Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

31 серпня 2020 року [PERSON] звернувся до Глухівського міськрайонного суду з позовом до виконавчого комітету Глухівської міської ради про стягнення моральної шкоди. Позов мотивований тим, що він звернувся до відповідача із запитом про надання публічної інформації, а саме просив надати інформацію про наявність на території м. Глухів вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідач не надав відповідь на запит на отримання інформації. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 року визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Глухівської міської ради щодо ненадання відповіді на запит [PERSON] про отримання публічної інформації від 04.04.2020. Зобов`язано виконавчий комітет Глухівської міської ради повторно розглянути та надати відповідь на запит. Протиправними діями відповідача йому завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких [PERSON] зазнав внаслідок протиправних дій. Порушення його прав з боку суб`єкта владних повноважень викликало негативні емоції, внаслідок чого погане самопочуття та пригнічений настрій. Розмір моральної шкоди підтверджується тим, що завдана шкода спричинила негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно - політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я, порушення нормальних життєвих зв`язків, окремо завдало страждань як учаснику бойових дій, який має першочергове право відведення земельних ділянок. Просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 23 615 грн. з розрахунку одного розміру мінімальної заробітної плати у січні 2020 року - 4 723 грн. за кожний місяць ненадання відповіді на запит про публічну інформацію. Ухвалою судді від 03 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від виконавчого комітету Глухівської міської ради надійшов відзив, в якому відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на недоведеність спричинення моральної шкоди (а.с.16-28). Безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , що видане 17.04.2019 року (а.с. 11). Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 року визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Глухівської міської ради Сумської області щодо ненадання відповіді на запит [PERSON] про отримання публічної інформації від 04.04.2020, зобов`язано виконавчий комітет Глухівської міської ради Сумської області повторно розглянути та надати відповідь на запит [PERSON] (а.с. 8-10). Зазначеним рішенням встановлено, що 04.04.2020 [PERSON] звернувся до Виконавчого комітету Глухівської міської ради Сумської області із запитом на отримання публічної інформації, а саме: просив надати інформацію про наявність на території м. Глухова вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідач не довів виконання свого обов`язку надання відповіді на запит на інформацію. Статтею 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи згаданих органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно. Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Таким чином, зазначені підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. При цьому, з урахуванням положень пункту 10 частини другої статті 16, статей 21, 1173 та 1174 ЦК України, шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання зазначених рішень незаконними та їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними. Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків. Необхідною підставою для притягнення органу місцевого самоврядування до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18). З огляду на викладене, суд виходить із необхідності встановлення наявності трьох умов, які є необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Протиправна бездіяльність відповідача встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, та поза розумним сумнівом негативно вплинула на моральний стан позивача, оскільки виявилися марними його законні очікування на ефективну реалізацію першочергового права учасника бойових дій на отримання земельної ділянки. Цього достатньо для констатації факту моральних страждань позивача, адже обов`язковість та/або необхідність встановлення у такому випадку певних фізичних чи матеріальних втрат позивача, виникнення у нього важких психічних чи психологічних станів суперечило б змісту приписів ч. 2 ст. 23 ЦК України. З огляду на це, доводи позивача про завдання йому моральної шкоди протиправною бездіяльністю Виконавчого комітету Глухівської міської ради є обґрунтованими. Разом з цим, з огляду на вид та обставини вчинення дій (бездіяльності), які були визнанні протиправними, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (тривалість та можливість відновлення), їх доведеність, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 500,00 грн. Враховуючи те, що позивач користується пільгами як учасник бойових дій та був звільнений від сплати судового збору при зверненні з позовом до суду, на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 17,80 грн.

Outcome: partial