Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

31.01.2017 року представник Кредитної спілки «Харківське ощадно-кредитне товариство»звернувся до суду позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 11807,27 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог представник спілки посилався на те, що 25.12.2015 року між КС «Харківське ощадно-кредитне товариство» та її членами [PERSON]та [PERSON], які діяли солідарно, було укладено кредитний договір №ДКД-00148, згідно п. 2 якого [PERSON] від імені усіх позичальників отримала кредит у сумі 9000 грн. У зв'язку з тим, що відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором не виконують належним чином, позивач вимушений звернутись до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 31.01.2017 року дорівнює 11807,27 коп., в яких заборгованість по кредиту 7145 грн., заборгованість по процентах 4662,27 грн. Також просила стягнути з відповідачів сплачений позивачем за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 1600 грн. Представник позивача в судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не зявились, були повідомлені належним чином та своєчасно, причину неявки не повідомили, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходили, у звязку з чим з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що, 25.12.2015 року між сторонами було укладено кредитний договір №ДКД-00148 на суму 9000 гривень, зі сплатою відсотків у розмірі 50% річних. Крім того, згідно п. 6 Кредитного договору було передбачено, що у разі прострочення повернення кредиту на строк більше 2 днів, [PERSON]та [PERSON] були зобов'язані до повного погашення заборгованості сплачувати Кредитній спілці проценти за фіксованою процентною ставкою. Відповідно до видаткового касового ордеру №237 від 25.12.2016 року [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 9000 гривень. (а.с.13) Відповідно до умов кредитного договору №ДКД-00148, від 25.12.2016 року [PERSON] має зобов'язання як солідарний боржник. (а.с.7) У зв'язку з невиконанням відповідачами умов договору №ДКД-00148, станом на 31.01.2017 року дорівнює 11807,27 коп., в яких заборгованість по кредиту 7145 грн., заборгованість по процентах 4662,27 грн. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи позивач надсилав відповідачам вимоги про усунення порушень, але вони були залишені без задоволення. (а.с. 15-16) Таким чином, судом встановлено, що позивач у повному обсязі виконав свої зобов'язання перед відповідачами, надавши їм гроші у сумі, зазначеній у договорах, натомість відповідачі не виконали умови договорів, внаслідок чого за ними утворилась заборгованість. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином, відповідачі мають відповідати перед позивачем за порушення кредитних зобов'язань. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановленихобставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача в частковому порядку судові витрати у загальній сумі 1600 грн.

Outcome: approved