Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

30.01.2018 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона є студенткою другого курсу Національного університету «Києво - Могилянської академії», денної форми навчання за державним замовленням, та потребує матеріальної допомоги, оскільки вона в даний час не працює, ніяких доходів в неї немає. Її мати - [PERSON] не працює, але надає матеріальну допомогу. Батьком позивача є відповідач [PERSON]. Матеріальної допомоги відповідач доньці не надає, хоча має таку можливість. Відповідач добровільно надавати допомогу відмовляється. Мати позивача не може надавати позивачу матеріальну підтримку, оскільки на даний час не працює. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі ? частини усіх видів доходів відповідача, щомісячно, на період навчання, тобто до 28.06.2020 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримувала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 198 Сімейного кодексу України: батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку та сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України: якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 N 3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України: суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) часті від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин зазначених у статті 182 цього кодексу. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER], виданого 07 грудня 1999 року Горлівським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]; (а. с. 8) Відповідно до довідки № 358 від 22.11.2017 року, виданої деканом факультету Національного університету «Києво - Могилянська академія» дійсно є студенткою 2 курсу факультету гуманітарних наук, денної форми навчання. Термін закінчення університету 28.06.2020 року. (а. с. 9) Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON], суд враховує стан здоров'я, а також матеріальний стан сторін, те, що позивач є повнолітнім, працездатним, навчається та потребує матеріальної допомоги, а відповідач фізично здоровий, працездатний, має можливість надати матеріальну допомогу. При таких обставинах, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дитини на користь позивача повинний бути визначений у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача. Такий розмір буде відповідати матеріальному і родинному стану сторін і не ущемляти їх прав. Згідно приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved