overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

31 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що вона зі своїм чоловіком - відповідачем по справі - 27 лютого 1999 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з нею, а відповідач проживає від неї і дочки окремо. Причиною припинення шлюбних відносин стало непорозуміння між нею, позивачем, і її чоловіком, яке привело до умов життя, які стали для неї нестерпними. Все це стало негативно впливати на її емоційний стан, пригнічували її як жінку та погіршували стан її здоров'я. У зв'язку з зазначеними обставинами вона і відповідач у справі не підтримують шлюбні стосунки з жовтня 2013 року, відколи вони почали проживати окремо одне від одного. Подальше спільне життя і примирення з відповідачем позивач вважає неможливим, із позовом до суду про розірвання шлюбу вона звернулася, щоб запобігти загостренню і так напруженої ситуації в їх сім'ї. Просила шлюб розірвати з залишенням їй теперішнього прізвища [PERSON]. У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити (а.с.13). У судове засідання відповідач надав письмову заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Просить справу розглянути в його відсутність (а.с.14). У зв'язку з заявами осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому Докучаєвським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області 27 лютого 1999 року шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.9), від подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON] народження [INFO] року (а.с.8), яка проживає з позивачем у справі. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують з жовтня 2013 року і не мають бажання дійти примирення. Позивач на розірванні шлюбу наполягає і на примирення не згодна. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам кожного з них, а також їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

31 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 23 грудня 2006 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1178 розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не зявилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи, просила відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23 грудня 2006 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

31 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з»явлася, про час та місце розгляду справи була попереджена належним чином, надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю і просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановлений спосіб, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Враховуючи викладене, а також те, що процесуальні позиції позивача та відповідача ґрунтуються на вимогах законодавства, не порушують права та інтереси один одного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

31 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та зміну прізвища на дошлюбне «[PERSON]», мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. В судове засідання сторони не з'явилися, позивач у письмовій заяві просила позов задовольнити, справу слухати за її відсутності. Відповідач про час і місце розгляду справи оповіщений, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2010 року (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено з серпня 2014 року. Поновлювати шлюбні стосунки позивач наміру не має, примирення та збереження сім'ї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам позивача. Вимога позивача про зміну її прізвища на «[PERSON]» не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому згідно ч. 6 ст. 15 закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Таким чином, зміна прізвищ громадян України знаходиться поза компетенцією суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

31 серпня 2015 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2013-2015 року позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем в сторін народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, а тому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідно її віку, щомісячно і до її повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Пояснила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проживає окремо. Відповідач думки стосовно позову сформулювати не зміг, пояснив, що готовий платити аліменти в розмірі тисяча гривень, однак не готовий платити їх позивачу. Пояснив, що він не інвалід, інших утриманців не має, стягнення по виконавчих документах з нього не проводяться. Заслухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що у сторін народилась [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний [PERSON] (а.с.2). Відповідно до довідки Хмільницької міської ради № 1388 від 26 серпня 2015 року з позивачем проживає і зареєстрована [PERSON]А.(а.с.3). З довідки №505 від 26 серпня 2015 року, вбачається, що позивач перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Хмільницької міської ради (а.с.5). Згідно довідки виличного комітету, [PERSON] перебуває на утриманні [PERSON] (а. с. 4). Оскільки, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча в стані її надавати та зобов'язаний це робити згідно закону, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст.ст.\~ 181, 182, 183, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

31 серпня 2015 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб, таким, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення. В позові позивачі зазначили, що на підставі свідоцтва на право власності на житло № [NUMBER] від 22.02.2013 року виданого згідно з розпорядженням органу приватизації, виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради за № 78 від 20.02.2013 року позивач [PERSON] та ії діти: [PERSON] , [PERSON] стали співвласниками на праві спільної частково власності в рівних частках кімнати [ADDRESS] . Вищевказане житло являє собою кімнату в гуртожитку розташованої на восьмому поверсі дев`ятиповерхового будинку житловою площею 17,6 кв.м., без індивідуальної кухні, тобто умови для проживання в такому житлі трьох осіб двоє з яких є неповнолітніми різної статі є невідповідними їх житловим правам та інтересам. Перебуваючи у пошуку можливостей поліпшення житлових умов позивач [PERSON] , через мешканців гуртожитку познайомилася з [PERSON] , яка погодилась придбати вказане житло для свого проживання та проживання доньки [PERSON] . Враховуючи інтереси сторін по справі\~ та можливості,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

31 серпня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 14 жовтня 2014 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка надала заяву з проханням провести розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду не заперечувала. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 14 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 07. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено із [PERSON] на [PERSON]. У сторін до реєстрації шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

31 серпня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 15 серпня 2009 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, обоє надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому відповідач в своїй заяві позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 15 серпня 2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 618. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено з Докучаєвої на [PERSON]. За час шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

31 серпня 2015 року позивачка звернулася з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісяця. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про підтримання позову в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, справу просила розглянути у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини по справі. З 19 серпня 1992 року позивачка перебуває у шлюбних відносинах з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, актовий запис №27, серії [NUMBER]. За час подружнього життя у них народилось двоє дітей: -[PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження, актовий запис №33 серії [NUMBER], виданого Прилиманською сільською радою Овідіопольського району Одеської області); -[PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження актовий запис №34 серії [NUMBER] від 10.10.2003 року виданого Прилиманською сільською радою Овідіопольського району Одеської області). Позивачка проживає разом із неповнолітнім сином, [PERSON], який навчається у школі, потребує нормального харчування, одягу, лікування та багато іншого. Доходів [PERSON] для забезпечення дитини усім необхідним не вистачає, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутися з дійсним позовом до суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

31 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Нововолинської міської ради, [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги позивача обґрунтовані тим, що 14 лютого 2016 року померла його матір [PERSON] та відкрилася спадщина на її майно, зокрема на належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: мікрорайон Шахтарський, 20/14 в м.Нововолинську Волинської області. Позивач зазначає, що мати заповіту не складала, він, а також його рідний брат [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом. Позивач вказує, що після смерті матері він постійно дбає про її квартиру, крім того співвласниками даної квартири є його діти [PERSON] та [PERSON] Спору про спадкування немає, брат не заперечує щодо спадкування позивачем квартири після смерті матері. Позивач у встановлений чинним законодавством строк не подав заяву про прийняття спадщини оскільки не є фахівцем у галузі права і не вірно зрозумів нотаріуса. Позивач вважає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, просить визначити йому додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась 14 лютого 2016 року після смерті його матері [PERSON]. Позивач [PERSON] до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Представник відповідача - Нововолинської міської ради [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, просить розглянути справу без участі представника відповідача, Нововолинська міська рада не заперечує щодо задоволення позову [PERSON] до [PERSON], Нововолинської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, суд позов задовольняє. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкодаємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

31 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що з 17 лютого 2003 року працював у ВАТ „Полонський гірничий комбінат. Наказом від 01 липня 2015 року позивач звільнився з роботи за власним бажанням, але відповідач виплату всіх належних сум позивачу не здійснив. Просить стягнути невиплачену заборговану заробітну плату в сумі 6617,28 грн. В суд представник позивача [PERSON] не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги підтримала, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином 16 вересня 2016 року, про що свідчить поштове повідомлення про вручення. Відповідно до ст.74 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. Суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] працював на ПАТ „Полонський гірничий комбінат, звільнений з роботи 01 липня 2015 року. Заборгованість по заробітній платі при звільненні позивачу не виплачено. Вказані обставини встановлені з документальних доказів паспортом позивача, довідкою відповідача про заробіток перед звільненням, трудовою книжкою. Відповідно до вимог ст.116 КЗпП України заробітна плата при звільненні виплачується працівникам в день звільнення, а у разі невиплати стягується середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 6617,28 грн.

Outcome: approved