; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження) та акт виконаних робіт, а тому позовні вимоги щодо стягнення судових витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають.

Outcome: approved