overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

31 липня 2020 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 13 листопада 1999 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено п`ять років тому. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, втраті почуттів. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати. Позивачка до судового засідання не з`явилась надавши заяву з проханням провести розгляд справи без її участі. На задоволенні позову наполягає. Проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечує. Відповідачу судові повістки про виклик до суду надсилались рекомендованими листами із повідомленням за останньою відомою адресою його реєстрації, однак конверти були повернуті суду без отримання адресатом. Також відповідач одночасно повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада», однак будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило. За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наведеного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого 13 листопада 1999 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 731. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

31 серпня 1985 року було укладено шлюб між [PERSON] [INFO] , та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ), [INFO] , зареєстрований 31 серпня 1985 року Новомиколаївським районним відділом ЗАГС Запорізької області, актовий запис № 50, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 31.08.1985. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Обставин, що перешкоджають пред`явленню даного позову, визначених частиною другою зазначеної статті, судом під час розгляду справи не встановлено. Судом, відповідно до ст. 112 СК України, з`ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Зважаючи на вказані обставини, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у даній справі. Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтакпозов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 19.10.2021 року № 119, якою підтверджується сплата ним судового збору в розмірі 908,00 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

31 серпня 1991 року Григорівською сільською радою Чаплинського району Херсонської області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 15. У шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. У січні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до своєї дружини [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи, що шлюб з відповідачкою виявився невдалим, спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Між ними втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними. Вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, між ним постійно виникали сварки, що кожен раз спричиняє позивачу душевні страждання. Відповідачка не розуміє сутності проблем, які виникають у сім'ї, вона не здатна підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З 31 серпня 2012 року у звязку з постійними сварками та неможливістю знайти спільну мову, вони почали жити окремо. Спроби примиритися виявилися невдалими. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. Посилаючись на ці обставини просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявився, подав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'яви\-лася, про час і місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин зі згоди позивача, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановляє заочне рішення. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

31 серпня 1991 року року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Золотоніському райвідділі ЗАГСу Черкаської області за актовим записом № 227, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-СР № 264467 від 31.08.1991 року. Після одруження дружині залишено прізвище [PERSON]. Сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання дитини та про поділ спільного майна на час звернення з позовом до суду між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені з 2017 року, сторони проживають нарізно, спільне господарство не ведуть. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У підготовче засідання позивач шаповалова О.І. не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала, просила суд розглядати справу без неї, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище Шаповалова. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, направивши до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без нього, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить підготовче засідання за відсутності позивача та відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у підготовчому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

31 серпня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 977. [INFO] року у подружжя [PERSON] народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 20 липня 2004 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. Зазначеним відділом, в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 242. [INFO] року у подружжя [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, яким в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 187. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON]. Позивач аргументує заявлені вимоги тим, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство подружжя на цей час не веде та сумісно не проживає. Позивач не бачить подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки. Позивач на примирення не згоден. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. Згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Майнового спору та спору з приводу визначення місця проживання дітей на час розгляду справи судом не встановлено. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу такими, що підлягають задоволенню. Позивач, скориставшись правом передбаченим положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Справу вирішено судом з урахуванням обставин, викладених у заяві позивача, наявних в матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не сповістив. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

31 серпня 2007 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач посилаючись на те, що він з відповідачкою спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про виховання дитини між сторонами не має. Представник позивача в ході судового розгляду справи направив заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в його відсутність. Відповідачка до суду не з`явилася , при цьому представник відповідачки направила заяву з якої видно, що з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з вересня 2019 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна та виховання дитини не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім?я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. З матеріалів справи вбачається, що син [PERSON] , [INFO] проживає разом з відповідачкою, а тому суд вважає необхідним залишити дитину на виховання відповідачки [PERSON] . Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в повному обсягу, питання про розподіл судових витрат позивач не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

31 серпня 2010 року Оболонським районним судом м. Києва ухвалено рішення по цивільній справі №2-5911/2010 за позовом ТОВ «ПростоФінанс» до [PERSON] про стягнення коштів за кредитним договором, яким позов задоволено та з відповідача на користь позивача стягнуто 41278 грн. 54 коп. заборгованості за кредитним договором від 07 серпня 2007 року № 06004196883 та судові витрати у сумі 532 грн. 79 коп., всього 41811 грн. 33 коп. На підставі заяви представника позивача 14 жовтня 2011 року йому видано виконавчий лист № 2-5911/10. У квітні 2014 року до суду звернулося ТОВ «ПростоФінанс» з заявою про заміну сторони виконавчого провадження посилаючись на те, що 18 травня 2012 року ТОВ «ПростоФінанс» уклало з ТОВ «Кредитні ініціативи» договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно з яким ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги до [PERSON] за зобов'язаннями, які виникли з укладеного між ним та ТОВ «ПростоФінанс» кредитного договору від 07 серпня 2007 року № 06004196883. Представники ТОВ «ПростоФінанс», ТОВ «Кредитні ініціативи», ВДВС Станично-Луганського районного управління юстиції, [PERSON] до суду не з'явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 378 ЦПК України та ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Проте будь-яких доказів відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа суду не надано. Крім того, заявником не надано доказів, що ТОВ «Кредитні ініціативи» згідно договору купівлі-продажу кредитного портфелю набуло права вимоги саме за зобов'язаннями, які виникли з укладеного між [PERSON] та ТОВ «ПростоФінанс» кредитного договору від 07 серпня 2007 року № 06004196883. За таких обставин підстави для заміни сторони виконавчого провадження відсутні, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

31 серпня 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 2 вересня 2006 року. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однією сімєю проживали до червня 2010 року. З того часу сімя фактично розпалась. Причиною розпаду сімї стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, постійно вчиняє вдома сварки, що зробило неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечував, на примирення не згоден. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 2 вересня 2006 року у виконавчому комітеті Марківської сільської ради Білопільського району, про в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1 (а. с.4). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що однією сімєю проживали до червня 2010 року. З того часу сімя фактично розпалась, причиною цьому стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, постійно вчиняє вдома сварки, що зробило неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Питання про місце проживання неповнолітнього сина сторонами вирішено добровільно. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін та неповнолітнього сина, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

31 серпня 2011 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CSXRFB13494731 за умовами якого він отримав кредит в сумі 1544 грн. 45 коп. зі сплатою 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 15 лютого 2012 року. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з нього 7666 грн. 13 коп. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 31 серпня 2011 року за кредитним договором, а він отримав кредит в сумі 7666 грн. 13 коп. зі сплатою 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 15 лютого 2012 року. Відповідно до кредитного договору [PERSON] повинен був здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. В порушення цього відповідач не сплачував своєчасно кредит та відсотки і станом на 9 липня 2014 року допустив заборгованість 7666 грн. 13 коп. (936 грн. 91 коп. - заборгованість за кредитом, 14 грн. 89 коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 251 грн. 85 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 5621 грн. 24 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. штраф (фіксована частина), 341 грн. 24 коп. (процентна складова). Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 393 грн. 60 коп. (243 грн. 60 коп. судового збору та 150 грн. витрат за публікацію оголошення). На підставі ст.ст.526, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

31 серпня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 12 жовтня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 12875,72 грн., тіло кредиту 3622,25 грн, нараховано відсотків за користування кредитом 2064,21 грн, нараховано пені за прострочене зобов`язання 4899,94 грн, нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 1200,00 грн., а також штраф (фіксована складова) 500,00 грн, штраф (процентна складова) 589,32 грн., всього загальна сума забогованості склала 12875,72 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 31 серпня 2011 року в розмірі 12875,72 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 31 серпня 2011 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 12 жовтня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 12875,72 грн., тіло кредиту 3622,25 грн, нараховано відсотків за користування кредитом 2064,21 грн, нараховано пені за прострочене зобов`язання 4899,94 грн, нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 1200,00 грн., а також штраф (фіксована складова) 500,00 грн, штраф (процентна складова) 589,32 грн., всього загальна сума забогованості склала 12875,72 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved