Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

30 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму спричиненої матеріальної шкоди у сумі 8000 грн, пеню у розмірі 3% за кожен день прострочення виконання робіт - 16 000 гривень, пеню у розмірі 3% річних у сумі 480 гривень, з урахуванням встановленого індексу інфляції 942,4 гривень, моральну шкоду у сумі 5000 гривень. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 27 червня 2012 року між ним та відповідачем ТОВ «Інтернешенел консалтінг групп» було укладено договір про надання юридичних послуг (правової допомоги). На виконання умов договору позивач сплатив відповідачу 8000 гривень передоплати, проте відповідач прийняті на себе зобов'язання не виконав, проте добровільно повернути отримані кошти відмовляється, в зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду. В судове засідання 13.11.2014 року позивач не з'явився, надав заяву в якій повідомив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки, в зв'язку з чим судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27 червня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Інтернешенел консалтінг групп» в особі генерального директора Петрової Світлани Володимирівни, як Виконавцем та [PERSON], як Замовником, укладено договір про надання консультаційних та юридичних послуг інформаційно-правового характеру в усній, письмовій чи електронній формі щодо захисту інтересів позивача в органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування з питань узаконення перепланування та реконструкції квартири [ADDRESS], а також оформлення відповідних документів (надалі Договір). Згідно п. 2.3. Договору відповідач зобов'язався надати позивачу послуги шляхом: усного та письмового консультування з питань зазначених у п. 1 Договору; складання проектів необхідних документів, скарг, претензій та позовних заяв тощо; надання консультаційних послуг щодо захисту інтересів позивача в органах визначених в п. 2.1 Договору; особистої участі та представництва позивача у загальних та господарських судах України та органах визначених у п. 2.1. Договору. Згідно п. 3.4 (підпункти 3.4.2-3.4.5) Договору ТОВ «Інтернешенел консалтінг групп» зобов'язалося підготувати та надати замовнику [PERSON], Акти прийму-передачі наданих послуг, передавати за актом прийому-передачі, отримані документи, у зв'язку з виконанням обов'язків згідно Договору. Розпочати надання послуг, зазначених в п. 2 Договору, протягом 2 робочих днів, починаючи з наступного робочого дня після отримання від Замовника всіх необхідних документів та інформації необхідних для виконання предмету Договору та оплати Замовником вартості послуг згідно Договору Пунктом 6 Договору обумовлено оплату послуг виконавця. Загальна вартість робіт визначена у сумі 16000 гривень, так, зокрема, п.п. 6.2, 6.3 визначає, що оплата у розмірі 8000 гривень сплачується Замовником на рахунок Виконавця або в готівковій формі в момент підписання Договору, залишок сплачується на момент отримання технічного проекту перепланування та реконструкції квартири на рахунок Виконавця (а.с.7-10). Квитанцією прибуткового касового ордеру №58/12 від 27 червня 2012 року ТОВ «Інтернешенел консалтінг групп» підтвердило сплату [PERSON] 8000 гривень на виконання умов договору про надання юридичних послуг від 27.06.2012 р. (а.с.25). 15 листопада 2012 року [PERSON] звернувся до генерального директора ТОВ «Інтернешенел консалтінг групп» Петрової С.В. та заступника генерального директора ТОВ «Інтернешенел консалтінг групп» Дем’яненко Л.Н. з листами, в яких повідомив, що між ними було укладено договір про надання юридичних послуг, проте будь-яка інформація про виконання послуг з боку ТОВ «Інтернешенел консалтінг групп» відсутня, фактично послуга не надана. Просив у випадку неможливості виконання прийнятих на себе зобов'язань повернути сплачену ним суму, вказані листи було отримано, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.14-16). 21 грудня 2012 року ТОВ «Інтернешенел консалтінг групп» надано відповідь [PERSON] на його звернення, відповідачем зазначено, що на адресу підприємства не надходило звернень з вимогами про розірвання договору, або інформування про хід виконання договору, лише неодноразові телефонні дзвінки. Зауважили, що [PERSON] не позбавлений можливості звернутися до них з вимогою про розірвання договору, та у цьому випадку йому будуть повернуті всі сплачені ним грошові кошти. 06 вересня 2013 року [PERSON] звернувся до генерального директора ТОВ «Інтернешенел консалтінг групп» Петрової С.В. та до заступника генерального директора ТОВ «Інтернешенел консалтінг групп» Дем’яненко Л.Н. з листами аналогічного змісту. Зауважив на відсутність будь яких доказів виконання договору з боку відповідача. Також просив надати акти приймання-передачі виконаних послуг, повернути отримані документи, вказані листи було отримано, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.17). 29 березня 2013 року постановою слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області Набасова О.В. закрито кримінальне провадження №12012220480000388 порушене 05 грудня 2012 року за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України. Приймаючи відповідне рішення слідчий виходив з того, що між ТОВ «Інтернешенел консалтінг групп» та [PERSON] існують цивільно-правові відносини (а.с.12). 31 травня 2013 року постановою слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області Беркута С.А. закрито кримінальне провадження №12013220480001087 порушене 14 лютого 2013 року за ознаками ст. 190 КК України. Приймаючи відповідне рішення слідчий виходив з того, що між ТОВ «Інтернешенел консалтінг групп» та [PERSON] існують договірні відносини, на виконання останніх Петрова С.В., зверталася до КП «Жилкомсервіс» та проектної організації для отримання відповідних дозволів та для реконструкцій, але відповідей з вказаних інстанцій не отримала (а.с.13). При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями ЦК України. Статтею 611 ЦК України визначені правові наслідки порушення зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 612 ЦК України визначає загальні умови прострочення боржника. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Стаття 901 ЦК України дає визначення договору про надання послуг, так за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 906 ЦК України врегульовано відповідальність виконавця за порушення договору про надання послуг. Так збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 614 ЦК України обумовлює обов'язкову підставу відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Статті 10, 59, 60 ЦПК України передбачають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зміст угоди, укладеної між сторонами, суд виходить з того, що між сторонами було укладено договір про надання послуг. Відповідач мав виконати прийняті на себе зобов'язання у спосіб обумовлений у Договорі тобто шляхом усного та письмового консультування, складання проектів необхідних документів, скарг, претензій та позовних заяв тощо; надання консультаційних послуг щодо захисту інтересів позивача в органах та підприємства, в тому числі судах. На доказ вчинених ним дій, та виконання умов договору мав надавати позивачу акти виконаних робіт, передавати документи отримані в результаті проведеної роботи. Приступити до виконання робіт ТОВ «Інтернешенел консалтінг групп» мало протягом 2 робочих днів, починаючи з наступного робочого дня після отримання від Замовника всіх необхідних документів. В позовній заяві та в наданих суду поясненнях позивач зауважував, що відповідач ТОВ «Інтернешенел консалтінг групп», уклавши договір про надання юридичних послуг, лише прийняли від нього передоплату за свої послуги. Більше жодних дій на виконання умов договору ними вчинено не було. На його неодноразові усні та письмові звернення відповідач не реагує, а з часом взагалі представники відповідача почали переховуватися від нього навіть не відповідають на телефонні дзвінки. Жодних документів, щоб підтверджували виконання робіт по договору позивачу не надано, жодного разу відповідач не звертався до нього з вимогою надати будь-які документи з питань узаконення перепланування та реконструкції квартири, або підписати акт виконаних робіт. Узаконення перепланування та реконструкції квартири досі не проведено. Тобто судом встановлено, що в даний час, по спливу двох років після укладення договору узаконення перепланування та реконструкції квартири не проведено, за таких обставин суд доходить висновку, що фактично свої зобов'язання за договором ТОВ «Інтернешенел консалтінг групп» не виконало, тобто має місце порушення зобов'язання з їх боку в розумінні ст. 612 ЦК України. Приймаючи рішення суд виходить з того, що відповідач, будучи належним чином повідомленим, не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та докази суду не надав. За таких обставин в розумінні положень ст. 10, 59, 60 ЦПК України та ст. 614 ЦК України, відповідачем суду не надано доказів виконання прийнятих на себе зобов'язань або відсутності вини за їх невиконання, за таких обставин суд приймає рішення на підставі наявних доказів та задовольняє вимоги позивача в частині відшкодування збитків завданих невиконанням зобов'язань ТОВ «Інтернешенел консалтінг групп», стягуючи з останнього на користь позивача 8000 гривень, застосовуючи положення ст. 611, 906 ЦК України в частині обов'язку відшкодування збитки, завдані замовнику невиконанням договору про надання послуг. В той же час, оскільки між сторонами існували обумовлені договірні відносини, та у відповідача ТОВ «Інтернешенел консалтінг групп» перед позивачем виникло зобов'язання по наданню консультаційних послуг, а не грошове зобов'язання, суд відмовляє у частині вимог, про стягнення 3% річних та інфляційних витрат, що згідно положень ст. 625 ЦК України, є мірою відповідальності за прострочення виконання грошового зобов'язання. Відмовляє суд також і у вимогах про відшкодування моральної шкоди, виходячи з того, що між сторонами було укладено Договір, що не передбачав такої міри відповідальності, як відшкодування моральної шкоди. Суд відмовляє також у стягненні пені у сумі 16 000 гривень, позивачем не вказано період на який ним нараховано вказану суму, вихідні дані та фактично взагалі не приведено розрахунку в зв'язку з чим, вважаючи ці вимоги не доведеними суд виходячи з положень ст. 10, 59, 60 ЦПК України відмовляє у їх задоволенні.

Outcome: partial