Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

3 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В позовній заяві зазначає, що [PERSON] , [INFO] (у подальшому Позивач), 20 липня 2002 року одружилася з [PERSON] , [INFO] (у подальшому відповідач). Згідно рішення Радехівського районного суду Львівської області від 24 червня 2019 року, шлюб між нами було розірвано. Від шлюбу вони мають двоє дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Оскільки Відповідач не надає їй доступу до жилого приміщення, де вона зареєстрована, вона із дітьми фактично проживає без реєстрації у [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Павлівської сільської ради №676 від 17.07.2020 р. Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 08 лютого 2018 року у справі № 451/1553/17 було вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи від 17 листопада 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. Донька [PERSON] на даний час навчається у одинадцятому класі і готується до здачі ЗНО. Щоб успішно здати іспити [PERSON] на даний час відвідує репетиторів та посилено займається вивченням іноземних мов у зв`язку з чим виникає необхідність придбання підручників, спеціальних зошитів із тестовими завданнями, канцелярського приладдя тощо. Також, вона активно займається спортом та веде здоровий образ життя. Для підтримання організму у відповідно високому тонусі, дочка вимушена збільшити споживання продуктів харчування, які в комплексі забезпечують їй збалансоване харчування, зокрема фруктів та білкововмісних елементів. У даному випадку зрозуміло, що необхідні значні кошти, а розмір аліментів, визначений свого часу судом, на даний час є катастрофічно недостатнім для належного матеріального забезпечення дітей. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, отримує доходи, хоча і мінливі, з неофіційних джерел, на її думку зможе сплачувати аліменти у розмірі 2500 гривень на [PERSON] та 1800 гривень на [PERSON] . Наголошує, що [PERSON] отримує значний розмір доходу, оскільки здійснює роботи із вистелення бруківки та надає громадянам широкий спектр будівельних робіт, а тому беззаперечно має змогу збільшити виплати на утримання доньок [PERSON] і [PERSON] до досягнення старшою дитиною повноліття. Для вирішення питання про збільшення розміру аліментів, просить суд врахувати вартість продуктів, необхідних для збалансованого харчування дітей, вартість підручників, зошитів із тестовими завданнями, одягу і взуття та спортивного одягу і спорт-інвентаря, врахувати, що із підстав наведених вище, вона не можу скористатися жилим приміщенням, де зареєстрована і тому вимушена з дітьми проживати за іншою адресою без реєстрації, а відповідно нести додаткові витрати на утримання житла та сплату комунальних послуг. Просить суд, збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрований у [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої у [ADDRESS] , фактично проживаючої по [ADDRESS] на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] 2500 гривень та дочки - [PERSON] , [INFO] 1800 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону і до досягнення дітьми повноліття та стягнути судові витрати з відповідача по справі (а.с.1-3). 5 січня 2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву про стягнення аліментів в якій зазначає, що із позовними вимогами він не погоджується, позивачка у позовній заяві посилається на ст. 182 Сімейного кодексу України, де у частині 2 зазначено, що аліменти у розмірі прожиткового мінімуму можуть бути присуджені у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На момент написання відзиву на позов заборгованості по сплаті не існує, згідно довідки Радехівського РВ ДВС від 30.12.2020 року - є переплата коштів. Він сплачує аліменти вчасно, як має можливість, то сплачує більше зазначеної судом суми. Відповідач зазначає, що станом на сьогодні, він не має постійного доходу, оскільки ніде не працює, перебивається тимчасовими заробітками, тому що зобов`язаний як батько, утримувати дітей, не здійснює будь-якої підприємницької діяльності, на що посилається в позовній заяві позивачка. Для нього сплачувати аліменти в сумі, яку просить в позовній заяві позивачка, є непосильною та не реальною. Про те, що він ніде не працює та не є підприємцем свідчить копія трудової книжки та довідка-інформація державного реєстратора від 02.10.2020 року. Вказує, що в позовній заяві позивачка посилається на те, що відповідач не надає їй доступу до житла, де вона зареєстрована, проте, позивачка сама залишила житло, без його відома перевела дітей в іншу школу, таємно вивезла усі свої та дітей особисті речі та переїхала в листопаді 2017 року на постійне місце проживання до своєї мами в с. Павлів, Радехівського району Львівської області де і по даний час проживає без реєстрації з дітьми, про що свідчить довідка Павлівської сільської ради Радехівського району Львівської області за №922 від 02.10.2020 року. Він неодноразово їздив до дітей, провідував їх у школі, але вони не хочуть з ним спілкуватися навіть телефонним зв`язком, а мама позивачки, [PERSON] , при зустрічі зі відповідачем, всіляко намагається його принизити як громадянина та спровокувати на сварку. Крім цього, позивачка житло не наймає, а живе в батьківській хаті, де її мама, [PERSON] , користується пільгами, як пенсіонер та інвалід 3-ї групи. Позивачка не надала жодних доказів, що дитина активно займається спортом, відвідує репетиторів, приймає спеціальне харчування. Відповідач зазначає, що майновий стан в нього не змінився, він офіційно не працевлаштований, майна у власності не має, яке б міг здавати в оренду, інших доходів не отримує. Просить суд, стягувати з, [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] на утримання дочок, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - аліменти в твердій грошовій сумі по 1200 грн. щомісячно і до повноліття дітей(а.с.18-21). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов їх задовольнити. Звертала увагу суду, що [PERSON] займається інтенсивно спортом та готується до здачі ЗНО, що потребує додаткових коштів. Відповідач зазначає у відзиві, що він не спроможний сплачували аліменти в такому розмірі, проте іноді сплачує їх у більшому розмірі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив стягнути з нього аліменти в розмірі 1200 гривень на кожну дитину (а.с.33). Вислухавши пояснення позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 8 лютого 2018 року, було вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , жителя [ADDRESS] в користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , зареєстрована у [ADDRESS] аліменти на утримання дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи від 17 листопада 2017 року та до досягнення ним повноліття(а.с.31-34). [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є дітьми [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 13 січня 2004 року та копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 02 серпня 2011 року(а.с.5-6). Із копії довідки №576 від 17.07.2020 року виданої виконкомом Павлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , разом з своїми дітьми, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають в [ADDRESS] , без реєстрації(а.с.7). Відповідно до трудової книжки [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] з 2005 року офіційно не працевлаштований, підприємницької діяльності не здійснює, що підтверджує витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань(а.с.22-25). Довідкою №992 від 02.10.2020 року виданої виконкомом Павлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , разом з своїми дітьми, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають в [ADDRESS] , без реєстрації з листопада 2017 р., власником житлового будинку є її мати [PERSON] (а.с.26). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому провадженні №56223099 заборгованості зі сплати аліментів станом на 30.12.2020 року немає, переплата становить 850,52 грн.(а.с.27-28). Згідно із ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. У відповідності до ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ч.3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України» на 2021 рік прожитковий мінімум становить для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривня. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 року внесено зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема ч.2 ст.182 СК України викладено в новій редакції: «Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів». З правової позиції Верховного Суду, закріпленої у Постанові від 03.05.2018 року по справі № 581/638/17-ц, вбачається, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. До таких підстав суд касаційної інстанції відносить прийняття Закону України «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів», який спрямований на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд виходить з розумності та достатності розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача на утримання неповнолітніх дітей, встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стану здоров`я сторін та їхніх дітей, матеріального становища сторін, реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, неподання доказів того, що відповідач отримує значні доходи. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони б мали тоді, коли утримувалася б обома батьками. За таких умов, зважаючи на законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також збільшення вікових потреб дитини з часу присудження аліментів у 2018 році, їхній розмір, визначений рішенням суду від 08 лютого 2018, не може задовольнити необхідні потреби дитини, та не в повній мірі відповідає вимогам ст.141 СК України стосовно рівності обов`язків батьків щодо дитини. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе стягувати із відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене та рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, відтак підлягають до часткового задоволення. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача в користь держави стягнути судові витрати.

Outcome: partial