Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

29 червня 2017 року до суду надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом його матері [PERSON], яка померла 15.12.2016 року земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, вона не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушена звернутись до суду. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після смерті його матері, яка померла 15.12.2016 року, відкрилась спадщина на земельну ділянку, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, він не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушений звернутись до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд задоволити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просить суд справу розглядати у його відсутності, та не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті 15.12.2016 року [PERSON] (свідоцтва про смерть серії І-ИД №211442 від 16.12.2016 року), оскільки за життя [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений 10.02.2010 року секретарем Шипівецької сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, яким на випадок своєї смерті розпорядилася усім належним їй майном, заповівши таке [PERSON]. Спадкове майно яке складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Шипівецької сільської ради, Заліщицького району Тернопільської області, згідно Державного акту ЯГ №473846, зареєстрованого та виданого 26.12.2006 року, на підставі розпорядження Заліщицької районної державної адміністрації від 27.11.2006 року, №670, кадастровий номер 6122089800:01:001:0391, загальною площею - 0,72 га., нормативно грошовою оцінкою 31514,64 грн., належало [PERSON], про що свідчить довідка відділу у Заліщицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 29-19-0.25-289/105-17 від 26.06.2017 року. Після смерті [PERSON] 18.03.2009 року (свідоцтво про смерть [PERSON] 1-ИД №082619 відкрилась спадщина, яку в порядку ст. 1261 ЦК України прийняла спадкоємиця першої черги по закону [PERSON], яка була дружиною померлого, що підтверджується свідоцтвом про одруження [PERSON] ІІІ-УР №863558 від 14.02.1963 року. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] прийняла спадщину вчасно, оскільки постійно проживала та була зареєстрована разом із [PERSON], що підтверджується довідкою Шипівецькою сільської ради від 01.02.2017 року №49, однак за життя не оформила спадкове майно у встановленому законом порядку. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу [PERSON] від 22.06.2017 року №308/01-16 вбачається, що після смерті 18.03.2009 року [PERSON], позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини, проте йому відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у зв'язку з тим, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця. Позивачу рекомендовано звернутись до суду. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивач позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, відтак звернувся до суду. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Шипівецької сільської ради, Заліщицького району Тернопільської області, згідно Державного акту ЯГ №473846, зареєстрованого та виданого 26.12.2006 року, на підставі розпорядження Заліщицької районної державної адміністрації від 27.11.2006 року, №670, кадастровий номер 6122089800:01:001:0391, загальною площею - 0,72 га., нормативно грошовою оцінкою 31514,64 грн., яку за життя успадкувала [PERSON], а право на спадкування за заповітом від 10.02.2010 року після смерті останньої належить позивачу у справі. З матеріалів справи видно, що державний акт на земельну ділянку втрачений та вважається недійсним, що стверджується оголошенням у місцевій газеті Колос № 47-48 (8583) від 23.06.2017 року. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Наведене свідчить про наявні перешкоди для позивача при спадкуванні майна та оформленні права власності на таке, а тому за встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. ст. 1220, 1222, 1223, 1233, 1268 ЦК України, ст. ст. 8, 11, 15, 174, 208, 209, 212, 214, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved