Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

31 серпня 2020 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором без номера від 14 травня 2012 року, яка утворилась станом на 30 червня 2020 року, у загальному розмірі 128 894 грн 30 коп, у тому числі: - заборгованість за простроченим тілом кредиту 52 193 грн 60 коп, - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України - 17 178 грн 13 коп, - пеня 59 522 грн 57 коп. Позиція позивача Позивач посилається на те, що [PERSON] при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті. Відповідно до виявленого бажання відповідачу був відкритий кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, розмір якого у подальшому збільшився до 17 800 грн. Для користування кредитним рахунком відповідач отримала кредитну картку. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не виконувала свої зобов`язання за договором по здійсненню погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту. Прострочене тіло кредиту - це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашено відповідачем. Прострочені відсотки - це нараховані відсотки за користування кредитним лімітом, які на конкретну дату мали бути погашені відповідачем. Розмір та порядок нарахування відсотків визначений Умовами та правилами надання банківських послуг. Заперечення відповідача 07 жовтня 2020 року надійшов відзив на позов, згідно якого [PERSON] позовні вимоги не визнає, посилаючись на наступне: 14 травня 2012 року вона підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. На підставі цієї анкети-заяви їй був відкритий рахунок та у період з 14 травня 2012 року по 25 травня 2018 року видано чотири кредитні картки, по яких вона знімала та повертала кошти. При цьому у підписаній нею анкеті-заяві відсутні будь-які дані про типи карток, строк їх дії, розміри кредитного ліміту та відсотків за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, розміри пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. Додані до позовної заяви документи не підтверджують, що саме з цими умовами та правилами вона ознайомилась та погодилась, підписуючи анкету-заяву. Роздруківка з сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки він повністю залежить від волевиявлення і дій банку, який може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Тому відсутні підстави для стягнення неустойки та процентів за користування кредитними коштами. Кошти, які поверталися в рахунок погашення тіла кредиту були неправомірно зараховані банком в рахунок погашення процентів на поточну та прострочену заборгованість. У період з 14 травня 2012 року по 30 червня 2020 року нею було отримано у користування кошти на загальну суму 17 800 грн, а на погашення тіла кредиту за вказаний період було сплачено кошти у розмірі 96 687 грн 98 коп, з яких 80 194 грн були внесені готівкою, а 16 463 грн 98 коп було автоматично списано банком з пенсійного рахунку, тому відповідач вважає, що на даний час у неї відсутня заборгованість по простроченому тілу кредиту. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, Правила надання банківських послуг Приватбанку з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою частиною кредитного договору, якщо вони не підписані і не визнаються позичальником. З наданого позивачем розрахунку не зрозуміло, за який період нарахована пеня, а також які періоди брав позивач для розрахунку заборгованості за відсотками згідно ст.625 ЦК України. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності представника АТ КБ «Приватбанк». Представник відповідача у судовому засіданні просила у позові відмовити, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позов. Зміст спірних правовідносин З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що 13 липня 2010 року відповідачем підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.19). За змістом цієї анкети-заяви відповідач ознайомлена та погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг, які були їй надані у письмовому вигляді, зобов`язується регулярно ознайомлюватися зі змінами тарифів на сайті Приватбанку, а також погоджується з тим, що анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Норми права, які застосував суд Відповідно до положень ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. 1048,1050 ЦК України про сплату процентів, тому умова про розмір процентної ставки за кредитним договором є істотною для договорів даного виду, згода позичальника з цією умовою є обов`язковою. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У анкеті-заяві відповідача про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку процентна ставка не зазначена. Крім того в анкеті-заяві відсутні умови договору про сплату пені та штрафів у визначеному розмірі. Згідно з вимогами ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Відповідно до постанови від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, Велика Палата Верховного Суду вважає, що до правовідносин між Приватбанком та позичальником стосовно отримання споживчого кредиту шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг неможливо застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті, неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк». За відсутності письмового підтвердження про конкретні запропоновані позичальнику Умови та правила банківських послуг, відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та інших істотних умов кредитного договору, Умови та Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною кредитного договору, якщо вони не підписані і не визнаються позичальником. Позивачем надано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», однак анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку не містить вказівки на те, що довідка про умови кредитування є складовою частиною укладеного між сторонами договору. Тому суд приходить до висновку, що кредитним договором, укладеним між сторонами у письмовій формі шляхом підписання анкети-заяви, не визначено розмір процентів за користування кредитними коштами і не встановлено неустойку за порушення зобов`язання. Таким чином в частині стягнення з відповідача процентів та пені позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. Строк дії укладеного між сторонами договору не визначений. Анкета-заява не містить строку та порядку погашення заборгованості, тому відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання відповідно до ст.625 ЦК України. Як передбачено ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідачем визнано і підтверджено розрахунком заборгованості, що за період з 14 травня 2012 року по 30 червня 2020 року відповідачем було сплачено в рахунок погашення кредиту 96 687 грн 98 коп. Таким чином на день пред`явлення вимоги, тобто звернення позивача до суду, сума повернутих відповідачем коштів перевищує суму заборгованості за тілом кредиту, яка заявлена у позові - 52 193 грн 60 коп. Тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту також не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed