Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

29 листопада 2021 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] є повнолітнім сином спільного шлюбу [PERSON] та [PERSON] 08.09.2015 шлюб між його батьками було розірвано. Починаючи з 10.03.2016 по 16.07.2021 відповідач сплачував аліменти на його утримання, а саме до досягнення старшою дитиною повноліття у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Аліменти сплачувалися відповідачем вчасно. На даний час позивач є студентом групи 11-ФБС денної контрактної форми навчання, факультету обліку та аудиту Вінницького національного аграрного університету, термін навчання з 15.09.2020 по 30.06.2024. Після досягнення дитиною повноліття відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість. Позивач самостійно не в змозі обходитися без батьківської допомоги, так як фактично не може поєднати навчання та роботу. Також зазначає, що проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Мати не може самостійно утримувати його та сплачувати кошти за навчання. Щомісяця йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду. Враховуючи зазначене вище, позивач просить винести рішення яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 13.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, у позовній заяві вказав, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити та у разі неявки відповідача та відсутності відзиву проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Додатково зазначив, що проти стягнення аліментів на утримання сина не заперечує, та просить врахувати при винесенні рішення, що у нього на утриманні перебуває малолітня дитина, на підтвердження чого надав копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст.\~4, ч. 1 ст.\~5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.07.2003 Будянською сільською радою Тростянецького району Вінницької області (а.с. 7). Згідно договору про навчання №0652ед-ФБС від 15.09.2020, між Вінницьким національним аграрним університетом та вступником [PERSON] за участі законного представника [PERSON] укладено договір предметом якого є навчання у закладі вищої освіти за денною формою здобуття освіти вступника, за освітньою програмою «Фінанси, банківська справа та страхування» для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр. Освітня програма акредитована строком до 2024 року. Загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання не включає оплату за проживання у гуртожитку та інші додаткові освітні послуги становить шістдесят дві тисячі чотириста сорок чотири гривні (а.с.12-13). Відповідно до довідки №103 від 17.07.2020, [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу групи 11-ФБС денної контрактної форми навчання, факультету обліку та аудиту Вінницького національного аграрного університету (VI рівня акредитації). Термін навчання на ОС «Бакалавр» з 15.09.2020 по 30.06.2024 (а.с.10). Згідно з довідкою №1343 від 03.08.2021, встановлено, що відділ обслуговування громадян №16 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомляє, що інформація на [PERSON] за 2000-2021 роки у БД СПОВ відсутня. (а.с.14). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201 СК України). Отже обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання, виникає за наявності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим від 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 199 СК України\~передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана норма встановлює обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадок, коли дитина продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 200 СК України\~передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини першої\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України\~встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків.\~Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. З огляду на викладене суд, визначаючись щодо розміру стягнення аліментів, враховує те, що відповідач є здоровою, працездатного віку особою, може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем суду не надано та до досягнення сином повноліття він сплачував аліменти), обов`язок обох батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на його утримання у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до закінчення навчання, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивач звернувся до суду з позовною заявою 29.11.2021, а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. При цьому, ч.1 ст. 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач просив стягувати аліменти\~ до досягнення нею 23 років на період навчання. Разом з тим, встановлено, що навчання він закінчує 30.06.2024. 23 річного віку позивач досягне у 2026 році. Тому підстав стягувати аліменти до досягнення ним 23 річного віку, за відсутності відомостей про продовження навчання до цієї дати, у суду не має. У зв`язку з чим позов у цій частині до задоволення не підлягає. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1, 6\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір у розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial