Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

3 квітня 2014 року, позивачка звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 9 грудня 2011 року, Виконкомом Новосамарської сільської ради Красноокнянського району Одеської області (актовий запис № 7), від якого у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], щодо проживання з матір`ю якої сторони не мають претензій, посилаючись на те, що між подружжям, спільне життя не склалося у зв'язку з виявленням несумісності характерів, різних поглядів на життя з відповідачем, з яким вони втратили почуття любові, поваги один до одного, взаємодопомоги, порозуміння, внаслідок, чого в сім`ї панувала напруженість і розлад, а також сварки, свідком яких була малолітня донька, внаслідок чого, сторони припинили спільне проживання і їхній шлюб носить формальний характер, а спільне проживання з відповідачем неможливе і буде суперечити її правам та правам малолітньої дитини. Крім того, позивачка просила суд не надавати їм строк на примирення з відповідачем та після розірвання шлюбу, повернути їй дівоче прізвище [PERSON]. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, однак надала суду письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримала позов і просила суд, слухати справу без її участі (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак надав суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов та з посиланням на ст. 158 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутністю (а.с. 13). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, сторони зареєстрували свій шлюб 9 грудня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.12.2011 р., зареєстрованого та виданого Виконкомом Новосамарської сільської ради Красноокнянського району Одеської області (актовий запис № 7) (а.с. 3). Матеріалами позову підтверджується, що в період спільного проживання сторін, [INFO] у них народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.10.2007 р. і яка на сьогодні проживає разом із матір`ю і після розірвання шлюбу, за домовленістю сторін залишиться проживати з нею (а.с. 9). З позовної заяви вбачається, що між позивачкою та відповідачем, спільне життя не склалося у зв'язку з виявленням несумісності характерів, різних поглядів на життя з відповідачем, до якого позивачка втратила почуття любові, поваги, взаємодопомоги, порозуміння, внаслідок, чого в сім`ї панувала напруженість і розлад, а також сварки, свідком яких була малолітня донька, на психічне здоров`я якої негативно впливали сварки батьків, внаслідок чого, сторони припинили спільне проживання і їхній шлюб носить формальний характер. Суд встановив, що на сьогодні, сторони фактично припинили будь-які шлюбні відносини, позивачка проживає разом із дитиною окремо від відповідача, і спільне господарство з відповідачем не ведуть. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено - особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після реєстрації шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до свідоцтва про шлюб, дівоче прізвище позивачки - [PERSON], яке вона просила суд повернути їй після розірвання шлюбу. При таких обставинах, враховуючи позиції позивачки та відповідача, які вони виклали в своїх письмових заявах, адресованих суду, стосовно їхнього бажання на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам позивачки, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved