Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

31 січня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 18 грудня 2019 року нею було отримано супровідний лист від 05 грудня 2019 року від приватного виконавця та постанову (ВП № 60800035) про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього, як боржника, на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард», виданого на підставі виконавчого напису № 6712 від 09 листопада 2019 року, що видав приватний нотаріус КМНО Незнайко Євген Вікторович. Зазначає, що у грудні 2012 року вона отримала кредит в іншому банку - Приватному акціонерному товаристві «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого на сьогоднішній день є Акціонерне товариство «Банк Форвард». Кошти були їй необхідні для побутових потреб на придбання побутового холодильника. Вона виконувала взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, сплативши повну суму за кредитом. Після того, як банк закрив свою філію на території України, вона не змогла отримати у первісному банку підтвердження сплати кредиту у повному обсязі. На її адресу не надходило від приватного нотаріуса жодного документу, які б давали підстави для здійснення виконавчого напису. Посилається на те, що як видно з виконавчого напису, який зроблений тільки 09 листопада 2019 року за період за межами строку позовної давності, сума є спірною із застосуванням строків позовної давності, передбаченої ЦК України, як загальної, так і спеціальної позовної давності. Більш того, згідно із Законом України «Про АТО», який з 14 квітня 2014 року заборонив банкам нарахування штрафних санкцій, пені тощо. Як видно з постанови приватного виконавця від 05 грудня 2019 року, з позивача, як боржника у виконавчому написі № 6712 від 09 листопада 2019 року, стягнуто суму заборгованості у розмірі 18410,69 грн. Зазначає, що вона не має ніякої заборгованості перед банком, тому не може бути такої заборгованості за тілом кредиту. Станом на січень 2014 року вона сплатила всю суму кредиту. Зазначене вказує на відсутність у виконавчому написі сили виконавчого документу, через що виконавчий напис є таким, що не підлягає примусовому виконанню. Зазначє, що якщо до цієї суми входять відсотки, які були вказані у вимозі, може пояснити, що вони нараховані незаконно, оскільки строк дії договору припинився у лютому 2017 року, а тому банк не мав права нараховувати відсотки після цієї дати. Якщо ж в цій сумі є заборгованість з комісії, то можливість пред`явити позов скорочується до одного року, як це передбачено ст. 258 ЦПК України. Останній платіж було зроблено 17 січня 2014 року, тому право вимоги у банка виникло з 17 лютого 2017 року, оскільки ця дата передбачена у договорі, як термін сплати чергового платежу. Банк звернувся до приватного нотаріуса 09 листопада 2019 року, тобто за межами строку давності у 3 роки. У зв`язку з вищевикладеним, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис (реєстраційний номер № 6712) від 09 листопада 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Незнайко Євгеном Вікторовичем, № свідоцтва 4665, про стягнення зі [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 18410,69 грн. Також просить стягнути з відповідана на свою користь сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. Ухвалою суду від 04 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу 0 було надано строк для подання відзиву на позовну заяву, однак у строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не зявилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Заперечень проти заочного розгляду справи від неї не надійшло. Відповідач Акціонерне товариство «Банк Форвард», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. На виконання ухвали суду від 04 лютого 2020 року від приватного нотаріуса КМНО Незнайка Є.В. надійшли належним чином завірені копії виконавчого напису від 09 листопада 2019 року, зареєстрованого за реєстровим номером № 6712, та копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Відповіднодо ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 24 грудня 2012 року [PERSON] уклала з ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», кредитний договір № 102806384, за яким 24 грудня 2012 року їй було відкрито рахунок № 26254002588839 у валюті «гривня». Сума кредиту (розмір кредитного ліміту) від 0 до 6000 грн. Строк кредиту від 0 до 24 міс. Плата за обслуговування карти 150 грн. Комісія за зняття готівки за рахунок кредиту 4,9% (мін. 15 грн.). Процентна ставка за кредитом, річних 55,0%. Орієнтовна сукупна вартість кредиту за перший рік обслуговування картки - 80,49%. Орієнтовна сукупна вартість кредиту за перший рік обслуговування картки - 8660,00 грн. Орієнтовна сукупна вартість кредиту, починаючи з другого року обслуговування картки, - 86,17%. Орієнтовна сукупна вартість кредиту, починаючи з другого року обслуговування картки, - 8865,00 грн. (а.с. 72-75, 79). Як видно з наданих позивачем копій квитанцій, за період з 10 січня 2013 року по 17 січня 2014 року нею було поповнено її поточний рахунок від 24 грудня 2012 року на загальну суму 3000 грн. (а.с. 8-19). 09 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В., на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6712, за яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 102806384 від 24 грудня 2012 року, укладеним між нею із ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард». Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 26 жовтня 2017 року по 24 січня 2018 року. Сума повної заборгованості складає 17560,69 грн., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 16923,95 грн., заборгованість за процентами - 636,74 грн., плата за пропуск мінімальних платежів - 0 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом отримано плати із стягувача АТ «Банк Форвард» у розмірі 850,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, складає 18410,69 грн. (а.с. 45). На підставі виконавчого напису № 6712 від 09 листопада 2019 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. 05 грудня 2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60800035 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 18410,69 грн. (а.с. 7). Вирішуючи спір згідно зі встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» (чинною на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, зі змінами та доповненнями до нього. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису, стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що на її адресу не надходило від приватного нотаріуса жодного документу, які б давали підстави для здійснення виконавчого напису. Посилається на те, що як видно з виконавчого напису, який зроблений тільки 09 листопада 2019 року за період за межами строку позовної давності, сума є спірною із застосуванням строків позовної давності, передбаченої ЦК України, як загальної, так і спеціальної позовної давності. Більш того, згідно із Законом України «Про АТО», який з 14 квітня 2014 року заборонив банкам нарахування штрафних санкцій, пені тощо. Як видно з постанови приватного виконавця від 05 грудня 2019 року, з позивача, як боржника у виконавчому написі № 6712 від 09 листопада 2019 року, стягнуто суму заборгованості у розмірі 18410,69 грн. Зазначає, що вона не має ніякої заборгованості перед банком, тому не може бути такої заборгованості за тілом кредиту. Станом на січень 2014 року вона сплатила всю суму кредиту. Зазначене вказує на відсутність у виконавчому написі сили виконавчого документу, через що виконавчий напис є таким, що не підлягає примусовому виконанню. Зазначє, що якщо до цієї суми входять відсотки, які були вказані у вимозі, то вони нараховані незаконно, оскільки строк дії договору припинився у лютому 2017 року, а тому банк не мав права нараховувати відсотки після цієї дати. Якщо ж в цій сумі є заборгованість з комісії, то можливість пред`явити позов скорочується до одного року, як це передбачено ст. 258 ЦПК України. Останній платіж було зроблено 17 січня 2014 року, тому право вимоги у банка виникло з 17 лютого 2017 року, оскільки ця дата передбачена у договорі, як термін сплати чергового платежу. Банк звернувся до приватного нотаріуса 09 листопада 2019 року, тобто за межами строку давності у 3 роки. Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з принципу змагальності сторін, закріпленому в статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та доказів в обґрунтування правомірності своїх дій. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача АТ «Банк Форвард» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., який був ним сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved