Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

30.08.2018 р. командир військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення с відповідача на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 30187,57 грн. Позивач вказує,\~що наказом\~командира військової\~частини [NUMBER] \~від 31\~червня 2014\~року №\~157\~солдата [PERSON] \~відповідно до\~мобілізаційного плану\~зараховано до\~списків особового\~складу військової\~частини та\~призначено на\~посаду механіка\~-\~водія розвідувального\~відділення спостереження\~розвідувального взводу\~спостереження розвідувальної роти. Під час проходження військової служби відповідачу у користування було видане наступне військове майно: бронежилет «Корсар»; шолом сталевий 28 березня 2015 року солдат [PERSON] не з`явився своєчасно зі звільнення до військової частини [NUMBER] без поважних причин та незаконно перебував за межами вказаної в/ч до 11 жовтня 2017 року. Видане відповідачу військове майно позивачеві не було повернуто. Згідно із довідкою - розрахунком № 3 від 12.01.2018 року про розмір шкоди, завданої державі внаслідок втрати майна солдатом [PERSON] , складає 30204,34 грн. При здійсненні розрахунку із відповідачем при його звільненні у запас на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] від 23.01.2018 р. було утримано 16,77 грн. Залишок боргу складає 30187,57 грн. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 30187,57грн. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ від 19.12.2018 р. відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачеві наданий 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву. 26.12.2018 р. відповідачу направлено копію ухвали від 19.12.2018 р. та копію позовної заяви з додатками, які ним отримано 29.12.2018 р. Відзив на позов відповідачем не надавався. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача; позовні вимоги підтримує у повному обсягу; не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачу на останню відому суду адресу і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду провести заочний розгляд справи та розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Наказом командира військової частини [NUMBER] від 31 червня 2014 року № 157 солдата [PERSON] відповідно до мобілізаційного плану зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду механіка - водія розвідувального відділення спостереження розвідувального взводу спостереження розвідувальної роти (а.с.6). Під час проходження військової служби відповідачу у користування було видане наступне військове майно: -по роздавально-здавальній відомості № 92 від 06.08.2014р.- бронежилет «Корсар» (а.с.9); -по роздавально-здавальній відомості №65 від 25.05.2014р.- шолом сталевий (а.с.8) . 28 березня 2018 року солдат [PERSON] не з`явився своєчасно зі звільнення до військової частини [NUMBER] без поважних причин та незаконно перебував за межами вказаної в/ч до 11 жовтня 2017 року. Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.02.2018 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та звільнено від відбування покарання з випробуванням і іспитовим строком 1 рік (а.с.4-5). Службовим розслідуванням по факту втрати інвентарного майна солдатом [PERSON] не знайшли підтвердження факти такої втрати внаслідок необережності та/або внаслідок стихійного лиха, воєнних дій, проведення антитерористичної операції або внаслідок диверсій, пожежі, катастрофи, аварії (а.с.11-12). На підставі наказу командира військової частини [NUMBER] від 23.01.2018 р. [PERSON] було звільнено у запас. Речове військове майно у вигляді бронежилету та каски металевій касці при звільненні не здав. Залишок боргу складає 30187,57 грн. На підставі аналізу обставин справи і наданих позивачем доказів суд приходить до висновку, що у даному випадку між сторонами склались правовідносини з повної матеріальної відповідальності на збереження ввіреного майна на підставі закону. Ці правовідносини регулюються статтею 1166 Цивільного кодексу, згідно до якої \~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.\~ Пунктом 1 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 р. № 243/95-ВР встановлюється, що за шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, зазначені особи несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним законодавством України. Втрата відповідачем ввіреного йому майна здійснено не при виконанні службових обов`язків, що підтверджується наказом «Про підсумки службового розслідування по факту втрати інвентаризаційного майна солдатом [PERSON] »; Пунктом 5 Положення передбачається, що час, протягом якого винного військовослужбовця і призваного на збори військовозобов`язаного може бути притягнено до матеріальної відповідальності, не може перевищувати строків позовної давності, встановлених чинним законодавством. У даному випадку цей строк слід відраховувати від дати явки відповідача до військомату 11.10.2017 р. Згідно пункту 14 цього Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2 - 10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України. У відповідності до пункту «д» Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 02.11.1995 р. № 880, у десятикратному розмірі: відшкодується нестача або розкрадання засобів бронезахисту (бронежилети усіх типів, шоломи захисні усіх типів, протиударні щити усіх типів). Таким чином, стягненню з відповідача підлягає матеріальна шкода у розмірі 30187,57грн Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Приймаючи до уваги те, що позивачем заявлено вимогу про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення та позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову частині, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1762 гривень 00 копійок.

Outcome: approved