Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

29 червня 2017 року позивачка звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 28 червня 2008 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Зберігати сім'ю позивачка не бажає, тому просить суд шлюб розірвати, прізвище залишити без змін, стягнути з відповідача судові витрати по справі (а.с. а.с. 2 - 5). Позивачка в судовому засіданні свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити, вказувала, що між нею та відповідачем виникають конфлікти, вона вимушена проживати з батьками, вважає примирення з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. Відповідач проти задоволення позову заперечував, просив надати строк на примирення. В своїх поясненнях визнав, що вони з позивачкою дійсно не проживають з травня 2017 року, між ними виникають сварки. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 червня 2008 р., який зареєстровано Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 330, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджуються копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 червня 2017 року, актовий запис № 267 (а.с. 7). Позивач та відповідачка втратили один до одного почуття любові та довіри, не знаходять спільної мови, припинили шлюбні стосунки, проживають окремо з травня 2017 року, спільне господарство не ведуть, між ними виникають конфлікти та сварки. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, підстав для надання сторонам строку на примирення немає. Спору щодо поділу майна та подальшого мешкання дитини між сторонами на цей час немає. У разі виникнення спору він вирішуватиметься в самостійному провадженні. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню. Судові витрати позивачки, які складаються з сплаченого нею судового збору в розмірі 640,00 грн., на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved