Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що після смерті [INFO] діда [PERSON] відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок та надвірні споруди по [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом є відповідачі, які не претендують на спадщину. Своїм заповітом [PERSON] спадкоємцем свого майна призначив його. Маючи намір прийняти спадщину звернувся із відповідною заявою до нотаріуса, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може у звязку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить визнати за ним право власності на вищезгадане спадкове нерухоме майно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину із-за відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок. Просить позов задовольнити. Відповідачі позов визнали, не заперечують проти визнання за позивачем права власності на спадкове нерухоме майно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення. Судом установлено, стверджено інвентаризаційною справою №105 (а.с. а.с. 7-13), рішеннями виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради від 26 червня 2008 №305 та №603 (а.с. а.с. 14, 15), що [PERSON] належав житловий будинок та надвірні будівлі по [ADDRESS]. [PERSON], який помер [INFO] (свідоцтво про смерть (а.с. 4), своїм заповітом (а.с. 6) все належне йому майно, в тому числі і вищевказане будинковолодіння, заповів позивачу. Згідно ст. 1223 ч. ч. 1, 3 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; право спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ч. ч. 1, 5 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яка, у відповідності до ст. 1220 цього Кодексу, відкрилась після смерті [PERSON] Позивач, у відповідності до вимог ст. 1269 ЦК України, шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що вбачається із спадкової справи № 37/2015, вважається таким, що прийняв спадщину, як спадкоємець за заповітом. Відповідачі діти [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом в силу ст. 1261 ЦК України, наміру приймати спадщину не мають, так як позов визнали. Згідно п. 1.2 глави 2 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомого майна. Відповідно до п. 4.18 глави 10 Розділу 2 цього Порядку відсутність правовстановлюючих документів на спадкові будівлі позбавляє нотаріуса можливості видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] за життя такого свідоцтва не мав, що стверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна, інформацією з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 01 вересня 2015 року, тому позивач оформити право власності на спадкове майно у нотаріуса не має можливості. Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 ЦК являє собою перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на встановлені судом обставини, позивача слід визнати власником спадкового нерухомого майна. З відповідачів суд судових витрат не стягує, оскільки позивач таких вимог не заявляв.

Outcome: approved