Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

30 грудня 2013 року до Малиновського районного суду міста [PERSON] звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування квартирою [ADDRESS]. Свій позов [PERSON] обґрунтовувала тим, що спірна квартира 29 березня 2000 року була приватизована та передана у спільну часткову власність їй - [PERSON], відповідачам - [PERSON], [PERSON] та матері відповідача [PERSON] - [PERSON] 10 січня 2008 року [PERSON] свою частку подарувала [PERSON], а [INFO] року - померла. Таким чином їй належить ? частина квартири, відповідачці [PERSON] - ? частин квартири, а [PERSON] - ? частина квартири. Далі позивачка вказує, що відповідач [PERSON] її колишній чоловік, шлюб з яким розірвано 24 березня 2010 року, відповідачка [PERSON] їхня повнолітня дочка. Після розірвання шлюбу, припинення подружніх стосунків, за згодою усіх співвласників вона стала мешкати у кімнаті площею 10,4 квадратних метрів, яка відокремлена від інших кімнат, відповідач [PERSON] займає кімнату площею 20,5 квадратних метрів з балконом, у користування дочки [PERSON] виділена житлова кімната площею 11,8 квадратних метрів, яка є суміжною з житловою кімнатою площею 20,5 квадратних метрів, яку займає відповідач [PERSON] Такий порядок користування квартирою був визначений за домовленістю між ними, як співвласниками, тому що інший порядок не відповідав би належним на праві власності часткам у квартирі. В останній час виникають проблеми стосовно користування [PERSON] її кімнатою, яка є суміжною з кімнатою батька - [PERSON], а вона як мати турбується про дочку, тому звернулася з позовом до суду, за результатами розгляду якого просить ухвалити рішення, яким виділити їй в користування ізольовану кімнату житловою площею 10,4 квадратних метрів, виділити відповідачам житлові кімнати площею 20,5 квадратних метрів з балконом площею 3,5 кв.м, та площею 11,8 квадратних метрів, залишивши в загальному користуванні кухню, коридор, ванну кімнату і вбиральню цієї квартири. 20 березня 2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування квартирою, в якому просить суд виділити їй в користування житлову кімнату площею 11,8 квадратних метрів у квартирі [ADDRESS]. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить 1/4 частина квартири [ADDRESS], відповідачці [PERSON] належить на праві власності 1/4 частина квартири, а відповідачу [PERSON] - 1/2 частина вказаної квартири. Відповідачі по справі - її батьки, які розлучилися у 2010 році, в після цього, оскільки частка матері у квартирі менша ніж частка батька, то [PERSON] стала проживати у житловій кімнаті площею 10,4 кв.м, яка відокремлена від інших кімнат у квартирі. Після розлучення батьків, батько [PERSON], доля якого є самою більшою, зайняв кімнату площею 20,5 кв.м з балконом, а житлова кімната площею 11,8 квадратних метрів, яка є суміжною з кімнатою [PERSON], за домовленістю між усіма залишилися в її користуванні, хоча і цією кімнатою користується [PERSON], а вона має можливість потрапити у свою кімнату тільки з дозволу [PERSON], та тільки тоді, коли він вдома. Проти такого порядку вона спочатку не заперечувала, однак є дорослою самостійною людиною і їй незручно проживати в кімнаті, прохід до якої здійснюється через кімнату батька. У січні 2014 року їй стало відомо, що [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення порядку користування квартирою, по справі призначалася судово-будівельна експертиза і експертом визначений єдиний можливий варіант виділення в користування житлових кімнат спірної квартири між співвласниками, відповідно до їхній часток, який передбачає проведення переобладнання квартири. Ознайомившись з матеріалами справи та висновком судово-будівельної експертизи [PERSON] погоджується з варіантом виділення кімнат в користування, визначених експертом та згодна провести за власний рахунок переобладнання у квартирі з тим, щоб мати можливість користуватися кімнатою площею 11,8 кв.м, яка після проведення відповідних робіт стане окремою ізольованою кімнатою. [PERSON] надала до суду заяву, в якій просила, суд при ухваленні рішення встановити спосіб та порядок його виконання, надавши їй дозвіл для проведення відповідних будівельних робіт, а саме дозвіл на закладення дверного прорізу між приміщеннями жилої кімнати № 3 (площею 20,5 кв.м) та жилої кімнати № 4 (площею 11,8 кв.м). Для забезпечення самостійного входу (виходу) зі приміщення житлової кімнати № 4 площею 11,8 кв.м, дозволити влаштувати дверний проріз та встановити дверний блок. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила суд ухвалити рішення, яким виділити їй в користування житлову кімнату площею - 10,4 кв.м, не заперечувала проти задоволення позову [PERSON], згідно з яким [PERSON] виділити в користування житлову кімнату площею - 11,8 кв.м, а відповідачу [PERSON] залишити в користуванні житлову кімнату площею - 20,5 кв.м з балконом площею 3,5 кв.м, підсобні приміщення - кухню, коридор, ванну кімнату і вбиральню просила залишити у загальному користуванні. [PERSON] - відповідачка за позовом [PERSON], та позивач за позовом поданим до суду 20.03.2015 року в судові засідання не з'являлася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала до суду додаткові пояснення до раніше поданого позову, в яких вказала, що свій позов підтримує, просить розглянути справу в її відсутності. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечувала. В судовому засіданні 04.02.2015 року з боку відповідача [PERSON] виступала його представник за дорученням [PERSON], яка фактично проти позову [PERSON] не заперечувала, запропонувавши [PERSON] обміркувати варіанти укладення мирової угоди. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 08.06.2015 року проти заявлених позовних вимог як [PERSON] так і [PERSON] не заперечував, погодившись з тим, що у кожній з них є по 1/4 частці квартири тому і виділення кожній з них окремої кімнати в користування можливо відповідає нормам цивільного кодексу України. Разом з тим відповідач [PERSON] заперечував проти прийняття судом до уваги висновку судово-будівельної експертизи, складеної ТОВ «Інтер-Консалт-Плюс», тому що переобладнання квартири, як зазначено в цьому висновку значно погіршить його права, так як [PERSON] буде мати право проходу до своєї кімнати через приміщення кухні, а це є порушенням санітарних норм та правил. Відповідач [PERSON] не заперечував проти прийняття судом рішення про виділення усім співвласникам окремих кімнат в користування, а саме йому кімнату площею 20,5 кв.м з балконом, [PERSON] відокремлену кімнату площею 10, 4 кв.м, [PERSON] кімнату площею 11,8 кв.м. Вважав, що суду для встановлення порядку користування квартирою, необхідно врахувати пропозиції викладені у висновку судово-будівельної експертизи від 24.11.2014 року, з зобов'язанням позивачки [PERSON] сплатити йому грошову компенсацію у розмірі 7490 гривень та за свій рахунок виконати наступні будівельні роботи: за рахунок площі приміщення «5» - кухня, влаштувати коридор - «5-а» площею 1,7 кв.м з дверним прорізом та встановленням дверного блоку; між приміщеннями «1» - коридор та «5» - кухня демонтувати дверний блок та закласти дверний проріз; між приміщеннями «1» - коридор та новоутвореного приміщення «5-а» - коридор влаштувати дверний проріз з встановленням дверного блоку; між приміщеннями « 5-а» - коридор та «4» - жила влаштувати дверний проріз з встановленням дверного блоку; між приміщеннями «3» - жила та «4» - жила демонтувати дверний блок та закласти дверний проріз. Представник третьої особи - Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання 08.06.2015 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні 25 травня 2015 року представник МРА Одеської міської Ради проти задоволення позовних вимог як [PERSON] так і [PERSON] не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позови [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до розпорядження органу приватизації № 138571 від 29 березня 2000 року, квартира [ADDRESS] загальною площею 58,9 кв.м, передана в приватну спільну часткову власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках. Як вбачається з свідоцтва про право власності від 29 березня 2000 року виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках. На зворотній сторінці зазначено свідоцтва зроблено запис державним нотаріусом, що Першою Державною нотаріальною конторою 01.12.2008 року посвідчено договір по якому [PERSON] подарувала 1/4 належну їй частку квартири своєму сину [PERSON], р № 9-1085. Таким чином, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності - [PERSON], доля якого у вказані квартирі складає - 1/2 частину квартири, доля [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частці квартири. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] припинили подружні стосунки, рішенням Малиновського районного суду міста [PERSON] від 24 березня 2010 року шлюб між ними розірвано. Сторонами не оспорюється, що після припинення сумісного проживання з [PERSON] [PERSON] за згодою інших співвласників стала користуватися кімнатою площею 10,4 кв.м, [PERSON] залишилася в користування житлова кімната площею 20,5 кв.м, з балконом, у користуванні дочки колишнього подружжя [PERSON] - [PERSON] залишилися житлова кімната площею - 11,8 кв.м, яка є суміжною з житловою кімнатою, якою користується [PERSON] Сторонами не оспорюється, що вхід до житлової кімнати, якою користувалася та користується [PERSON], організований через житлову кімнату, якою користується її батько - [PERSON] [PERSON] є повнолітньою особою, тому на протязі останнього року користування житловою кімнатою без організації окремого входу до цієї кімнати створює певні перешкоди у користуванні належній їй частки квартири. З плану квартири [ADDRESS] вбачається, що в користуванні [PERSON] знаходиться приміщення № 2 ? 10,4 кв.м, в користуванні [PERSON] знаходиться приміщення №3 ? 20,5 кв.м, в користуванні [PERSON] знаходиться приміщення № 4 ? 11,8 кв.м, приміщення загального користування №1 ? 4,6 кв.м, №5 ? 09,1 кв.м, № 6 ? 1,5 кв.м. [PERSON] та [PERSON] в своїх заявах, поданих до суду, підтвердили порядок користування квартирою [ADDRESS], що склався між усіма співвласниками спірної квартири. Представником відповідача [PERSON] обставини з приводу порядку користування квартирою, який фактично визначений сторонами, не заперечувалися. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири). До членів сім'ї власника належать дружина, діти, батьки власника. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 р., «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. В ході розгляду даної справи судом призначалися судово-будівельні експертизи. 20 травня 2014 року по даній цивільній справі проведена судово-будівельна експертиза, судовим експертом ТОВ «Інтер-Консалт-Плюс» [PERSON] складено висновок № 23-14 від 20.05.2014 року. З дослідницької частини висновку № 23-14 вбачається, що в результаті огляду було встановлено, що об'єкт, що досліджується знаходиться у Малиновському районі м. Одесі. На момент огляду квартира № 33 знаходиться у фактичному користуванні співвласників [PERSON], [PERSON] та [PERSON] На момент огляду експерту не було забезпечено доступ у приміщення № 3 (житлове) та приміщення №4 (житлове), які між собою є суміжними, тому що двері були зачинені. В процесі проведення огляду експертом, були проведені обміри приміщень квартирі [NUMBER], що обстежувалися (за виключенням приміщень № 3 та № 4). В результаті обстеження експертом було встановлено наявність дверного прорізу між приміщенням № 5 кухня та приміщенням № 4 житлове, який існував раніше та на момент обстеження закладений. Згідно з даним висновком квартира [ADDRESS], яка є спільною частковою власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON] поділу в натурі не підлягає. Виходячи з планування квартири [ADDRESS], експерт пропонує технічно можливий варіант порядку користування приміщеннями вказаної квартири між співвласниками [PERSON], [PERSON], [PERSON] Співвласнику [PERSON] з долею 1/2 частина пропонується виділити в користування приміщення площею 21,5 кв.м, а саме (див. графічне відображення малюнок №2): 3 - жиле площею 20,5 кв.м, балкон площею 1,0 кв.м; з приміщення жилої кімнати № 3 є самостійний вихід у підсобне приміщення - №1 коридор, площею 4,6 кв.м. Для ізоляції вказаних приміщень необхідно закласти дверний проріз між приміщенням жилої кімнати № 3 та жилої кімнати № 4. Одному співвласнику з долею1/4 частина пропонується виділити в користування приміщення площею 10,4 кв.м, а саме (див. графічне відображення малюнок № 2): - 2 жиле площею 10,4 кв.м, з приміщення жилої кімнати № 2 існує самостійний вихід у підсобне приміщення № 1 - коридор площею 4,6 кв.м. Одному співвласнику з долею1/4 частина пропонується виділити в користування приміщення площею 11,8 кв.м, а саме (див. графічне відображення малюнок № 2): - 4 жиле площею 11,8 кв.м, для забезпечення самостійного входу (виходу) з приміщення жилої кімнати №4 в підсобне приміщення - №1 коридор, площею 4,6 кв.м, необхідно влаштувати дверний проріз та встановити дверний блок. У загальному користуванні співвласників [PERSON], [PERSON] та [PERSON], залишити наступні приміщення площею 15,2 кв.м, (див. графічне зображення малюнок №2): -1 - коридор, площею 4,6 кв.; - 5 - кухня, площею 9,1 кв.м, 6 - санвузол, площею 1,5 кв.м. За клопотанням сторони відповідача [PERSON] 01.07.2014 року судом призначена по справі повторна судова будівельно-технічна експертиза, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз. Згідно з висновком № 4579/24 судової будівельно-технічної експертизи за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування квартирою від 24.11.2014 року, експертом на розгляду суду пропонується, наступний варіант порядку користування квартирою: співвласнику І з долею1/2 частка квартири в користування пропонується виділити: 3 - жила кімната площею 20,5 кв.м, балкон - пл. 1,0 кв.м, всього площа що виділяється - 21,5 кв.м, - співвласнику ІІ з долею1/4 в особисте користування пропонується виділити: 1 - жила кімната площею 10,4 кв.м, - співвласнику ІІІ з долею 1/4 в особисте користування пропонується виділити: 4 - жила кімната площею 11,8 кв.м, - приміщення загального користування співвласників: 1 - коридор площею 4,6 кв.м, 5 - кухня площею 7,2 кв.м, 5-а - коридор пл. 1,7 кв.м, 6 - вбиральня площею 1,5 кв.м. Експертом визначена грошова компенсація яка при читається співанику І від співвласника ІІІ та складає суму - 7490 гривень, компенсація яка при читається співвласнику ІІ від співвласника ІІІ становить суму - 7490 гривень. З мотивувальної частини висновку від 24.11.2014 року вбачається, що для встановлення порядку користування квартирою, пропонується виконати наступні будівельні роботи: - за рахунок площі приміщення «5» - кухня, влаштувати коридор - «5-а» площею 1,7 кв.м з дверним прорізом та встановленням дверного блоку; - між приміщеннями «1» - коридор та «5» - кухня демонтувати дверний блок та закласти дверний проріз; між приміщеннями «1» - коридор та новоутвореного приміщення «5-а» - коридор влаштувати дверний проріз з встановленням дверного блоку; між приміщеннями «5-а» коридор та «4» - жила влаштувати дверний проріз з встановленням дверного блоку; - між приміщеннями «3» - жила та «4» - жила демонтувати дверний блок та закласти дверний проріз. Проаналізувавши вищенаведені висновки судово-будівельних експертиз, суд приходить до висновку, що обидва висновки пропонуються єдиний можливий варіант виділення жилих приміщень співвласникам квартири [ADDRESS], згідно з яким співанику з долею 1/2 частина квартири, яку має тільки [PERSON], має бути залишена в користуванні житлова кімната площею 20,5 кв.м з балконом площею 1,0 кв.м. [PERSON] виділена в користування ізольована житлова кімната площею 10,4 кв.м, яка фактично і знаходиться в її користуванні, а житлова кімната площею 11,8 кв.м виділяється в користування [PERSON], яка також має долю - 1/4 частку у спільній частковій власності. Разом з тим експертами пропонуються різні варіанти будівельних робіт, які необхідно виконати для визначення порядку користування квартирою, враховуючи, що житлові кімнати № 3 та № 4 згідно з технічним планом та за фактом являються суміжними. З зазначеного питання суд погоджується з пропозицією судового експерта ТОВ «Інтер-Консалт-Плюс» [PERSON], тому що цим експертом було встановлено наявність дверного прорізу між приміщенням № 5 кухня та приміщенням № 4 житлове, який існував раніше та на момент обстеження закладений, і ці обставини підтверджуються наданим до суду технічним паспортом на квартиру, та викопіюванням з поверхово плану всього будинку [ADDRESS]. З цих підстав суд вважає, що відновлення дверного прорізу, який існував раніше, фактично поверне квартиру до попереднього стану, який існував до приватизації, яка відбулася у 2000 році, а будівництво окремого приміщення під літерою «5-а» можливо тільки з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, як визначено статтею 100 ЖК України, та при наявності належним чином складеної та узгодженої проектно-кошторисної документації. Судом приймається до уваги пропозиція експерта щодо виконання будівельних робіт для встановлення порядку користування квартирою між співвласниками, як визначено у висновку від 20.05.2014 року, тому що саме з такою пропозицією погоджувалися співвласники [PERSON] та [PERSON], а співвласник [PERSON] заперечуючи проти цього в останньому судовому засіданні переконливих заперечень з цього приводу не навів, зустрічного позову до суду не пред'являв, а його посилання на порушення санітарних норм при проведенні будівельних робіт, як того просить [PERSON] в своєї заяві, спростовується висновком експерта ТОВ «Інтер-Консалт-Плюс» [PERSON] Враховуючи, що реальному розподілу квартира не підлягає, а також що існуючий порядок користування спірною квартирою фактично підтверджено сторонами, шляхом домовленості між ними, суд вважає за необхідне, визначити порядок користування спірною квартирою, згідно з висновком № 23-14 судової будівельно-технічної експертизи від 20.05.2014 року (малюнок № 2), виготовленим ТОВ «Інтер-Консалт-Плюс», з виділенням [PERSON] у користування житлової кімнати площею 10,4 кв.м, [PERSON] - житлової кімнати площею 11,8 кв.м, [PERSON] - житлової кімнати площею 20,5 кв.м з балконом площею 1,0 кв. м., залишивши у загальному користуванні сторін нежитлові приміщення квартири. Відповідно до п. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі статтею 217 ЦПК України, суд який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання. Враховуючи вимоги цивільно-процесуального закону, суд вважає за необхідне у відповідності до статті 217 ЦПК України визначити порядок виконання рішення суду, згідно з яким для забезпечення ізоляції приміщення № 3 - (житлове) площею 20,5 кв.м, з балконом площею 1,0 кв.м та приміщення № 4 - (житлове) площею 11,8 кв.м, для забезпечення організації самостійного входу (виходу) з приміщення житлової кімнати № 4 у підсобне приміщення - № 1 (коридор) площею 4,6 кв.м, надати [PERSON] дозвіл на організацію та проведення робіт за рахунок [PERSON], на закладення дверного прорізу між приміщенням житлової кімнати № 3 та житлової кімнати №4, на влаштування дверного прорізу та встановлення дверного блоку з приміщення кімнати № 4 площею 11,8 кв.м у підсобне приміщення № 1 (коридор) площею - 4,6 кв. м., як визначено у висновку № 23-14 судової будівельно-технічної експертизи від 20.05.2014 року (малюнок № 2), виготовленому ТОВ «Інтер-Консалт-Плюс».

Outcome: approved