Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

29 серпня 2017 року позивачка звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона перерубувала з відповідачем в шлюбі. Від спільного подружнього життя вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою, відповідача спочатку за згодою сторін добровільно сплачував аліменти, з березня 2017 року припинив перераховувати аліменти на утримання доньки. На підставі викладеного просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісяця, з часу припинення (березня 2017 року), у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення дитиною повноліття, стягнуті аліменти перераховувати на картку позивачки. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні обставини викладені в позовній заяві підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, пояснив, що перестав добровільно сплачувати аліменти оскільки позивачка відмовилася давати йому дитину. Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно з свідоцтва про народження виданого 01 вересня 2009 року батьками [PERSON] [INFO] є відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] (а.с. 4) Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. А отже позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів починаючи з березня 2017 року не підлягають задоволенню. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідно задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно, до її повноліття, починаючи з 29 серпня 2017 року. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial