Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

31 січня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про знесення гаража (навісу), побудованого з порушенням протипожежних норм і правил. Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві приватної власності належить садибний житловий будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Відповідач є власником житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться в [ADDRESS]. В минулому році [PERSON] побудував на межі із його земельною ділянкою гараж, який внесено до технічного паспорту як навіс. Ця споруда порушує його права тим, що після зливи вся вода стікає на його територію, а зробити водовідведення відповідач відмовляється. Також побудований гараж (навіс) обмежує рівень світла до його будинку та створює постійну тінь на подвір'ї. Посилаючись на викладені вище обставини, а також на те, що гараж (навіс), розташований на території домоволодіння [ADDRESS], побудований відповідачем з порушенням протипожежних норм і правил, зокрема п. 2.8, 2.9 ДБН 79-92, позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, його представники за довіреністю [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду показав, що навіс, який є предметом даного судового розгляду, не є капітальною спорудою, у зв'язку з чим дозвіл на його будівництво не потрібний. Представник третьої особи - управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області [PERSON] при вирішенні позову поклався на розсуд суду, зазначивши, що спірна споруда збудована відповідачем з порушенням ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», оскільки відстань від неї до житлового будинку позивача становить менше 10 м. Представник третьої особи - відділу містобудування та архітектури Білопільської районної державної адміністрації Сумської області [PERSON] позов не підтримала, суду пояснила, що побудований відповідачем навіс не має ознак капітальної споруди, не відноситься до самовільно збудованих і зведений із дотриманням вимог чинного містобудівного законодавства. Представник третьої особи - Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не з'явився. Селищний голова надіслав до суду листа, в якому просив розглянути справу без участі їх представника. Представники третіх осіб - Інспекціі державного архітектурно-будівельного контролю в Сумській області та Білопільської районної санітарно-епідеміологічної станції у судове засідання не з'явились, причин неявки не повідомили, хоча належним чином були сповіщені про час, день і місце розгляду справи. Заслухавши представників позивача - [PERSON] і [PERSON], відповідача [PERSON], представників третіх осіб [PERSON] та [PERSON] повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості, достатності і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 103 Земельного Кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Стаття 152 ЗК України дозволяє власнику земельної ділянки або землекористувачу вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0493 га, яка знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області 13 травня 2013 року, зареєстрованим в реєстрі за №493, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30 травня 2013 року (а. с. 4-6). На підставі договору купівлі-продажу від 12 травня 1999 року, посвідченого завідуючою Улянівською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №361 та в Книзі реєстрації земельних ділянок за №93, а також державного акту на право приватної власності на землю, виданого Улянівською селищною радою 22 березня 2000 року, зареєстрованого к Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №19, відповідачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,336 га, яка знаходиться в [ADDRESS] (а. с. 33, 114). На земельній (забудованій) ділянці, яка знаходиться по [ADDRESS], збудований навіс, площею 2 кв. м., позначений на схематичному плані від 19 липня 2013 року, складеному Філіалом «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» КП «Сумське МБТІ», літерою «б», який є предметом даного судового розгляду (а. с. 45). З повідомлення управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 02 червня 2006 року вбачається, що спірний навіс розташований впритул до стіни літньої кухні. Його ширина становить 3 730 мм з боку кухні і 3 100 мм з боку вулиці, довжина - 4 750 мм. Конструкція навісу виконана із вкопаних у землю дерев'яних брусків 45х 70 мм, до них у верхній частині прибиті дошки, по яких прокладені дерев'яні стропила. Поверх стропил укладена дощата обрешітка, гідробар'єр та хвилястий шифер. Покрівля виконана односкатно у бік земельної ділянки [PERSON] Зі сторони двору стіна відсутня, поруч із закопаними брусами укладено два ряди ракушняка на цементно-піщаному розчині. Зі сторони земельної ділянки [PERSON] встановлений паркан із хвилястого шиферу, який прикріплений до дошок та дерев'яних брусів навісу. Шифер паркану встановлений на одному ряду ракушняка та одному ряду цегли на цементно-піщаному розчині. Фундамент під блоками ракушняка відсутній. Навіс, до якого влаштований паркан, виступає за стіну літньої кухні [PERSON] на 685 мм. Відстань від навісу до стін житлового будинку [PERSON] становить 1 147 мм. Відстань між збудованою [PERSON] спорудою та житловим будинком [PERSON] регламентується вимогами таблиці 1 додатку 3.1 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» і повинна становити не менше 10 м (а. с. 109-110). Будучи допитаним у судовому засіданні представник управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області [PERSON], суду зазначив, що збудований [PERSON] навіс є спорудою, оскільки в ньому відсутні ознаки гаражу, визначені ДБН В.2.3-15:2007 «Споруди транспорту. Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів». Вказана споруда відноситься до V ступеню вогнестійкості, а тому відстань від неї до житлового будинку позивача, який відноситься до ІІІ ступеню вогнестійкості, повинна відповідати ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень». Допитана в якості спеціаліста інспектор Філіалу Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця Комунального підприємства Сумське МБТІ [PERSON], а також представник третьої особи - відділу архітектури і містобудування Білопільської районної державної адміністрації [PERSON] суду підтвердили, що збудований відповідачем [PERSON] у 2013 році навіс є новим об'єктом. Відстань від вказаної споруди до житлового будинку позивача [PERSON] становить 1 м 10 см. У відповідності до п. 12.2 ДБН Б.2.4-1-94 «Планування і забудова сільських поселень» протипожежні відстані між житловими та громадськими, а також між житловими, громадськими та виробничими будинками приймаються у відповідності з вимогами ДБН 360-92*. Згідно примітки 7 додатку 1 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень» при проектуванні і будівництві нових індивідуальних садибних будинків і господарських споруд, а також при повній їх перебудові, в межах однієї садиби (зміна місця розташування, площі забудови, об'єму і поверховості будинку) в умовах забудови, яка склалася, відстань між житловими будинками і господарськими спорудами на двох сусідніх ділянках необхідно приймати по таблиці 1. Таблицею 1 додатку 3.1 вищевказаних ДБН визначено, що відстань між житловими будівлями і господарськими спорудами V і ІІІ ступеню вогнестійкості повинна становити не менше 10 м. Таким чином, судом встановлено, що відповідач істотно порушив встановлені ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень» відстані між збудованою ним спорудою і житловим будинком позивача. Крім того судом встановлено, що збудований відповідачем [PERSON] навіс, який є предметом даного судового розгляду, заступає на земельну ділянку позивача [PERSON] на 20 см, про що свідчить складений ПрАТ «Сумський Промпроект» план земельних ділянок (а. с. 117). Заперечення відповідача стосовно того, що вказаний план складений із порушенням, у зв'язку з чим не відповідає дійсності, суд не приймає до уваги, оскільки всупереч ст. 60 ЦПК України вони нічим не підтверджені. Суд не приймає до уваги і оцінює критично повідомлення т. в. о. начальника відділу містобудування та архітектури Білопільської районної державної адміністрації [PERSON] від 23 квітня 2014 року стосовно того, що спірний навіс не виходить за межі земельної ділянки відповідача, оскільки будучи допитаною у судовому засіданні остання зазначила, що для з'ясування питання щодо дотримання [PERSON] межі із земельною ділянкою [PERSON] необхідний висновок землевпорядної організації (а. с. 49). Також, суд своєю ухвалою від 11 квітня 2014 року зобов'язував третіх осіб - відділ містобудування та архітектури Білопільської районної державної адміністрації та Уляновську селищну раду надати висновок про те, що зведена відповідачем [PERSON] споруда за адресою [ADDRESS] відповідає архітектурним, санітарним та протипожежним нормам, знаходиться в межах земельної ділянки відповідача, не виходить за червону лінію з боку вулиці, не знаходиться на сусідніх земельних ділянках, не є самочинним будівництвом і не порушує прав спільної громади чи окремих сусідів (а. с. 36-37). На виконання зазначеної вище ухвали суду було надано акт обстеження від 23 квітня 2014 року, складений комісією в складі т. в. о. начальника відділу містобудування та архітектури Білопільської РДА [PERSON], начальника відділу житлово-комунального господарства, будівництва та інфраструктури Білопільської районної державної адміністрації Яркової О. М., Улянівського селищного голови Єрмоленка П. І., згідно якого навіс, розташований за адресою: [ADDRESS], не відноситься до самовільно збудованих і порушень чинного законодавства не виявлено (а. с. 75). Разом із цим, суд не може прийняти даний акт як належний і допустимий доказ у справі, оскільки комісією не перевірялось дотримання відповідачем норм ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень» при будівництві спірної споруди. Крім того, як вбачається з повідомлення т. в. о. начальника відділу містобудування та архітектури Білопільської районної державної адміністрації [PERSON] від 23 квітня 2014 року, наданого за результатами перевірки, проведеної згідно вищевказаної ухвали суду від 11 квітня 2014 року, комісія проводила перевірку дотримання відповідачем при будівництві споруди, яка є предметом даного судового розгляду вимог містобудівного законодавства, а не протипожежних норм і правил. Таким чином, судом встановлено, що хоча збудований відповідачем навіс не відноситься до самовільно збудованих і не потребує спеціального дозволу, оскільки має ознаки тимчасової споруди, але він порушує права [PERSON] і створює йому перешкоди у користуванні і розпорядженні своїм майном, а саме земельною ділянкою, оскільки зведений із порушенням протипожежних норм і правил і крім того частково знаходиться на земельній ділянці позивача. Також, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] попереджався Улянівською селищною радою про заборону будівництва спірного навісу без погодження із відділом містобудування та архітектури Білопільської РДА, але належних висновків не зробив (а. с. 46-47). Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] і зобов'язання відповідача [PERSON] знести навіс як такий, що зведений із порушенням ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень», а також частково знаходиться на земельній ділянці позивача, чим істотно порушує права останнього і створює перешкоди у користуванні і розпорядженні своєю земельною ділянкою. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якою визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає судовий збір у сумі 243 грн. згідно квитанції від 29 січня 2014 року (а. с. 1). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив стягнути із відповідача на користь позивача 1 500 грн. згідно квитанції №99 від 29 травня 2014 року. Суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне. Стаття 79 ЦПК України містить у собі вичерпний перелік судових витрат, у тому числі витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням експертизи. Згідно зазначеної вище квитанції позивач сплатив кошти за проведення зйомки земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (а. с. 119). Як вбачається із плану земельних ділянок зйомка проводилась з метою винесення в натуру земельної ділянки позивача (а. с. 117). Таким чином, суд вважає, що витрати, пов'язані із проведенням зйомки земельної ділянки, не є судовими витратами, у зв'язку з чим покладаються на позивача і стягненню із відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved