Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

30 вересня 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові представник позивача Сафір Ф.О. (діє відповідно до довіреності) вказав, що відповідно до укладеної між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 17 вересня 2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 13274 грн. 54 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, свої зобов'язання відповідач не виконує, зокрема вчасно не сплачує відсотки за користування кредитними коштами, що призвело до спричинення позивачеві матеріальних збитків. Так, станом на 10 серпня 2014 року загальна заборгованість перед Банком склала 22417 грн. 54 коп., у т.ч. заборгованість за кредитом - 8565 грн. 14 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 0 грн. 70 коп., а також штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди - 13851 грн. 70 коп. Вказані кошти, а також сплачені судові витрати просив стягнути з відповідача та розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явилась, хоча належним чином завчасно з дотриманням вимог ч.4 ст.74 ЦПК України була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать її розписки в отриманні судової повістки, що є в справі (поштові повідомлення №00497630 від 20.11.2014 року та №00495378 від 16.12.2014 року). Про причини неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення розгляду справи чи розгляд справи без неї не надала, тому суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема із договорів. Судом встановлено, що відповідно до укладеної між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 17 вересня 2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 13274 грн. 54 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до договору відповідач [PERSON] взяла на себе зобов'язання вчасно сплачувати Банку частину від суми отриманого кредиту в якості погашення заборгованості за кредитним договором, та відсотки за фактичне використання кредитних коштів. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконані у встановлений строк його виконання. Згідно ст. 1049 ЦК України (правила якої застосовуються до відносин за кредитним договором) позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. Проте відповідачем [PERSON], яка є позичальником за кредитним договором, зобов'язання щодо погашення кредиту згідно умов договору та сплати відсотків за користування коштами належним чином не виконані, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим Банком. Таким чином стягненню з відповідача на користь Банку підлягає 22417 грн. 54 коп., у т.ч. заборгованість за кредитом - 8565 грн. 14 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 0 грн. 70 коп., а також штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди - 13851 грн. 70 коп. Окрім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких ст.79 ЦПК відносить судовий збір. Так, при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. (платіжне доручення від 03 вересня 2014 року), відтак, понесені позивачем судові витрати мають бути компенсовані відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved