Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

29.07.2019 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , яким просять, визнати його таким, що втратив право користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі є співвласниками даної квартири, так позивачу [PERSON] належать 6/7 її частки, а позивачу [PERSON] 1/7 частки нерухомості. Також в даній квартирі зареєстрований і відповідач, який є колишнім чоловіком позивача [PERSON] . З 2015 року відповідач в даній квартирі не проживає, нею не користується, участі в її утриманні не приймає, добровільно не знімається з реєстрації в даному помешканні, тому позивачі змушені вирішувати спір у судовому порядку. З врахуванням поданої представником позивача заяви про зміну предмету позову, яка прийнята судом до розгляду, [PERSON] , [PERSON] просять суд усунути їм перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування даною квартирою. Позивачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули. Відповідач, будучи в розумінні п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Вказує, що позивачі відповідно до ст.391 ЦПК України має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженням своїм майном, а тому просить позов задовольнити. Заслухавши пояснення, дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до даних свідоцтва про право власності на житло від 30.10.1996 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності наступним особам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.12). В подальшому рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.06.2018, яке вступило в законну силу 12.07.2018, за [PERSON] визнано право власності на 1/7 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] (а.с.13-14). Відповідно од даних договору дарування частки в праві спільної власності на квартиру від 28.01.2019 позивач [PERSON] прийняла у власність від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 3/7 частки вищевказаної квартири (а.с.15). Також в подальшому згідно даних свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.12.2018 після смерті свого батька [PERSON] успадкувала належну йому 1/7 частку вищевказаної квартири. Таким чином перерахованими документами дійсно підтверджується, що позивачу [PERSON] належить 6/7 квартири, а позивачу [PERSON] 1/7 частка даної нерухомості. За даними довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Славутської міської ради від 03.04.2019 №3252/26-14 за адресою [ADDRESS] окрім позивачів також зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.20). Згідно акту від 28.03.2019, складеного головою квартального комітету №1 Караван М. шляхом перевірки та опитування сусідів [PERSON] та [PERSON] встановлено, що за вказаною вище адресою відповідач не проживає з 2015 року. Також це підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] .. Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд враховує наступне. Згідно ч.1 ст.391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном. Згідно ст.72\~ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач більше року відсутній за вказаною адресою, житлом не цікавиться, участі в утриманні будинку не приймає, особистих речей у будинку не має, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про стягнення судового збору вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved