Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

29 грудня 2020 року представник АТ КБ «ПриватБанк» Гребенюк О.С. звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з вищезазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] [INFO] на користь позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 16 вересня 2014 року у розмірі 10029,75 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позову, представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 16 вересня 2014 року, відповідач отримав у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому збільшився до 2500,00 грн. У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань відповідачем за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 26 жовтня 2020 року становить 10029,75 грн., яка складається з наступного: 6669,48 грн. - заборгованісь за тілом кредита, в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 6669,48 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 489,49 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2870,78 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 - нараховано комісії. На підставі чого представник АТ КБ «ПриватБанк» Гребенюк О.С. просив суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 16 вересня 2014 року в розмірі 10029,75 грн.. Ухвалою суду від 31 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Прохальна частина позовної заяви містить клопотання, відповідно до якого в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ «ПриватБанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, де зазначив, що позов визнає та просить розгляд справи проводити за його відсутності. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 16 вересня 2014 року відповідач [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступник АТ КБ «Приватбанк») підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримав кредитну картку та отримав в кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому збільшився до 2500,00 грн.. Позивачем зазначається, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем станом на 26 жовтня 2020 року становить 10029,75 грн., яка складається з наступного: 6669,48 грн. - заборгованісь за тілом кредита, в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 6669,48 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 489,49 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2870,78 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 - нараховано комісії. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Ч. 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пунктом 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою» передбачено, що за користування кредитом позивач нараховує відсотки в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Пунктом 1.1.7.11 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. Як визначено у ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, позивач взяті на себе за договором б/н від 16 вересня 2014 року зобов`язання виконав належним чином - видав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому збільшився до 2500,00 грн. Проте, відповідач в порушення умов договору вчасно заборгованість за кредитом та проценти за користування кредитом у визначений договором строк не сплачував. Станом на 26 жовтня 2020 року відповідач має заборгованість перед банком, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, на підтвердження сплати заборгованості [PERSON] не наддав, позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором б/н від 16 вересня 2014 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2102,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved