overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

29 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі по 1200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог вказувала, що рішенням Полонського районного суду від 25 листопада 2009 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 300 грн. щомісячно. Відповідач аліменти сплачує, але на даний час збільшились витрати на утримання дитини, яка відвідує навчальний заклад, позивачка працює, але отримує мінімальну заробітну плату, тому просила стягувати з відповідача аліменти в зазначеному розмірі. Відповідач, у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 11 червня 2018 року строк, подав відзив на позовну заяву, в якому погодився сплачувати аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки він обмежено працездатний, має на утриманні дитину від іншої жінки. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується даними свідоцтва про народження дитини, котра проживає разом з матір'ю. Рішенням Полонського районного суду від 25 листопада 2009 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі 300 грн. щомісячно. Відповідно до ст.192 СК- розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я платника або одержувача. Оскільки з дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів, змінились зазначені вище обставини, зокрема доходи боржника та стягувачки, визначений законом інший мінімальний розмір сплати аліментів на дитину, тому суд вважає можливим встановити новий розмір аліментів. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з жим проживає дитина. За положеннями ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст.184 СК України розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі, який з врахуванням обставин, названих в ст.182 СК України, на думку суду, має становити 1000 грн. щомісячно. Також на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України із [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

29 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 12 червня 2007 року. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Основою розпаду\~сім'ї\~послугувало те,\~що вони\~мають різні\~погляди на\~життя і\~з цього\~приводу між\~ними відсутнє\~взаєморозуміння.Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 12 червня 2007 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції Сумської області, про що складено відповідний актовий запис за №51, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 6). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а. с. 7). Як вбачається з позовної заяви, основою розпаду сімї послугувало те, що у подружжя було відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на подружнє життя. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON]. Відповідно до ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 352,40 грн. понесених та документально підтверджених судових витрат, а також повернути позивачу з державного бюджету судовий збір в сумі 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

29 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, вказуючи, що 15.03.2002р. Станилівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області їй був виданий державний акт на право приватної власності на землю, серії ІV-ВН № 000425. Запис її по батькові у вищезазначеному документі був зазначений, як «Олексіївна», замість правильного запису «Анатоліївна». Неправильність запису підтверджуються її паспортом, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про розірвання шлюбу, довідкою Станилівської сільської ради, довідкою ТОВ «Станилівка АГРО». В звязку з невідповідністю зазначеного запису по батькові в її паспорті та державному акті, вона не має змоги реалізувати своє право в частині визнання права власності на земельну ділянку та отримання належної їй орендної плати за використання земельної ділянки. Станилівська сільська рада Погребищенського району Вінницької області внести відповідні зміни в зазначений документ не має можливості. Заявник в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити. (а.с. 17) Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте голова Станилівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області [PERSON] надіслав до суду лист про неможливість зявитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення заявлених вимог. (а.с. 16) Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ВН № 000425, виданий 15.03.2002р. Станилівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області на імя [PERSON] дійсно належить [PERSON], [INFO], жительці с. Станилівка Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується ксерокопією паспорта [PERSON] (а.с. 4), ксерокопією державного акта на право приватної власності на землю, серії ІV-ВН № 000425, виданого 15.03.2002р. Станилівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області (а.с. 6), ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 7), ксерокопією свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] (а.с. 8), довідкою Станилівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області № 150 від 16.05.2018р. (а.с. 9), , довідкою ТОВ «Станилівка АГРО» № 58 від 20.04.2018р. (а.с. 10), то зазначений факт необхідно встановити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

29 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатною її матір - [PERSON], [INFO] та встановити над нею опіку, посилаючись на те, що остання через свій стан здоров'я не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 червня 2018 року у даній справі було призначено судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану [PERSON], а провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 липня 2018 року поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду. Заявник у судовому засіданні подану заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Представник органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки і піклування та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON], [INFO] є матір'ю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої (а/с 6). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 348 від 21 червня 2018 року, у [PERSON] має місце стійкий, хронічний психічний розлад у вигляді судинної деменції (F01 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), який позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій і ними керувати (а/с 32-34). Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Згідно ч. 1 ст. 40 Цивільного кодексу України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Частиною 1 статті 300 ЦПК України визначено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

29 травня 2018 року [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява була подана до Приморського районного суду м. Одеси та розподілена судді Чернявській Л.М., ухвалою якої від 07.06.2018 року цивільну справу було направлено до Київського районного суду м. Одеси за підсудністю. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 04.07.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 522/9319/18. Розгляд справи призначено провести за правилами загального позовного провадження. В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позов та заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що із відповідачем вона не бачиться майже двадцять років. [PERSON] покинув її вагітною третьою дитиною приблизно у 1995 році, з того часу ні з нею, на з дітьми не спілкується. Місце його знаходження не відомо. Шлюб носить формальний характер, тому позивач бажає припинити такі шлюбні відносини. Позивач просила призначити справу до розгляду по суті. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань суду не надавав. Ухвалою суду від 03.08.2018 року підготовче судове засідання було закрите, а справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Учасники справи у судове засідання не з'явилися. В матеріалах справи наявна заява позивача про проведення розгляду справи по суті за її відсутності, підтримку позовних вимог та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач про причини повторної неявки суд не повідомив, будь-яких заяв не надавав. При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, ухваливши заочне рішення у відповідності до положень статті 280 ЦПК України. Судом встановлено, що шлюб між громадянами України [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було укладено 4 серпня 1979 р., про що у Палаці укладення шлюбів (рос. - Дворец Бракосочетаний) м. Одеси в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1711 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON]. В травні 2018 року [PERSON] подала до суду позов, заявляючи про небажання в подальшому залишатися у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], зважаючи на формальність цих відносин з 1995 року. Станом на серпень 2018 року позовна заява не відкликана, що свідчить про стійкість намірів позивача розлучитися. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. В силу статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

29 травня 2018 року до Кобеляцького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 30 травня 2018 року ухвалою суду було справу визнано складною та призначено підготовче засідання на 09.08.2018. 09.08.2018 в підготовче судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, заявлені вимоги підтримала, прохала задовольнити, а також закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов не визнала та прохала закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 09 серпня 2018 року закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду по суті на 20.09.2018. В позові [PERSON] зазначав, що 26 травня 2001 року у виконавчому комітеті Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавській області зареєстрував шлюб із відповідачем, актовий запис № 8. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем не склалися. Через постійні сварки та непорозуміння вони припинили проживати разом та вести спільне господарство, тому [PERSON] прохав суд шлюб між ними розірвати, зазначивши, що ним було вжито всі заходи досудового врегулювання спору - примирення, які позитивного результату не дали. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій прохав розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій прохала розглядати справу за її відсутності, позов визнала повністю, після розлучення прохала залишити прізвище «[PERSON]» та зазначила, що шлюбно-сімейні відносини з позивачем було припинено з 2012 року. Суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили проживати разом та вести спільне господарство з 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено, в зв'язку з виникненням між ними частих сварок та непорозумінь, відсутності взаєморозуміння та довіри, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Таким чином шлюб, зареєстрований 26 травня 2001 року у виконавчому комітеті Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавській області між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 8, які мають одну неповнолітню дитину потрібно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище відповідачеві - «[PERSON]». Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

29 травня\~ 2018 року до Кобеляцького районного суду\~ надійшла позовна заява [PERSON]\~ до [PERSON]\~\~ про розірвання шлюбу. Позивач в заяві зазначала, що 12 липня 1987 року\~ у\~\~ районному відділі ЗАЦС Полтавської області\~ зареєструвала\~ шлюб із відповідачем, актовий запис № 57. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем не склалися. Через постійні сварки та непорозуміння вони припинили проживати разом з січня 2017 року, тому вона прохала суд шлюб між ними розірвати, зазначивши, що нею було вжито всі заходи досудового врегулювання спору - примирення, які позитивного результату не дали. Позивач\~ [PERSON]\~ надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, прохала задовольнити, залишивши їй після розлучення прізвище «Біденко». Відповідач\~ [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Ухвалою судді від 30.05.2018 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в підготовче засідання на 25.06.2018. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання\~\~ з січня 2017 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено, в зв'язку з виникненням між ними частих сварок та непорозумінь, відсутності взаєморозуміння та довіри, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, а отже подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому шлюб, зареєстрований\~ 12 липня 1987 року\~ у\~\~ районному відділі ЗАЦС Полтавської області між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (до шлюбу Кульбачка) [PERSON], [INFO], потрібно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачеві \~ «Біденко». Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

29 травня 2018 року завідуюча 3-м\~ відділенням\~ Комунального закладу «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни»\~ [PERSON] звернулася до суду з заявою про продовження госпіталізації в примусовому порядку пацієнту [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги наявністю у зазначеного пацієнта тяжкого психічного розладу у вигляді «Шизофренії, параноїчної форми, безперервний тип перебігу», внаслідок чого вона не спроможна задовольнити основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність. У судовому лікарпсихіатр підтримала заяву та прохала її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, в заяві до суду просила розглядати справу у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала. Захисник не заперечував проти задоволення даної заяви, вважає, що примусова госпіталізація відповідає інтересам пацієнта. Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви. Судом встановлено, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» від 23.05.2018 року № 01-55/2401 [PERSON], страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу», по своєму психічному стану не може задовольнити основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність, потребує подальшого надання стаціонарної допомоги (а.с.3). Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» вбачається, що [PERSON] знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з 1980 року, багато разів тривалий час знаходилася на лікуванні в лікарні. Останній раз госпіталізовувалася з 15.12.2015 року та по теперішній час (а.с.13). Рішенням Роменського районного суду Сумської області від 31 липня 1996 року [PERSON] визнано недієздатною (а.с.6). Згідно з рішенням Роменського міскрайонного суду Сумської області від 16.05.2016 року опікуном [PERSON] призначено [PERSON] (а.с.7). [PERSON] судом неодноразово продовжувалася примусова госпіталізація до психіатричного закладу, востаннє рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04.12.2017 року (а.с.11). За таких обставин, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про необхідність продовження [PERSON] госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, згідно вимог ст. ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» . \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved