overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

30.05.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] яким просить позбавити відповідача права користування житловим будинком [ADDRESS]. Вказує що є власником зазначеного будинку. Відповідач є його колишньою дружиною, та з 1997 року в будинку не проживає. Позивач [PERSON] надав суду заяву про підтримання позову, згоду на заочний порядок, та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена через житловий орган за місцем реєстрації відповідно до ст.76 ч.3-4 ЦПК України, оскільки відповідач за місцем реєстрації не проживає. Третя особа ГУ ДМС України в Дніпропетровській області повіждомдена про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з січня 1997 р. є власником житлового будинком [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності, своє право на нерухомість зареєстрував у встановленому порядку а.с.6-8 Згідно довідки з місця проживання а.с.9 у вказаному будинку зареєстрована відповідач яка є колишнім членом сім'ї власника, оскільки шлюб розірвано в 2003 році а.с.10. Відповідач в квартирі не проживає з 1997 р., що підтверджується актом а.с.11. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад один рік без поважних причин, та як член сім'ї власника житла, може бути позбавлений правом користування житлом. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - в разі позбавлення права користування житлом, особа знімається з реєстрації за місцем проживання на підставі рішення суду. Тому зняття з реєстрації особи на підставі зазначеного рішення суду є обов'язком органу ДМС згідно закону. На підставі ст.405 ч.2 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

30.05.2014 р. [PERSON] звернулася з позовом до суду, та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 28.01.2011 року в Тернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 14. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 28.01.2011 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені в березні 2014 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними не було згоди та взаєморозуміння, виникали постійні сварки, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28.01.2011 року - а.с.5. Шлюбні відносини припинені в березні 2014 року, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна між сторонами не існує. За таких обставин, суд вважає, що в порядку заочного провадження, у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позовна заява про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

30.05.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові він вказав, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 17.10.2009 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на подружнє життя, втрату почуттів любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини припинено з грудня 2012 року, кожен з них створив нову сім'ю. [PERSON] вказав, що примирення неможливе, сім'я розпалась остаточно. Спору про поділ майна не має, син після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. Позивач у судове засідання не з'явився, звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась із заявою, в якій вказала що позов [PERSON] визнає, просила розглянути справу у її відсутність, прізвище після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 17.10.2009 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №142. (а.с.6) Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. (а.с.7) Встановлено, що шлюбні відносини сторін припинено. Причини припинення шлюбу, на які вказав позивач, та проти яких не заперечувала відповідач, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. Спору про поділ майна сторони не мають. Згоди про місце проживання малолітнього сина досягнуто, він залишається проживати з матір'ю [PERSON] Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам кожного з них. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судові витрати по оплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

30.05.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку на утримання дитини, посилаючись на те, що від спільного проживання без реєстрації шлюбу з відповідачкою він має сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на його утриманні. Позивач також зазначив, що відповідачка допомогу в утриманні дитини йому не надає. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотав про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, подала заяву про визнання позову з клопотанням розглядати справу за її відсутності. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони від спільного проживання без реєстрації шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) Дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на його утриманні. (а.с. 8) У відповідності до ст. 180 СК України відповідачка, яка є матір'ю дитини, зобов'язана утримувати її до досягнення нею повноліття. При цьому судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали виконання обов'язку відповідачкою по утриманню дитини. За таких обставин та на підставі ст. ст. 180, 182, 183 СК України позов підлягає задоволенню з визначенням розміру аліментів - 1/4 частини усіх видів заробітку відповідачки. З відповідачки також належить стягнути судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

30.05.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, що залишилась після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], посилаючись на те, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до Третьої Миколаївської держнотконтори з заявою про прийняття спадщини, в зв'язку з юридичною необізнаністю. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Миколаївської міської ради, до суду не з'явився. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.08.2006 року квартира [ADDRESS], належить по 1\\2 частині: [PERSON], [PERSON] [INFO] померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину,але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно постанови Третьої миколаївської державної нотаріальної контори від 26.10.2011 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином суд констатує, що позивач [PERSON] спадкоємець за законом, але пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд приймає до уваги посилання позивача про юридичну необізнаність, її впевненість у фактичному прийнятті спадщини, внаслідок постійного проживання з матір'ю у спірній квартирі. З урахуванням висловлених обставин суд вважає, що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин. У зв'язку, з чим вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

30.05.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що з 28.01.2011р. зареєстровано шлюб з відповідачем та проживають однією сім'єю, від спільного проживання у них народився син [PERSON], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народженням дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду. Позивач надала суду заяву про підтримання позову, згоду на заочний порядок та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно належним чином за місцем реєстрації по [ADDRESS], але згідно поштового повідомлення судова повістка повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України - батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дитини, матеріальної допомоги не надає. При задоволенні позову та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

30.05.2014 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] помер її син - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на земельну частку (пай), розташовану на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за законом. Проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), так як оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) було втрачено, про що було подано оголошення у районну газету «Колос». В судове засідання позивачка не з'явилась, просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, про що до суду подала відповідну заяву. Черемошненська сільська рада Погребищенського району Вінницької області просила розгляд даної справи провести за відсутності їхнього представника, про що до суду повідомили телефонограмою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померлий [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с. 7 ) був власником земельної частки (паю), яка розташована на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується довідкою відділу держземагенства у Погребищенському районі (а.с. 11 ), після смерті спадкодавця позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 6 ), позивачка має намір успадкувати майно померлого сина. Проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO], був власником земельної частки (паю), яка розташована на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги має намір успадкувати майно, проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право приватної власності на земельну частку (пай), яка належала її померлому сину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

30.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтуванні заяви вказує, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП №116604 від 16.03.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010412101070, їй передано у власність земельну ділянку, розташовану на території Червоненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, площею 7,2465 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте його було видано на прізвище «[PERSON]», яке вона змінила після укладення шлюбу на «[PERSON]». 14.05.2014 року вона звернулася до Реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області для проведення державної реєстрації прав власності на земельну ділянку, що розташована на території Червоненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, площею 7,2465, проте їй було відмовлено, оскільки подані нею документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на заяві наполягає. Зацікавлена особа - Реєстраційна служба Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області про час, день і місце розгляду справи повідомлене належним чином, представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що в теперішній час [PERSON] має намір зареєструвати земельну ділянку, але виявилось, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ДП №116604 від 16.03.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010412101070, зазначене прізвище заявника «[PERSON]», тоді як в паспорті її прізвище вказане «[PERSON]». У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Належність правовстановлюючого документа заявнику у відповідності зі ст. 256 ч.1 п.6 ЦПК України підтверджується копією паспорта заявника, свідоцтвом про одруження - а.с. 3, 5, де прізвище, ім'я та по батькові заявника, збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові зазначеними в державному акті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

30.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку останнього на утримання дитини, посилаючись на те, що від спільного шлюбу з відповідачем вона має доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Позивачка також зазначила, що відповідач допомогу в утриманні дитини їй не надає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотала про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав заяву про визнання позову з клопотанням розглядати справу за його відсутності. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 27.08.2011 року сторони уклали шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 4, 7) Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України відповідач, який є батьком дитини, зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. При цьому судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали виконання обов'язку відповідачем по утриманню дитини. За таких обставин та на підставі ст. ст. 180, 182, 183 СК України позов підлягає задоволенню з визначенням розміру аліментів - 1/3 частина усіх видів заробітку (доходів) відповідача. З відповідача також належить стягнути судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

30.05.2014 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області задоволив позов [PERSON] до ПАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. При ухваленні рішення судом не було вирішено питання про судові витрати. Відповідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається із матеріалів справи судом було стягнуто з відповідача на користь держави 547,43 грн. судових витрат тоді як потрібно було стягнути 3654 грн. Різницю (3654-547,43) 3106,57 грн. необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

30.05.2014 року в суд поступила позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказує, що 12 лютого 1999 їх шлюб відповідачем був зареєстрований у виконавчому комітеті Розгірченської сільської ради Стрийського аройну Львівської області. Актовий запис № 1. Після одруження позивачка змінила дівоче прізвище [PERSON] на [PERSON]. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON],[INFO], яка проживає та залишиться проживати з позивачкою. Спільне життя між сторонами не склалось через розбіжність характерів та погляди на сімейне життя. Відповідач зловживає алкоголем, б»є позивачку. Між сторонами постійно виникають скандали, внаслідок чого сторони остаточно припинили спільне проживання у 2009 році. Враховуючи наведене позивачка просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 12 лютого 2009 року у виконавчому комітеті Розгірченської сільської ради Стрийського району Львівської області. Актовий запис № 1. Позивачка наведене в позові підтримала та просила розірвати зареєстрований шлюб, оскільки сторони остаточно припинили спільне проживання ц 2008 році. Відповідач [PERSON] повторно на виклики в судові засідання на 26.06.2014 року та 18.07.2014 року не з»явився, причини неявки не повідомив, хоча належним чином про час та місце слухання справи був повідомлений, заперечення на позв не подав. Поясненнями позивача та дослідженими доказами по справі доведено, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 27 травня 2014 року , сторони зареєстрували шлюб 12 лютого 1999 року у виконавчому комітеті Розгірченської сільської ради Стрийського аройну Львівської області. Актовий запис № 1. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає та залишиться проживати з позивачкою Збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки і має для неї істотне значення, оскільки сторони остаточно припинили спільне проживання у 2008 році, тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, зберегти сім»ю не бажає, а тому суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно.

Outcome: approved