Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

30 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до ПВП «Гірник-95», де він працював з 14.11.1995 року по 11.07.2013 року гірником очисного вибою підземним 5 розряду, що було пов'язаних з важкими та шкідливими умовами праці, внаслідок чого отримав професійне захворювання зі стійкою втратою ним працездатності та при первинному обстеженні у МСЕК 10.07.2013 року йому було встановлено 40% втрати професійної працездатності і третю групу інвалідності, що спричинило йому також моральну шкоду , яку він просить стягнути з підприємства на його користь в сумі 40 000 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності за участю представника [PERSON], позовні вимоги підтримав у повному обсязі. (а.с. 43 ) Представник позивача [PERSON], діюча на підставі нотаріально посвідченої довіреності ( а.с. 21 ), підтримала позов [PERSON] та на обґрунтування вимог позивача пояснила, що останній працював з 21.02.1978 року на різних підприємствах вугільної промисловості в підземних умовах. Останні роки з 14.11.1995 року по день його звільнення він працював на ПВП «Гірник-95» гірником очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем в шахті. Із-за важких та шкідливих умов праці з вини відповідача, позивач отримав професійне захворювання - «Вібраційна хвороба другої стадії - синдром вегето-сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок зі стійкими нейротрофічними змінами у кістках кистей у виді функціональної перебудови кісткової структури кистей, деформуючого остеоартроза лівого ліктьового суглобу першої стадії з больовим синдромом, комбінованими контрактурами», внаслідок чого втратив професійну працездатність за висновком МСЕК від 10.07.2013 року на 40 % безстроково. У зв'язку з ушкодженням здоров'я позивач зазнав фізичного болю та душевних страждань. Тривале лікування позивача порушило його життєві плани, так як він отримав незворотні наслідки у своєму здоров'ї безстроково, він втратив нормальні зв'язки з друзями, так як не може продовжувати активну життєву діяльність, із-за стану здоров'я, він не міг продовжувати працювати у шахті і 11.07.2013 року звільнився з підприємства за власним бажанням. Він весь час вимушений лікуватися, щоб відновлювати стан здоров'я, що завдає йому моральних страждань. У зв'язку з отриманим професійним захворюванням він не може виконувати важку роботу у повсякденному побуті і відчуває від цього пригнічення і душевний розлад, що також принижує його честь та гідність. Таким чином, позивач втратив працездатність у зв'язку з отриманим професійним захворюванням, чим були порушені його охоронювані законом права : - майнові права в частині позбавлення його можливості отримувати належну плату за труд, так як він не може продовжувати працювати за попередньою професією; - особисті немайнові права, пов'язані з майном в частині позбавлення його права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї; - особисті права, не пов'язані з майном, здоров'я,честь та гідність. Всі ці фактори свідчать про наявність спричинення позивачеві моральної шкоди, яку він оцінює в 40000 гривень і просить стягнути з відповідача на його користь. Розмір моральної шкоди він оцінює виходячи із глибини моральних страждань та незворотності його пошкодженого здоров'я. Відповідач - представник ПВП «Гірник-95» м. Макіївки Сухачова О.В., діюча на підставі довіреності( а.с. 32), позов визнала частково, оскільки ПВП «Гірник-95» не є єдиним підприємством, де працював позивач за професією , яка могла призвести до професійного захворювання «Вібраційна хвороба другого ступеня - синдром вегето-сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок зі стійкими нейротрофічними змінами у кістках кистей у виді функціональної перебудови кісткової структури кистей, деформуючого остеоартроза лівого ліктьового суглобу першої стадії з больовим синдромом, комбінованими контрактурами», а тому вони не можуть нести весь обсяг відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду. Фактично позивач працював на ПВП «Гірник-95» за професією, яка могла призвести до розвитку профзахворювання - вібраційної хвороби, 17 років та 7 місяців. Стаж роботи позивача на інших підприємствах вугільної промисловості за професією , яка спричинила вищевказане професійне захворювання, склав також 17 років та 7 місяців. Виходячи із судової практики визначення розміру моральної шкоди, 300 гривень за 1% втрати працездатності, а за висновком МСЕК у позивача 40% втрати професійної працездатності, то розмір моральної шкоди становить 12000 гривень, а так як у виникненні вказаного професійного захворювання винні два підприємства - ПВП «Гірник-95» в ДП «Макіїввугілля», то ПВП «Гірник-95» згодні відшкодувати позивачеві моральну шкоду у розмірі 6000 гривень. Просила задовольнити позов [PERSON] частково, в розмірі 6000 гривень. Суд, вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, позивач перебував в трудових відносинах з відповідачем, так як з 14.11.1995 року по 11.07.2013 року він працював гірничим робітником очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем в шахті, та звільнений 11.07.2013 рок уз підприємства за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, що підтверджується копією трудової книжки позивача ( а.с. 6-7 ). Відповідно до акту форми П-4 розслідування хронічного професійного захворювання від 14 червня 2013 року, взятого на облік в ПВП «Гірник-95» м. Макіївки, встановлений факт наявності професійного захворювання : «Вібраційна хвороба другої стадії - синдром вегето-сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок зі стійкими нейротрофічними змінами у кістках кистей у виді функціональної перебудови кісткової структури кистей, деформуючого остеоартроза лівого ліктьового суглобу першої стадії з больовим синдромом, комбінованими контрактурами», у [PERSON], який має загальний стаж роботи у галузі 35 років 3 місяці 14 днів у тому числі весь цей стаж роботи підземний і за професією гірник очисного вибою 5 розряду підземний з повним робочим днем в шахті також становить 35 років 3 місяці і 14 днів. Професійне захворювання виникло за таких обставин - недосконалість технологічних процесів при підземному видобутку кам'яного вугілля. Причина виникнення професійного захворювання - тривала дія в процесі трудової діяльності позивача в підземних умовах на організм робітника локальної вібрації, що перевищує гранично допустимі рівні, в тому числі і останні 17 років 7 місяців роботи на ПВП «Гірник-95», де при виконання роботи під час дії зміни - 50% рівень локальної вібрації складав 115-119 дБ, при ГДР =113 дБ. ( а.с. 4-5 ) Характер праці позивача та умови впливу важких та шкідливих факторів на його організм в період роботи підземним гірничим робітником очисного вибою 5 розряду на ПВП «Гірник-95» підтверджується також і Санітарно-гігієнічною характеристикою умов праці та Актом № 31 санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкту ПВП «Гірник-95» ( а.с. 18-20, 9 ). Згідно виписки з історії хвороби № 3736 Донецької обласної клінічної лікарні професійних захворювань, вперше в травні 2013 року у [PERSON] встановлений діагноз: «Вібраційна хвороба другої стадії - синдром вегето-сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок зі стійкими нейротрофічними змінами у кістках кистей у виді функціональної перебудови кісткової структури кистей, деформуючого остеоартроза лівого ліктьового суглобу першої стадії з больовим синдромом, комбінованими контрактурами». Захворювання професійне.» ( а.с.11-13 ) Як вбачається з наданої амбулаторної карти міської лікарні № 4 м. Макіївки [PERSON] до 2013 року до лікарні з таким захворюванням - верхніх кінцівок не звертався. ( а.с. 14 ) Відповідно до виписки з амбулаторної карти Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Макіївки [PERSON] вперше в лютому 2013 року звернувся у лікувальний заклад з приводу захворювання верхніх кінцівок і встановлено діагноз « деформуючий остеортроз». ( а.с. 15 ) За приписами ст. 153 КЗпП України та Закону України «Про охорону праці», на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Таким чином, судом встановлено, що за умовами праці в шахті на ПВП «Гірник-95» внаслідок недостатнього забезпечення з боку відповідача безпечних і нешкідливих умов праці, були порушені права позивача та він отримав професійне захворювання і втратив професійну працездатність. Згідно висновку Донецького обласного проф МСЕК від 10 липня 2013 року [PERSON] вперше за вказаним професійним захворюванням було встановлено 40 % втрати професійної працездатності безстроково і його визнано інвалідом 3 групи. Позивачу протипоказаний важкий фізичний труд, робота в підземних умовах, тяжка праця у контакті з вібрацією (а.с. 10 ) Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Статтею 1167 частина 1 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Згідно пункту 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди», відповідно д ст. 237- 1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин ( незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо ), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної ( немайнової ) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Крім того, у пункті 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рн/2004 зазначено, що ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричиняють йому моральні і фізичні страждання. Судом встановлено, що позивач, на виробництві при виконанні роботи у важких та шкідливих умовах праці, отримав професійне захворювання, з приводу чого тривалий час лікувався і до теперішнього часу лікується у лікарні, що підтверджується виписними епікризами із його історії хвороби ( а.с.41-42 ) Ступінь втрати його працездатності ( 40 % ) встановлено безстроково, тобто поновити втрачене здоров'я позивача із-за професійного захворювання неможливо. Отже, характер отриманого позивачем професійного захворювання свідчить про наявність моральних страждань у зв'язку з порушенням життєвих зв'язків, постійного болю від захворювання, що завдало позивачу душевних страждань внаслідок незворотності втрати здоров'я, це пошкодження здоров'я і інвалідність викликає в нього моральні страждання із-за неможливості виконувати тяжкий фізичний труд, заробляти достатні гроші для утримання сім'ї і благоустрою свого житла, вимагає від нього докладання певних зусиль для організації свого життя. Позивач та його родина переживають за наслідки професійного захворювання і стан його здоров'я у подальшому. Все це у сукупності становить моральну шкоду завдану позивачеві. Проте, при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, судом враховується як глибина фізичних та моральних страждань позивача, негативні наслідки і можливість відновлення стану здоров'я позивача, а також і характер порушення його трудових прав відповідачем, обставини шкідливих умов праці і її важкості, які безпосередньо пов'язані із завданням йому моральної шкоди. З огляду на викладене, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позивачеві підлягає відшкодуванню відповідачем моральна шкода в розмірі 12 000 гривень. Враховуючи внесені Законом України від 23.02.2007 року № 717-У зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», щодо виключення частини 3 ст. 34 Закону № 1105-Х1У, яка передбачала право потерпілого на відшкодування Фондом моральної шкоди, та беручи до уваги Рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008 року у справі за № 1-32/2008, що зазначені зміни є конституційними, з огляду на те, що право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України, їм надано право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу ( роботодавця ), суд вважає обгрунтованими вимоги позивача до ПВП «Гірник-95» м. Макіївки про відшкодування йому моральної шкоди, право на яку у нього виникло 10 липня 2013 року ( висновок МСЕК ). Відшкодування моральної шкоди, спричиненої пошкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків, зокрема внаслідок виявленого професійного захворювання, декількома підприємствами, праця на яких вплинула на виникнення у потерпілого цього професійного захворювання, не передбачено діючим законодавством. Тому твердження відповідача ПВП «Гірник-95» про необхідність визначення розміру відшкодування моральної шкоди з кожного з підприємств, де позивач працював і умови праці вплинули на виникнення в нього професійного захворювання, у відповідній частці пропорційно відпрацьованому часу на кожному підприємстві вугільної промисловості, не відповідають вимогам закону і не можуть бути задоволені. Крім того, при зверненні до суду з вказаним позовом, [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 ч.1 п.1 Закону України «Про судовий збір», але відповідно до ст. 88 ч.3 ЦПК України, судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст. ст. 237-1, 153 КЗпП України, Закону України «Про охорону праці», ст. ст.23, 1167,1168 ЦК України,

Outcome: partial