Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

29 листопада 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відділу ДВС Шепетівського МРУЮ, ТОВ «УкрСпецТорг ГРУПП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON], про визнання прилюдних торгів недійсними посилаючись на наступне. 4 січня 2011 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області видано виконавчі листи № 2-2607/2010 про стягнення на користь ПАТ КБ «Надра» в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором, які було пред'явлено до виконання до відділу ДВС Шепетівського МРУЮ. Державним виконавцем 28 вересня 2011 року проведено опис майна боржника та накладено арешт на автомобіль марки CHERY Т11 Tiggo, 2008 року випуску, тип ТЗ легковий універсал, сірого кольору, заводський номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до звіту №28938951-04/13 про оцінку майна початкова вартість автомобіля марки CHERY Т11 Tiggo, 2008 року випуску, тип ТЗ легковий універсал, сірого кольору, заводський номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] визначена у розмірі 45559,00 грн. З даною вартістю заставленого майна позивач як сторона виконавчого провадження не погоджується та вважає її необґрунтованою, значно заниженою, оскільки під час оцінки всупереч вимог п.36 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМ України від 10.09.2003 року застосовано лише один методичний підхід - порівняльний, який не дає можливості в повній мірі визначити вартість об'єкта оцінки. Вказав, що реалізація заставленого майна боржника при таких підходах оцінки завдає суттєвих збитків Банку та призводить до зменшення фактичної суми погашення кредитної заборгованості за рахунок продажу заставленого майна. 6 листопада 2013 року проведено прилюдні торги по реалізації арештованого майна автомобіля марки CHERY Т11 Tiggo, 2008 року випуску, тип ТЗ легковий універсал, сірого кольору, заводський номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Прилюдні торги відбулись, майно реалізовано за ціною 22900 грн. При проведенні торгів ТОВ «УкрСпецТорг ГРУПП» порушено норми Положення про порядок реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №42/5 від 15.07.1999 року. Згідно вказаного Порядку потенційний покупець повинен сплатити гарантійний внесок та подати організатору заяву на участь в аукціоні та документ що підтверджує сплату внеску. Організатор зобов'язаний забезпечити безперешкодне прийняття всіх заяв на участь в аукціоні та забезпечити вільний доступ покупців до місця проведення аукціону. Зазначив, що в порушення вказаних вимог торгівельна організація навмисне перешкоджала реєстрації потенційних покупців, що підтверджується витягом з інформаційного джерела - сайту ДВС. Крім того, зазначив, що в порушення вимог Порядку торгівельна організація навмисне перешкоджала реєстрації потенційних покупців, що є підставою для визнання торгів недійсними, оскільки є істотним порушенням процедури проведення прилюдних торгів, що впливає на формування ціни реалізації, а відповідно на результати торгів. Вказуючи на те, що продаж заставленого майна за заниженою вартістю завдає значної майнової шкоди Банку, просив визнати торги недійсними. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві просив розглянути справу без участі представника, підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «УкрСпецТорг ГРУПП» в судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача - відділу Державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, подав заперечення на позов, в обґрунтування яких зазначив, що після проведення оцінки заставленого автомобіля, про таку оцінку, яка склала 45559,00 грн. позивача було повідомлено належним чином. Заперечень щодо оцінки до відділу не надходило, а тому заставлене майно передане на реалізацію. Проведення торгів заплановане на 2 вересня 2013 року, повідомлення розміщене на сайті інформ-юсту, з інформацією про лот, до якого мав доступ кожний бажаючий. Торги не відбулися у зв'язку з відсутністю торгівельного попиту. Відповідно до Закону України «Про державну виконавчу службу» нереалізоване майно було переоцінено та передано на реалізацію за ціною 34169,25 грн. Торги, згідно повідомлення про аукціон від 17 вересня 2013 року мали відбутися 2 жовтня 2013 року, про що на сайті інформ-юсту, доступ до якого мав кожний бажаючий, було розміщене відповідне повідомлення. Торги не відбулися через відсутність торговельного попиту. 8 жовтня 2013 року майно переоцінено на 50% від початкової вартості майна, що склало суму 22779,50 грн. та передано на реалізацію. Торги відбулися 6 листопада 2013 року інформація про торги була розміщена на сайті інформ-юсту, доступ до якого мав кожний бажаючий. Майно було реалізоване за ціною 22900 грн., а тому жодних порушень при проведенні торгів не було допущено. Просив відмовити у задоволенні позову. Третя особа [PERSON] , повідомлений про розгляд справи, в порядку визначеному ч.3 ст.76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 вересня 2011 року державним виконавцем Шепетівського міськрайонного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2607 виданого 4 січня 2011 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в сумі 374357755 грн. проведено опис майна і накладено арешт на майно - автомобіль марки CHERY Т11 Tiggo, 2008 року випуску, тип ТЗ легковий універсал, сірого кольору, заводський номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджено актом опису і арешту майна (а.с.6,7). Відповідно до звіту №28938951 про оцінку транспортного засобу «CHERY Tiggo», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] початкова вартість майна визначена у розмірі 45559 гривень (а.с. 8,9). Відповідно до ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець про оцінку арештованого майна повідомляє сторони, які мають право оскаржити оцінку майна до суду в 10-денний строк з дня отримання повідомлення. Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах в порядку, визначеному Міністерством юстиції України. Згідно п.1.2 Тимчасового положення прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір. 6 листопада 2013 року проведено прилюдні торги по реалізації арештовано майна (автомобіля марки CHERY Т11 Tiggo, 2008 року випуску, тип ТЗ легковий універсал, сірого кольору, заводський номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]) за стартовою вартістю 22779,50 грн. Прилюдні торги відбулись, майно реалізовано за ціною 22900 грн. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази мають подаватися сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до частини 4 статті 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України. Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Так, звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив визнати прилюдні торги, які відбулись 6 листопада 2013 року недійсними з тих підстав, що майно було реалізовано за значно нижчою ціною та з порушенням порядку розміщення інформаційного повідомлення про проведення торгів, що вплинуло на формування ціни та результати торгів. Таким чином, суд ураховуючи характер спірних правовідносин, вважає, що правовідносини, які склались між сторонами регулюються положеннями Закону України «Про виконавче провадження», Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999р. № 68/5 та іншими нормативно-правовими актами. Зокрема, питання щодо здійснення підготовки державним виконавцем та проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, а також реалізації арештованого майна визначені у пп. 5.11, 5.12 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 і зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158 (далі - Інструкція), яка розроблена на виконання Закону України «Про виконавче провадження» і визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону, інших нормативно-правових актів підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку. Разом з тим, положення вказаного Закону та Інструкції не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст.650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими визначається порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» та пп. 5.11, 5.12 Інструкції). Порядок та правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 27 жовтня 1999 року № 68/5, за яким прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п.2.2 Тимчасового положення). Вказаним Тимчасовим положенням передбачені певні правила проведення прилюдних торгів, а саме: правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна); правила, які регулюють сам порядок проведення торгів; правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. Зокрема, до підстав визнання прилюдних торгів недійсними відносяться: порушення проведення прилюдних торгів, порушення вимог з організації, безпосереднього проведення та оформлення результатів прилюдних торгів, які є суттєвими і вплинули на формування результатів прилюдних торгів, а також продаж майна боржника. Таким чином, прилюдні торги є спеціальною процедурою, за результатами якої відбувається відчуження майна та укладається договір купівлі-продажу. Такий договір як правочин можна визнати недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент його вчинення (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України (ч.1 ст. 215 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Так, статтею 62 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Відповідно до п. 1.2. Тимчасового положення прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір. Таким чином, обов'язок щодо організації процедури проведення прилюдних торгів покладено на організатора прилюдних торгів, а не на державного виконавця. Відповідно до п. 2.6. Тимчасового положення стартова (початкова) ціна лота - ціна, яка дорівнює початковій вартості майна, що виставляється на торги, зазначеній у заявці державного виконавця на реалізацію арештованого майна. Доводи позивача про те, що підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є те, що оцінка майна на час проведення прилюдних торгів була здійснена невірно, що значно знизило вартість майна, що на думку позивача є підставою для визнання прилюдних торгів недійсними не ґрунтуються на законі. Так, якщо порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо визначення вартості чи оцінки майна тощо, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Тому, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Позивачем також не надано суду відповідно до вимог ст.60 ЦПК України на підтвердження своїх доводів доказів існування інших порушень з боку відповідачів встановленого порядку та правил проведення прилюдних торгів, визначених Тимчасовим положенням, зокрема: порушення проведення прилюдних торгів, порушення вимог з організації, безпосереднього проведення та оформлення результатів прилюдних торгів, які є суттєвими і вплинули на формування результатів прилюдних торгів, а також продаж майна боржника тощо. Посилання позивача, на те, що ТОВ «УкрСпецТорг ГРУПП», як організатор торгів перешкоджало реєстрації потенційних покупців, як на підставу для задоволення позову, на увагу не заслуговують. На підтвердження зазначених доводів позивачем надано ксерокопію витягу з сайту Державної виконавчої служби, що містить інформацію особи, яка сплатила гарантійний внесок і не змогла подати заявку на участь у прилюдних торгах, оскільки за зареєстрованим місцем торгівельна організація відсутня, телефони не відповідають(а.с.11). Разом з тим, така інформація не є доказом в розумінні ст.ст.57-59 ЦПК України. Так, ксерокопія витягу з інформаційного сайту державної виконавчої служби не засвідчена в порядку визначеному п.5.27 ДСТУ 4163-2003 (Уніфікована Система Організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів), згідно якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Отже, доказом того, що Організатор торгів перешкоджав реєстрації потенційних покупців, могли бути показання особи - потенційного покупця, якому вчинялася така перешкода, під час допиту як свідка в судовому засіданні. Звернувшись до суду з позовом, позивач просив справу розглянути на підставі наявних доказів, без його безпосередньої участі в судовому засіданні, а тому суд, виконуючи функцію правосуддя, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності був позбавлений можливості здійснювати допит свідків. Таким чином, суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази у їх сукупності та в наданому об'ємі, приходить до висновку про недоведеність заявлених позовних вимог, а тому підстави для визнання прилюдних торгів недійсними відсутні. Таким чином, аналізуючи вищевказані норми закону, які регулюють спірні правовідносини сторін, суд, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed