Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

29 березня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . У належному їй будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , однак, вони у будинку з липня 2014 року по теперішній час не проживають. Їх місце проживання позивачу не відоме. Вони забрали всі свої речі, будинком не цікавляться, будь-якого їхнього майна у будинку немає, ніяких витрат з утримання будинку вони не здійснюють, комунальні послуги не сплачують. Факт реєстрації відповідачів порушує права позивача та заважає отримати житлову субсидію. За відсутності добровільної згоди відповідачів вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 24 квітня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 27 травня 2019 року на 09-50 годину. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] у підготовче засідання не з`явилися. Про дату, час і місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином. Надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, на вимогах позовної заяви наполягають та просять їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у підготовче засідання не з`явилися. Про дату, час і місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином. 19 квітня 2019 року від відповідачів [PERSON] та [PERSON] до суду надійшли заяви, в яких вони зазначили, що позовні вимоги визнають у повному обсязі та просять розглянути справу без їх участі. До заяви додали копії своїх паспортів громадян Російської Федерації, виданих у жовтні 2017 року, в яких зазначено, що вони зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23-30). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідачі визнали позовні вимоги, наслідки визнання позову їм зрозумілі, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч. 4 ст. 200, ст. 206 ЦПК України, ухвалює судове рішення в підготовчому засіданні. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку від 11 березня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Другої артемівської державної нотаріальної контори Літвіновою В.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 401, [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-6). Постановою Верховної Ради України від 4 лютого 2016 року\~ № 984-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Артемівський район Донецької області було перейменовано на Бахмутський район Донецької області. Згідно з рішенням Міньківської сільської ради від 19 жовтня 2015 року № 6/66-430, вулицю Советську перейменовано на [ADDRESS] Центральну. Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої Соледарською міською радою 12 жовтня 2018 року за № 9819/16-12, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). До теперішнього часу у спірному будинку залишаються зареєстрованими відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які у будинку за адресою: [ADDRESS] , з 2015 року не проживають, будинком не цікавляться, оплату комунальних послуг не здійснюють, їх особистого майна та речей у будинку немає, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів у справі, зокрема, актом про не проживання Соледарської міської ради від 23 січня 2019 року (а.с. 8). У судовому засіданні також досліджено довідку № 772 від 01 серпня 2018 року, видану сільським головою с. Новокасторне [PERSON] , з якої встановлено, що на території с. Новокасторне Касторенського району Курської області зареєстровані та проживають з 14 листопада 2017 року за адресою: [ADDRESS] : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Згідно\~з\~ст. 321 ЦК України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 78 Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України)\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом не встановлено жодної поважної причини не проживання у спірному будинку відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тому їх слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved