Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

29 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що починаючи з 27.06.1987 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] За час перебування у шлюбі, зокрема в 1995 1996 роках, сторони побудували житловий будинок із господарськими спорудами по вул. Московська, 45-Б, с. Куземин Охтирського району. На даний час [PERSON] намагається виселити позивача із зазначено будинку та зазначає, що він є його одноособовим власником на підставі рішення виконкому Куземинської сільської ради Охтирського району №34 від 29.05.2012 року. Однак, позивач вважає, що їхні з відповідачем частки на будинок є рівними, так як вказане майно було надбано під час перебування в шлюбі. В звязку з чим, просить визначити їй частку в спільній сумісній власності на житловий будинок разом з господарськими спорудами в с. Куземин Охтирського району по вул. Московська, 45-Б, а саме ? частину. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Пояснив також, що господарство сторони вели за спільні кошти, в тому числі будували житловий будинок. [PERSON] одноособово зареєстрував на своє імя спірний житловий будинок, тим самим порушивши право власності позивача на ? частку в даному домоволодінні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Пояснив що житловий будинок був зареєстрований на імя відповідача, оскільки паспорт на забудову був складений також на його імя. Надав також письмові правові обґрунтування, в яких зазначив, що відповідача не заперечував той факт, що житловий будинок є спільною сумісною власністю сторін, оскільки набутий під час шлюбу. Позивачем не надано доказів порушення її прав, невизнання або оспорювання відповідачем обставин, на які посилається позивач. Не надано також й доказів ухилення відповідача від позасудової процедури оформлення частки спірного майна на позивача. Вважає, що між сторонами відсутній спір про право, а тому позовні вимоги є безпідставними. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що сторони по справі є її батьками. Також зазначила, що після одруження батьки проживали з батьками її матері та в цей час будували будинок. В 1995 році він був зданий в експлуатацію. Житловий будинок по вул. Московська, 45-Б в с. Куземин, будувався за спільні кошти батька та матері, також допомагали батьки її матері. Вона із матірю проживали в будинку до 2009 року, а потім перейшли жити до дідуся [PERSON], оскільки із [PERSON] в них виникла конфліктна ситуація. Батько неодноразово висловлювався про те, що він є одноосібним власником та її матері у будинку нічого не належить. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 27.07.1987 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.6), рішенням Охтирського міськрайонного суду від 26.09.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.71). Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 70 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, та не заперечувалося представниками сторін, що в період шлюбу за спільні кошти подружжя побудувало житловий будинок із господарчими спорудами в с. Куземин по вул. Московська.ю 45-Б, Охтирського району. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що вказане вище майно є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], кожен із подружжя має рівні права щодо нього, а тому частки подружжя при поділі даного майна слід визнати рівними. На підставі рішення виконкому Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області видано свідоцтво про право власності САЕ №273961 від 25.06.2012 року, відповідно до якого відповідачу [PERSON] належить одноповерховий житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Куземин, вул. Московська, 45-б, Охтирського району, Сумської області. Суд не бере до уваги твердження представника відповідача, що між сторонами відсутній спір про право та що [PERSON] згоден на позасудову процедуру оформлення частки спірного майна на позивача, із огляду на поведінку позивача, зокрема, останнім було предявлено позов про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком по вул. Московська, 45-Б в с. Куземин. Згідно ст. 370 Цивільного кодексу України, співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є в спільній сумісній власності. У разі виділу частки з майна, що є в спільній сумісній власності, уважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, позивач має право на ? частину спірного житлового будинку, як і відповідач, а тому позов підлягає повному задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 317, 319, 321, 370 ЦК України, 60, 67 СК України,

Outcome: approved