Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

3 квітня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Калинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, площею 4,73 га, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування своїх вимог вказували, що після смерті її двоюрідного дядька [PERSON] залишилося спадкове майно, в тому числі у виді вищевказаної земельної ділянки, а вона є єдиною спадкоємицею, яка бажає прийняти спадщину. Інших спадкоємців попередніх черг немає. За оформленням спадкових прав вона звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з порушенням строків звернення із заявою про прийняття спадщини, а також неможливістю подати до нотаріальної контори всі документи, що необхідні для оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку, а саме: витягу з поземельної книги або витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку. Оскільки спадкодавець за життя не провів дій з державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, то такі документи нотаріусу вона надати не може, а отже і оформити свої спадкові права, через що за захистом своїх спадкових прав вона була змушена звернутися до суду із цим позовом. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що є двоюрідною племінницею померлого [PERSON] Її батько та двоюрідний брат [PERSON] помер. Інших родичів [PERSON] не мав, та вона доглядала його, а після смерті провела поховання. У неї залишився оригінал державного акту щодо спірної земельної ділянки, яка знаходиться в оренді, та після смерті дядька, вона отримує за неї орендну плату. Але, маючи намір прийняти спадщину, у передбачений законом строк вона не звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, оскільки має хворобу серця та артеріального тиску, у зв'язку з чим постійно проходе лікування. У період, в який вона могла скористатися своїм прав та заявити про спадкові права, через поганий стан здоров'я вона неодноразово проходила стаціонарне лікування, тому просить визнати ці причини пропуску передбаченого законом строку прийняття спадщини поважними і захистити її спадкове право. Відповідач Калинівська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності на вищевказану земельну ділянку визнала та просила справу розглянути у відсутність їх представника. Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог, суд встановив, що за даними свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] помер [INFO], про що Калинівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області було здійснено актовий запис про смерть за №41 від 20.10.2007 року (а.с. 8). Згідно відомостей Калинівської сільської ради, на час смерті [PERSON] мешкав в [ADDRESS] сам, інших осіб із ним зареєстровано не було (а.с. 10). За даними Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області від 10.04.2014 року, спадкова справа після смерті [PERSON], померлого [INFO], не заводилася (а.с. 20-21). Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 квітня 2013 року, що набрало законної сили, було встановлено родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] відповідно як двоюрідного дядька та племінниці (а.с. 22-23). Підстави, з яких позивачка була змушена звернутися до суду із цим позовом підтверджуються листом нотаріуса Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області від 15.11.2013 року, яким [PERSON] роз'яснено про порушення нею вимог ст. 1270 ЦК України щодо строку звернення із заявою про прийняття спадщини, а також неможливістю вчинення нотаріальних дій з оформлення спадщини через ненадання всіх документів, необхідних для оформлення спадкових прав щодо земельної ділянки, а саме: витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з поземельної книги (а.с. 14). Як встановлено судом, на час смерті [PERSON] мешкав один, отже, відповідно до приписів ст. 1270 ЦК України, у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини позивачці необхідно було звернутися із відповідною заявою до нотаріуса. Як вказує позивачка, вона пропустила цей строк з поважних причин, через хворобу та необхідність неодноразового проходження стаціонарного лікування, про що надала суду відповідні докази (а.с. 13) Відповідно до ч.3 ст.1272 Цивільного Кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може продовжити строк на подачу заяви про прийняття спадщини, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що спадкові відносини не вичерпані, адже до цього часу ніхто спадщину після смерті [PERSON] не прийняв, та майно не визнане відумерлою спадщиною, приймаючи до уваги обставини, через які позивачка не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у передбачений законом строк, які суд вважає поважними, а тому можливим і необхідним захистити спадкові права [PERSON] як спадкоємця [PERSON] Відповідно до пп.4.20 п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Мінюстом України 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку проводиться нотаріусами на підставі відповідних документів, в тому числі, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з поземельної книги. Згідно ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. За ст.3 цього Закону слідує про обов'язковість внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об'єкти (земельні ділянки, розташовані на території України). Згідно п. 109 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2012 року № 1051, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника земельної ділянки. З огляду Державного акту серії ІІ-МК № 011510, виданого 20 грудня 2001 року, та яким посвідчується право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 4,73га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також даних відділу Держземагентсва у Жовтневому районі Миколаївської області, слідує, що кадастровий номер вказаній земельній ділянці не присвоєно (а.с. 9, 11), отже поземельна книга не заводилася, а тому позивачка як спадкоємець [PERSON], позбавлена можливості нотаріально оформити свої спадкові права. Однак, відповідно до положень ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З наведеного, та встановивши, що відповідно до положень ст.1265 ЦК України, [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна після смерті свого двоюрідного дядька [PERSON], проте через вищевказані обставини позивачка позбавлена можливості нотаріально оформити свої спадкові права, суд вважає, що відповідно до ст.16 ЦК України, спадкові права [PERSON] підлягають захисту судом шляхом визнання за нею права власності на вищевказану земельну ділянку. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», в ході розгляду справи одержано відомості про дійсну вартість спірного майна, у зв'язку із чим доплачено суму судового збору.

Outcome: approved