Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

30 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (далі по тексту - ТОВ «ФК «Аланд») про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 61242, вчиненого 05.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості на загальну суму 22977 грн 06 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що спірний виконавчий напис вчинено з порушенням умов, передбачених Законом України «Про нотаріат», відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, останній подав до суду заяву, за змістом якої просить розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву з правовим обґрунтуванням своїх заперечень до суду не надав. Треті особи в судове засідання також не з`явилися, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надали. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, дослідивши докази по справі, прийшов до наступного: Як встановлено судом, 05.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено оскаржуваний виконавчий напис № 61242 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» (Кредитор) невиплачених в строк грошових коштів в сумі 22477 грн 06 коп. відповідно до умов кредитного договору № 003-09862-031012 від 03.10.2012, укладеного [PERSON] з ПАТ «Дельта-Банк», з яких: - прострочена заборгованість за сумою кредиту - 14900 грн 00 коп.; - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7577 грн 06 коп. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плату із стягувача ТОВ «ФК «Аланд» в розмірі 500 грн 00 коп., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Таким чином, згідно з вказаним виконавчим написом, загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд», складає 22977 грн 06 коп. /а.с. 15/. 27 січня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною на підставі виконавчого напису № 61242 від 05.10.2020 відкрито виконавче провадження № 64297612 /а.с. 18/. Надаючи правову оцінку вимогам позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому, згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до п.п.1.2, 3.1, 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України; нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (далі Перелік № 1172). Відповідно до Переліку № 1172 (з урахуванням визнання постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 частково незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів») документами для одержання виконавчого напису є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку № 1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи питання щодо правомірності оспорюваного виконавчого напису, суд вважає за необхідне зупинитись на наступному. По-перше, всупереч положенням Переліку № 1172 кредитний договір (заява № 003-09862-031012 від 03.10.2012), що був наданий нотаріусу для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, не посвідчений нотаріально. По-друге, позивач у позові стверджує, що нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не пересвідчився у безспірності його заборгованості перед кредитором. Дійсно, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи на підтвердження видачі кредиту та нездійснення платежів на погашення кредиту (банківську виписку, квитанції, платіжні доручення тощо), які свідчили б, що розмір заборгованості позивача перед Банком, зазначений у написі, є безспірним. Крім того, як вбачається зі змісту п. 2.3 самої заяви № 003-09862-031012 від 03.10.2012, строк кредитування сплив ще 03.10.2013, що свідчить про сплив строку позовної давності як до вимог щодо погашення тіла кредиту, так і процентів за відсутності належним чином підтверджених даних про переривання чи зупинення перебігу цього строку. Також окремо слід зауважити, що відповідачем належними та допустимим доказами не доведено і того, що він набув права вимоги до позивача за вказаним кредитним договором. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач в даній справі не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позов із зазначенням своїх заперечень проти позову, доказів на їх підтвердження. За сукупності таких обставин, суд доходить висновку, що підстав для вчинення виконавчого напису не було. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Підсумовуючи наведене, виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved