overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

4 березня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином [PERSON], [INFO] трирічного віку. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала у фактично шлюбних відносинах з січня 2014 року по грудень 2015 року та [INFO] року в них народився син [PERSON]. В свідоцтві про народження дитини, батьком записаний відповідач. Син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Позивачка на даний час не працює, в зв'язку з доглядом за дитиною, відповідач не надає їй матеріальну допомогу, хоча має таку можливість, оскільки працездатний, фізично здоровий, аліментних зобов'язань на користь інших осіб не має. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, і до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO] трирічного віку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши,що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у фактично шлюбних відносинах з січня 2014 року по грудень 2015 року. [INFO] року у сторін народився син [PERSON], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В свідоцтві про народження дитини, батьком записаний відповідач [PERSON] Позивачка на теперішній час не працює, знаходиться в відпустці по догляду за дитиною Згідно ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивачки, суд враховує стан здоров'я дитини, її вік, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який працездатний, фізично здоровий, аліментних зобов'язань на користь інших осіб не має, тому вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі ? частини його заробітку щомісяця, до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO] трирічного віку. Згідно ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

4 березня 2021 року [PERSON] звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із вказаним позовом, 11 травня 2021 року справа за підсудністю надійшла до Липоводолинського районного суду Сумської області. Вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 1998 року, мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, на даний час сім`я розпалася, дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні, батько дитини матеріальної допомоги на його утримання майже не надає. Зазначає, що вона працює та отримує заробітну плату у розмірі 10000 грн., інших доходів не має. Місце роботи відповідача на час звернення до суду їй не відоме. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб. Сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , зареєстровані по [ADDRESS] , фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що неповнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу ст. 180 СК України відповідач, як його батько, може і зобов`язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Частина 2 статті 182 СК України вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років із 1 січня 2021 року становить 2395 грн. Враховуючи, як того вимагають положення ч. 1 ст. 182 СК України, матеріальне становище дитини, платника аліментів (відомості про місце роботи та наявність інших утриманців відсутні), та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

4 вересня 2014 року до судді надійшла заява боржника про скасування судового наказу від 7 серпня 2014 року. До суду надійшла заява боржника про скасування судового наказу, у поданій заяві він просить суд скасувати виданий судовий наказ, посилаючись на безпідставність заявлених стягувачем вимог, тому що боржники не погоджується із наявністю у нього заборгованості. Сторони у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду заяви про скасування судового наказу були повідомлені належним чином. У відповідності до ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України - неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України - за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Як видно з матеріалів справи між сторонами виник спір про право. Таким чином, заява боржників про скасування судового наказу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

4 вересня 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначала, що їх малолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, але відповідач, який є його батьком, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча працездатний і зобов'язаний це робити, тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частині всіх його заробітків щомісячно. В судове засідання сторони не з'явилися, від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі та задовольнити позов. Відповідач також надіслав заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення, просив справу розглянути у його відсутність. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи без участі сторін, дослідивши письмові докази в ній, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони з 24 листопада 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час якого в них народився сина [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком малолітнього [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 7). Однак участі в його утриманні як батько не приймає, хоча згідно зі ст.180 СК України зобов'язаний це робити до досягнення дитиною повноліття. Частина 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обов'язок батька утримувати своїх дітей до їх повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, матеріальне становище дитини, стан її здоров'я, та стан здоров'я і матеріальне положення платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх заробітків (доходів) щомісячно, але розмір щомісячних аліментів не повинен бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне викання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України та ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривен 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

4 вересня 2015 позивачка звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 06.10.2009р. померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у виді земельної ділянки та іншого майна. Протягом шести місяців позивачка до нотаріальної контори не звертався, оскільки не знала, що спадкодавиця усе своє майно заповіла їй, а відтак в теперішній час не має можливості прийняти спадщину померлої через пропуск вказаного строку. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила визначити їй додатковий строк в один місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Представник Дзюньківської сільської ради до суду не зявився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивачка є спадкоємицею за заповітом померлої 06.10.2009р. [PERSON], однак не подала у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки не знала про існування заповіту на її імя, що суд визнає поважною причиною пропуску строку на подання цієї заяви. Дані правовідносини регулюються ч.3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту її майнових прав, необхідно визначити їй додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

4 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказував, що 14 березня 2012 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння, тому просив їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, обоє надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому відповідачка в своїй заяві позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 14 березня 2012 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між позивачем та відповідачкою був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 58. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідачки було змінено з [PERSON] на [PERSON]. За час шлюбу в них народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

4 вересня 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] із вказаною заявою, в якій просить надати [PERSON], 14.11.2000 р. н., право на шлюб з [PERSON], 15.09.1994 р. н., оскільки це відповідає інтересам неповнолітньої. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що вона як мати є законним представником [PERSON], яка перебуває у шлюбних відносинах з [PERSON] і чекає дитину. Лілія і [PERSON] планують створити сімю та проживати разом. Однак при зверненні до органу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про реєстрацію шлюбу дочці було відмовлено, у звязку з тим, що вона не досягла шлюбного віку. Ухвалою суду від 5 вересня 2018 року було відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] та призначено судове засідання. Сторони у судове засідання не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких просять надати [PERSON] право на шлюб. За викладених обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, повно, всебічно та обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України, справи про надання права на шлюб розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ТП № 108214, [PERSON] є матірю і законним представником неповнолітньої [PERSON] [PERSON], 14.11.2000 р. н., перебуває у шлюбних відносинах з [PERSON], 15.09.1994 р. н., і вони планують створити сімю та проживати разом. Статтею 22 СК України встановлено шлюбний\~вік для\~чоловіків та\~жінок у\~вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. При зверненні до органу державної реєстрації актів цивільного стану із заявами про реєстрацію шлюбу [PERSON] було відмовлено, у звязку з тим, що вона не досягла шлюбного віку. Відповідно до ст.23 СК України, Право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається з копії довідки КУ Центральної міської лікарні № 1 Управління охорони здоровя міської ради м. Житомира за № 2020 від 03.09.2018 (а. с. 11), [PERSON] знаходиться на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності з 23.07.2018. Отже з огляду на викладене, суд вбачає, що надання права на шлюб неповнолітній [PERSON] відповідає її інтересам, оскільки вона має намір створити сімю і народити дитину у зареєстрованому шлюбі. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог. Відповідно до ч.7\~ст.294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

4 вересня 2019 року до Варвинського районного суду Чернігівської області звернулась [PERSON] з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 26 вересня 1998 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Дітей від шлюбу немає. Спільне життя не склалося, оскільки постійно виникали сварки. Зараз сторони майже не спілкуються та не підтримують ніяких стосунків. Крім того, подружжя не веде спільного господарства і взагалі не пов`язані спільним побутом. На думку позивачки, сім`я фактично розпалась і її подальше збереження неможливе. Спору щодо спільного сумісного майна немає. Просить розірвати шлюб, після чого залишити їй теперішнє прізвище [PERSON] , а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. До початку судового засідання позивачка [PERSON] звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю. Також зазначила, що протягом останніх дев`яти років сторони спільно не проживають та вже створили нові сім`ї. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації місця проживання, проте оскільки відповідач поштовий конверт не отримав, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

4 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, посилаючись на те, що на підставі виконавчого листа виданого Хмельницьким міськрайонним судом від 27 квітня 2006 року з відповідача стягувалися аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 15 березня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, внаслідок чого його заборгованість по аліментам становить 94\~394 грн 38 коп. станом на 1 квітня 2019 року. У позивача відповідно до ч.1 ст.196 СК України виникло право на нарахування пені, розмір якої вона визначила в сумі 94\~394 грн 38 коп. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги викладені у позові підтримала в повному обсязі. У випадку неявки відповідача не заперечила, щодо заочного розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Із згоди позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно дост.280-281 ЦК України. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні на підставі виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду від 27 квітня 2016 року №2-2849 з [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 березня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначений виконавчий лист перебуває на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби міста Хмельницький, виконавче провадження ВП №6199915. Згідно розрахунку заборгованості із сплати аліментів від 16 липня 2020 року №63476 за період з 16 березня 2006 року по 18 квітня 2019 року заборгованість становить 94394 грн 38 коп. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Суд, погоджується із доводами позивача, щодо розміру пені, яка значно перевищує розмір заборгованості із аліментів, який становить 94\~394 грн 38 коп., а тому враховуючи вимоги ч.1 ст.196 СК України, з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути пеню в сумі 94\~394 грн 38 коп. Всього розмір пені яка підлягає стягненню з відповідача становить 94\~319 грн 67 коп. Судові витрати по справі становлять 840 грн 80 коп. які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

4 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до Балаклавського районного суду міста Севастополя із позовною заявою в порядку цивільного судочинства і просила суд : - Розірвати шлюб, укладений між [PERSON] і [PERSON] « 10» жовтня 1998 року у Балаклавському районному відділі реєстрації актів громадянського стану міста Севастополя, за актовим записом № 200. Позов обґрунтовується тим, що сторони не підтримують подружніх стосунків протягом тривалого часу, разом не проживають і не ведуть спільного господарства, тобто подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що мають істотне значення. У судове засідання позивачка не з'явилась, проте надала письмову заяву у якої наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку за місцем реєстрації. За таких обставин, суд,

Outcome: approved