Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

29 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування завданої моральної шкоди [PERSON] неодноразово уточняла позовні вимоги, 19 травня 2016 року звернулася до суду з уточненим позовом до Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування завданої моральної шкоди. В обґрунтування вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що з 13 січня 2015 року вона працювала на посаді бухгалтера філії «Новоселівська дільниця експлуатації доріг» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». 30 жовтня 2015 року її було звільнено з роботи на підставі ст. 38 КЗпПУ, при звільненні їй була видана трудова книжка, але, розрахунок по заробітній платі не був проведений, заборгованість становила 1\~686,39 грн. Позивач зазначила в заяві, що розрахунок з нею був проведений 07 травня 2016 року. В той же час, у відповідності до ч.1 ст.117 КЗпП України, відповідач повинен виплатити їй середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Дочірнє підприємство «Дніпропетровський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» допустило затримку розрахунку при звільненні за період з 30 жовтня 2015 року по 07 травня 2016 року, середній заробіток за зазначений період становить 36\~000,72 грн. [PERSON] зазначила в заяві, що діями відповідача їй була спричинена і моральна шкода, яка полягає в тому, що вона не мала можливості розпоряджатися своїми коштами, що призвело до порушення нормальних життєвих завязків, моральну шкоду вона оцінює в 1 000 грн. В звязку з наведеним, позивач [PERSON] просила суд стягнути на її користь з Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 36\~000,72 грн., в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 1 000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в судове засідання не зявився, про місце, дату і час роз0гляду справи належним чином повідомлений, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Дослідивши докази, надані позивачем, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 13 січня 2015 року [PERSON] була прийнята на посаду бухгалтера І категорії філії «Новоселівська дільниця експлуатації доріг» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». 01.08.2015 року [PERSON] було переведено на посаду провідного бухгалтера. 30 жовтня 2015 року [PERSON] була звільнена з роботи на підставі ст. 38 КЗпПУ (за власним бажанням), що підтверджується копією трудової книжки. У відповідності до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку погоджується. Кожен має право на заробітну плату. У відповідності до ст. 116 КЗпПУ, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Судом встановлено, що при звільненні, з [PERSON] не був проведений розрахунок по заробітній платі, заборгованість становила 1\~686,39 грн. Відповідно до ст. 117 КЗпПУ, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Встановлено, що остаточний розрахунок при звільнення з [PERSON] був проведений 07 травня 2016 року, в звязку з чим, затримка розрахунку при звільненні становила період з 30 жовтня 2015 року по 07 травня 2016 року, тобто 138 робочих днів. робочих днів. В абзаці 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, закріплено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Згідно додатку до особового рахунку Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», [PERSON] працювала в серпні 2015 року 20 робочих днів, заробітна плата становить 3696,36 грн.; в вересні 2015 року 15 робочих днів, заробітна плата становить 2\~970,41 грн. Таким чином середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 190,47 грн. ((3696,36 грн. + 2\~970,41 грн.) : 35 роб. днів.) В звязку з наведеним, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнення становить 26\~284,86 грн.. (190,47 грн. х 138 робочих днів), в звязку з чим, позовні вимоги в зазначеній частині підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає … у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в звязку із протиправною поведінкою відносно неї. У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обстави, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. У відповідності до ст. 237-1 КЗпПУ, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд приходить до переконання, що діями відповідача, які полягали у порушенні відносно позивача трудового законодавства в частині своєчасної виплати заробітної плати, позивачу була спричинена моральна шкода, оскільки порушення його прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя, тому, з урахуванням обстави справи, враховуючи принцип справедливості та розумності, суд приходить до переконання. що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, на суму 1 000 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial