Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

29.08.2017 року позивачі звернулись до суду з позовом до ПАТ «Облтеплокомуненерго», в якому просять: визнати дії відповідача щодо завищення та нарахування позивачам витрат теплової енергії за місця загального користування за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно) неправомірними; зобовязати ПАТ «Облтеплокомуненерго» припинити дії в частині неправомірного нарахування позивачам сум за місця загального користування та зобовязати ПАТ «Облтеплокомуненерго» здійснити перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування позивачам сум за місця загального користування за адресами: м. Чернігів, вул. Незалежності, буд. 56, кв. №№ 93, 52, 80, 81, 97, 103 за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно). Позовні вимоги позивачами обґрунтовано тим, що попри встановлення індивідуальних лічильників тепла, розмір плати за місця загального користування відповідач нараховує значно у більших розмірах, ніж мешканцям квартир, які не обладнані приладами обліку теплової енергії. У зв»язку з цим, вважають дії відповідача такими, що не відповідають чинному законодавству, а нараховані суми до сплати опалення за місця загального користування завищеними. Просять визнати дії Публічного акціонерного товариства У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала, надавши пояснення у судовому засіданні аналогічні обставинам викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання не зявились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с.191). Представник відповідача у судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити, посилаючись на письмові заперечення (197-199). Заслухавши представника позивачів, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позивачами вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартир № 52, 80, 81, 93, 97, 103 будинку 56 по вул. Незалежності в м. Чернігові (а.с. 22, 40, 69, 95, 137, 147) і споживачами послуг, які надає ПАТ «Облтеплокомуненерго». Вказаний будинок було обладнано приладом загальнобудинкового обліку теплової енергії, що не оспорюється сторонами по справі. Крім того, у квартирах позивачів встановлено прилади обліку теплової енергії, що підтверджується актами прийняття в експлуатацію вузлів обліку теплової енергії (а.с. 26, 43, 89, 116, 142, 161). Порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами встановлений Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 (далі Методика). Відповідачем кількість теплової енергії на опалення місць загального користування за період з жовтня 2017 року по квітень 2017 року включно нараховано позивачам у відповідності до п.п. 2.2.1, 2.2.2 Методики, п. 12 Правил, на що вказував представник відповідача і зазначено в представлених ним запереченнях. Однак, з таким розрахунком суд не може погодитись, виходячи з наступного. Відповідно до п. 1.4 Методики визначено, що кількість теплової енергії на опалення МЗК окремо не визначається, а входить до загальної кількості теплової енергії, виставленої до плати за опалення у таких випадках: якщо в багатоквартирному будинку незалежно від наявності або відсутності загальнобудинкового обліку теплової енергії відсутні субєкти господарювання, помешкання з індивідуальним опаленням, усі житлові квартири не обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. Як зясовано судом, певна кількість квартир в будинку 56 по вул. Незалежності в м.Чернігові, в тому числі і квартири позивачів, обладнані приладом обліку витрат теплової енергії на опалення (а.с.135-136), а отже зазначений пункт Методики в даному випадку застосуванню не підлягає. Таким чином, порядок розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування, має визначатися розділом 2 Методики. Пункт 2.1.4 Методики вказує, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначається розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1. Крім того, в п. 2.1.4. Методики наводиться формула, за якою визначається загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК. Пункти 2.2.1 і 2.2.2 Методики визначають формули розподілу визначених величин теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, між окремими помешканнями будинку. Зазначені пункти Методики (2.1 і 2.1.4) при розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК будинку 56 по вул. Незалежності в м. Чернігові відповідачем застосовано не було, а отже подальше застосування ним п. 2.2.1 і 2.2.2 Методики при розподілу визначених величин теплової енергії між окремими помешканнями будинку (без дотримання п. 2.1 і п. 2.1.4 Методики) не є правомірним, оскільки одна із вихідних даних розрахована не у відповідності із зазначеною у Методиці формулою. Крім того, слід врахувати, що Правилами, затвердженими постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, взагалі не визначено порядку оплати послуг з опалення МЗК споживачами, квартири яких обладнані засобами обліку теплової енергії. Рекомендації щодо застосування Методики, які затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 22 лютого 2008 року №47, також не визначають порядку розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення МЗК у разі обладнання багатоквартирного будинку загальнобудинковим приладом обліку теплової енергії та часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, дії ПАТ «Облтеплокомуненерго» щодо завищення нарахування [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] витрат теплової енергії за місця загального користування за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно) неправомірними, а отже їх порушене право підлягає захисту заявленим способом. Але при цьому суд враховує ту обставину, що позивачі будучи споживачами послуг відповідача, користуються місцями загального користування за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], і тому не можуть бути взагалі звільнені від нарахувань по сплаті витрат теплової енергії за місця загального користування, тому позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 гривень на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial