Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

31.08.2020 року до суду звернулося акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. 07.09.2020 року ухвалою судді справу прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 25.04.2019 року відповідачем у справі було підписано Заяву №345301119/290818 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та Заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту). Банк на підставі наданих відповідачем документів відкрив рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», надав відповідачу платіжну картку та встановив кредит в сумі 49000 грн., з процентною ставкою 0,001 відсотків річних, розмір обов`язкового щомісячного платежу складає 5% від суми заборгованості за кредитом. Позивачем всі зобов`язання за договором були виконанні належним чином. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим заборгованість станом на 06.08.2020 року склала в сумі 46154,95 грн., з якої: сума основної заборгованості по кредиту - 43239,81 грн., сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування - 608,34 грн., розмір 3% річних на суму простроченого кредиту - 353,91 грн., розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 104,12 грн., сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 949,55 грн., сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених відсотків - 12,91 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 525, 526, 530, 546, 549, 610, 611, 612, 625, 629, 634, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Прохає суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 06.08.2020 року в сумі 46154,95 грн. та судові витрати у виді судового збору в сумі 2102 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 12.10.2020 року подав заяву, в якій прохав справу розглядати за відсутності представника позивача, проти заочного рішення по справі не заперечують (а.с.52). Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади (а.с.58), будь-яких заяв чи клопотань суду не надав, причини неявки не повідомив. Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими для заочного розгляду. Відповідно до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу з ухваленням заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню частково за таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно доч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно доч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1,2,3 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, судом встановлено, що 25.04.2019 року між відповідачем та АТ «Державний Ощадний банк України» укладено кредитний договір №345301119/290818 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с.10-12). Крім того, 06.05.2019 року між відповідачем та АТ «Державний Ощадний банк України» укладено Заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту) (а.с.13-15). Банк на підставі наданих відповідачем документів відкрив рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», надав відповідачу платіжну картку та встановив кредитний ліміт в сумі 49000 грн., з процентною ставкою 0,001 відсотків річних, розмір обов`язкового щомісячного платежу складає 5% від суми заборгованості за кредитом. Позивачем всі зобов`язання за договором були виконанні належним чином. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим заборгованість за розрахунком позивача станом на 06.08.2020 року склала в сумі 46154,95 грн., з якої: сума основної заборгованості по кредиту - 43239,81 грн., сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування - 608,34 грн., розмір 3% річних на суму простроченого кредиту - 353,91 грн., розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 104,12 грн., сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 949,55 грн., сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених відсотків - 12,91 грн.. Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с.27-28), звітом щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом (а.с.29-31) та випискою з карткового рахунку відповідача (а.с.32-34). Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, як кредитодавець за кредитним договором, укладеним 25.04.2019 року між АТ «Державний Ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] , з подальшим підписанням заяви від 06.05.2019 року щодо збільшення кредитного ліміту, та отримання кредитної картки з встановленим кредитним лімітом в розмірі 49000 грн., з процентною ставкою 0,001 відсотків річних, розмір обов`язкового щомісячного платежу складає 5% від суми заборгованості за кредитом, та який порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, так як сплачував його несвоєчасно та не в повному обсязі, з вимогою про повернення кредиту, відсотків за його користування, суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 відсотки річних від прострочених сум заборгованості. Окремо були також зазначені вимоги щодо стягнення заборгованості за розрахунково-касове обслуговуванням. З матеріалів справи вбачається, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків, суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 відсотки річних від прострочених сум заборгованості є обґрунтованим та підтверджується звітом щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом та випискою з карткового рахунку, а відповідно вимоги щодо стягнення заборгованості в цій частині підтверджені належними доказами. Однак, за приписами частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд враховує те, що обслуговування кредиту не є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, при цьому позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надавалися відповідачу (правова позиція ВС у справі № 6-1746цс16 від 16.11.2016 року). За таких обставин, враховуючи ненадання позивачем підтверджень про розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування, відсутність у підписаних відповідачем заявах домовленості сторін про розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. Доказів того, що кредит повністю виплачений в матеріалах справи немає, не доведено це і відповідачем. У відповідності до ст.81 ЦПК України відповідач не надав доказів неправильності здійсненого позивачем розрахунку заборгованості або будь-яких інших для підтвердження його можливих заперечень щодо позовних вимог. Враховуючи вище викладене, а також те, що неналежне виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором підтверджене доказами, виходячи із встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов`язання, передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов`язковості договору, з відповідача на користь АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором станом на 06.08.2020 року в сумі 45546,61 грн., з якої: сума основної заборгованості по кредиту - 43239,81 грн., розмір 3% річних на суму простроченого кредиту - 353,91 грн., розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 104,12 грн., сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 949,55 грн., сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених відсотків - 12,91 грн. Стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено вимоги частково, а саме з заявленої суми 46154,95 грн. задоволено вимоги на суму 45546,61 грн., тобто на 98,78 %, то з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог, що складає 2074,25 грн.

Outcome: partial