Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

31 травня 2017 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА СТРАХУВАННЯ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 30172,39 грн. та витрати на судовий збір у розмірі 1378 грн. Позовна заява мотивована тим, що ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування»» зазначило, що 28.10.2013 року між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування»» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №260052Га/13-дп. Згідно з умовами договору було застраховано автомобіль «NISSAN Альмера», реєстраційний номерний знак [NUMBER] . 09.08.2014 року в м. Павлоград Дніпропетровської області на перетині вул. Будинського та вул. Красіна відбулось зіткнення застрахованого автомобіля «NISSAN Альмера», під керуванням [PERSON] ; автомобіля ВАЗ 21104 реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП застрахований автомобіль був пошкоджений. Зіткнення відбулося в результаті порушення [PERSON] . Правил дорожнього руху України. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №1.002.14.04628/VESKO24988 від 01.09.2014 розмір страхового відшкодування склав 30172,39 грн. За умовами п. 29.5 договору страхування №260052Га/13дп повна загибель транспортного засобу випадок, коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70 % його дійсної вартості на момент укладання Договору. Згідно з п. 25.8 Договору страхування 260052Га/13дн при повній загибелі ТЗ страхове відшкодування сплачується в розмірі страхової суми за вирахуванням суми знецінення ТЗ за період страхування, вартості пошкодженого ТЗ та встановленої Договором франшизи. Відповідно до п. 25.8 Договору страхування №260052Га/13дн позивачем розраховано страхове відшкодування у розмірі 30172,39грн=103734,00 грн (страхова сума) 8042,94 грн (знецінення ТЗ за період страхування)-65000,00 грн (вартість залишків ТЗ, визначена системою онлайн-аукціону ТОВ «Автоонлайн-Україна») 518,67 грн (франшиза). Так як цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] [PERSON] була застрахована у АТ СГ «ТАС» 13.02.2015 року позивач звернувся до АТ СГ «ТАС» з вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу. АТ СГ «ТАС» листом повідомила ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування»», що нею вже було виплачено відповідачу [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 46778,14 грн на підставі його звернення до АТ СГ «ТАС» із заявою. Таким чином, як зазначає позивач, відповідач отримав подвійне страхове відшкодування, що є порушенням умов договору страхування. Позивач звертався до відповідача [PERSON] з вимогою про повернення суми сплаченого страхового відшкодування, проте останній не задовольнив вимоги досудової претензії. За наведених підстав позивач просить позов задовольнити, посилаючись на ст. 988 та ч. 1 ст. 1212 ЦК України, яка на підставу своїх позовних вимог. Відповідач подав письмові пояснення, відповідно до яких вказав, що скористався деліктним правом на отримання відшкодування відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та отримав відшкодування від страхової компанії, в який був застрахованих винуватець ДТП. 08 жовтня 2014 року страхова компанія (позивач) повідомила відповідача, що страхове відшкодування у розмірі 30172,39 грн було сплачено Вигодунабувачеві ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК». Вказує, що ПрАТ «СК «АХА Страхування» та ПАТ «КРЕДІ АГРИКОЛЬ БАНК» на свій ризик прийняли рішення про розмір та виплату страхового відшкодування без особистої заяви [PERSON] про таку виплату. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі, наполягав на задоволенні позову. В судовому засіданні відповідач та третя особи дали пояснення відповідно до заперечень та письмових пояснень. Відповідач, представник відповідача в останнє судове засідання не з`явилися, представник відповідача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. В останнє судове засідання третя особа не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні спору покладався на розсуд суду. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин заявлений позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 28 жовтня 2013 року між ПрАТ «Страхова Компанія «АХА Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування №260052Га/13-дп\~\~ «NISSAN Альмера», державний номер [NUMBER] , зі страховою сумою 103734,00 грн. на термін до 30 жовтня 2014 року. 09.08.2014 року в м. Павлоград Дніпропетровської області на перетині вул. Будинського та вул. Красіна відбулось зіткнення автомобіля «NISSAN Альмера», під керуванням [PERSON] ; автомобіля ВАЗ 21104, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 09.08.2014 р. з вини [PERSON] , пошкодження автомобіля «NISSAN Альмера», державний номер [NUMBER] , належного [PERSON] , при дорожньо-транспортній пригоді за викладених обставинах не оспорюється сторонами. У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь відповідача страхове відшкодування. Згідно із розрахунком суми страхового відшкодування, страхового акту №1.002.14.04628/VESKO24988 від 01.09.2014 розмір страхового відшкодування склав 30172,39 грн., який був сплачений відповідно до платіжного доручення № 128093 від 02.09.2014. За умовами п. 29.5 договору страхування №260052Га/13дп повна загибель транспортного засобу випадок, коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70 % його дійсної вартості на момент укладання Договору. Згідно з п. 25.8 Договору страхування 260052Га/13дн при повній загибелі ТЗ страхове відшкодування сплачується в розмірі страхової суми за вирахуванням суми знецінення ТЗ за період страхування, вартості пошкодженого ТЗ та встановленої Договором франшизи. Відповідно до п. 25.8 Договору страхування №260052Га/13дн позивачем розраховано страхове відшкодування у розмірі 30172,39грн=103734,00 грн (страхова сума) 8042,94 грн (знецінення ТЗ за період страхування)-65000,00 грн (вартість залишків ТЗ, визначена системою онлайн-аукціону ТОВ «Автоонлайн-Україна») 518,67 грн (франшиза). Відповідач [PERSON] не звертався до позивача із заявою про отримання страхового відшкодування. 09 вересня 2014 року останній звернувся до Страховика із заявою про відмову від страхового відшкодування у розмірі 30172,32 грн у зв`язку із незгодою Страхувальником про прийняте рішення Страховика щодо суми відшкодування. Позивачем було здійснено виставлення на продаж залишків автомобілю відповідача, за допомогою онлайн-аукціону, що підтверджується переліком зобов`язальних пропозицій доданих до позову. Позивачем було прийнято рішення про виплату та перерахування відшкодування вигодонабувачу ПАТ «КРЕДИ АГРІКОЛЬ БАНК» у розмірі 30172,39 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 128093 від 02 вересня 2014 року. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77, ч 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тлумачення\~статті 629 ЦК України\~свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в\~Главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Згідно\~статті 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~988\~ЦК України,\~на яку\~посилаються у\~позові ПрАТ\~«Страхова компанія\~«АХА Страхування»»,\~як підставу\~своїх вимог,\~страхова виплата\~за договором\~майнового страхування\~і страхування\~відповідальності (страхове\~відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України, на яку посилаються в позові ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування»», як підставу своїх вимог, особа \~яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Стаття. 1212 ЦК України та ст. 993 ЦК України, є різними та окремими підставами для задоволення позовних вимог. Матеріали справи та суперечливі вимоги позивача свідчать, що правовідносини між ним та відповідачем характеризуються невизначеністю. Відповідно до висновків постанови Верховного суду України від 02.10.2013 року по справі № 6-88цс13 та постанови від 24.09.2014 року по справі № 6-122цс14 у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно позивачу. Відповідно до ч. 1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідач [PERSON] не є винною особою та особою відповідальною перед позивачем, не є тією особою, яка отримала від страхувальника страхову виплату, так як умовами договору передбачено право позивача на регрес до особи винної у спричиненій шкоді. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, судом встановлено, що виплата вигодонабувачу 30172,39 гривень була здійснена позивачем на виконання умов укладеного 28.10.2013 року між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» договору добровільного страхування автотранспорту №260052Га/13-дп від 28 жовтня 2013 року, а отже, вказана грошова сума відповідачем не була отримана взагалі та стягненню не підлягає.\~\~ У частині четвертій\~статті 263 ЦПК України\~визначено, що\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вказаний вище правовій висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09.01.2019 справа № 336/337/16. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed