overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

30.01.2020 року позивач [PERSON] звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва із позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON] , зареєстрований 05.12.2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 731. В обґрунтування позову позивач вказала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим з травня 2019 року сторони припинили подружні відносини. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із матір`ю, позивачем по справі [PERSON] . Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує, просив слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 05.12.2008 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 731. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини у сторін по справі не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. \~ \~ \~ \~Дитина залишається проживати разом із матір`ю, позивачем по справі [PERSON] . \~ \~ \~ \~Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2019 року. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити позов про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

30.01.2020 року позивач [PERSON] звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 28.02.2001 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 35. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, останнім часом шлюбні відносини між ними фактично припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Вищевикладені обставини, вважає [PERSON] , свідчать про те, що життя з відповідачем носить формальний характер, тому збереження шлюбу є неможливим, в зв`язку із чим, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без її участі, прізвище залишити - [PERSON] , судові витрати з відповідача не стягувати. До початку судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, заявлені вимоги визнає на розірвання шлюбу згоден. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується Свідоцтвом про одруження, виданого 28 лютого 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Серії [NUMBER] , про що зроблено відповідний запис за № 35 (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

30.01.2020 року позивач звернувся в суд з позовом і просив розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 04 листопада 2017 року /актовий запис № 2910/ Солом`янським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася через сварки та непорозуміння, миритися не бажає. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, направивши до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність. У зв`язку з неявкою сторін у суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що 04 листопада 2017 року /актовий запис № 2910/ Солом`янським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони дітей не мають, але відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу. Сім`я розпалася через сварки та непорозуміння. Шлюб існує формально, миритися не бажають. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, що передбачено ч.1 ст.21 СК України. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що прізвище відповідача не змінювалося. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн суд залишає за позивачем згідно його клопотанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

30.01.2020 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, на обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 14 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, та місця проживання дитини немає. Вона з відповідачем шлюбні стосунки не підтримує, тому просить суд розірвати шлюб. До судового засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленим належним чином про час та місце судового розгляду, двічі до суду не з`явилась, заяв про відкладення розгляду справи не надала, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає можливим відповідно до правил ч. 2 ст. 247, ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~вирішити справу на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 14 листопада 2014 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1 (а.с. 4). Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сторони не підтримують шлюбні стосунки, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Позивач не ставить питання про відшкодування судових витрат, у зв`язку із чим суд покладає їх позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

30.01.2020 року позивачка подала до суду позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення 18-ти річного віку [PERSON] . Позов обґрунтувала тим, що з 2012 по 2014 роки вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , від якого має сина [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо з 2014 року, син знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу добровільно. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому законом порядку. Подала до суду заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Також заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. З досліджених у справі доказів встановлені такі обставини та визначені такі правовідносини сторін, що з них випливають: З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про народження (а.с.5) встановлено, що сторони є батьками дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Суд приходить до висновку, що до визначених судом правовідносин сторін підлягають застосуванню\~ такі правові норми: Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати\~ дитину\~ до\~ досягнення\~ нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З досліджених судом обставин справи судом встановлено законні підстави для задоволення позову. Тому суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідач записаний батьком дитини, а тому зобов`язаний надавати допомогу на її утримання до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів повинен визначатись у пропорційних частках до заробітку відповідача. Тому суд приймає визнання позову відповідачем і приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

30.03.16 заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки та свідоцтва про укладення шлюбу, обґрунтовуючи це тим, що 24.03.2016 року заявник звернулась до УПФУ у Заводському районі м. Запоріжжя з метою призначення їй пенсії за віком, однако [PERSON] було відмовлено в нарахуванні їй пенсії по причині розбіжностей у трудовій книжці та свідоцтві про укладення шлюбу в написанні руською мовою її імені: «Наталья» та «Наталия», у звязку із тим, що дані помилки неможливо виправити, просить встановити факт належності їй цих правовстановлюючих документів. Від заявника надійшла заява про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримує у повному обсязі. Представник Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя [PERSON] до суду не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. \~ Згідно\~ст. 256 ЦПК України\~у судовому порядку встановлюються факти, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особи. Відповідно до копій свідоцтва про народження серії IV-ЯР №133101 та трудової книжки серії БТ-I №1822281 імя заявника на російській мові «Наталья». Згідно копії паспорту серії СА 592399 імя заявника зазначено українською мовою - «Наталія», а російською «Наталия». Таким чином, суд дійшов до висновку, що трудова книжка серії БТ-I №1822281 дійсно належить заявнику, а розбіжності в імені заявника в зазначеному документі виникли внаслідок перекладу з російської на українську мову, у звязку із чим, вимоги щодо встановлення факту належності заявнику трудової книжки підлягають задоволенню. Щодо вимог про встановлення факту належності заявнику свідоцтва про укладення шлюбу, суд вважає, що в цій частині необхідно відмовити виходячи з наступного. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Таким чином, встановлення факту належності заявнику свідоцтва про укладення шлюбу не входить до компетенції суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

30.03.2000 року директором військового радгоспу «Полісся» с. Нові Обіходи винесено наказ № 48 про продаж двокімнатного житлового будинку її [PERSON] за 2000,00 гривень. 22 травня 2000 року [PERSON] сплачено в касу військового радгоспу «Полісся» кошти в сумі 2000,00 гривень. Відповідач КСП «Полісся» є правонаступником Державного підприємства «Полісся», яке в свою чергу було правонаступником військового радгоспу «Полісся» Міністерства оборони України. Договір купівлі - продажу ними виконаний повністю. [PERSON] сплатила кошти до каси підприємства, в сумі 2000,00 грн., відповідач КСП «Полісся» в свою чергу передав її майно, житловий будинок з господарчими будівлями, що розташований по [ADDRESS], але з невідомих для неї причин, зволікає з нотаріальним посвідченням даного договору. Відповідно до ст. 657 ЦК України, Договір купівлі - продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.4 ст. 344 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 5 ст. 334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до вимог ст. 220 п. 2 ЦК України правочин по відношенню якого сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але є перешкоди для його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В зв?язку з цим [PERSON], просить суд визнати правочин дійсним, та визнати за нею право власності на майно. Позивач [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву підтримує просить її задовольнити. Представник відповідача КСП «Полісся», в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовну заяву визнає, не заперечує проти її задоволення. Суд заслухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, а також підтверджуються копією виписки з наказу, копією акту приймання -передачі нерухомого майна, копією свідоцтва про право власності, копією технічного паспорта, копією Статуту. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

30.03.20016 року до Краматорського міського суду надійшла позовна заява за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Краматорської міської ради про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

30.03.2010 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, на підставі якого банком [PERSON] надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Умови вказаного договору банком виконані в повному обсязі. Відповідач [PERSON] умови договору не виконує. Станом на 23.02.2021р. заборгованість по кредитному договору від 30.03.2010 р. становить 15929 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять грн.) 70 коп. з яких: - 480 грн. 77 коп. заборгованість за кредитом; - 15298 грн. 93 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 150 грн. 00коп. нарахована пеня. Позивач просить дану суму стягнути саме із [PERSON] . Згідно правил ч.6 ст.19\~ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274\~ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Суд констатує, що відповідачу [PERSON] , було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача в поданій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279\~ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов слід задоволити. Договором, який судом досліджено, розрахунком боргу суду доведено позивачем, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконує і допустив заборгованість на суму позову. За ст.ст.1048, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику із сплатою процентів на умовах, передбачених договором. Згідно 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у виді судового збору в сумі 2102 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

30.03.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений договір без №, за яким останній отримав кредит у розмірі 5100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Але умови договору прийняті відповідачем не виконуються і станом на 31.10.2014 року він заборгував перед позивачем 12515,19 грн., з яких: 5026,84 грн.- заборгованість за кредитом; 4916,20 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 1500,00 грн-заборгованість з комісії за користуванням кредитом , а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: 500,00- штраф(фіксована частина) та 572,15 грн.- штраф(процентна складова). У зв*язку з цим,позивач,крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати,понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 243,60 грн.(судовий збір). Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій, підтримуючи позовні вимоги,просить про розгляд спави за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явився,хоча повідомлявся про нього належним чином і не надав пояснень своєї поведінки. Дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме те,що у відповідності до умов вищезазначеного договору,який був укладений з відповідачем, останній на добровільних засадах зобов*язовувався погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати в повному обсязі по невиконанним зобов*язанням,чого не виконав і не представив суду доказів і заперечення, що порушення прийнятих ним зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому,вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором,як обгрунтовані на умовах вищезазначеного договору ,а також на ст.ст.526,610,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають задоволенню у повному обсязі, як і його вимоги в частині стягнення з відповідача понесених ним витрат по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн., що підтверджується документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved