Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

31.08.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 27.09.2004 року. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що її чоловік [PERSON]за життя набув право на земельну частку (пай) площею 6,26 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності ВАТ «Племзавод ім. Щорса», як член вказаного підприємства при його розпаюванні, і отримав 07.07.2000 року відповідний сертифікат, серії МК № 0204453, що посвідчує відповідне його право. Наголосила, що після смерті чоловіка, вона знайшла відповідний сертифікат лише в квітні 2011 року, оригінал якого під час оформлення спадкових прав після смерті чоловіка, нею був загублений. Втрата зазначеного документу перешкоджає їй у нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право на вищевказану спадщину, іншого способу відновити втрачений документ не існує, що і змусило її звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, направила на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені нею позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не зявилася, проте залишила письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, позовні вимоги [PERSON] визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 КПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі суд приходить наступного висновку. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» право на земельний пай одержують всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких було внесено до списку, що долучається до державного акта на право колективної власності на землю, зокрема постійні працівники - члени КСП та пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Право на земельний пай набувають також спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа, що його засвідчує, а саме земельного сертифіката (Указ Президента України від 10.11.1994 року №666/94 Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва). Судом встановлено, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії МК № 0204453, виданого Новобузькою районною державною адміністрацією Миколаївської області 07.07.2000 року, громадянин [PERSON], являючись членом відкритого акціонерного товариства «Племзавод ім. Щорса» с. Софіївка Новобузького району Миколаївської області, отримав право на земельну частку (пай) вказаного підприємства, площею 6,27 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). 27.09.2004 року [PERSON] помер. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 03.07.1982 року, серії І-ФП №389092, позивачка [PERSON] дійсно перебувала у шлюбі зі спадкодавцем [PERSON] на момент смерті останнього. Однак, позивачка вказаний сертифікат втратила, про що свідчить відповідне оголошення, опубліковане в Новобузькій районної газеті «ВПЕРЕД» у 2011 році. Втрата правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно унеможливлювало одержання спадкоємницею [PERSON] у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. За такого спадкові права позивачки підлягають захисту у судовому порядку. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Інша спадкоємниця за законом, дочка спадкодавця відповідачка у справі [PERSON] не заперечувала проти успадкування цієї спадщини саме позивачкою [PERSON], своєю матірю. Зазначені обставини вказують на те, що позивачка [PERSON] являючись дружиною спадкодавця [PERSON], в силу вимог статті 1261 ЦК України, має право на успадкування за законом на набуте останнім право на земельну частку (пай) площею 6,26 умовних кадастрових гектарів з земель запасу Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] суд знаходить достатньо обґрунтованими, а тому вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення заявлених ним вимог. Вимоги щодо стягнення з відповідачки судових витрат понесених позивачкою у зв'язку з розглядом справи, остання не заявляла, тому суд відносить ці витрати на її рахунок.

Outcome: approved