Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

30 вересня 2014 року померла тітка позивача [PERSON], жителька с-ща Петровського Золотоніського району Черкаської області, вул. Степова, 39, після смерті якої відкрилася спадщина на майно у вигляді земельної ділянки площею 2,17 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Позивач прийняв спадщину подавши до Золотоніської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановленому законом порядку, проте у оформленні права на спадщину йому було відмовлено у звязку із відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та документів про родинні відносини, що стверджується відповідною постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.09.2016 року, яка додана до матеріалів справи. За таких обставин [PERSON] змушений був звернутись до суду з вищезазначеним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив суд повністю їх задовольнити та встановити факт, що померла 30 вересня 2014 року [PERSON] є його, [PERSON], тіткою, а також визнати за ними право власності на земельну ділянку площею 2,17 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Золотоніського району Черкаської області в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву за вих. № 550/01-06 від 10.10.2016 року, в якій просив суд справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, заслухавши думку позивача, розглядає справу у відсутність представника сільської ради. Суд, заслухавши пояснення позивача та свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України суд встановлює факт родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до свідоцтва про смерть (серії І-СР № 240196 від 03.10.2014 року) [PERSON] померла 30 вересня 2014 року. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Із свідоцтва про народження серії ЯХ № 018953, виданого [PERSON] сільською радою Золотоніського району 28.01.1950 року, вбачається, що батьком позивача є [PERSON]. Посвідкою про народження серії УА № 124866, виданого Мицалівською сільською радою Золотоніського району 09.10.1917 року, стверджується, що матірю [PERSON] являється [PERSON]. Суд бере до уваги, що свідоцтво про одруження [PERSON] з [PERSON] втрачене, а актовий запис не виявлений, що стверджується повідомленням Державного архіву Черкаської області від 21.03.2016 рку № К-33/05-08. Відсутнє також і свідоцтво про народження [PERSON] за 1925 рік, актовий запис не виявлений, що стверджується повідомленням Державного архіву Черкаської області від 24.02.2015 року № Л-14/05-08. Як вбачається із довідки про склад сімї, виданої [PERSON] сільською радою Золотоніського району за вих. №189 від 13.02.2014 року, [PERSON] перебувала у родинних стосунках із позивачем по справі [PERSON], який доводиться їй племінником. Крім того, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що вони народились у хуторі Петровського проживали по сусідству з [PERSON] та ствердили, що померла [PERSON] Є рідною тіткою [PERSON], який останні роки її доглядав до смерті та поховав її. Таким чином судом встановлено факт, що померла 30.09.2014 року [PERSON] є тіткою [PERSON]. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Як вбачається з копії державного акту на землю серії І-ЧР № 047668 [PERSON] передана в приватну власність земельна ділянка площею 2,17 га, в межах території [PERSON] сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №3970809 виданим 24.02.2015 року позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], подавши до Золотоніської районної державної нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини у встановленому законодавством порядку. Відповідно до повідомлення Золотоніської районної державної нотаріальної контори від 16.09.2016 року за вих. № 967/01-16 після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа 24 лютого 2015 року № 60/2015. Підставою для її заведення була подана заява про прийняття спадщини від [PERSON], жителя селища [INFO]. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що позивач прийняв спадщину у встановлений чинним законодавством термін відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення. На підставі зазначеного та

Outcome: approved