overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

29 травня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 29 жовтня 2005 року уклала шлюб з відповідачем по справі, який зареєструвала у відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 168. Від спільного проживання мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Позивачка не працює, соціальної допомоги не одержує і сама утримує дитину. Відповідач працює в ЦПОСІ та КНП начальником станції, має дохід, але тієї матеріальної допомоги, яку він надає на утримання дитини недостатньо, тому змушена звернутися до суду і просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що з 17 травня 2014 року не проживає з відповідачем і тих коштів, які він надавав на утримання дитини недостатньо, а тому просить стягнути аліменти. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що може та згідний сплачувати аліменти на утримання дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 29 жовтня 2005 року уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 168, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та довідкою №397 від 28.05.2014 року, виданою Чаньківською сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області. Позивачка не працює, на обліку в Дунаєвецькому районному центрі зайнятості не перебуває, соціальну допомогу не одержує і сама утримує сина, що підтверджується доданими довідками. Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; судом при визначенні розміру аліментів враховується: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач працює в ЦПОСІ та КНП начальником станції, має стабільний дохід, що підтверджується відповідною довідкою, може та згідний сплачувати аліменти на утримання дитини, але свої обов'язки не виконує, а тому вимоги позову обґрунтовані і суд задовольняє їх. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

29 травня 2014 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 15 червня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 180. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб, оскільки спільне проживання з відповідачем не можливо через відсутність взаєморозуміння. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності в якій зазначила, що шлюбні стосунки між нею відповідачам припинені у зв'язку з несумісністю характерів з серпня 2012 року. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач до судового засідання не з'явився, до суду надійшла заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що шлюбні стосунки припинені у зв'язку с несумісністю характерів з серпня 2012 року. Позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася з серпня 2012 року, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

29 травня 2014 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування заяви вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила суд стягнути з нього аліменти у розмірі ? усіх видів доходів відповідача. Позивачка в судове засідання не заявилася, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.08.1986 року (а.с.2) та є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини за [NUMBER], виданим 19.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області (актовий запис про народження № 138), яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. З матеріалів справи вбачається, що сторони проживають окремо. Зазначені обставини відповідач не заперечив, позов визнав. За змістом ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. За такого суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та є законні підстави для їх задоволення. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

29 травня 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка вказує на те, що з 29 липня 1995 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати доньку належним чином. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею неповноліття. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, з 29 липня 1995 року позивачка перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання позовної заяви і до її повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

29 травня 2014 року прокурор Погребищенського району Вінницької області звернулася в суд з заявою про визнання спадщини відумерлою, вказуючи, що [INFO] померла [PERSON], яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії BH №0484623, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією 03.04.2000р., мала право на земельну частку (пай), розміром 2,07 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Дзюньківської сільської ради. Ніхто зі спадкоємців ні за заповітом, ні за законом про оформлення права на спадщину не зверталися. В судовому засіданні прокурор вимоги заяви підтримала, просила визнати відумерлою спадщину на земельну ділянку, розміром 2,07 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Дзюньківської сільської ради, що відкрилась після смерті [PERSON] та визнати право на неї за територіальною громадою Дзюньківської сільської ради Представники Погребищенської районної державної адміністрації та відділу Держкомземагенства до суду не з'явилися, подали заяву в якій заявлені вимоги визнали в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечували. З`ясувавши позицію заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. Встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай), розміром 2,07 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Дзюньківської сільської ради, що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії BH №0484623, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією 03.04.2000р. Спадкоємців ні за законом ні за заповітом померлий не мав. Дані правовідносини регулюються ст. 1277 ЦК України, відповідно до якої у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки, спадкоємців за заповітом і за законом на спадщину у виді права на земельну частку (пай), розміром 2,07 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Дзюньківської сільської ради, що належала померлій [INFO] [PERSON] не мала, її необхідно визнати відумерлою і визнати право власності на неї за територіальною громадою Довгалівської сільської ради.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

29 травня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 вересня 2013 року виконкомом Завадівської сільської ради Теплицького району Вінницької області. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені, через відсутність різні погляди на вирішення сімейних питань. Вказує, що на грунті сімейно-побутових проблем, та протилежних поглядів на сімейне життя розвинулась неприязнь між ними, втрачено почуття любові та поваги між ними. Позивач [PERSON] в письмовій заяві до суду просить заявлені позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між ними, на примирення не погоджується. Прти винесення заочного рішення він не заперечує. Відповідач [PERSON] своєчасно була повідомлена про час і місце розгляду справи, а саме через орган реєстрації місця проживання було отримано повідомлення, що відповідач значиться зареєстрованим в [INFO]. По даній адресі відповідачу направлялись судові повістки, які повернулась з відміткою, що за зазначеною адресою відповідач відсутній - відповідно до вимог ч.5 п.4 ст. 74 ЦПК України - у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою (за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованому у встановленому порядку), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому суд вважає можливим розглянути справу по суті та винести по справі заочне рішення і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2013 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Завадівської сільської ради Теплицького району Вінницької області. Від шлюбу дітей не мають. З вересня 2014 року сторони проживають окремо. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відносини між сторонами мають негативний характер, з вересня 2014 року сторони проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

29 травня 2015 року [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 03 липня 2014 року сторони уклали шлюб, від якого дітей у сторін немає. Спільне життя у сторін не склалося, через зловживання відповідачем спиртними напоями, негативне відношення до доньки позивача, тому, вважаючи, що примирення між ними неможливе, просив шлюб розірвати. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, пояснив, що підозрює, що відповідач одружилася з ним, маючи намір заволодіти його житлом, спільних дітей в сторін немає, вони проживали з донькою позивача, діти відповідача проживають з її матір'ю. Вважав примирення неможливим, оскільки фактично вони прожили разом до лютого 2015 року, з того часу подружні відносини припинені. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи (. с. 29), про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не подала. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 03 липня 2014 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.4). Позивач являється потерпілим в кримінальному провадженні № 12015020330000353, щодо погроз вбивством від [PERSON] (а. с. 17, 18, 19, 20-21, 22). За таких обставин, беручи також до уваги фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, нетривалість шлюбу, відсутність спільних дітей, те, що сторони не проживають разом з лютого 2015 року, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та задовольняє позов. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

29 травня 2015 року [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом з проханням розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований Любарецькою сільською радою Бориспільського району Київської області 09 листопада 2002 року; після розірвання шлюбу прізвище залишити [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 листопада 2002 року Любарецькою сільською радою Бориспільського району Київської області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне життя не склалось, оскільки втратили почуття поваги та кохання один до одного в звязку з чим виникали постійні сварки та суперечки. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини та унеможливлює примирення з відповідачем. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, про дату , час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду позивача та відповідач подали заяви, якими позовні вимоги визнали і підтримали, а розгляд справи просили здійснити у їх відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони 09 листопада 2002 року зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження 09 листопада 2002 року Любарецькою сільською радою Бориспільського району Київської області зроблено відповідний актовий запис № 07. Наведене підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-БК № 203865 виданого 09.11.2002 року (а.с.4). У сторін це перший шлюб, від якого народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК № 200374 виданим 26.02.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Деснян-ського районного управління юстиції ум. Києві (а.с.5). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Також у судовому засіданні встановлено, що майновий спір відсутній. Спір щодо визначення місця проживання дитини також відсутній. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матірю, позивачем по справі. З цих підстав подальше існування сім'ї неможливе. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та спільної дитини, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

29 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 25 жовтня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 24. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 25 жовтня 2008 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 24 (а.с.7). Від спільного шлюбу з відповідачем позивач має двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.8-9). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

29 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 січня 2009 року відділом РАЦС Ленінського РУЮ у м. Донецьку. Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини припинені з березня місяця 2015 року, через різні погляди на вирішення сімейних питань, неналежне відношення відповідача до сімї. Позивач [PERSON] просить задовольнити позовні вимоги, так як відносини між ними припинені, на примирення вона не погоджується, так як з травня 2015 року проживає з іншим чоловіком. Відповідач [PERSON], остання відоме зареєстроване місце проживання якого вул. Талалихіна. 8 м.Макіївка Донецької області, в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому порядку через оголошення в газеті «Урядовий курєр» від 27 серпня 2015 року, заперечень проти позову не подав, про поважність причини своєї неявки суду не повідомив. Від відповідача не надходила заява про розгляд справи у його відсутність. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 січня 2009 року. Шлюб зареєстровано відділом РАЦС Ленінського РУЮ у м.Донецьку. Від шлюбу мають доньок: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. В березні 2015 року сім'я розпалась, через різні погляди на вирішення сімейних питань, неналежне відношення відповідача до сімї. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони спільно не проживають, позивач мирись не бажає, проживає з іншим чоловіком, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати стягнути з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved