overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

31.10.2018 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2003 року. Мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просить розірвати, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище «Рудченко». Не вбачала підстав у наданні строку для примирення. Відповідач [PERSON] позов визнав. Пояснив, що дійсно перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачкою від якого вони мають спільну неповнолітню дитину. Також просив шлюб розірвати, не вбачаючи необхідності в наданні строку для примирення. Згідно з ч.ч.3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу. Ч. 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2003 року, мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO] (а.с. 5-6). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, своєї згоди на примирення не надала, а відповідач не висловив заперечень проти розірвання шлюбу позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

31.10.2018 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що 29 грудня 1990 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб про що, Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, було зроблено відповідний актовий запис № 2015. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини фактично припиненні з березня 2004 року, примирення та збереження сім`ї неможливе. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в призначене судове засідання не з`явився. Про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 29 грудня 1990 уклали шлюб про, що Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, було зроблено відповідний актовий запис № 2015. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. З березня 2004 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї не можливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимог , щодо відновлення дошлюбного прізвища з боку відповідача та вимог щодо компенсації понесених судових витрат з боку позивача, заявлено не було.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

31.10.2018 року [PERSON]\~ звернулася до суду з позовом до [PERSON]\~ про\~ розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 21.07.2017 року. Спільних дітей сторони не мають. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Посилаючись на\~те,\~що сім'я\~фактично розпалася,\~сторони з\~липня 2018\~року проживають\~окремо,\~з цього\~часу спільного\~господарства не\~ведуть, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сімї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Ухвалою від 27.11.2018 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. У підготовче судове засідання позивач не з*явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання не з*явився, подав заяву розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до частин 3 та 4 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до частини 4 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України. Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~31.10.2018 року [PERSON] який діє як законний представник в інтересах підопічної [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить призначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 21.01.2018 року в м. Лиман, Донецької області терміном на 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] до суду не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні його позовних вимог (а.с. 37). \~ \~ \~ \~Повноважний представник відповідача до судового засідання не зявився але надав заяву в якій просив справу розглянути без його участі та рішення прийняти на розсуд суду (а.с. 39). \~ \~ \~ \~Судом при досліджені письмових доказів по справі встановлено, що : Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 22 червня 2018 року [PERSON] визнано недієздатною, та призначено [PERSON] опікуном над нею (а.с. 20). Відповідно до заповіту, складеного 20 березня 1999 року [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с. 21) \~ \~ \~ \~Державним нотаріусом позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском встановленого законом строку (а.с. 15). \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~За умовами ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Часом відкриття спадщини відповідно до ст.1220 ЦК України є день смерті особи, зазначений в свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропущено через обєктивні обставини які склались незалежно від його волі, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску ним встановленого законом строку на прийняття спадщини та, враховуючи умови ч. 3 ст.1272 ЦК України, вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк в два місяці для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

31.10.2018 року Автозаводським районним судом м. Кременчука винесено рішення по справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Проте, судом не вирішено питання про відшкодування судових витрат. Сторони, у судове засідання не з'явилися, про дату розгляд справи повідомлялися належним чином. Суд, вирішуючи питання про винесення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно із ч. 3 ст. 246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 05 грудня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про винесення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, а саме: витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вище викладене, з відповідачів слід стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 2 752,00 грн. (за консультацію, складання позовної заяви та подання позову до суду, що підтверджується оригіналом акту про надання правової допомоги та оригіналом квитанції від 26.07.2018 року) та 800,00 грн. (надання допомоги згідно договору від 02.05.2018 року (консультація, представництво у судових засіваннях), що підтверджується квитанцією в матеріалах справи (а.с. 29) та оригіналом акту про надання правової допомоги). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

31.10.2018 року до Солом'янського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 22.11.2018 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття любові, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. На даний час вони спільного господарства не ведуть, сім'я носить формальний характер, подружні стосунки не підтримують. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву у якій позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб, справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву у якій не заперечував проти розірвання шлюбу, не просив надавати строк на примирення. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Беручи до уваги заяви сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 18.08.2011 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку. Також, встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що існування даного шлюбу суперечить інтересам позивача та моральним засадам суспільства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просила не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

31.10.2018 року до суду подано заяву, в якій заявниця вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилося майно у виді грошового вкладу в сумі 6099 грн. 88 к. на рахунку [NUMBER] у Гайсинському відділенні «Ощадбанку» на ім`я [PERSON] та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], адреса розташування якого у свідоцтві про право на спадщину за заповітом [NUMBER] від 19.03.1982 р. не зазначена, крім того у договорі купівлі-продажу зазначено [PERSON], просила встановити факт належності [PERSON], померлій [INFO] договору купівлі-продажу № 1765 від 04.06.1974 р., ощадної книжки з грошовим вкладом в сумі 6099 грн. 88 к. на рахунку [NUMBER] у Гайсинському відділенні «Ощадбанку» та факт розташування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] для подальшого оформлення спадкового майна. Заявниця в судове засідання не з`явилася, просила справу розглянути без неї, вимоги задовольнити повністю (а.с.28). Представники Гайсинської міської ради в судове засідання не з'явився, письмово заявлені вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с. 30). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заявлені вимоги задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON], яка померла [INFO] мала у власності відповідно договору купівлі-продажу № 1765 від 04.06.1974 р. та свідоцтво про право на спадщину за заповітом [NUMBER] від 19.03.1982 р. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], також грошовий вклад в сумі 6099 грн. 88 к. на рахунку [NUMBER] у Гайсинському відділенні «Ощадбанку», заявниця є спадкоємицею за законом вказаного майна. Зазначені правовідносини регламентуються: Дані правовідносини регулюються: - ч.1 п.6 ст.315 ЦПК України, згідно з якою, суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; - ч.2 ст. 315 ЦПК України. Відповідно до якої у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів. Оскільки, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] відповідно договору купівлі-продажу № 1765 від 04.06.1974 р. та свідоцтво про право на спадщину за заповітом [NUMBER] від 19.03.1982 р., також грошовий вклад в сумі 6099 грн. 88 к. на рахунку [NUMBER] у Гайсинському відділенні «Ощадбанку», належить [PERSON], яка померла [INFO], заявниця є спадкоємицею за законом вказаної нерухомості, то ці факти необхідно встановити рішенням суду для подальшого оформлення спадкового майна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

31.10.2018 року заявник [PERSON] звернувся до Козельщинського районного суду із вищезазначеною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, посилаючись на те, що в архівних довідках № 1-07/212 від 25.09.2018 року, № 1-07/212а від 25.09.2018 року, які були видані йому про заробітну плату та про підтвердження стажу роботи не зазначено повністю прізвище та по-батькові, в зв'язку з цим позивач не має можливості оформити пенсію. Іншим порядком встановити факт неможливо, а встановлення зазначеного факту йому необхідно для отримання пенсії в повному обсязі. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав та прохав її задовольнити, оскільки іншим шляхом підтвердити заробітну плату та трудовий стаж роботи неможливо. Представник Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області в судове засідання не з'явився, але направив заяву про розгляд заяви заявника без участі представника. Суд, вислухавши заявника, свідків та дослідивши письмові документи встановив наступне. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали покази та підтвердили, що в дійсності заявник в період часу з 1976 року по 1992 рік працював в колгоспі «Радянська Україна», з 1992 року по 1999 рік в КСП «Україна», а з 2000 року по 2002 року в ПСП «Україна» с. Пригарівка, Козельщинського району Полтавської області. Далі, судом встановлено, а також підтверджується відповідним документом щодо належності довідок, а саме трудовою книжкою, показами свідків та паспортом громадянина України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказує на наявність підстав для встановлення факту належності заявнику [PERSON] інформації, що міститься в архівній довідці № 1-07/212 від 25.09.2018 року щодо підтвердження трудового стажу роботи «[PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]» та в архівній довідці № 1-07/212а від 25.09.2018 року щодо оплати праці «Г-//- [PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]», «Г//- [PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]», які видані комунальною організацією (установа, заклад) об'єднаним трудовим архівом сільських і селищних рад Козельщинського району. Також, приймаючи до уваги, що іншим шляхом встановити юридичний факт неможливо, а встановлення факту заявнику необхідно для оформлення пенсії, а тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

31.10.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] в якій вказав, що він перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано виконавчим комітетом Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, актовий запис № 5. Позивач вказав, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені більше 20 років, через різні характери та погляди на життя. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, їх шлюб існує лише формально. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин примирення між сторонами не сталося. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву, в якій зазначив, що на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити, та розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявилася. Вона у встановленому законом порядку була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, відзив на позовну заяву не подала, у звязку з чим, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги те, що, сторони вже припинили сімейно-шлюбні відносини, подальше сумісне життя та збереження сімї між сторонами неможливе, суд дійшов висновку про те, що шлюб між подружжям має бути розірвано. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно зі ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що за обставин, які склалися, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, оскільки це буде суперечить інтересам позивачки. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved