Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

30.08.2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, 17 травня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № МL-103/134/2006, згідно з яким банк надав [PERSON] кредит у сумі 64770,00 грн. з датою остаточного повернення кредиту 17 травня 2021 року. Згідно кредитного договору встановлено плаваючу процентну ставку 4,50 %річних + FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту). [PERSON] згідно умов кредитного договору, зобов'язалась належним чином прийняти, використати та повернути банку кредитні кошти у встановлені графіком повернення кредиту строки та сплатити відсотки, а у разі виникнення прострочення повернення кредиту - сплатити пеню у розмірі 1 % від суми несвоєчасно виконаних грошових зобов'язань за кожний день прострочення. При цьому пеня нараховується та сплачується додатково до прострочених сум за основним зобов'язанням. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-103/134/2006 від 17 травня 2006 року. Відповідачка [PERSON] порушила умови договору і станом на 04.06.2013 року має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 436658,94 грн., яка складається з: заборгованість по кредиту - 59812,74 грн., проценти - 34092,41 грн., пеня за період з 04.06.2012 р. по 04.06.2013 р. - 342753,79 грн. Просять суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 436658,94 грн., а також понесені судові витрати в сумі 3441 грн. Представник позивача Полосухіна І.В. у судове засідання не з'явилась, але надала заяву до суду з проханням справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Судом враховуються пояснення представника позивача надані в судовому засіданні. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, мотивуючи тим, що вона вже сплатила за кредит по нотаріальному напису. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, надав заяву про слухання за його відсутності. Судом враховуються пояснення відповідача надані в попередніх судових засіданнях, в яких він позов не визнав, просив в задоволенні відмовити та застосувати строк позовної давності до правовідносин. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що відповідачка [PERSON] вже сплатила кредитні борги за нотаріальним написом, який стягувався через ДВС Краматорського міського управління юстиції. Позовні вимоги до поручителя [PERSON] не підлягають задоволенню взагалі в зв*язку з виконанням та пропуском 6 місячного строку звернення з вимогами до поручителя. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредиторок як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Судом встановлено, що 17 травня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № МL-103/134/2006. Відповідно до даного договору [PERSON] був наданий кредит у сумі 64770,00 грн. (а.с.4-12). Згідно п. 1.5.1. кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Згідно п. 1.5.1.1 кредитного договору, нараховані в порядку, передбаченому договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк передбачений графіку платежу. Якщо до сплати процентів з моменту надання кредиту залишається не більше 3 банківських днів, перше нарахування та сплата процентів здійснюється у наступному місяці. Як вбачається з довідки-розрахунку, відповідачка [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № МL-103/134/2006 від 17.05.2006 року, яка станом на 04.06.2013 року має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 436658,94 грн., яка складається з: заборгованість по кредиту - 59812,74 грн., проценти - 34092,41 грн., пеня за період з 04.06.2012 р. по 04.06.2013 р. - 342753,79 грн. (а.с.20). В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № МL-103/134/2006 від 17.05.2006 року, який було укладено між позивачем та [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-103/134/2006 (а.с. 18-19). Згідно п. 1.1. договору поруки, поручитель відповідає перед банком за виконання позичальником усіх його зобов'язань в повному обсязі перед банком, що виникли з кредитного договору № МL-103/134/2006 від 17.05.2006 року. У п. 2.1 договору поруки зазначено, що поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми кредиту, процентів за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених у кредитному договорі. 26.09.2007 року приватним нотаріусом виконано нотаріальну напис про звернення стягнення на трикімнатну квартиру за адресою м. Краматорськ вул.. Паркова 89-136, яка належить [PERSON] на користь ЗАТ «ОТП Банк» ( який є правонаступником АКБ «Райфайзенбанк Україна») на виконання кредитного договору № МL-103/134/2006 від 17.05.2006 року та встановлена сума боргу в розмірі 79032,67 грн. 12.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю. 10.08.2012 року ПАО «ОТП Банк» звернувся з заявою до ДВС Краматорського міського управління юстиції по виконанню нотаріального напису від 26.09.2006 року. Постановою державного виконавця виконавче провадження закрито в зв*язку з виконанням, так як платіжним дорученням № 751 від 22.11.2013 року стягувачу перераховано заборгованість в сумі 79032,67 грн. від реалізації іпотечної квартири. Таким чином суд вважає, що позивач не довів наявність заборгованості відповідачки за кредитним договором № МL-103/134/2006 від 17.05.2006 року, укладеним між АКБ «Райффайзенбанк Україна» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON]. За таких обставин, необхідно в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитом слід відмовити. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом з [PERSON], як недоведені. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed