Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

30.06.2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що 19.02.2010 року помер її батько [PERSON], який на час смерті мав у власності житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями та спорудами загальною площею 47,3 кв.м., житловою площею 26,0 кв.м., що розташований у с. Короваї Гребінківського району Полтавської області по вул. Чапаєва,17, та в цілому складається з : «А-1» - житлового будинку, «В» - погреба з шийкою, «№ 2» - огорожі, та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства площею 0,41 га ( з них 0,08 га для обслуговування житлового будинку, 0,33 га для ведення особистого підсобного господарства), що розташована в с. Короваї Короваївської сільської ради Гребінківського району Полтавської області. За час свого життя [PERSON] склав заповіт згідно якого все своє майно на яке він на день смерті буде мати право заповів [PERSON] У позовній заяві позивач зазначила, що не може вирішити в нотаріальному порядку питання про спадкування вищевказаного спадкового майна через відсутність у неї правовстановлюючих документів. Позивач також зазначила, що іншим спадкоємцем за законом могла б бути дружина спадкодавця, [PERSON], проте остання померла 10.08.1998 року до відкриття спадщини. Зважаючи на викладене просить суд визнати за нею у порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане спадкове майно. Сторони не зявились у судове засідання, подали заяви, згідно яких просять розглядати справу без їх участі, представник відповідача проти позовних вимог не заперечує, позивач позовні вимоги підтримала. Зясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Судом на підставі свідоцтва про смерть серії І-КЕ за № 151046 встановлено, що [PERSON] помер 19 лютого 2010 року (а.с.6). Таким чином, в силу частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України 19 лютого 2010 року на усі права та обовязки, що належали йому на цей момент відкрилась спадщина. Відповідно до наданої копії заповіту від 09.02.1998 року посвідченого секретарем виконкому Короваївської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за №11, судом встановлено, що [PERSON] заповів все своє майно, що буде належати йому на день смерті і на яке він за законом буде мати право, [PERSON] (а.с.12), як встановлено на підставі паспорта серії КН 317434 (а.с. 4) позивачу по справі. Згідно наданої довідки виконавчим комітетом Короваївської сільської ради Гребінківського району Полтавської області за №295/02-29 від 04.07.2014 року суд встановив, що від 11 лютого 1997 року власником будинку за адресою с. Короваї, вул. Чапаєва, №17 Гребінківського району Полтавської області значиться [PERSON] (а.с.11). Згідно до наданої копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ за № 007715 від 22.11.1999 року зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №196, судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Короваївської сільської ради народних депутатів від 02.07.1996 року [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,41 гектарів в межах згідно з планом (0,33 сільськогосподарські угіддя та 0,08 під будвництво). Земельна ділянка розташована на території Короваївської сільської ради, землю передано для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Згідно довідки виконавчого комітету Короваївської сільської ради від 30.07.2015 року за № 453/02-30 вказана земельна ділянка знаходиться за адресою с. Короваї, вул. Чапаєва, 17 Гребінківського району Полтавської області. В силу частини 1 статті 23 ЗК України № 561-XII від 18 грудня 1990 року, що діяв на момент отримання спадкодавцем державного акту на право власності на земельну ділянку, право власності на землю посвідчувалося державними актами, які видавались і реєструвались сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Відповідно до частин 3 та 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Таким чином, згідно частин 3 та 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями право власності спадкодавця на спірне майно було дійсне до його смерті. Згідно розяснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії Гребінківської державної нотаріальної контори за вих. № 479/01-16 від 22.07.2015 р. спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] прийняла позивач згідно заповіту і їй було видано 15.12.2011 року свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 3,840 га., що знаходиться на території Короваївської сільської ради Гребінківського району Полтавської області. У видачі свідоцтва про право на інше спадкове майно відмовлено. Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на викладене, позивач успадкувала вищевказаний житловий будинок та земельні ділянки, на які право власності на момент відкриття спадщини належало [PERSON] Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, визнання права власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки за позивачем в порядку спадкування за заповітом відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. З огляду на викладене, на підставі ч.ч. 1, 2 статті 1220 ЦК України, ч. 1 статті 23 ЗК України № 561-XII від 18 грудня 1990 року, ч.ч. 3 та 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями,

Outcome: approved