Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

29 липня 2015 року позивач звернулася до суду із дійсним позовом до відповідачів. Свій позов мотивувала тим, що 20 вересня 2014 року помер її батько [PERSON] в смт. Стрижавка Вінницького району . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно - земельну ділянку, площею 0,1019 га у межах згідно з планом, яка знаходиться смт. Стрижавка, вул. Польова, № 19 Вінницького району Вінницької області, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що належала померлому на праві спільної сумісної власності разом з їхньою матірю [PERSON] та [PERSON], згідно договору купівлі-продажу від 14 липня 2010 року, який зареєстрований Вінницьким міським приватним нотаріусом [PERSON] та згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №528785, кадастровий номер: 0520655900:02:009:0780. Вказує, що вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON], іншими спадкоємцем першої черги є також дружина померлого - [PERSON], син [PERSON], мати [PERSON] та його донька [PERSON], які у встановлений законом строк звернулися до Вінницької державної нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття від спадщини. Спадщину після смерті батька вона прийняла, так як на момент його смерті постійно проживала та зареєстрована в спадковому будинку № 19 по вул. Польова в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області. Крім того, позивач у встановлений законом строк звернулась з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак дане спадкове майно вона не має можливості нотаріально оформити, оскільки розмір частки померлого у спільній сумісній власності на земельну ділянку не визначено за його життя. Просить суд визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на вище вказану земельну ділянку за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частки за кожним та визнати за нею право власності на 1/3 частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після смерті 20 вересня 2014 року її батька [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Відповідачі також не зявилися в судове засідання, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності проти задоволення даного позову не заперечують. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез*явившихся осіб. Вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтованій та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. З копії свідоцтва про смерть серії І-АМ № 299458 , вбачається , що 20 вересня 2014 року помер батько позивача [PERSON] в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області ( а.с.8,10). З копії договору купівлі- продажу земельної ділянки від 14.07.2010 року, вбачається , що співвласниками земельної ділянки , площею 0,1019 га у межах згідно з планом, яка знаходиться смт. Стрижавка, вул. Польова, № 19 Вінницького району Вінницької області, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель є [PERSON], [PERSON] та [PERSON], розмір часток не визначений. Дана земельна ділянка зареєстрована в Державному реєстр правочинів 14.07.2010 р. З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №528785, кадастровий номер: 0520655900:02:009:0780, вбачається , що співвласниками даної земельної ділянки є ці же особи. ( а.с.18-19,20,22,23). З копії заяви від 25 лютого 2015 року , вбачається що позивач подала заяву до Вінницької районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті 20 вересня 2014 року її батька [PERSON] З копії заяв до цієї же нотаріальної контори від 25.02.2015 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], вбачається що вказані особи від прийняття спадщини як спадкоємці після смерті [PERSON] відмовляються на користь позивача. ( а.с.36-39) З відповіді державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори [PERSON]В, від 08.07.2015 р., вбачається , що він відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на його частку спірної земельної ділянки, так як вказану частку у спільної власності не визначено ( а.с.40) Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218\~ \~ ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.\~ Відповідно до ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до положень ч.ч.2,3 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. З копії договору купівлі- продажу земельної ділянки від 14.07.2010 року, вбачається , що співвласниками земельної ділянки , площею 0,1019 га у межах згідно з планом, яка знаходиться смт. Стрижавка, вул. Польова, № 19 Вінницького району Вінницької області, є [PERSON], [PERSON] та [PERSON], аналогічна інформація міститься і в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №528785, кадастровий номер: 0520655900:02:009:0780, отже розмір їх часток відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України становить по 1\\3 частки за кожним. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON]І прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідачі за їх позовними заявами визнали позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Outcome: approved