Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

30 січня 2019 р. позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою судді від 14 лютого 2019 р. відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, встановлено строк для подачі заяв по суті позову. Ухвалою суду від 13 травня 2019 р. позовні вимоги [PERSON] роз’єднані, вимоги про стягнення аліментів виділені в самостійне провадження. Позовні вимоги про стягнення аліментів мотивовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, у зв’язку з чим позивач просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від його заробітку до досягнення дитиною повноліття. В підготовчому засіданні відповідач позовні вимоги про стягнення аліментів визнав повністю, не заперечує проти розгляду справи в підготовчому засіданні. Позивач в підготовчому засіданні підтримала позовні вимоги про стягнення аліментів та їх обґрунтування, не заперечує проти розгляду справи в підготовчому засіданні. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Наданими позивачем документами встановлено, що 8 вересня 2011 р. сторони уклали шлюб у Комунарському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки судом встановлено, що відповідач матеріальну допомогу не надає, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. При вирішення питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме, що відповідач є працездатним, але не працює, непрацездатних членів сім’ї не має. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ј частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову, 30 січня 2019 р., до досягнення дитиною повноліття, по [INFO] р. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved