Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

29 травня 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з спільною заявою, в якій просять постановити рішення про розірвання шлюбу, що був зареєстрований між ними 15 квітня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №473. В обгрунтування заяви зіслались на те, що вони зареєстрували шлюб між собою 15 квітня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №473. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак подружнє життя між ними не склалося через різні погляди на життя і різні характери та це призвело до того, що вони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства та стали проживати окремо. Між ними існує взаємна згода про необхідність розірвання шлюбу, який носить формальний характер. Крім цього, між ними укладено договір про сплату аліментів, виховування та утримання дітей, копія якого долучена до заяви про розірвання шлюбу. Оскільки збереження сім`ї та їх спільне проживання є неможливим, вони вирішили звернутись в суд. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 01 червня 2020 року провадження по зазначеній справі було відкрито. В судове засідання, яке було призначено на 30 червня 2020 року о 17.30 год., заявники [PERSON] і [PERSON] не з`явились та в матеріалах справи міститься їх заява про розгляд справи без їхньої участі. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання 30 червня 2020 року всіх учасників справи, фіксування цього судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. При розгляді заяви встановлено, що заявники перебувають між собою в шлюбі, який був зареєстрований між ними 15 квітня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №473. Від даного шлюбу вони мають двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак подружнє життя між ними не склалося через різні погляди на життя і різні характери та це призвело до того, що вони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства та стали проживати окремо. Крім цього. судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Між заявниками 26 травня 2020 року також укладено договір про сплату аліментів, виховування та утримання дітей, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорним І.О. і зареєстрований в реєстрі за №862, копія якого долучена до матеріалів справи. Згідно з положеннями ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Outcome: approved