Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

29.10.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що 01 жовтня 2014 року відповідач [PERSON] взяв у нього по розписці в борг 15000 гривень і зобовязався повернути борг до 30.09.2015 року з виплатою 3% щомісячно, у разі несплати у встановлені строки боргу повинен сплачувати 0,15 % від суми боргу за кожний день прострочення. У вказаний строк відповідач борг не повернув. На його прохання про добровільну сплату боргу відмовився. Просить стягнути з відповідача борг в сумі 15000 гривень, з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 5400 гривень, проценти за користування коштами у сумі 607,50 гривень, інфляційні втрати в сумі 6810 грн., моральну шкоду в розмірі 50000 грн., судовий збір в сумі 487,20 гривень, всього в сумі 33304,70 гривень. За заявою позивача справа розглянута без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст.ст. 1047, 1048 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Ст. 548 ЦК України передбачено, що виконання зобов»язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 01.10.2014 року відповідач [PERSON] взяв у позивача в борг 15000 гривень з щомісячною виплатою 3% від суми позики, строком повернення до 30.09.2015 року. Вказана обставина підтверджується договором від 01.10.2014 року та розпискою відповідача. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 01жовтня 2014 року відповідач [PERSON] взяв у позивача в борг 15000 гривень. До теперішнього часу відповідач не виконав умови договору, в зв»язку з чим з відповідача підлягає стягненню борг в сумі 15000 гривень, три проценти річних від простроченої суми в розмірі 5400 гривень, 607, 50 грн. - відсотки за користування коштами, інфляційні втрати в сумі 6810 грн., всього в розмірі 27817,5 грн. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 487,20 грн. на користь позивача, який було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду (а.с.1). В іншій частині позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки між сторонами виникли договірні відносини на підставі укладеного договору позики. Стягнення моральної шкоди в даному випадку не передбачено ні вищевказаним договором, ні чинним законодавством.

Outcome: partial