overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

9 вересня 2015 року заявник [PERSON] звернувся до районного суду із заявою, в якій прохав встановити факт належності йому архівної довідки, виданої об»єднаним трудовим архівом сільських і селищних рад Козельщинського району Полтавської області на підтвердження розміру заробітної плати № 01-07/93, виданої 22.06.2015 року, в якій записано в даних про нараховану заробітну плату за 1988 -1992 роки по батькові в скороченій формі: у 1988-1990, 1992 роках «[PERSON].», а у 1991 році «[PERSON].». При цьому зазначав, що встановлення належності йому зазначеної довідки необхідно для призначення пенсії за віком, так як зроблене скорочення у архівних документах його по батькові не приймаються заінтересованою особою для призначення йому пенсії. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву про встановлення належності архівної довідки підтримував і прохав її задовольнити, посилаючись на надання доказів роботи в ліквідованому колгоспі ім. Горького, розташованому в селі Мануйлівка Козельщинського району Полтавської області і документів про особу, в яких зазначено повні і правильні анкетні данні. Представник управління Пенсійного фонду України в судове засідання не з»явився, направив заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечував, прохав справу розглянути без його участі. Суд, вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в селі Мануйлівка Козельщинського району Полтавської області, що підтверджується його паспортом, і працював в колгоспі ім. Горького Козельщинського району Полтавської області, розташованому в селі Верхня Мануйлівка Козельщинського району Полтавської області з 25.11.1985 року по 31.07.2000 року, що підтверджується трудовою книжкою, архівною довідкою про час роботи і нараховану заробітну плату ( аркуші - 4,6,7). На даний час підприємство ліквідоване і документи передані до архівної установи, яка не має можливості виправити в наявних документах зазначені вище скорочення. Із паспорта заявника вбачається, що він народився [INFO] в селі Мануйлівка Козельщинського району Полтавської області і його прізвище, ім»я та по батькові « [PERSON]» ( аркуш - 4, 7). Свідки [PERSON] і [PERSON], допитані в судовому засіданні, пояснили, що знають заявника, з яким проживають в одному селі і працювали в одному сільськогосподарському підприємстві, що підтверджується їх паспортами і трудовими книжками. Зазначені докази свідчать про належність заявнику [PERSON] архівної довідки № 01-07/93 про заробітну плату від 22.06.2015 року, видану об»єднаним трудовим архівом сільських і селищних рад Козельщинського району Полтавської області, де його по батькові записане із скороченням. Приймаючи до уваги, що іншим шляхом встановити даний юридичний факт неможливо, а встановлення його заявнику необхідно для оформлення пенсії, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

9 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт того, що громадянин [PERSON], який помер [INFO], є його батьком. Мотивує свої вимоги тим, після смерті [INFO] в [ADDRESS] [PERSON], який там постійно проживав, відкрилася спадщина. Оформити спадщину не має можливості, оскільки не можливо документально підтвердити родинні відносини між ним та померлим батьком, так як в свідоцтві про смерть батька прізвище зазначено як «[PERSON]», а не «[PERSON]». Дану помилку в даний час виправити неможливо. Позивач у судове засідання з'явився, подану заяву підтримав. Заінтересована особа у своїй письмовій заяві просила справу розглянути за її відсутності. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], як односельці підтвердили те, що померлий [PERSON] є батьком [PERSON] Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] народився [INFO], його батьками, відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). За життя [PERSON] отримав державний акт [NUMBER] на право приватної власності на землю площею 2,876 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [ADDRESS] та державний акт [NUMBER] на право приватної власності на землю площею 0,187 га для ведення особистого селянського господарства на території [ADDRESS] (а.с. 8-9). [INFO] в с. Саї Липоводолинського району Сумської області помер [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до довідки № 02-37/171 від 2 березня 2016 року, виданої виконкомом [ADDRESS], [PERSON] до дня смерті проживав в [ADDRESS] сам. Спадкоємцем є його син [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для оформлення спадкових прав після смерті батька. Таким чином, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин, оскільки заява є обґрунтованою, що підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

9 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 28 січня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 4 березня 2016 року їх шлюб було розірвано. За час шлюбу у них народилась спільна дитина - [PERSON], [INFO]. На даний час вона разом з дитиною проживає окремо від чоловіка. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. У звязку з цим, позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивачка зявилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач у судове засідання зявився, проти позову заперечував, вказуючи на те, що дитина більшість часу проживає з ним та його (відповідача) матірю, всим забезпечена, а тому підстав для стягнення з нього аліментів не має. Суд, дослідивши матеріали справи, мотивуючи рішення, зазначає про наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що 28 січня 2005 року сторони зареєстрували шлюб, який у подальшому було розірвано за рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 4 березня 2016 року.(а.с.6) Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-БП №004166 від 25 травня 2014 року.(а.с.5) На час розгляду справи дитина проживає разом з матірю, що підтверджується довідкою Тростянецької міської ради про склад сімї. (а.с.7) Аліменти на утримання дитини з відповідача не стягувалися, що змусило позивачку звернутися до суду. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що є всі підстави для покладення на відповідача обовязку по сплаті аліментів. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд бере до уваги задовільний стан здоровя дитини, ту обставину, що відповідач є людиною молодого віку, працездатний, утриманців не має, навчається, займається тимчасовими підробітками, отримуючи, з його слів, дохід в розмірі 1500-2000 грн. на місяць. З урахуванням вказаних обставин, зокрема того, що відповідач має нерегулярний та мінливий дохід, суд вважає необхідним\~визначити\~\~розмір\~аліментів\~у твердій грошовій сумі в\~розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

9 вересня 2016 року заявниця звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просила встановити факт належності їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВТК №888334 виданого 26 вересня 2013 року на земельну ділянку площею 3, 8954 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Вказувала, що при написанні її прізвища в зазначеному свідоцтві про право на спадщину за заповітом відбулася помилка: замість Белевят зазначено Белев`ят. Посилаючись на те, що в адміністративному порядку вона не може встановити та підтвердити факт належності документа, тому просила підтвердити це в судовому порядку. Розгляд справи було проведено без участі заявниці, її представника та представників заінтересованих осіб. Дослідивши матеріали цивільної справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до паспорту заявниці серії ЕР № 560544, виданого 20 лютого 2016 року Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області, її прізвище [PERSON]. Заявниця отримала у приватну власність земельну ділянку, площею 3, 8954 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, кадастровий номер 4823383900:03:000:0002, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВТК №888334 виданого 26 вересня 2013 року приватним нотаріусом [PERSON] В той же час в ньому її прізвище було записано з помилкою: замість «Белевят» зазначено «Белев`ят». Між тим співпадання інформації про заявницю (прізвище, ім`я, місце проживання та ін.) в свідоцтві про право на спадщину за заповітом з інформацією в інших документах на її ім'я (паспорті, свідоцтві про шлюб, тощо) вказують, що вказане свідоцтво оформлено саме на неї. Встановлення факту належності документу необхідно заявниці для отримання можливості належним чином володіти та користуватися своєю земельною ділянкою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

9 вересня 2016 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що за час шлюбу з відповідачем 28 жовтня 2011 року у них народилася дочка. У листопаді 2014 року шлюб було розірвано, після чого вони почали проживати окремо, а дитина залишилася з матір'ю і перебуває на її повному утриманні. Відповідач до дочки не навідується, допомоги не надає, її життям і здоров'ям не цікавиться, проте він є працездатною особою, але добровільно сплачувати аліменти на її утримання відмовляється. Позивач на даний час не має змоги працевлаштуватися, а її статок не дозволяє самостійно утримувати дочку. У відповідача інших дітей немає, аліментів нікому не платить. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у твердій грошовій сумі на утримання дочки. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги із підстав, зазначених у позовній заяві та уточнила їх. Просить стягувати на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час місце судового розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є батьком дитини (а. с. 3). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що дитина потребує матеріальної допомоги, позивач самостійно неспроможна забезпечити її належним чином, а відповідач є працездатною особою, на утриманні інших осіб немає, тому, суд вважає, що він може сплачувати аліменти в сумі 650 грн. на дитину, а отже позов необхідно задовольнити. Згідно зі ст. 88 ЦПК України потрібно стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

9 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до Московського районного суду м. Харкова із вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. 16 грудня 2020 року цивільна справа в порядку п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України надійшла до Липоводолинського районного суду Сумської області. [PERSON] позов обгрунтовує такими обставинами. Вказує, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 2010 року, має з нею спільну дочку [PERSON] , 2011 року народження. Спільне життя у них не склалося через постійні сварки та різні погляди на сімейне життя, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сім`єю, просив шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подав заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, відповідач подала заяву про визнання позову, обоє просили розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що 29 жовтня 2010 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 912. Сторони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач проживає по [ADDRESS] . Відповідач зареєстрована та проживає по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України). Вбачається, що з моменту подання позовної заяви позивач не змінив свого рішення щодо необхідності розірвання шлюбу та щодо можливості подальшого спільного життя подружжя. Відповідач із клопотанням про зупинення провадження у справі для надання часу для примирення до суду не зверталася, позов визнала, про необхідність збереження шлюбу у своїй заяві не вказала. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Враховуючи заяву позивача про понесення судових витрат самостійно, суд не вважає необхідним їх стягнення з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

9\~вересня 2020\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду із\~заявою про\~надання права\~на шлюб\~із [PERSON] ,\~ [INFO] . В обґрунтування заяви посилається на те, що влітку 2018 року в християнському таборі познайомилась з [PERSON] , у них зав`язались дружні відносини, вони почали постійно спілкуватись через соціальні мережі. З грудня 2018 року вони постійно бачаться, приїжджали один до одного на кілька днів. Між ними склались дуже теплі і щирі стосунки, мають взаємні почуття любові та поваги, бажають створити сім`ю та вести спільне господарство. [PERSON] має власну квартиру, де вони спільно роблять ремонт, по його закінченню планують там проживати однією сім`єю, але на теперішній час вона не досягла повноліття. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала. Представник заявниці адвокат Федоров В.Б. заяву підтримав та пояснив, що заявниці виповнилось 17 років, вона два року зустрічається з [PERSON] , через релігійні погляди не може проживати з останнім без укладення шлюбу, бажає створити сім`ю , але не досягла шлюбного віку, її батьки не заперечують проти укладення шлюбу. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав та пояснив, що бажає укласти шлюб із заявницею, проте вона не досягла шлюбного віку. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала, вважає, що укладення шлюбу заявницею відповідає її інтересам. Представник служби у справах дітей Виконавчого комітету Шепетівської міської ради Занов`як І.С. заяву підтримав. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ст.22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що [PERSON] досягла 17 років, бажає укласти шлюб та проживати однією сім`єю з [PERSON] , який також бажає створити з нею сім`ю. На підставі викладеного, суд вважає, що укладення шлюбу відповідає інтересам заявниці, а тому дійшов висновку про необхідність надання їй права на шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

9 грудня 2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 2 вересня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу дітей немає. Подружнє життя не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя, що є причиною частих сварок і суперечок. Відповідач зловживає спиртними напоями, що в кінцевому результаті приводить до конфліктів із застосуванням фізичної сили. Шлюбні відносини припинилися, через що подальше збереження сім'ї стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просить шлюб з відповідачем розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з мотивів, викладених в заяві, підтримала повністю. Вважає, що дальше збереження сім'ї з відповідачем неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати. Після розірвання шлюбу відновити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, вважає, що сім'я дійсно розпалась і збережена бути не може. Погодився, що протягом наданого судом строку для примирення не зробив усього можливого для збереження шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають ніяких заходів, що вони в даний час не підтримують сімейних відносин, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що сім'я розпалась, відповідач не заперечує проти цього, наданий подружжю строк для примирення позитивних результатів не дав, а тому суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам, а тому є всі підстави шлюб розірвати. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вибором позивача суд відновлює їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

9 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу стягувати з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 всіх видів доходу відповідача щомісячно. Позовна вимога обґрунтована тим, що дитина перебуває на утриманні позивачки, а відповідач матеріальної допомоги не надає. В ході розгляду справи позивач свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що шлюб між нею та відповідачем розірвано, спільно вони не проживають близько двох років і за цей час він ніякої допомоги для дитини не надав. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений, в судове засідання не з'явився, причин неявки не зазначив, представника не направив. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач являється батьком спільної із позивачкою доньки [PERSON], яка народилася [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 20 лютого 2008 р. Базалійською селищною радою. Дитина утримується позивачкою, що підтверджується довідкою виконкому Базалійської селищної ради від 2 грудня 2013 р. № 728 та не спростоване відповідачем. Відповідно до довідки Теофіпольської ЦРЛ від 6 грудня 2013 р. дитина знаходиться під наглядом дільничного педіатра, перебуває на диспансерному обліку та потребує санаторно-курортного оздоровлення. Відповідач не надав відомостей про стан свого здоров'я, наявності інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків та не зазначив інших обставин, які мають істотне значення, тому кошти на утримання дитини мають бути присуджені судом в розмірі, заявленому позивачкою. Позовна вимога стягувати аліменти в частці від доходу також підлягає задоволенню, так як достовірних доказів відсутності роботи у відповідача сторонами не надано.

Outcome: approved