Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

30 березня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02 червня 2007 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, так як протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршувалось. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, предявляє до неї необґрунтовані претензії, ображає її, принижує її честь та гідність. Між ними поступово виникають сварки, під час яких відповідач завдає тілесних ушкоджень, свідками яких нерідко стають діти. На сьогоднішній день у їх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Спору про поділ їх спільного майна та місце проживання дітей не має. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому змушена звернутись до суду і просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON], у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України, підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02 червня 2007 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського РУЮ Дніпропетровської області. Актовий запис № 30, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1 -КИ № 071026 від 02.06.2007 року (а.с. 4). Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 151028 від 20.11.2007 року виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського РУЮ Дніпропетровської області (а.с. 5); [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-КИ № 228992 від 12.08.2009 року виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського РУЮ Дніпропетровської області (а.с. 6); та [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-КИ № 357940 від 15 листопада 2011 року, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського РУЮ у Дніпропетровській області (а.с. 7). Відповідно до довідки виданий виконавчим комітетом Софіївської селищної ради Софіївського району № 1079 від 29.03.2017 року, вбачається, що позивач та відповідач разом із своїми дітьми проживають за адресою: [INFO], без реєстрації (а.с. 12). Судом враховується, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, \~збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені. Крім того, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання\~\~шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не заявлено суду про намір зміни прізвище, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвище позивачу «Близнюк». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~ Судові витрати по справі складають судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок, що підтверджено квитанцією № N14SOQ51904 від 30.03.2017 року, яку просить позивач стягнути з відповідача.

Outcome: approved