Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

31 жовтня 2014 року в суд звернулось ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] в особі законного представника [PERSON], [PERSON] в особі законного представника [PERSON], про звернення стягнення кредитором спадкодавця. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06 березня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитно-заставний договір № DN81AR23460134, за яким останньому надано кредит у розмірі 57 259,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.03.2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором позичальник надав в заставу автомобіль Chery, модель: Amulet, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Банк зобов'язання за вказаним вище кредитним договором перед позичальником виконав в повному обсязі, а саме надав кредитні кошти у розмірі 57 259,00 грн. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.11.2009 року. 18.06.2013 року позивачем було направлено претензію кредитора за місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса [PERSON]. 02.07.2013 року банк отримав повідомлення приватного нотаріуса [PERSON], в якому зазначалось, що спадкова справа після смерті [PERSON]заведена 05.05.2010 року за заявою про відмову від спадщини [PERSON], та шляхом спільного проживання із спадкодавцем, спадщину прийняли [PERSON] (дружина померлого), [PERSON] (син померлого) та [PERSON] (дочка померлого), які проживають за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], не відмовившись від спадщини у передбачені законодавством 6 місяців від дня відкриття спадщини, прийняли спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, до складу якої входять, у тому числі, заставний транспортний засіб та кредитні зобов'язання померлого [PERSON]. Згідно зі ст. 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. 18.07.2013 року до спадкоємців, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], було направлено лист-претензію, згідно яких банк пред'явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитно-заставним договором на дату смерті заборгованість позичальника становила 31 167,29 грн., з яких заборгованість по кредиту - 31 167,29 грн. Статтею 1282 ЦК України встановлено, що: спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує; предмет застави в заклад банку не передала. Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Згідно договору застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину (ст. 1282 ЦК України). На підставі наведеного, просить суд, в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором № DN81AR23460134 від 06.03.2008 року в сумі 31 167,29 грн. вилучити у відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], та передати в заклад Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк»: - предмет застави - автомобіль Chery, модель: Amulet, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]; - комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля Chery, модель: Amulet, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Звернути стягнення на предмет застави: автомобіль Chery, модель: Amulet, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату. Свідоцтво про реєстрацію ТЗ замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України по Свідоцтву про реєстрацію ТЗ або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. А також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 311,67 грн. Ухвалою суду від 23.01.2014 року до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено орган опіки та піклування Луцької районної державної адміністрації. В судовому засіданні представник позивача Гаргола О.А. позов підтримав із зазначених у заяві підстав та просив позов задовольнити, а заперечення відповідача не брати до уваги. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти позову з підстав наведених в запереченні, просила відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи на стороні відповідача органу опіки та піклування Луцької районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06 березня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитно-заставний договір № DN81AR23460134, за яким останньому надано кредит у розмірі 57 259,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.03.2015 року (а.с. 11-28). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором позичальник надав в заставу автомобіль Chery, модель: Amulet, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Банк зобов'язання за вказаним вище кредитним договором перед позичальником виконав в повному обсязі, а саме надав кредитні кошти у розмірі 57 259,00 грн. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.11.2009 року (а.с. 32). 18.06.2013 року позивачем було направлено претензію кредитора за місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса [PERSON] (а.с. 35-36). 02.07.2013 року банк отримав повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] (а.с. 37), в якому зазначалось, що спадкова справа після смерті [PERSON]заведена 05.05.2010 року за заявою про відмову від спадщини [PERSON], та шляхом спільного проживання із спадкодавцем, спадщину прийняли [PERSON] (дружина померлого), [PERSON] (син померлого) та [PERSON] (дочка померлого), які проживають за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], не відмовившись від спадщини у передбачені законодавством 6 місяців від дня відкриття спадщини, прийняли спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, до складу якої входять, у тому числі, заставний транспортний засіб та кредитні зобов'язання померлого [PERSON]. Згідно зі ст. 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. 18.07.2013 року до спадкоємців, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], було направлено листи-претензії (а.с. 40-42), згідно яких банк пред'явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитно-заставним договором на дату смерті заборгованість позивальника становила 31 167,29 грн., з яких заборгованість по кредиту - 31 167,29 грн. (а.с. 7-10). Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем/позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець зобов'язаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. Статтею 1282 ЦК України встановлено, що: спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує; предмет застави в заклад банку не передала. Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Згідно договору застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Приймаючи до уваги, що Приватбанком заявлено позов саме з цих підстав, цілком очевидно, що виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю, - неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні ПриватБанку. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. З огляду на те, що законом та умовами договору передбачено обов'язок відповідача передати предмет застави в заклад заставодержателя (ПриватБанку), вимога позивача стосовно зобов'язання відповідача виконати зобов'язання в натурі є законною і обґрунтованою. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину (ст. 1282 ЦК України). Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, слід звернути стягнення на предмет застави та стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved