Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

29 квітня 2021 року позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю - квартирою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. В обґрунтування вимог зазначили, що їм на праві власності належить квартира [ADDRESS] . На прохання їх знайомих 22.03.2011 року вони зареєстрували [PERSON] на час її навчання, родичкою відповідачка їм не доводиться. Відповідачка фактично за місцем реєстрації не проживає з 2013 року, не бере участі в оплаті комунальних послуг та утриманні прибудинкової території. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 26 квітня 2021 року відкрите спрощене провадження у справі та призначене судове засідання. Позивачі у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутності, просили позовні вимоги задовольнити. Відповідачка, будучи двічі у встановленому порядку повідомлена про час і місце розгляду справи за місцем її реєстрації, у судове засідання не з`явилася. Відзиву та заяв від неї не надходило. З урахуванням наведених обставин, суд вважає за можливе постановити рішення у відсутності сторін. З`ясувавши позицію позивачів, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить позивачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 17.11.2004 року Управлінням міського майна, зареєстрованого в БТІ міста Маріуполя 22.12.2004 року (а.с. 15,16). За інформацією Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 21.04.2021 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Відповідно до акту, виданого 14.04.2021 року директором ККП «КК «Східна», у квартирі [ADDRESS] , фактично мешкають квартиронаймач [PERSON] , його дружина [PERSON] та їх син [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до акту, виданого 14.04.2021 року директором ККП «КК «Східна», у квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , 1989 року народження, але фактично не проживає з 2013 року по теперішній час (а.с. 19). Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Так, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім`ї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання. Аналізуючи вищевказані докази, судом встановлено, що відповідачка з 2013 року не проживає за адресою реєстрації без поважних причин. Отже, враховуючи, що відповідачка не проживає більше року у квартирі [ADDRESS] , тобто понад встановлені законодавством строки відсутня за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим ухвалити рішення про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, тим самим задовольнивши пред`явлений позов по суті. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивачів понесені ними та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 2724 гривень, на користь кожного по 908 гривень.

Outcome: approved