overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

31 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2007 року, актовий запис № 1494, від спільного проживання дітей не мають. З кінця 2014 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені у звязку з відсутністю взаєморозуміння, виникнення суперечок, через різні характери та погляди на життя. На день звернення до суду, ведення спільного господарства та спільне проживання остаточно припинено, сім*я розпалась та існує формально. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання позивачка [PERSON], представник позивачки [PERSON] не з*явились, надали заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, просили задовольнити позовні вимоги, залишивши за позивачем право іменуватися шлюбним прізвищем. (а.с. 22, 24). Відповідач у судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнає позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою (а.с.23). З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 29 вересня 2007 року зареєстрували шлюб (а.с. 8), від спільного проживання дітей не мають. З кінця 2014 року шлюбно-сімейні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства між сторонами припинено в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різні погляди на життя. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, думку сторін про неможливість досягнення примирення, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

31 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від червня 1989 року. Від шлюбу сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Стосунки з відповідачкою розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с. 2). Позивач у судовому засіданні підтримав заявлений позов, а відповідачка не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 10.06.1989 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сімю від вересня 2012 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивач зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно і збереження сімї неможливе. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами немає. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

31 травня 2017 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08.08.1998 року. В шлюбі народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні та вихованні. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого виникали непорозумінні та сварки, протягом двох років сімейних стосунків не підтримують. Вважає, що шлюб існує формально, збереження їхньої сімї неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду від позивача надійшла заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Томчук». Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає, щодо його задоволення не заперечує. Тому, суд ухвалив провести судовий розгляд справи у відсутності\~\~сторін. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. З свідоцтва про одруження серії І-ЕГ № 014843 від 08.08.1998 року вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Кременецькою сільською радою Рожищенського району Волинської області, актовий запис № 8 (а.с.3). В шлюбі народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження останніх (а.с. 5, 6). З довідки виконкому Рожищенської міської ради від 18.05.2017 року № 983 вбачається, що сторони з дітьми зареєстровані в [INFO] (а.с.4). В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, через різні характери, погляди на шлюб та сімю, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище Томчук. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача \~слід стягнути 640 грн. оплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

31 травня 2017 року позивач звернулася до суду з названим позовом до відповідача з вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом РАГС Нахімовського РУЮ м. Севастополя 2 жовтня 1999 року згідно актового запису № 410, від якого є неповнолітня дочка, обґрунтувавши його тим, що за час перебування у шлюбі між ними постійно виникали непорозуміння через різні погляди на життя, що призвело до припинення шлюбних відносин з березня 2017 року та неможливості збереження шлюбу. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила розірвати шлюб, підтвердивши доводи позовної заяви та пославшись на неможливість його збереження. Відповідач позов визнав і просив розірвати шлюб, збереження якого також вважає неможливим. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON], який народився 21 квітня 1978 року в м. Красноярськ-45, Росія, громадянин України і [PERSON], яка народилася 27 червня 1979 року в м. Севастополі, Україна, громадянка України, зареєстрували шлюб 2 жовтня 1999 року згідно актового запису № 410, складеного у відділі реєстрації актів громадянського стану Нахімовського районного управління юстиції м. Севастополя. При цьому дружина змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с. 5). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Подружжя підтвердило, що проживає порізну. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За правилом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову відсутні, у звязку з чим позов про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка повідомила, що бажає залишити прізвище [PERSON]. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати на суму 640 гривень, підтверджені відповідною квитанцією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

31 травня 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони з відповідачем знаходились у фактичних шлюбних відносинах, 10 липня 2015 року зареєстрували шлюб, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити (а.с.22). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутності та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Зясувавши позицію позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, 10 липня 2015 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 376150, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.8). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 609259, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.9). Відповідно до довідки Приватного підприємства «Клімат Сервіс Плюс» від 13 липня 2017 року відповідач [PERSON] з 24 квітня 2017 року працює на підприємстві інженером холодильного обладнання, за період з 24 квітня 2017 року по 30 червня 2017 року його заробітна плата склала 7302,00 грн. (а.с.29). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачені ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності із ст. 88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн. та документально підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 300,00 грн. (а.с.12). На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

31 травня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом винесено рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 27 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №415. 05 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на її користь судового збору та про відновлення її дошлюбного прізвища «Томан». В силу п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Учасники судового розгляду в судове засідання не зявилися, а тому суд у відповідності до змісту ч.3 ст.220 ЦПК України ухвалює додаткове рішення за їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін\~без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 27 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №415. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області виправлено описку у вказаному рішенні суду, вирішено зазначити у сьомому абзаці описово-мотивувальної та другому абзаці резолютивної частин рішення дату реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] 27 квітня 2013 року замість 27 квітня 2015 року. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвище або відносити своє дошлюбне прізвище. За вказаних обставин, для виконання судового рішення, суд вважає за доцільне постановити додаткове рішення до рішення Тернопільського міськрайонного суду від 31 травня 2017 року, в якому додатково стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 640 грн. сплаченого нею судового збору, після розірвання шлюбу [PERSON] відновити її дошлюбне прізвище - «Томан». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

31 травня 2018 р. заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, вказавши наступне. [INFO] року померла його мати [PERSON] Він спадщину прийняв шляхом подання заяви до нотаріуса в строк, передбачений законодавством. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, так як прізвище спадкоємця, зазначене у його свідоцтві про народження з прізвищем спадкодавця, яке зазначено в свідоцтві про смерть, не співпадає. Встановлення даного факту заявнику необхідно для отримання спадщини, у зв'язку з чим він звернувся до суду з даною заявою. В судове засідання заявник не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Куп'янської міської ради Харківської області в судове засідання не з'явився по заяві про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Заінтересована особа - приватний нотаріус Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області - Черняєва Алла Олександрівна, в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, заперечень проти позову не має, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що що мати заявника - [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Як вбачається з копії свідоцтва про народження заявника [INFO] року народився [PERSON], його матір'ю у свідоцтві про народження вказано «[PERSON]» (а.с. 10). Постановою від 21 травня 2018 року приватний нотаріус Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] року [PERSON], так як з поданих спадкоємцем документів вбачається, що прізвище спадкоємця, зазначене в свідоцтві про народження зі спадкодавцем, яке зазначене в свідоцтві про смерть не співпадає; прізвище спадкодавця, зазначене в свідоцтві про народження не співпадає з прізвищем,зазначеним в свідоцтві про смерть. Таким чином родинний зв'язок спадкоємця зі спадкодавцем не відстежується (а.с. 7). У відповідності до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року була рідною матір'ю заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

31 травня 2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 16 жовтня 1991 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя, виховання дитини. У судове засідання позивач не зявилася, проте в прохальній частині позову зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності (а.с. 2). Відповідач у судове засідання не зявився, однак від його представника [PERSON] до суду надійшла заява про визнання позову, просить справу розглянути за відсутності відповідача та його представника (а.с. 20). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2016 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб Серії І-АМ № 185110 (а.с. 4). Від спільного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії І-АМ № 366653 (а.с. 5). Позивач наполягає на розлученні. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні характери, погляди на сімейне життя та виховання дитини. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

31 травня 2018 року [PERSON] звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться з грудня 2017 року. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивач просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, при цьому 23.08.2018 подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутністю; позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити; проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася без повідомлення причин. Про час і місце розгляду справи повідомлена завчасно і належним чином. Відзив на позов не подала. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 10 липня 2010 року сторони уклали шлюб (а. с. 7). У подружжя є малолітня дитина дочка [PERSON], [INFO] (а. с. 8). Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили декілька років тому. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. У рамках розглядуваного позову майнового спору між сторонами немає. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. У зв'язку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

31 травня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та уточнивши позовні вимоги остаточно просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по виплаті заробітної плати та вихідної допомоги. В обґрунтування позову зазначає, що з 13.10.2000 р. по 27.12.2015 р. працював у відповідача на посаді слюсаря і був звільнений за власним бажанням. На день звільнення з роботи відповідач не виплатив йому заробітну плату, заборгованість якої, за його розрахунками, за період з 13.10.2000 р. по 27.12.2015 р становить 35 000 грн. Позивач посилаючись на те, що оскільки відповідач на день його звільнення та наданий час не сплатив заборгованість по заробітній платі, чим порушив вимоги ст. 116 КЗпП, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по виплаті заробітної плати за період роботи з 01.01.2015 р. по 27.12.2015 р., середній заробіток за час затримки розрахунку та вихідну допомогу при звільненні. Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення заперечень не має. Представник відповідача в судове засідання не прибув повторно, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. За таких обставин,

Outcome: partial