Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

30.07.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 19.02.2005 року, посилаючись на те, що сімейне життя не склалось, виникли непорозуміння, відповідачка нехтує сімейними цінностями та проживає з іншим чоловіком, оскільки позивач є інвалідом І групи та потребує стороннього догляду. Спільне господарство ними не ведеться, будь-які сімейні стосунки не підтримуються. З 30.05.21014 року по даний час сторони разом не проживають. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка за домовленістю сторін залишиться проживати з матір'ю - відповідачем у справі. Позивач у судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов підтримує повністю та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов підтримує повністю та просить розірвати шлюб, оскільки вони з позивачем мають різні погляди на життя. На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.02.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Романівського районного управління юстиції Житомирській області від 19.02.2005 року (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Романівського районного управління юстиції Житомирській області від 01.11.2005 року (а.с. 8). Згідно довідки голови медико-соціальної експертної комісії від 17.03.2014 року, [PERSON] є інвалідом І групи та потребує стороннього догляду (а.с. 6). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з вищевикладеного та враховуючи повне визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved