overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

30.11.2010р. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно до повноліття дитини, вказуючи, що вона та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.09.1995р. 12.10.1994р. у них народився син [PERSON], який проживає з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча повинен надавати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи, що позивачка проти заочного розгляду справи не заперечує, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії І-ФП № 067864 між сторонами 15.09.1995 р. у відділі РАЦС по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 403 (а.с. 2). 12 жовтня 1994 р. у сторін народився син [PERSON], батьком якого записаний [PERSON] відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 3). Дитина проживає разом з позивачкою та находяться на її утриманні (а.с. 6). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, враховуючи вище викладене, те, що позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення, що відповідач, має на утриманні одну неповнолітню дитину, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 51 рн. в доход держави, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

30.11.2010 року позивачка звернулась з позовом про визнання за нею права власності на присадибну земельну ділянку площею 0,24 га розташованої по вул. Радянській, 18 в с. Романова Балка Первомайського району Миколаївської області, так як згідно Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Романовобалківською сільською радою 15.08.1995 року земельна ділянка належить її чоловіку [PERSON], який помер 21.02.2001 року. Після смерті чоловіка спадщину на житловий будинок вона оформила на себе, але не оформила право власності на земельну ділянку, в зв»язку з тим, що відсутня нормативна грошова оцінка земельної ділянки, в звязку з чим вона просить визнати за нею право власності на вказану присадибну земельну ділянку, вартістю 2150 грн., згідно експертної оцінки, в порядку спадкування за законом. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Романовобалківська сільська рада в попереднє судове засідання надала заяву в якій просила справу слухати у відсутність представника, а позов визнає і проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, знаходить що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і знаходить достатньо законних підстав для задоволення позову відповідно до вимог ст. ст. 130, 174 ЦПК України, ст.ст. 377, 1268 ЦК України та ст. 120 ЗК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

30.11.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір без №, за яким остання отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але умови договору прийняті відповідачем не виконуються і станом на 31.10.2014 року вона заборгувала перед позивачем 11744,78 грн., з яких: 4573,14 грн.- заборгованість за кредитом; 4636,17 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 1500,00 грн-заборгованість з комісії за користуванням кредитом,а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: 500,00- штраф(фіксована частина) та 535,47 грн.- штраф(процентна складова). У зв*язку з цим,позивач,крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати,понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 243,60 грн.(судовий збір). Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій, підтримуючи позовні вимоги,просить про розгляд спави за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явилась ,хоча була повідомлялась про нього належним чином і не надала пояснень своєї поведінки. Дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме те,що у відповідності до умов вищезазначеного договору,який був укладений з відповідачем, остання на добровільних засадах зобов*язовувалась погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати в повному обсязі по невиконанним зобов*язанням,чого не виконала і не представила суду доказів і заперечення, що порушення прийнятих нею зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому,вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором,як обгрунтовані на умовах вищезазначеного договору ,а також на ст.ст.526,610,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають задоволенню у повному обсязі, як і його вимоги в частині стягнення з відповідача понесених ним витрат по сплаті судового збору у сумі 243,60грн., що підтверджується документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

30.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що після досягнення пенсійного віку вона звернулась до УПФУ в Тернівському районі м. Кривого Рогу для призначення пенсії Але у архівних довідках, книгах обліку часу про підтвердження періоду роботи у колгоспі ім.Фрунзе, які вона подала до установи, містяться описки, а саме в книгах обліку часу значиться прізвище «Мелюк» імя, по батькові «Тетяна Василівна», замість «Милюк», в той же час в даних довідках зазначено: у 1993 році та з 1998 року значиться прізвище «Милюк». Таким, чином встановлення факту належності їй документів, їй необхідно для призначення пенсії повіку. Заявниця в судове засідання не зявилася, про дату, місце, час розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки обставини, вказані заявником, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду і є підставами для встановлення факту про який просить заявник. Згідно ст.256 ч.2 ЦПК України - суд встановлює факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, прізвище заявниці за паспортом зазначено як Милюк (а.с. 4). Згідно трудової книжки, яка видана на прізвище «Милюк»,(а.с. 8-9), [PERSON] працювала у колгоспі ім. Фрунзе з 1992 по 31.03.2000 роки, а з 01.04.2000 року [PERSON] прийнято у ТОВ АП «Фрунзе», де вона пропрацювала по 2002 рік. Відтак, слід встановити факт належності заявниці архівних довідок про заробітну плату та трудовий стаж у колгоспі ім. Фрунзе , як правовстановлюючих документів, що має для заявника правове значення, оскільки факт повязаний з призначенням пенсії. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

30.11.2015 позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 08.02.2007 року з відповідачем [PERSON]. Зазначає, що від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивачка посилається на те, що сімейне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на шлюб та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини сторони не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Посилається на те, що примирення між сторонами не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. В судове засідання позивачка не з'явилася. 18.01.2016 подала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. 30.11.2015 подав суду письмову заяву в якій зазначив, що просить розглядати справу за його відсутності. Враховуючи наведені вище заяви сторін, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.02.2007 сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за номером 101, що вбачається із свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 24.03.2007 (а.с. 6). Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а тому вважає за необхідне позов задовольнити. З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

30.11.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з [PERSON], стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і досягнення дитиною повноліття [INFO]. (а.с. 3-5). В судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила стягувати аліменти з 01.03.2016 р. та розглянути справу у її відсутності (а.с. 23). Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутності (а.с. 24). Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності сторін. З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 11.09.2009 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області за № 400 (а.с. 7), мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 9), яка мешкає з позивачкою. Сім'я сторін розпалася, її збереження неможливо. Сторони не досягли домовленості з питання утримання дитини. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров′я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, бо подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд бере до уваги правові норми, встановлені ст.ст. 24, 56 СК України, щодо добровільності шлюбу, права кожного із подружжя припинити шлюбні відносини та визнання відповідачем позову (а.с. 24).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

30.11.2015 р. до Словянського міськрайонного суду звернулась з позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

30.11.2015р. до Слов»янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває в шлюбі з 20 квітня 2001 року, який був зареєстрований в Білоярівській раді Амвросіівського району Донецької області, актовий запис № 5. Від шлюбу вони не мають дітей. З січня 2015 року вони припинили спільне проживання, в звязку з тим, що між ними зникло взаєморозуміння. Спору про розділ спільного майна немає. Просить суд: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20 квітня 2001 року в Білоярівській раді Амвросіівського району Донецької області, актовий запис № 5. Позивач в судовому засіданні не була присутня, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не був присутній, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, визнав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження сторони зареєстрували шлюб 20 квітня 2001 року в Білоярівській раді Амвросіівського району Донецької області, актовий запис № 5(а.с.5). Встановлено, що з січня 2015 року шлюбні відносини позивача та відповідача розпалися, оскільки між ними зникло взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

30.11.2015 року [PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа [PERSON]. У поданій заяві він просив\~встановити факт родинних відносин між ним, [PERSON], [INFO], та [PERSON], який помер 18.04.2015 року, на рівні сина та батька. Вказав, що після смерті батька [PERSON], він звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак отримати її він не зміг у зв'язку з відсутністю доказів того, що [PERSON] є його батьком, а саме через виявлену відмінність у написанні прізвищ прізвища заявника у паспорті та прізвища його батька у Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та Свідоцтві про смерть. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заяву в повному обсязі, просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] до судового засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причини його неявки до суду невідомі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що заявник [PERSON] дійсно є сином [PERSON], який помер 18.04.2015 року. Вона особисто знає заявника з дитинства, оскільки є їх сусідкою. [PERSON] народився у сімї померлого [PERSON], називав його батьком. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона була сусідкою сімї заявника в с. Андріївка, підтвердила, що заявник [PERSON] дійсно називав померлого [PERSON] батьком, а той, відповідно, називав його сином. Вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до такого висновку. При огляді свідоцтва про народження серії ЯЕ № 630858, виданого 17.02.1954 року видно, що (мовою оригіналу)? [PERSON] родился [INFO] в [INFO], в графі батько записано [PERSON], в графі мати записано [PERSON]. При огляді паспорта громадянина України серії ЕО 905133 видно, що [PERSON] народився 09 лютого 1954 року в с. Андріївка, Казанківського району, Миколаївської області. При огляді свідоцтва про смерть серії І-КИ №627821 виданого 20 квітня 2015 року видно, що [PERSON] помер 18.04.2015 року, про що складено відповідний актовий запис №477. При огляді витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133, 135 Сімейного кодексу України №00015883945 від 09 жовтня 2015 року видно, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Після смерті батька [PERSON], заявник [PERSON] звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак отримати її він не зміг у зв'язку з відсутністю доказів того, що [PERSON] є його батьком, а саме через виявлену відмінність у написанні прізвищ прізвища заявника у паспорті та прізвища його батька у Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та Свідоцтві про смерть. Дослідженні докази вказують на те, що маються підстави для встановлення факту родинних відносин між [PERSON], [INFO], та [PERSON], який помер 18.04.2015 року, на рівні сина та батька.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

30.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюбу, укладений між ним та відповідачем 25.10.2013 року. Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально. Від сумісного проживання дітей не мають. В органах РАГС розривати шлюб не вбачається можливим. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач не зявився, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, зазначила, що фактичні шлюбні відносини припинені 25 вересня 2015 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 25 жовтня 2013 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1887. Подружжя від сумісного проживання дітей не має. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України, суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені 25 вересня 2015 року, примирення неможливе, сумісного господарства не ведуть, спільних дітей не мають. Суд, оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

30.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.02.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 09, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейне та повсякденне життя, несумісність характерів, відсутність взаємоповаги, постійні сварки, однак, не дивлячись на те, що їх сімя вже розпалася, відповідачка все одно не бажала в добровільному порядку розірвати шлюб в органах РАЦС, шлюбні відносини між ними фактично припинені з липня 2013 року. Від шлюбу малолітніх чи неповнолітніх дітей сторони не мають. Позивач просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Вказав, що спір про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю, буде вирішено між ними в іншому провадженні. [PERSON] у судове засідання не зявився, до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, до суду надала заяву, в якій проти розірвання не заперечувала, справу просила розглядати у її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Молькова». У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія І-ВЛ № 261347, 12.02.2011 року між [PERSON] та [PERSON] до шлюбу (Зубко) відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, було зареєстровано шлюб, актовий запис № 09 (а.с. 7) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved