Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

31 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду з дійсним позовом до [PERSON] сільської ради, про визнання права власності в порядку спадкування. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що його батьку [PERSON] на підставі [PERSON] передачі від 15 листопада 1978 року належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Красноармійське, пров. Луговий 2 «б». 13 грудня 2011 року [PERSON] помер. Мати позивача [PERSON] прийняла спадщину після чоловіка, однак не оформила спадкові права і не зареєструвала за собою право власності на нерухоме майно. 11 грудня 2014 року за місцем свого постійного мешкання померла мати позивача, [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно у склад якого увійшли земельні ділянки та житловий будинок. Позивач, зі своїм рідним братом [PERSON] прийняли спадщину, та уклали договір про поділ спадкового майна. Відповідно до договору, [PERSON] успадкував земельні ділянки, а позивач будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами розташований за адресою: Донецька область, Словянський р-н., с. Красноармійське, пров. Луговий, 2 «б». 30 липня 2014 року приватним нотаріусом Словянського районного нотаріального округу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний будинок [PERSON] було відмовлено, оскільки державна реєстрація права власності на вказаний будинок [PERSON] не була здійснена. В звязку з викладеним позивач просив визнати за ним право власності на житловий будинок А-1 загальною площею 65,2 кв. м., житловою площею 39,1 кв. м., сарай Б-1, сарай В-1, сарай Г-1, сарай Е-1, огорожу №1, колодязь №2, замощення №3, розташовані за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Красноармійське, провулок Луговий, 2 «б», в порядку спадкування за законом після смерті матері. Ухвалою суду від 14 вересня 2015 року, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, було залучено брата позивача [PERSON] (а.с. 47). Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не зявився, надав суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності за участю свого представника [PERSON], позов задовольнити (а.с. 45 ). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Словянського району Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не зявився, надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 44). Представник позивача, [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 18 серпня 2015 року (а.с.39), будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Будучи допитаним у попередньому судовому засіданні, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, вимоги позивача підтримав та наполягав на їх задоволенні. Третя особа [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що не заперечує проти задоволення позову (а.с. 50). Дослідивши надані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши \~всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-НО №591194 (а.с.12) 13 грудня 2011 року помер батько позивача [PERSON], якому належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою Донецька область, Словянський р-н., с. Красноармійське, пров. Луговий, 2-Б. (а.с. 11). Мати позивача [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, про що свідчить витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі №30008209 від 27 березня 2012 року (а.с. 13). 11 грудня 2014 року померла мати позивача, [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії І-НО №811624 (а.с. 14). Після її смерті залишилося спадкове майно у склад якого увійшли земельні ділянки та житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Красноармійське, провулок Луговий під номером 2 «б». (а.с. 16). Позивач, зі своїм рідним братом [PERSON] прийняли спадщину, та уклали договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого, [PERSON] успадкував земельні ділянки, а позивач будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами розташований за адресою: Донецька область, Словянський р-н., с. Красноармійське, пров. Луговий, 2-Б. (а.с. 16). Проте за життя, належним чином своє право власності на спірний будинок мати позивача не оформила, що підтверджується довідкою наданою КП «БТІ» №1401-2/0,45/01 від 10.06.2015 року, з якої вбачається, що право власності на житловий будинок, розташований в с. Красноармійському Словянського району по пров. Луговому, 2 «б» (колишній 2) значиться зареєстрованим за батьком позивача [PERSON] ( а.с.11). Так, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 липня 2015 року, приватним нотаріусом [PERSON], позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований з адресою: Донецька область, Словянський р-н., с. Красноармійське, пров. Луговий, 2 «б» у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок на імя спадкодавця (а.с. 18, 18 з.б.). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст.ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції Закону від 11 лютого 2010 року, який набрав чинності з 16 березня 2010 року права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство,що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. На даний час, оформити право власності відповідно до вимог діючого законодавства за [PERSON] є неможливим у звязку з її смертю. Відповідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду у порядку позовного провадження. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті у звязку з чим, на даний час, неможливо оформити право власності на спірний будинок належний померлій, що дало б можливість позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері в нотаріальній конторі. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом свого права, шляхом визнання за ним права власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування в судовому порядку, оскільки іншим шляхом, ніж як через звернення до суду, реалізувати свої спадкові права позивач не має можливості, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved