Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

30.09.2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №2007285906 в розмірі 55 770,23 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 1 218 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту №2007285906, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит, терміном до 16.12.2018 року, а відповідач зобов'язався повернути банку суму отриманого кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, встановлені договором. Зобов'язання за вказаним договором відповідач належним чином не виконує, у зв'язку з чим, утворилась заборгованість в розмірі 55 770, 23 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 45 287,98 грн., відсотків та комісії - 10 482,25 грн. На підставі договору факторингу №22/12/2014 від 22.12.2014 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна», право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №2007285906 від 16.12.2013 року перейшло до ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Представник позивача в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлявся в установленому порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 16.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» (далі - Банк) та [PERSON] (Позичальник/ Держатель) укладено договір про надання споживчого кредиту №2007285906 (а. с. 4 - 8). В силу п. 1.1 договору банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: на споживчі цілі та придбання послуг продавців на загальну суму кредиту - 47 450,00 грн., терміном по 16.12.2018 року, зі сплатою 18 % річних. Банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, а також виконувати умови кредитного договору (п. 2.1 договору). Договір з заявою позичальника на отримання кредиту підтверджує волевиявлення позичальника щодо отримання кредиту на умовах, зазначених в договорі (п. 1.2.4 договору). В силу п. 1.4.1 договору, позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання, встановлені кредитним договором, не пізніше 16.12.2018 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначеному в графіку платежів (п. 1.4.2 договору). Проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки (п. 1.4.3 договору). За управління кредитом позичальник щомісяця сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів (593,13 грн.) (п. 1.4.4). Банк свої зобов'язання виконав, надав [PERSON] споживчий кредит в розмірі 47 450,00 грн. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, не погашає заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №2007285906 від 16.12.2013 року згідно затвердженого графіку погашення заборгованості (а. с. 9 - 10), у зв'язку з чим, згідно розрахунку заборгованості, станом на 22.09.2015 року залишок заборгованості за кредитом становить 45 287,98 грн., відсотками - 5 603,30 грн., комісія за РО - 4 878,95 грн. Загальна сума заборгованості становить 55 770,23 грн. (а. с. 17 - розрахунок заборгованості). В разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором (п. 1.5.4 договору). Частинами 1, 2 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Надані ТОВ «ОТП Факторинг Україна» докази (договір про надання споживчого кредиту №2007285906 від 16.12.2013 року, розрахунок заборгованості, договір факторингу з витягом) підтверджують укладення між ПАТ «ОТП Банк» і [PERSON] договору та існування у відповідача заборгованості у розмірі 55 770,23 грн. Згідно договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року та витягу з додатку № 1 до вказаного договору (а. с. 18 - 22) ПАТ «ОТП Банк» передало ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право грошової вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №2007285906 від 16.12.2013 року. На підставі наведеного, право вимоги у даних правовідносинах перейшло до ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В порушення наведених норм законодавства та положень договору, [PERSON] в установлені строки не погашав кредит, проценти та комісію за користування кредитом по договору №2007285906 від 16.12.2013 року, тобто не виконував зобов'язання належним чином відповідно до умов договору та ст. ст. 526, 530, 1049, 1054 ЦК України, внаслідок чого існує заборгованість за кредитом - 55 770,23 грн. За таких обставин в силу ч. 2 ст. 1050, ст. 1054 ЦК України та п. 1.5.4 договору з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 55 770,23 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по справі в розмірі 1 218,00 грн.

Outcome: approved