Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

4.03.2020 року [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила: - стягнути з ФОП [PERSON] в порядку ст. 117 КЗпП України середній заробіток за весь час затримки його виплати за період з 9.10.2018 року по день фактичного розрахунку на 1.03.2020 року в розмірі 174 133,33 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 29.09.2017 року працювала на посаді кухаря в ресторані « [INFO] », розташованому по [ADDRESS]. 08.05.2018 року вона була звільнена з роботи. При звільнені, однак, з нею не був здійснений повний розрахунок, а саме не виплачена грошова компенсація за невикористану відпустку. В досудовому порядку відповідач вирішити спір відмовився. Враховуючи викладене позивач вважала можливим застосування до виниклих правовідносин положень ст. 117 КЗпП України - здійснення виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку (станом на подачу позову - 1.03.2020 року). Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, згідно якої позов підтримала, просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідлмлений про розгляд справи належним чином (поштові повідомлення №6504518146505, 6504518609610). Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 28.09.2017 року згідно Наказу №1 була прийнята на посаду кухаря ФОП [PERSON] 31.04.2018 року позивач була звільнена з посади за власним бажанням на підставі наказу ФОП [PERSON] №3к від 31 квітня 2018 року Зазначене підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] від 07.04.1990 року, відомостями з особистого кабінету [PERSON] на веб-порталі Пенсійного фонду України ФОП [PERSON] з 29.04.2005 року зареєстрована фізичною особою-підприємцем, (витяг з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу невиплати позивачу компенсації за невикористані дні відпустки, що підтверджується копіями скарг останньою, направлених ФОП. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] актовий запис 280, позивач уклавши шлюб, змінили прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». За рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2019 року по справі № 521/11931/18 з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] стягнута грошову компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 2100 ,14 грн. Рішення набрало законної сили, відповідачем не виконано. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. За ч. 1 ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Згідно зі ст.117КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Обчислення середньої заробітної плати у випадках виплати вихідної допомоги та в інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати, встановлено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року. Згідно до п. 2 розділу І та п. 8 розділу ІV Постанови Кабінету Міністрів України від 8.02.1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача згідно наданого [PERSON] розрахунку за період з 09.05.2018 року по 01.03.2020 року становить 174 133,33 гривень. При цьому останньою розмір щомісячної заробітної плати визначений як 8 000 грн., які позивач, за її твердженнями, фактично отримувала за час роботи. Суд не погоджується із таким розрахунком, оскільки він суперечить офіційному розміру щомісячної заробітної плати позивача за відомостями особистого кабінету [PERSON] на веб-порталі Пенсійного фонду України, показаннями свідків в межах ЦПК України спростований бути не може. Так, за п. 2 розділу І та п. 8 розділу ІV Постанови КМУ від 8.02.1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» : - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є періодом з 31.04.2018 року (день звільнення відповідно запису трудової книжки) по 01.03.2020 року (дата визначена позивачем) - розрахунковим періодом є: березень 2020 року - квітень 2020 року, заробітна плата за два місяці (3786 грн+3756грн.) = 7542 грн. за відомостями особистого кабінету [PERSON] на веб-порталі Пенсійного фонду України - середньоденна заробітна плата розраховується як: 7542 грн. (заробітна плата за два місяці) : 41 (кількість робочих днів) = Х_183,95 грн. - кількість робочих днів за період з 01.05.2018 року по 01.03.2020 року становить 458 робочих днів - сума середнього заробітку за час затримки розрахунку: 183,95 грн. (середньомісячна заробітна плата) х 458 грн. (робочих днів) = 84 249,65 грн. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Враховуючи викладене, суд погоджується із доводами позивача про стягнення з відповідача на її користь суми середнього заробітку за час затримки розрахунку на час звернення з позовом до суду в розмірі 84 249,65 гривень. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в порядку ч. 6 статті 141 ЦПК України.

Outcome: partial