Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

30 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] стягнення заборгованості за договором оренди та відшкодування матеріальних збитків, завданих майну. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 23 квітня 2019 року між позивачем фізичною-особою підприємцем [PERSON] та громадянином [PERSON] було укладено Договір № 0219 оренди транспортного засобу, відповідно до п. 1.1. якого [PERSON] було передано в тимчасове користування за плату транспортний засіб марки Daewoo, модель - Nexia, 2014 року випуску, тип ТЗ - легковий седан - В, колір - червоний, реєстраційний номер - [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . зареєстрований Центром ТСЦ 8045. 07.02.2018 року, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Центром ТСЦ 8045, 07.02.2018 року. В порушення вимог п.п. 1.4, 1.5, 3.1.2 Договору, [PERSON] не дотримався порядку і строків сплати орендних платежів, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість по сплаті орендної плані за користування орендованим транспортним засобом у сумі за період з 14.05.2019 року по 15.09.2019 року у сумі 36559,37 грн., яка складається з наступного: основна заборгованість - 33750,00 грн., пеня - 2421,01 грн., прострочені проценти відповідно до ст. 625 ЦК України - 388,36 грн. В результаті порушення Відповідачем пункту 3.1.3. Договору, транспортному засобу було завдано пошкоджень, що призвели до капітального ремонту двигуна та головки блока циліндрів. Відповідно до п. 3.1.5. Договору орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю збитки, які були заподіяні транспорту з вини орендаря протягом строку дії цього Договору. Загальний розмір заборгованості Відповідача по відшкодуванню за завдані збитки становить 13500,00 грн. Позивач неодноразово звертався до Відповідача з вимогою повністю сплатити заборгованість по орендній платі за користування орендованим транспортним засобом та відшкодувати збитки на ремонт, проте кошти позивачу не повернуті. Тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути із відповідача 36559,37 грн. - заборгованість по сплаті орендної платі за користування орендованим транспортним засобом, 13500,00 грн. - по відшкодуванню завданих збитків, 768,40 грн. - судових витрат. Відповідно до ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2019 року справу № 703/3971/19 передано до Великобагачанського районного суду Полтавської області за підсудністю (а.с. 49). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2019 року головуючим суддею по справі № 703/3971/19 визначено суддю Великобагачанського районного суду Полтавської області Хорольця Віталія Володимировича (а.с. 55). 11.06.2020 року суддю [PERSON] звільнено з посади судді Великобагачанського районного суду Полтавської області у зв`язку з поданням заяви про відставку, рішення Вищої ради правосуддя № 1804/0/15-20. Відповідно до розпорядження керівника апарату Великобагачанського районного суду Полтавської області від 16.06.2020 року № 5, справа № 703/3971/19 передана на повторний автоматизований розподіл справ (а.с. 119-121). Відповідно до протоколу ПОВТОРНОГО автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2020 року головуючим суддею по справі № 703/3971/19 визначено суддю Великобагачанського районного суду Полтавської області Ячало Юрія Івановича (а.с. 123). Ухвалою суду від 14.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 124), ухвалою суду від 27.11.2020 року справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 151). Позивачем [PERSON] 05.02.2020 року та 10.11.2020 року подано до суду заяви про збільшення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по сплаті орендної платі за користування орендованим транспортним засобом в сумі 40719,87 грн. та 45882,54 грн. відповідно (а.с. 61-63, 129-132). В судове засідання позивач не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 128). Відповідач [PERSON] до суду не з`явився. Про день та час судового розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог ч. ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України (а.с. 78, 86, 109, 113, 144, 149, 154, 155), відзив до суду не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, 23 квітня 2019 року, у місті Києві, між фізичною-особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір № 0219 оренди транспортного засобу, відповідно до якого [PERSON] надано в тимчасове користування за плату транспортний засіб марки Daewoo, модель - Nexia, 2014 року випуску, тип ТЗ - легковий седан - В, колір - червоний, реєстраційний номер - [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . зареєстрований Центром ТСЦ 8045. 07.02.2018 року, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Центром ТСЦ 8045, 07.02.2018 року (а.с. 7-9). Даний договір підписаний як стороною позивача [PERSON] , так і стороною відповідача [PERSON] . Відповідно до акту приймання-передачі до Договору № 0219 оренди транспортного засобу від 23.04.20219 року відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] транспортний засіб марки Daewoo Nexia, державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 10), тобто з 23.04.2019 року відповідач фактично отримав у користування транспортний засіб. Відповідно до п. 1.4 Договору № 0219 оренди транспортного засобу, розмір орендної плати складає 270,00 (двісті сімдесят гривень 00 копійок) за один календарний день. Відповідно до п. 3.1.2 Договору № 0219 оренди транспортного засобу, орендар зобов`язаний сплачувати орендні платежі в розмірі, порядку та строки, визначені цим Договором. В порушення зазначених вимог п. п. 1.4. 1.5. 3.1.2 Договору, відповідач не дотримався порядку і строків сплати орендних платежів, внаслідок чого за вищезазначеним договором у Відповідача виникла заборгованість по сплаті орендної платі за користування орендованими транспортними засобами: за період з 14.05.2019 року по 15.09.2019 року в сумі 33 750 гривень.. Суд приймає до уваги, що у відповідності до п. 6.1 Договору № 0219 оренди транспортного засобу від 23.04.2019 року відповідачем було сплачено позивачу залогову суму в розмірі 5000 грн. (а.с. 21), що не заперечується позивачем та враховано ним під час пред`явлення позову. Як на усні звернення позивача до відповідача, так і на письмове звернення (а.с. 40), з яким відповідачу було направлено акт приймання-передачі (повернення) до Договору № 0219 оренди транспортного засобу від 23.04.2019 року (а.с. 13), щоб останній повернув належні йому кошти, проте відповідачем кошти повернуті не були. Таким чином, Орендар не сплатив на користь Орендодавця ціну оренди жодним чином. Відповідно до акту передачі автомобіля на станцію технічного обслуговування до Договору № 0219 оренди транспортного засобу від 23.04.2019 року, складеного 15 травня 2019 року, встановлено, що транспортний засіб марки Daewoo Nexia, державний номерний знак [NUMBER] , знаходиться в неналежному для подальшої експлуатації стані та потребує ремонту (а.с. 11), тобто позивачем було порушено п. 3.1 Договору щодо обов`язків орендаря. Витрати на відновлення транспортного засобу, відповідно до акту проведення розрахунків для відшкодування збитків від 16.08.2019 року (а.с. 12), становлять 18275,00 гривень. Відповідно до п. 3.1.5 Договору № 0219 оренди транспортного засобу, орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю збитки, які були заподіяні транспорту з вини орендаря протягом строку дії договору. Згідно ч. 1 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності до частини 2 статті 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушена (упущена вигода). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом непередбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору у з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. З урахуванням статті 653 ЦК України, розірвання договору не виключає проведення між сторонами розрахунків за зобов`язаннями, що виникли до розірвання договору, а також відшкодування завданих збитків. За змістом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд приймає до уваги розрахунки пені, подані позивачем до суду, а також розрахунки, подані разом із заявами про збільшення позовних вимог. Інші матеріали справи, досліджені в судовому засіданні, не спростовують висновки суду. На підставі викладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судові витрати в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved