Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

29 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу, який було зареєстрованого між сторонами 18 вересня 2010 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 910, та про що було видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 18.09.2010 року. Позивачка вказала, що сторони від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Далі у позові позивачка зазначає, що спільне сімейне життя сторін не склалося. Шлюбні відносини фактично припинено з вересня 2013 року. Підставою для цього стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, грає в азартні ігри, із-за чого виникали борги, кредити та продаж майна на їх погашення, але згодом все знову повторювалося. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З його ініціативи завжди виникали сварки, свідком яких ставав малолітній син сторін, що тяжким чином впливає на психічний стан дитини та кожен раз спричиняє душевні страждання позивачці. Крім того, позивачка вказала на те, що відповідач іноді припускається до аморальних вчинків, будучи в нетверезому стані допускає фізичні образи та погрози розправою. Спроби до збереження сім'ї та примирення не дали ніяких результатів. Сторони втратили почуття любові і взаємоповаги, що призвело до того, що вони не поважають одне одного. На момент звернення позивачкою до суду, сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Позивачка вважає недоцільним вжиття з боку суду заходів примирення. Після розірвання шлюбу позивачка має намір залишити собі для найменування прізвище «[PERSON]». Спору щодо визначення місця проживання малолітнього сина та щодо розподілу спільно нажитого майна між сторонами немає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 18 вересня 2010 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 910 та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. 12.06.2014 року від відповідача [PERSON] до суду надійшли письмові заперечення на позов (а.с.11-12). В своїх запереченнях відповідач зазначив, що він не згоден з обставинами, які викладені в даній позовній заяві, так як вони не відповідають дійсності, а саме те, що сімейне життя сторін не склалося із-за його поведінки. Твердження позивачки про те, що він зловживає спиртними напоями та грає в азартні ігри є не обґрунтованими, безпідставними та є наклепом. Позивачка не надала належних доказів того, що ніби то відповідач припускається аморальних вчинків та будучі в нетверезому стані допускає фізичні образи, які виражаються в рукоприкладстві та погрозах. На його думку, належними доказами цього могли бути постанови співробітників міліції про притягнення його до адміністративної відповідальності за насилля у сім'ї, але жодних документів, які б підтверджували такі обставини немає, оскільки відповідач є порядною людиною. Тому, відповідач вважає, що позивачка такими твердженнями принижує його честь та гідність. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та наполягала на його задоволенні, від примирення відмовилася, про що подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечує, але підставою для цього рахує взаємні непорозуміння, від примирення відмовився, про що подав письмову заяву. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали учать у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, прийшов до наступних висновків. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами укладено 18 вересня 2010 року, який зареєстровано Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 910, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.09.2010 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 17.02.2011 року ( а.с.5-зворотній бік). Позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та має на утриманні малолітнього сина - [PERSON], [INFO] ( а.с.4,7). З матеріалів справи та пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з вересня 2013 року з причини відсутності у подружжя спільних інтересів та взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного. Сторони не намагаються зберегти сім'ю. Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивачка та відповідач не виявили бажання зберегти шлюбні відносини, заперечували проти надання подружжю строку для примирення, про що зазначили під час судового засідання, подали суду письмові заяви. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивачку [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим та суперечить їх інтересам. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після реєстрації шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved