Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

29 листопада 2018 року позивачка [PERSON] звернулась на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області з вищевказаною позовною заявою. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що за час проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 02.02.2012 року з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. до досягнення дитиною повноліття, тобто до 13.01.2029 року. На думку позивачки на даний час сума аліментів визначена рішенням суду в 2012 році є недостатню для матеріального утримання дитини, так як в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. У звязку з вищевикладеним позивачка просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 02.02.2012 року та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до 13.01.2029 року. Ухвалою суду від 20.12.2018 року провадження по справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 17.01.2019 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON], відповідно до якого останній зазначив, що не погоджується з позовними вимоги [PERSON], оскільки постійно надає кошти на утримання та лікування сина, крім того купує дарунки, одежу, солодощі, на прохання надати додаткові кошти завжди відкликається. У звязку з вищевикладеним відповідач [PERSON] просить суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково та збільшити розмір аліментів до 900 грн. 17.01.2019 року на адресу суду від позивачки [PERSON] надійшла відповідь на відзив відповідача [PERSON], відповідно до якої позивачка зазначила, що у звязку з тим, що прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років на 2019 рік з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року становить 2027 грн., тобто мінімальний розмір аліментів на дитину вказаного віку складає не менше 1013,50 грн., та сума аліментів, яку бажає сплачувати відповідач, є недостатньою для утримання дитини. У звязку з вищевикладеним позивачка просила суд задовольнити її вимоги про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 від усіх доходів відповідача. 28.01.2019 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] про долучення до матеріалів справи копії чеків на придбання велосипеду, довідку з місця роботи, відповідно до якої за період з квітня по грудень 2018 року відповідач [PERSON] заробив 45909,27 грн. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні просила суд задовольнити позовні вимоги, оскільки [PERSON] добровільної допомоги на утримання дитини не надає, велосипеду сину не дарував, аліменти, призначені рішенням суду від 2012 року не сплачував взагалі, тільки останні два місяця стали поступати гроші на погашення заборгованості, дитина хворіє та потребує на себе значних витрат. Відповідач [PERSON] в судовому засідання просив суд задовольнити вимоги [PERSON] частково та збільшити розмір аліментів, які стягуються з нього, до 900 грн., мотивуючи тим, що з нього стягують заборгованість по аліментах в розмірі 50% від зарплатні, а тому на життя залишається замало грошей. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню на підставі наступного. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого Виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 21.01.2011 року, серії 1-ЖД №250965, встановлено, що батьком [PERSON] є [PERSON], матір [PERSON]. (а.с.4) На підставі рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 02.02.2012 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в сумі 350 грн. до досягненням дитиною повноліття, тобто до 13.01.2029 року. Рішення набрало законної сили 13.02.2012 року. (а.с.3) Відповідно до довідки голови Степанівської сільської ради від 22.11.2018 року №1508 встановлено, що [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [INFO] та в склад її сімї входять: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] Діти проживають разом з матірю та знаходяться на її повному утриманні. (а.с.5) Згідно довідки Спільного підприємства «Вітмарк Україна» в формі Товариства з обмеженою відповідальністю від 18.01.2019 року №36 [PERSON] займає посаду «Слюсар із складання металевих конструкцій» та за період з квітня 2018 року по грудень 2018 року отримав заробітну плату в розмірі 45909,27 грн. Відповідно до вказаної довідки з [PERSON] було отримано аліменти лише в грудні місці 2018 року у сумі 2466,48 грн. (а.с.35) Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів. На підставі вищевикладеного встановлено, що на даний час сума аліментів, визначена рішенням суду в 2012 році, є недостатньою для матеріального утримання дитини, так як в силу свого віку дитина природньою потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімуму для дитини відповідного віку, на час присудження аліментів у 2012 році дитина належала до категорії дітей віком до 6 років, прожитковий мінімум на дитину цього віку становив 893 грн., на час звернення до суду дитина належить до категорії дітей віком від 6-ти до 18 років, прожитковий мінімум на дитину цього віку на місяць відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» становить 1944 грн., на момент винесення рішення та відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - становить 2027 гривень, а отже вимоги позивачки щодо збільшення розміру аліментів підлягають задоволенню. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо стягнення з нього аліментів у твердій сумі 900 грн., так як право вибору виду стягнення тверда сума або у відсотковому відношенні до доходу, належить за законом позивачу, крім того, з нього стягують 50 % від зарплати не аліментів, а заборгованість по аліментам, допущену з його ж вини, а розмір аліментів 900 грн. є меншим ніж законодавчо встановлений мінімум (1013,50 грн.). Розмір аліментів на одну неповнолітню дитину - ј частина усіх доходів відповідача цілком відповідає усталеній судовій практиці і не призведе, на думку суду, до скрутного матеріального становища відповідача. Його батьківство щодо другої дитини позивачки на час розгляду даної справи не встановлено, про наявність інших утриманців суду не відомо. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд

Outcome: approved