Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

29 липня 2015 року [PERSON] звернулася з позовом до Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 8500 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01 вересня 2013 року наказом Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка №133 о/с від 02.09.2013 року вона була прийнята на посаду доцента кафедри кримінального права факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства. 19 серпня 2014 року наказом Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка №198 о/с від 29.08.2014 року позивач була звільнена з даної посади за п. 2 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. У липні 2014 року у зв'язку із проведенням антитерористичної операції на території Луганської області Головне управління державної казначейської служби у Луганській області, розташоване в м. Луганську, тимчасово призупинило свою роботу, а в подальшому було передислоковано до м. Сватове Луганської області. У зв'язку з цим заробітну плату за роботу за сумісництвом за липень 2014 року в сумі 4250 грн. та серпень 2014 року в сумі 4250 грн. на момент звільнення та до даного часу позивачу не виплачено. Згідно з Наказом МВС України від 6 жовтня 2014 року № 1025 «Про тимчасову передислокацію ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка» Луганський державний університет внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка було тимчасово передислоковано на базу Сумської філії Харківського Національного університету внутрішніх справ. У грудні 2014 року позивач звернулася до керівництва ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка із вимогою виплатити належну їй заробітну плату за липень, серпень 2014 року. Однак їй було роз'яснено, що Головне управління державної казначейської служби у Сумській області відповідно до пункту 4 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремих підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого Постановою КМ України від 7 листопада 2014 року № 595, не приймає платіжні документи ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка щодо виплати заробітної плати працівникам, які не були переведені разом з університетом до нового місця дислокації та не виконують свої обов'язки. Позивач вважає, що її право порушене та підлягає захисту за ч. 2 ст. 233 КЗпП України. В судове засідання позивач не з'явилася, зазначивши в позові про розгляд справи в її відсутність, про час та місце розгляду справи повідомлена. Представник відповідача ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка Писаренко В.В. в судовому засіданні визнав позов в повному обсязі та надав суду письмову заяву про визнання позову відповідачем (а.с.25) Суд, вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Пунктом 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що позивач працювала на посаді доцента кафедри кримінального права факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О.Дідоренка. Наказом ректора ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка №198 о/с від 29.08.2014 року позивач звільнена з займаної посади на підставі ст. 38 КЗпП України з 28 серпня 2014 року за власним бажанням. Дана обставина підтверджується копією трудової книжки, доданої до матеріалів справи (а.с.5-10). Як вбачається з довідки № 1688, виданої 20 серпня 2015 року Луганським державним університетом внутрішніх справ імені Е.О.Дідоренка, позивачу нарахована заробітна плата за липень 2014 року в сумі 4371 грн., за серпень 2014 року в сумі 4371 грн. (а.с.24). Правовідносини між сторонами є трудовими, врегульовані ст. 115,116 КЗпП України. Таким чином, суд встановив, що права позивача, передбачені ст. ст. 115, 116 КЗпП України - порушені, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позовні вимоги заявлені на суму 8500 грн. (4250 грн. + 4250 грн.), а тому суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та задовольняє позов в сумі 8500 грн. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов було задоволено, а позивач за даною категорією справи звільнений від оплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved