overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

30 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 24 жовтня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом В'язівоцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 9. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 24 жовтня 2014 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом В'язівоцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 9 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем при подачі позову до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

30 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

30 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 21 жовтня 2006 року в Бутинській сільській раді Сокальського району Львівської області. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя не склалось внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності. Сторони протягом останнього часу не підтримують подружні стосунки, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Спільне життя та збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивача, фактично сім'я розпалась. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Судові витрати залишити за нею. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.4), копію свідоцтва про шлюб (а.с.5), копію свідоцтва про народження дитини (а.с.6), копію паспорта позивача (а.с.7), суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини, не спілкуються, не ведуть спільного господарства, шлюб фактично розпався та існує формально. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому суд шлюб розриває. Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

30 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що вони з відповідачем є батьками [PERSON], яка з нею проживає та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала до суду заяву, в якій зменшила позовні вимоги, просила стягнути аліменти на дочку розмірі 700 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на дочку в розмірі 700 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

30 травня 2016 року [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, який обґрунтувала тим, що 28 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб позивача з відповідачем, актовий запис № 326. Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, в сім»ї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння з вини [PERSON] Фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено, шлюб існує формально. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить її інтересам та інтересам дитини, примиритися з відповідачем не бажає, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В дане судове засідання позивач не з'явилася, проте подала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах даної справи. Ухвалою Маневицького районного суду від 21 червня 2016 року ухвалено розгляд даної справи проводити у відсутності відповідача [PERSON], постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 вересня 2010 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 326, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне подружнє життя сторін не склалося, в сім»ї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння з вини [PERSON], вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об»єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 551 гривня 20 копійок судового збору, сплачених позивачем при подачі позову до суду. На підставі статей 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

30 травня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 09 жовтня 2005 року виконкомом Дмитрівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу мають малолітнього сина, який проживає з нею. Сімейні стосунки припинені, через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони в судове засідання не зявилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 жовтня 2005 року виконкомом Дмитрівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 05 (а. с. 5), від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], 014 грудня [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 6), який проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивачки, за власним клопотанням останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

30 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 17 лютого 2001 року Великокаратульською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області, актовий запис №5, посилаючись на те, що сімейне життя не склалось, через постійні сварки та суперечки між подружжям, що призвело до неповаги один до одного. Внаслідок цього їх сім'я фактично розпалась, спільного господарства сторони не ведуть та не пов'язані спільним побутом. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала і просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій визнав позов та просить шлюб розірвати. Дослідивши зміст позовної заяви та додані документи, суд вважає, що слід прийняти визнання позову відповідачем та задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія 1-БК №059379, сторони з 17 лютого 2001 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Великокаратульською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області, актовий запис №5. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище «Жук» на «Бугай». В цьому шлюбі 02 серпня 2001 року народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК №038009 де матір'ю записана [PERSON], а батьком [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем свідчить про відсутність у нього інтересу на збереження шлюбу та про припинення фактичних шлюбних стосунків. Таким чином шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить моральним засадам суспільства, не відповідає інтересам сторін, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] доцільно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положенням ст. 88 ЦПК України та присуджує їх стягнення з відповідача на користь позивачки у розмірі 551 грн.20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

30 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 27 листопада 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Переяслав-Хмельницького міськвиконкому Київської області, актовий запис №264, посилаючись на те, що сімейне життя не склалось, через постійні сварки та суперечки між подружжям, що призвело до неповаги один до одного. Внаслідок цього їх сім'я фактично розпалась, спільного господарства сторони не ведуть та не пов'язані спільним побутом. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала і просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій визнав позов та просить шлюб розірвати. \~\~\~ \~ \~ \~ \~Дослідивши зміст позовної заяви та додані документи, суд вважає, що слід прийняти визнання позову відповідачем та задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до свідоцтва про шлюб серія 1-БК №042895, сторони\~ з 27 листопада 1999 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Переяслав-Хмельницького міськвиконкому Київської області, актовий запис №264. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище\~ «Руденко» на «Бездольна». В цьому шлюбі 03 січня 2001 року народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК №018757 де\~ матір'ю записана [PERSON], а батьком [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем свідчить про відсутність у нього інтересу на збереження шлюбу та про припинення фактичних шлюбних стосунків. Таким чином шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить моральним засадам суспільства, не відповідає інтересам сторін, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] доцільно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положенням ст. 88 ЦПК України та присуджує їх стягнення з відповідача на користь позивачки у розмірі 551 грн.20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

30 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання громадянина недієздатним , встановлення опіки над недієздатною фізичною особою, заінтересована особа -орган опіки та піклування Краматорської міської ради. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] , [INFO] є його рідною бабусею, яка проживає та зареєстрована разом з ним за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул.. Кирилкіна, 22/71. Йо бабуся [PERSON] знаходиться на обліку у психоневрологічній лікарні. Останні кілька років вона не здатна самостійно задовольняти основні життєві потреби, проявляє агресію, виказує страх смерті, не контролює свої дії, не вміє розпоряджатися коштами, вчиняє дії не сумісні з діями здорової людини, бродяжить, тому потребує постійного стороннього догляду. Тому просить визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його опікуном над недієздатною бабусею. В судовому засіданні заявник [PERSON] доводи заяви підтримав. Заінтересована особа представник органу опіки та піклування Краматорської міської ради [PERSON] в судовому засіданні доводи заяви підтримала. Просить визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити заявника [PERSON] опікуном над недієздатною бабусею. Заслухавши заявника [PERSON], заінтересовану особу- представника органу опіки та піклування Краматорської міської ради [PERSON], заслухавши думку прокурора Рубльової Д.О., яка не заперечувала проти доводів заяви, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до вимог\~ст. 39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до висновку судово психіатричної експертизи № 73 від 19 липня 2016 року , [PERSON], [INFO] страждає органічним афективно - бредовим розладом особистості, з наростаючим недоумством. По психічному стану [PERSON] по психічному стану не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у сфері громадських відносин. Для захисту цивільних прав, потребує в установі опіки. Згідно ч. 1\~ст. 41 ЦК України\~над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Опікунська рада з питань захисту прав повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обовязки Виконавчого комітету Краматорської міської ради звернулась до суду з поданням № 01-30/1920 від 21 квітня 2016 року , згідно якого вважає можливим подати [PERSON] опікуном над [PERSON] у разі визнання його недієздатною. На підставі вищенаведеного суд вважає, що заява [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуном [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі.\~\~ \~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

30 травня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка вказала, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2004 року, актовий запис № 24, від якого спільних дітей не мають. З травня 2009 року сімейні відносини та сумісне проживання між сторонами припинено у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спільного майна у сторін не має. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просила розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання позивачка не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги, також просила суд залишити за нею право після розірвання шлюбу іменуватися шлюбним прізвищем (а.с. 12). Відповідач, думка якого по суті позовних вимог з*ясована за місцем фактичного перебування, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що визнає позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 24). З*ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 26 серпня 2004 року зареєстрували шлюб (а.с. 3), від якого дітей не мають. З травня 2009 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved