Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

30 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 28.07.2001 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі державної реєстрації за №86. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в них не склалось, різні характери та погляди на сімейне життя призвели до розпаду родини, між ними повністю відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. На даний час разом не проживають і шлюб носить суто формальний характер На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб, оскільки вважає, що примирення між нею та відповідачем неможливе. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище «Носа» В судове засідання позивачка не зявилась, однак надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. Просила розглянути справу за її відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розглядати справу за його відсутності. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 28.07.2001 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено в книзі державної реєстрації актів цивільного стану актовий запис за №86 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: доньку [PERSON] (10.01.2002 р.н.), що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФМ №104750, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області від 10.06.2008 року, й зроблений в книзі реєстрацій актів запис №13 (а.с.5) З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, спору, щодо місця проживання дітей немає, дитина залишається проживати з матір'ю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Позивачка також просила залишити їй шлюбне прізвище «Носа. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відтак, суд вважає за можливе залишити позивачці її шлюбне прізвище «Носа», яке вона змінила при державній реєстрації шлюбу. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме 551 грн. 20 коп. судового збору слід покласти на позивачку, оскільки на її користь ухвалено рішення і яка сплатила їх при поданні позову.

Outcome: approved