Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

30.07.2015 року [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], звернулася до суду з вказаною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Зазначила, що [INFO] померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. [PERSON] є спадкоємцем означеного спадкового майна після смерті [PERSON] за заповітом. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини було встановлено розбіжності при написанні імені спадкодавця в державному акті на право власності на земельну ділянку та в свідоцтві про смерть, у зв'язку із чим у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено. Зокрема, в свідоцтві про смерть спадкодавець значиться як «[PERSON]», а в державному акті - як «[PERSON]». Просить встановити факт належності державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 10.07.2002 року Шаргородською районною державною адміністрацією на ім'я «[PERSON]» [PERSON], яка померла [INFO]. В судовому засіданні представник заявника [PERSON]- [PERSON], що діє на підставі довіреності від 22.05.2015 року (а.с.5), підтримала заяву, зсилаючись на ті самі обставини. Просила встановити факт належності державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 10.07.2002 року Шаргородською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Шаргородської РДА від 28.03.2002 року за №90 на ім'я «[PERSON]» померлій - [PERSON]. Суду пояснила, що спадкодавець [PERSON] є її бабусею і при житті остання написала заповіт на свою правнучку - [PERSON] За паспортом бабуся значиться по імені «[PERSON]». Чому допущено помилку при видачі державного акту на землю їй не відомо, але внаслідок цієї помилки заявниця не може оформити спадщину, тому встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення. Представник Носиківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, від в.о. сільського голови надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи, заперечень щодо задоволення заяви сільська рада не має (а.с.20). Вислухавши пояснення представника заявниці, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.07.2002 року Шаргородською районною державною адміністрацією Вінницької області видано на ім'я [PERSON] державний акт на право власності на землю [NUMBER], на підставі розпорядження Шаргородської РДА від 28.03.2002 року за №90. При цьому, при видачі даного правовстановлюючого документа допущено помилку і вказано, що він видається на ім'я [PERSON]. Зазначений факт в судовому засіданні підтверджений поясненнями представника заявниці, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], дослідженими в судовому засіданні доказами. Так, свідок [PERSON] суду показала, що померла [PERSON] була двоюрідною сестрою її матері. Їй відомо, що покійна [PERSON] працювала у сільськогосподарських підприємствах у с. Козлівка та с. Носиківка Шаргородського району, мала право на земельний пай, отримувала відповідний сертифікат, а потім державний акт на право власності на землю. Помилка при написанні імені «[PERSON]» замість «[PERSON]» в державному акті на право власності на землю могла, на її думку, виникнути при складанні списків на осіб, що мають право на земельну частку (пай), оскільки такі списки складалися в с. Носиківка, де покійну називали по імені «[PERSON]», що не відповідає записам у документах, які посвідчують особу, зокрема, в паспорті та в свідоцтві про народження. Свідок [PERSON] суду показав, що [PERSON], яка померла [INFO], була бабусею його дружини - [PERSON] [PERSON] народилася у 1918 році в с. Козлівка Шаргородського району, де працювала в місцевому колгоспі, а потім проживала в с. Носиківка, де теж працювала в місцевому сільськогосподарському підприємстві, звідки і пішла на пенсію. Спадкодавець мала право на земельну ділянку, їй було видано державний акт, проте, в ньому допущено помилку при написанні імені «[PERSON]» замість «[PERSON]». Також, даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] [NUMBER], в якому остання зазначена як [PERSON], копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.8); довідкою, виданою виконавчим комітетом Носиківської сільської ради від 13.07.2015 року за №646, з якої вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO], до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.9); копією державного акту на право приватної власності на землю, що виданий [PERSON], оригінал якого оглянуто в судовому засіданні (а.с.10); копією заповіту [PERSON] від 15.02.2007 року, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні, відповідно до якого остання зробила заповітне розпорядження на випадок своєї смерті на ім'я правнучки [PERSON], заповіт не змінено і не скасовано (а.с.11); копією паспорту померлого спадкодавця, в якому спадкодавець значиться як [PERSON] (а.с.12); дублікатом картки фізичної особи-платника податків, виданим на ім'я [PERSON] (а.с.13); повідомленням Шаргородської РДА від 28.07.2015 року №01-1-38/2773 про неможливість внесення змін в державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] (а.с.14); постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.07.2015 року (а.с.15). Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати своє право на отримання спадщини, так як державним нотаріусом Шаргородської ДНК Вінницької області Хлапоніним О.О. відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із допущеними помилками в написанні імені спадкодавця у державному акті на землю та в свідоцтві про смерть, про що винесено постанову про відмову від 09.07.2015 року (а.с.15).

Outcome: approved