Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

31 липня 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом, яким просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Варвинського районного суду від 5 січня 2012 року на утримання дочки [PERSON] в розмірі 30% всіх видів заробітку, до 20% заробітку, що становить 1/5 частину всіх видів його доходів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з часу винесення рішення в нього як платника аліментів змінився матеріальний стан, а саме на його утриманні з'явилася ще неповнолітня донька від другого шлюбу, на яку він також за рішенням суду сплачує аліменти у розмірі 1/3 всіх його доходів щомісячно. Через збільшення відрахувань та тривалі пошуки роботи, у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів. Таким чином, з його мінімального заробітку стягується 73% аліментів, а решти коштів не вистачає для облаштування його побуту. У зв'язку зі зміною прізвища відповідачки з «[PERSON]» на «[PERSON]», суд ухвалив визнати належним відповідачем [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та пояснила, що після зменшення розміру аліментів на утримання дитини не зможе належним чином забезпечити дочку всім необхідним, оскільки по мірі її дорослішання зростають потреби і витрати відповідно. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідачки [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що за рішенням Варвинського районного суду від 5 січня 2012 року позивач [PERSON] сплачує на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 30% всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 грудня 2011 року і до досягнення повноліття дитини (а.с. 15). Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що на даний час позивач [PERSON] окрім доньки [PERSON] сплачує також аліменти на утримання доньки Ангеліни від іншого шлюбу на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх його доходів щомісячно (а.с. 14). Позивач працює у ТОВ «Агро Альянс ТЗК» (а.с. 17, 18). Наведена позивачем обставина має істотне значення для вирішення спору і може бути підставою для задоволення позову судом. Разом з тим, суд не може взяти до уваги посилання позивача [PERSON] на ту обставину, що у нього утворилася заборгованість по аліментах, оскільки ця заборгованість утворилася у наслідок несумлінного ставлення до виконання рішення суду про стягнення аліментів самого позивача. Крім того, суд враховує те, що відповідачка [PERSON] виховує дитину одна. На ній лежать усі повсякденні обов'язки та відповідальність щодо утримання та виховання дитини, оскільки батько дитини не приймає безпосередньої участі у її вихованні, окрім сплати аліментів. За таких обставин суд вважає, що розмір аліментів, які утримуються з [PERSON] на утримання дочки [PERSON], слід зменшити до ? частини усіх видів його доходів щомісячно. Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial