Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

30.07.2015 р. [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Ірокс» про визнання за ними права власності на квартиру [ADDRESS] у м.Львові та стягнення судових витрат. 01.03.2015 року позивачі уточнили позовні вимоги та просили визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS], яка складається з 2 кімнат житловою площа - 32,9 кв.м, кухні - 11,1 кв.м, ванної кімнати - 3,9 кв.м, вбиральні - 2,5 кв.м, коридора 11,0 кв.м, комірки II/1,4 кв.м, балкона - 3,8; 4,5 кв.м., загальна площа квартири 69,7 кв. м. та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS], яка складається з 2 кімнат житловою площа - 32,9 кв.м, кухні -11,1 кв.м, ванної кімнати - 3,9 кв.м, вбиральні - 2,5 кв.м, коридора 11,0 кв.м, комірки ІІ/1,4 кв.м, балкона - 3,8; 4,5 кв.м., загальна площа квартири 69,7 кв. м. Позовну заяву мотивує тим, що 08.06.2010 року між ними та ЗАТ «Ірокс» (правонаступником якого є ПрАТ «Ірокс») було укладено договір №45/5 підряду у будівництві. Відповідно до цього договору та додатків до нього позивач передає, а відповідач приймає пай для його залучення у будівництво об'єкту інвестування: квартири [ADDRESS]. Згідно п. 1.2 Договору за умови виконання замовником своїх інвестиційних зобов'язань у повному обсязі, замовник отримує право власності на об'єкт інвестування. Загальна вартість квартири за договором зі змінами встановлена в розмірі 399 449,00 грн. Вказана сума була повністю оплачена частинами, що підтверджується квитанціями та довідкою, виданою ПрАТ «Ірокс». Договором встановлено, що після закінчення будівництва відповідач зобов'язаний здати будинок в експлуатацію, передати об'єкт інвестування у власність позивачів, здійснити оформлення права власності на належний позивачам об'єкт інвестування. Планове закінчення будівництва та здача в експлуатацію - грудень 2011 року. Позивачі повністю виконали свої зобов'язання згідно договору, проживають у квартирі разом зі своєю сім'єю, оплачують вартість комунальних послуг, натомість відповідач не виконує своїх зобов'язань щодо здачі будинку в експлуатацію та оформлення права власності. До сьогоднішнього часу позивачі не мають правовстановлюючого документу щодо права власності на вищевказану квартиру та відповідач не визнає право власності на спірну квартиру. Тому позивачі були змушені звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та представник позивачів [PERSON], який діє на підставі договорів про надання правової допомоги від 12.08.2015 р. позов підтримали повністю, покликаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Просили позов задовольнити. Представник відповідача ПрАТ «Ірокс» Тильчик В.П., який діє на підставі довіреності від 12.08.2015 р. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив покликаючись на письмові заперечення долучені до матеріалів справи мотивуючи його тим, що позивачі повністю оплатив вартість спірної квартири, однак ПрАТ «Ірокс» не може оформити право власності на квартиру, оскільки не є на це уповноваженим органом. Проти задоволення позову заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08 червня 2010 року між [PERSON], [PERSON] та ЗАТ «Ірокс» було укладено договір № 45/5 підряду у будівництві, згідно з яким позивачі передають, а відповідач приймає пай для його залучення у будівництво об'єкту інвестування: квартири [ADDRESS] Найменування підрядника змінилося із ЗАТ ІРОКС» на ПрАТ «ІРОКС» у зв'язку із зміною найменування товариства. Згідно п. 2.1 Договору вартість вказаної квартири складає 367 675,00 грн. 31.07.2012 р. між Замовниками та Підрядником була укладена Додаткова угода до Договору, згідно якої Підрядник зобов'язується здійснити будівництво кладовки площею 1, 5 кв.м. між 6 і 7 поверхами в житловому будинку по [ADDRESS] секції №5. Вартість кладовки - 8250, 00 грн. Згідно змін та доповнень до Договору від 30.08.203 р. фактична площа квартири складає 69, 7 кв.м., площа кладовки - 1,4 кв.м., а загальна вартість квартири з кладовкою - 399 449,00 грн. в тому числі ПДВ. Позивачами повністю оплачено вартість об'єкту інвестування, що підтверджується квитанціями та довідкою, виданою ПрАТ «Ірокс». Договором встановлено, що після закінчення будівництва відповідач зобов'язаний здати будинок в експлуатацію, передати об'єкт інвестування у власність позивачів, здійснити оформлення права власності на належний позивачам об'єкт інвестування. Планове закінчення будівництва та здача в експлуатацію - грудень 2011 року. В судовому засіданні встановлено, що позивачі повністю виконали свої зобов'язання згідно договору, проживають у квартирі разом зі своєю сім'єю, оплачують вартість комунальних послуг, натомість відповідач не виконує своїх зобов'язань щодо здачі будинку в експлуатацію та оформлення права власності. Дані факти підтверджуються матеріалами справи та зібраними по справі доказами. Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої в Інспекції ДАБК у Львівській області 10.07.2014 р., будинок, в якому розташована вищевказана квартира, вважається закінченим будівництвом та об'єктом готовим до експлуатації. 04.06.2015 р. на квартиру був виготовлений технічний паспорт, згідно якого квартира № 161 знаходиться на 5-му поверсі 10-ти поверхового будинку по [ADDRESS] у м. Львові, має загальну площу 69,7 кв.м, складається з двох кімнат житловою площею 32,9 кв.м. Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Згідно ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд враховує положення ч. 2 ст. 328 ЦК, якою встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття. Суд вважає, що позивачі правомірно набула право власності на проінвестоване ними житло. Доказів протилежного суду не подано. Відтак, за [PERSON] та за [PERSON] слід визнати право власності по 1/2 частині квартири [ADDRESS] Відповідно до п.п. 10 п. 27 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ № 703 від 22 червня 2011 р.», рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно» є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню, за позивачами слід визнати право власності на спірну квартиру. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача слід стягнути в користь позивач [PERSON] судові витрати по справі.

Outcome: approved