Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

31 жовтня 2019 року [PERSON] , в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування. В позовній заяві зазначає, що [INFO] в м. Бершадь Вінницької області помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 19 жовтня 1993 року Бершадським відділом ЗАГС Вінницької області. [INFO] в с. Барилів Радехівського району Львівської області померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 02 листопада 1997 року Барилівською сільською радою Радехівського району Львівської області. Згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] видане Барилівською сільською радою Лопатинського району Львівської області 04.10.1960 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати- [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] видане Барилівською сільською радою Лопатинського району Львівської області 17.07.1950 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Батько - [PERSON] , мати- [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення щлюбу, серія [NUMBER] від 03.11.1979 року, видане Увинською сільською радою Радехівського району Львівської області вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб та після реєстрації присвоєні прізвища: чоловікові « [PERSON] », дружині « [PERSON] ». Згідно Довідки № 106 від 10 травня 2017 року, виданої виконкомом Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області вбачається наступне: «що, померла [INFO] [PERSON] до дня смерті була зареєстрована в [ADDRESS] , та разом з нею проживали і були зареєстровані: [PERSON] - чоловік [INFO] . Чоловік [PERSON] постійно проживав із Спадкодавцем в тому числі і на день смерті [INFO] , та фактично вступив у володіння спадщиною, але не оформив її. У 2001 році позивач успадкувала майно після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] . На успадковане майно позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22.07.2001 року та зареєстроване в реєстрі за № 1207 державним нотаріусом Радехівської нотаріальної контори Луців І.П. Позивач в свою чергу прийняла спадщину і оформила після смерті свого діда та фактично і прийняла спадщину від своєї баби «Спадкодавця» - [PERSON] . Після смерті Спадкодавця, окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області. Крім Позивача, інших осіб, які б претендували на майно ні за законом ні за заповітом немає. Позивач після смерті Спадкодавця, прийняла спадщину після смерті свого діда, який помер [INFO] , який прийняв спадщину від своєї дружини [PERSON] (яка померла [INFO] ) шляхом спільного проживання за однією адресою та вступив у володіння спадщиною та фактично прийняв її. Проте, на даний час з метою отримання свідоцтва про право на спадщину в установленому законом порядку позивач звернулася до державного нотаріуса та надала необхідні документи, однак державним нотаріусом було в усній формі відмовлено у оформленні спадщини, оскільки вищезазначений державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті Спадкодавця, а саме: 27.04.1999 року, та відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку (оригінал державного акта на право приватної власності на землю). Відсутність правовстановлюючих документів, унеможливлює реалізацію майнових прав Позивача як спадкоємця у позасудовому порядку, а тому виникає необхідність у Позивача для звернення з позовом до суду. Просить визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , які належали Спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії ЛВ № 1922, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 27 квітня 1999 року за № 1485, а саме: земельну ділянку загальною площею 2,4366 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,4887 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,0270 гектарів. У підготовче судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю та просить його задовольнити (а.с.32). Представник відповідача Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розгляд справи проводити без участі представника (а.с.31). У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що [INFO] в м. Бершадь, Вінницької області помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 19 жовтня 1993 року Бершадським відділом ЗАГС Вінницької області (а.с.9). [INFO] в с. Барилів Радехівського району Львівської області померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 02 листопада 1997 року Барилівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] видане Барилівською сільською радою Лопатинського району Львівської області 04.10.1960 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати- [PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] видане Барилівською сільською радою Лопатинського району Львівської області 17.07.1950 року, [PERSON] народився [INFO] . Батько - [PERSON] , мати- [PERSON] (а.с.12). Згідно свідоцтва про укладення щлюбу, серія [NUMBER] від 03.11.1979 року, видане Увинською сільською радою Радехівського району Львівської області, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб та після реєстрації присвоєно прізвище дружині [PERSON] З довідки № 106 від 10 травня 2017 року, виданої виконкомом Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, вбачається, що померла [INFO] [PERSON] до дня смерті була зареєстрована в [ADDRESS] , та разом з нею проживали і були зареєстровані: [PERSON] - чоловік, [INFO] (а.с.17). У 2001 році позивач успадкувала майно після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] . На успадковане майно позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20.07.2001 року та зареєстроване в реєстрі за № 1207 державним нотаріусом Радехівської нотаріальної контори Луців І.П. (а.с.14). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ЛВ №1922, виданого 27.04.1999 року головою Радехівської райдержадміністрації на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації від 20 квітня 1999 року №185, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1485, вбачається, що земельна ділянка, площею 2,9523 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала [PERSON] (а.с.18). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР). Перешкодою в реалізації позивача її законних прав та інтересів, є те, що вона позбавлена у позасудовому порядку права оформити спадщину, після смерті [PERSON] . Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved