Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

30 червня 2017 року Балаклійська районна державна адміністрація Харківської області (далі - Балаклійська РДА) звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить суд: позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідачів аліменти на її утримання в розмірі по 700 гривень з кожного щомісячно до досягнення дитиною повноліття, на її рахунок в Державному ощадному банку України. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що мати дитини - [PERSON] покинула її у дитячому відділенні Чутівської центральної районної лікарні Полтавської області, про що було складено акт про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я. Батько дитини - [PERSON] відмовився забирати дитину з лікарні, займатися її утриманням та вихованням, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Розпорядженням голови Балаклійської РДА від 13.03.2017 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а розпорядженням від 21.03.2017 року її влаштовано під опіку. [PERSON] та [PERSON] із заявою про передання їм дитини для подальшого виховання та утримання до служби у справах дітей Балаклійської РДА не звертались, життям і здоров'ям дитини жодного разу не цікавились. За місцем проживання відповідачі характеризуються негативно. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 18.10.2011 року їх вже позбавлено батьківських прав по відношенню до трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 30.06.2011 року [PERSON] було засуджено до 7 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Балаклійської РДА було розглянуто питання про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] Батьки дитини на засідання комісії не з'явились, причину неявки не повідомили. Комісія дійшла висновку про те, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов'язків: не займаються вихованням та утриманням дитини, не створюють сприятливих умов для її проживання та розвитку, не забезпечують доньку належним доглядом і харчуванням, не готують до самостійного життя, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій підтримала позовні вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце його проведення повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяв від них не надходило. За таких обставин суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком, а відповідач [PERSON] - матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 05 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Одеського міського управління юстиції (а.с. 4). Згідно акту, складеного в Чутівській центральній районній лікарні Полтавської області, 28.02.2017 року в дитячому відділенні зазначеного закладу охорони здоров'я виявлено покинуту дитину - [PERSON], [INFO], яка 20.02.2017 року поступила до цього закладу охорони здоров'я. Мати дитини - [PERSON] залишила дитину в дитячому відділенні, за заявленим тимчасовим місцем проживання відсутня, дитину не відвідувала, станом здоров'я не цікавилася (а.с. 5). Батько дитини - [PERSON] 27.02.2017 року звернувся до служби у справах дітей Чутівської районної державної адміністрації із заявою про те, що він відмовляється від виховання і утримання його доньки - [PERSON], [INFO], і дає згоду на позбавлення його батьківських прав відносно неї (а.с. 6). Розпорядженням голови Балаклійської РДА від 13 березня 2017 року № 165 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 7), а розпорядженням від 21 березня 2017 року № 50 - встановлено над нею опіку (а.с. 8). Згідно довідки-характеристики, виданої 20.06.2017 року Андріївською селищною радою Балаклійського району Харківської області, [PERSON] зареєстрована у сел. Андріївка, за час проживання у селищі характеризувалася негативно (а.с. 11). [PERSON] зареєстрований у с. Глазунівка Балаклійського району Харківської області, але тривалий час не проживає за місцем реєстрації. За час проживання у с. Глазунівка характеризувався негативно, що вбачається з характеристики, виданої 21.06.2017 року П'ятигірською селищною радою Балаклійського району Харківської області (а.с. 12). Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 18.10.2011 року [PERSON] та [PERSON] було позбавлено батьківських прав по відношенню до трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 10). Позивачем був наданий висновок Балаклійської РДА про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав від 26.06.2017 року, оскільки [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов'язків: не займаються вихованням та утриманням дитини, не створюють сприятливих умов для її проживання та розвитку, не забезпечують доньку належним доглядом і харчуванням, не готують до самостійного життя, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу (а.с. 13, 14). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення дітей до батьків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла 18 років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення від виконання обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм маралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Надані по справі докази вказують на свідоме небажання відповідачів належним чином виконувати батьківські обов'язки, піклуватись про дитину та займатись її вихованням. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що вимога позивача про позбавлення відповідачів батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки відповідає інтересам дитини. Відповідно до частин 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на обставини, наведені у ст. 182 СК України, які мають істотне значення для вирішення справи, беручи до уваги інтереси дитини, її потреби, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на особистий рахунок [PERSON] у Державному ощадному банку України аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 700 гривень з кожного щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, У зв'язку із задоволенням позову, суд відповідно до ст. 88 ЦПК України покладає на відповідачів у рівних частках судовий збір у розмірі по 640 гривень з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved