Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

30.03.2016 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій вказує, що на теперішній час він звернувся до пенсійного фонду для призначення йому пенсії за віком, але під час перевірки його документів, йому було запропоновано звернутися до суду для встановлення факту належності трудової книжки, оскільки в ній допущена помилка в написанні його імені: було вказано «російською мовою «Армык» замість вірного «Армен». Після чого було виправлення на «Армен», однак це виправлення не було обумовлено в установленому законом порядку. Заявник вказує, що факт того, що вказана трудова книжка дійсно належить йому підтверджується паспортом, свідоцтвом про народження та іншими письмовими доказами. Просив суд постановити рішення, яким встановити факт належності йому трудової книжки, яка була видана 20 травня 1972 року з виправленням в написанні імені. В судовому засіданні заявник на вимогах про встановлення факту належності йому трудової книжки наполягав та просив їх задовольнити, з мотивів, викладених у заяві. Представник заінтересованої особи Артемівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання не зявилася, від начальника управління надійшло клопотання, в якому вона просить розглянути справу без участі представника та не заперечує проти встановлення факту належності трудової книжки [PERSON] Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, заслухавши доводи та пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із свідоцтва про народження заявника, виданого 13.02.1956 року Мардакертським районним ЗАГСом Азербайджанської РСР вбачається, що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено актовий запис № 25 про народження 25 січня 1956 року [PERSON]. (а. с. 11). Відповідно до даних паспорту [PERSON] також народився 25 січня 1956 року в с. Мардакерт Мардакертського району Азербайджану. (а. с. 4). З довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, виданої Артемівською ОДПІ також вбачається, що імя заявника записано як [PERSON]. З військового квитка серії ВП № 046249, виданого Мардакертським райвійськкоматом Азербайджанської РСР також вбачається, що [PERSON] прийняв військову присягу 22 грудня 1974 року. (а. с. 12). З копії трудової книжки заповненої 20.05.1972 року вбачається, що дійсно [PERSON] в 1974 році був звільнений від роботи у звязку з призовом на військову службу. (а. с. 7). У суду немає підстав сумніватися у тому, що трудова книжка, заповнена 20 травня 1972 року на імя російською мовою «Гукасян Армык Апресович» з виправленням імені на «Армен», дійсно належить заявнику [PERSON], [INFO], оскільки інші анкетні дані цієї особи, вказані в трудовій книжці, повністю співпадають з анкетними даними, які містяться в його свідоцтві про народження та паспорті. Таким чином, доводи заявника знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Приймаючи до уваги, те, що від встановлення цього факту залежить виникнення для заявника особистих чи майнових прав і діюче законодавство не передбачає іншого порядку його встановлення, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved