Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

31.05.2016 року позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що його тітці [PERSON] належало право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] померла. Ще за життя вона посвідчила на ім'я позивача заповіт. Позивач прийняв спадщину за заповітом, оскільки з 2007 року проживав разом з спадкодавцем. Позивач бажає оформити право власності на спадкове домоволодіння на своє ім'я, однак в нотаріальному порядку йому відмовлено в оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на ім'я померлої [PERSON] У зв'язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з гоподарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просив позов задовольнити та справу розглядати без його участі. Представник відповідача - Братишівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, однак до суду направив письмову заяву, у якій вказав, що не заперечує щодо задоволення позову, просив справу розглядати без його участі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 2 Братишівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON], яка була головою двору, значилось господарство (особовий рахунок [NUMBER]), розташоване по [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Ще за життя [PERSON] посвідчила на ім'я [PERSON] (позивач) заповіт, яким заповіла йому все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 30.09.2009 року (а.с. 8). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ([PERSON].) вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивач) прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON], оскільки з 2007 року по день смерті спадкодавця постійно проживав разом з [PERSON], факт чого встановлено рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 14.03.2016 року (а.с. 11-12), а також підтверджується довідкою Братишівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 01.02.2016 року (а.с. 6). Відповідно до копії спадкової справи № 38/2016 від 02.02.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. (а.с. 24-39), [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за заповітом чи за законом немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями в цілому в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивачу [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 467/02-31 від 24.05.2016 року (а.с. 10). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.),

Outcome: approved