Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

31 серпня 2007 року позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 001-18036-310807 у розмірі 4083, 14 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до умов укладеного договору [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 21.11.2013 року має заборгованість у розмірі 4083,14 грн., яка складається з простроченого тіла кредиту. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач заперечень проти позову до суду не направив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини своєї неявки до суду не надав, а тому зі згоди позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши зібрані по справі докази та матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлено, що дійсно між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] 31.08.2007 року, було укладено договір кредиту № 001-18036-310807, відповідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 3000 грн., зі сплатою 30 % річних, терміном сплати, що відповідає строку дії картки. (а.с. 5-8, 11-12). Згідно кредитного договору передбачено, що відповідач зобов'язаний щомісячно сплачувати платежі за кредитом (а.с. 5-8). Однак позивач порушував умови договору в зв'язку з чим станом на 21.11.2013 року у нього виникла заборгованість в розмірі 4083,14 грн. (а.с. 11-12). Згідно із ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року №435-ІV (далі - ЦК України), угода (договір) є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок закону, умов договору та припиняються виконанням, проведеним належним чином, а одностороння відмова від їх виконання не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України вказує, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частина 1 статті 623 ЦК України зазначає, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Стаття 625 ЦК України вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved