Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

29.07.2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Новобузької міської ради Миколаївської області, згідно з яким просила припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку, розташованої по [ADDRESS] та визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона придбала у громадянки [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу від 09.03.2000 року, житловий будинок [ADDRESS] . Однак, будучи власницею вказаного будинку, вона не має можливості відчужити його, оскільки земельна ділянка на якій розташований зазначений будинок перебуває у власності іншої особи, - [PERSON] , який помер [INFO] , а тому посилаючись на приписи ст.ст. 120, 140 ЗК України та факт смерті власника земельної ділянки [PERSON] , просила припинити право власності останнього на земельну ділянку площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку та визнати таке право за собою. 09.08.2019 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивачка [PERSON] посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Представник відповідача - Новобузької міської ради Миколаївської області, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна № 102, укладеного між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] , що посвідчений Вознесенською універсальною товарно-сировинною біржею 09.03.2000 року, який визнано дійсним згідно рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 07.05.2019 року, позивачка [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 7-10). Однак, предметом вказаного договору слугував лише будинок, питання про передачу (продаж) у власність земельної ділянки, на якій розташований цей будинок (для обслуговування житлового будинку) при укладанні цього договору не вирішувалося. Вищезазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці, площею 0,1 га, яка приватизована попереднім її власником [PERSON] , та значиться за ним відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК №046269, виданого 16.12.1995 року Новобузькою міською радою Миколаївської області на підставі рішення виконкому цієї ради від 12.12.1995 року за № 360 (а.с. 12). Згідно ч. 1 ст. 30 ЗК України, в редакції 1991 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. З моменту передачі земельної ділянки у приватну власність [PERSON] і до цього часу цільове призначення земельної ділянки не змінилося. Крім того, власник даної землі [PERSON] [INFO] помер (а.с.13). З огляду на викладене, у зв`язку з придбанням позивачкою [PERSON] житлового будинку, до позивачки разом з правом власності на житловий будинок перейшло і право власності на земельну ділянку для його обслуговування. Зважаючи на ці обставини, а також на те, що, з часу набуття позивачкою [PERSON] права власності на зазначений будинок, спливу більш як двадцятирічного строку після смерті [PERSON] та не прийняття спадкоємцями спадщини після його смерті, - суб`єктивне право громадянина [PERSON] , який володів спірною земельною ділянкою на праві власності, вважається припиненим. З огляду на викладене, позовні вимоги позивачки щодо припинення права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку та визнання за нею права власності на цю земельну ділянку обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат понесених позивачкою у зв`язку з розглядом справи, остання не заявляла, тому суд відносить ці витрати на її рахунок.

Outcome: approved