Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

30 травня 2016 року заявники звернулися до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, посилаючись на те, що вони зареєстровані та постійно проживають у м. Донецьку та перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2012 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського РУЮ у м. Донецьку, актовий запис № 154. 04 серпня 2015 року у «Центрально-Міській клінічній лікарні №24 м. Донецька» заявниця народила дитину хлопчика, батьком якого є її чоловік заявник [PERSON] У зв*язку з тим, що вказана територія тимчасово непідконтрольна Україні внаслідок окупації, то вони не можуть зареєструвати в органах РАЦС народження дитини та отримати належне свідоцтво. Наявні у заявників дублікат медичного свідоцтва про народження дитини №348 та свідоцтво про народження дитини, видані закладом охорони здоров*я та реєстраційним органом на окупованій території, є недійсними та не створюють правових наслідків. У відділі ДРАЦС по м. Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського МРУЮ їм було відмовлено у проведенні реєстрації народження дитини в такому випадку. З метою отримання свідоцтва про народження дитини державного зразка просили суд встановити факт народження дитини чоловічої статі, [PERSON], 04 серпня 2015 року у м. Донецьку, батьками якого вони являються. У судове засідання заявники, їх представник не з*явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримують (а.с. 13-14, 24). Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, у судове засідання не з*явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду. Суд, з*ясувавши позицію заявників та їх представника, дослідивши докази у справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. В силу ч.ч. 1, 3 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] Дар*я Олександрівна, [INFO], є громадянкою України та зареєстрована у м. Донецьк, бул. Шахтобудівників[ADDRESS] (а.с. 8). Заявник [PERSON], [INFO], є громадянином України та зареєстрований у [INFO] (а.с. 9-10). Заявники у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2012 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 154 від 09 червня 2012 року (а.с. 11). Від шлюбу 04 серпня 2015 року о 21 год. 20 хв. заявниця [PERSON] у «Центрально-Міській клінічній лікарні №24 м. Донецька» народила дитину хлопчика, вагою 3000 кг, про що одержала дублікат медичного свідоцтва про народження №348 (а.с. 6), також, 18 серпня 2015 року заявникам було видане свідоцтво про народження їх дитини Калінінським відділом ЗАГС м. Донецьк. Оскільки документи, що підтверджують факт народження дитини заявників, видані закладом охорони здоров*я та реєстраційним органом на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, вони є недійними і не створюють правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Судом оглянуто додані заявниками на підтвердження своєї заяви фотознімки, на яких зображені заявниця у справі у стані вагітності, заявники у справі з їх дитиною (а.с. 18-19), а також копії медичних документів по супроводженню вагітності на ім*я [PERSON] (а.с. 20-23). Листом № 1052/03.2-38 від 24 тарвня 2016 року (а.с. 25) представнику заявників, яка діє на підставі договору про надання адвокатських послуг № 6/05р-16, № 7/05р-16 від 23 травня 2016р. (а.с. 15-17) - [PERSON], відділом ДРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ в Донецькій області повідомлено про недійсність наявних у заявників медичного свідоцтва та свідоцтва про народження дитини як виданих закладом охорони здоров*я та реєстраційним органом на неконтрольованій території після 01 грудня 2014 року та відмовлено у проведенні державної реєстрації факту народження. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявники у справі та їх дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON], [PERSON] про встановлення факту народження їх дитини - сина, 04 серпня 2015 року у м. Донецьк, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянам України [PERSON], [PERSON] свідоцтво про народження їх дитини, видане державним органом України.

Outcome: approved