overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

30.11.2016 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В позові зазначено, що 04.07.2006 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу вони мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом із позивачкою. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця до повноліття дитини, починаючи з дати звернення до суду. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вимоги позивачки підтверджуються свідоцтвом про шлюб (а.с.7), свідоцтвом про народження доньки [PERSON], [INFO] (а.с.8), довідкою з місця мешкання (а.с. 9-10) Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК Кодексу. Відповідно до ч. 8 ст 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду тобто з 30.11.2016 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

30.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що відповідач є батьком її двох малолітніх дітей, доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач з сімєю не мешкає, діти знаходяться на її утриманні. Уточнивши в судовому засіданні позовні вимоги, просила суд стягувати аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку до повноліття дітей. Наполягає на розгляді справи за відсутності відповідача, який ухиляється від судового розгляду, незважаючи на те, що 04.01.2017 року вчергове був попереджений про необхідність прибути до суду або направити заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в період з 30.11.2016 року по 18 січня 2017 року в судові засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про місце, час, дату судового розгляду, заперечень на позовну заяву не надав, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло, незважаючи на отримання SMS, що підтверджується довідками, залученими до справи. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що справу можливо розглянути за відсутності відповідача, який ухиляється від судового розгляду, а уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів на дітей підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодекса України батьки зобовязані матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони перебували у шлюбі з 20.10.2012 року по 19.10.2016 року. Шлюб розірвано за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 19.10.2016 року. Після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище на «Карпяк». Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Батьком дітей в свідоцтві про їх народження вказаний [PERSON]. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з матірю, позивачкою у справі. Рішення суду про передачу дітей на виховання батькові не має. Відповідач свого батьківства щодо обох дітей позивачки не заперечує. Є працездатною особою, аліменти не сплачує, тому суд вважає за можливе стягувати з нього на користь позивачки аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 30 листопада 2016 року до повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Задовольнивши вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, суд згідно зі ст. 88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] у прибуток держави судовий збір 551,2 гривни.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

30.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі 03.09.2015 року було укладено шлюб, від даного шлюбу мають доньку Кіру, [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно надавати кошти на утримання дитини не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частин всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до її повноліття на користь матері дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 03.09.2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, а.с. 4, відповідач [PERSON] є батьком дитини позивача, доньки Кіри, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, а.с. - 5. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, що підтверджується Довідкою, а.с. 6. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки Кіри, [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно зі\~ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,182,183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

30.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що сімейні відносини не склалися, фактичні шлюбні відносини припинилися з 2015 року, тому подальше перебування в шлюбі не має сенсу. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Майнового спору не заявлено. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, в своїй позовній заяві просить розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, у своїй письмовій заяві просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2012 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції у Луганській області за актовим записом № 92. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спору про розподіл майна не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сімї фактичне припинення шлюбних відносин. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

30.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 20 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис № 820, мотивуючи свій позов тим, що протягом спільного життя відносини між подружжям поступово стали погіршуватися внаслідок чого, подружжя перестало розуміти один одного, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, все вищевикладене стало суперечити інтересам подружжя та дитини, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе. Фактично сімя розпалась у червні 2016 року, спільне господарство не ведеться, у звязку з чим позивач і звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з матірю. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву повністю підтримує, просить її задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку у судове засідання повідомлених сторін, наявність заяви позивача про розгляд справи без її участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

30.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 03.10.1992 року в Більшівцівській селищній раді Галицького району було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі народився: син, [PERSON], 07.04.1993р.н., який на даний час є повнолітнім. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, виникали конфлікти. Сім'я розпалася, більше пятнадцяти років разом не проживають, не спілкуються, шлюб носить формальний характер. Тому просить шлюб розірвати та залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі, позов задовольнити. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіславши заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позов визнає і вважає що примирення не можливе. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положення цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.10.1992 року в Більшівцівській селищній раді Галицького району, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НМ № 393360 від 03.10.1992 року (а.с.5). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, виникали конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини припинилися понад п'ятнадцять років, тобто шлюб існує формально. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

30.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та третьої особи Товарної Біржі «Південна» про визнання договору купівлі-продажу, дійсним. В позовній заяві позивач зазначив, що 29.02.1996 року на Товарній Біржі «Південна», між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу квартири № 15 за адресою м. Миколаїв, вул. Сидорчука,14, але договір не був нотаріально посвідчений, у звязку з чим вона змушена звертатися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та дату слухання справи був повідомлені належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Представник третьої особи Товарна Біржа «Південь», у судове засідання не зявився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.02.1996 року на Товарній Біржі «Південна», між [PERSON] та [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Судом встановлено, що всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

30.11.2016 року [PERSON] звернулася з заявою до суду та просить встановити факт родинних стосунків між [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO] року, а саме, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] року. Мотивує це тим, що після смерті баби звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що не доведений факт родинних стосунків між бабою та її батьком Свідоцтво про народження батька у неї відсутнє. Представник заявника надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заінтересована особа про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання нею судової повістки, причини неявки суду свого представника суду не повідомила. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] а батько заявника [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER], свідоцтва про одруження серії [NUMBER], копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Згідно довідки Державного архіву Житомирської області від 27.12.2016 року №С/4107 підтвердити дату народження [PERSON] неможливо, оскільки книга реєстрації актових записів про народження по Желонській сільраді (нині с. Поліське) Овруцького району за 1940 рік на зберігання до Держархіву Житомирської області не надходила. Той факт, що [PERSON], який помер [INFO] є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] підтверджується довідкою Піщаницької сільської ради Овруцького району Житомирської області від 16.11.2016 року №1635. У суду немає підстав не довіряти вказаним документам та поясненням заявника викладених у заяві, а тому суд вважає факт родинних відносин доведеним, а саме, що [PERSON] є рідним сином [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для подальшого оформлення спадщини після смерті [PERSON]. [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 275,60 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

30.11.2016 року Березанським районним судом Миколаївської області ухвалено заочне рішення у цивільній справі №469/710/16-ц (2/469/415/16) за позовом заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до Березанської районної державної адміністрації та [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, витребування земельної ділянки, яким задоволено позовні вимоги у повному обсязі, та стягнуто з Березанської РДА і [PERSON] на користь прокуратури Миколаївської області судовий збір в сумі по 2067,00 грн. з кожного. 16.03.2017 року Перший заступник прокурора Миколаївської області звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі, оскільки судом не вирішено питання про розподіл судового збору, сплаченого за подачу заяви про вжиття заходів забезпечення позову. Сторони та їх представники в судове засідання не з'явилися та не повідомили про причину своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, присутність сторін при розгляді питання про ухвалення додаткового рішення не є обов'язковою. Згідно з п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з платіжним дорученням №1002 від 25.07.2016 року прокуратурою Миколаївської області сплачено судовий збір в розмірі 689 грн. за подання до суду заяви про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, яка ухвалою судді від 17.08.2016 року задоволена. При ухваленні рішення вказана сума судового збору залишилась не розподіленою, яка на підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках з кожного. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

30.11.2016 року Березанським районним судом Миколаївської області ухвалено рішення у цивільній справі №469/707/16-ц (2/469/412/16) за позовом заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до Березанської районної державної адміністрації та [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, витребування земельної ділянки, яким задоволено позовні вимоги у повному обсязі, та стягнуто з Березанської РДА і [PERSON] на користь прокуратури Миколаївської області судовий збір в сумі по 2067,00 грн. з кожного. 16.03.2017 року Перший заступник прокурора Миколаївської області звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі, оскільки судом не вирішено питання про розподіл судового збору, сплаченого за подачу заяви про вжиття заходів забезпечення позову. Сторони та їх представники в судове засідання не з'явилися та не повідомили про причину своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, присутність сторін при розгляді питання про ухвалення додаткового рішення не є обов'язковою. Згідно з п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з платіжним дорученням №1006 від 25.07.2016 року прокуратурою Миколаївської області сплачено судовий збір в розмірі 689 грн. за подання до суду заяви про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, яка ухвалою судді від 17.08.2016 року задоволена. При ухваленні рішення вказана сума судового збору залишилась не розподіленою, яка на підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках з кожного. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved