Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

30 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON], який помер 27 серпня 2007 року в с.Колоденка Томашпільського району Вінницької області. Позов обґрунтовано наступним. 27 серпня 2007 року в с.Колоденка Томашпільського району помер [PERSON], який доводився їй батьком. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається із земельної ділянки площею 2,9216 га, яка розташована на території Колоденської сільської ради, житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований по вул. Центральній (бувша Леніна), 26, майнового паю члена СТОВ «Мир» СТОВ «Колоденка» с.Колоденка в розмірі 958 гривень. Позивачка зазначає, що вона є спадкоємцем майна [PERSON] Крім неї спадкоємцями також залишилися [PERSON] та [PERSON], які спадщину не прийняли та відмовилися від її прийняття. В даний час виникла необхідність оформлення належним чином своїх прав на спадкове майно, тому позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину, однак нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки пропущений строк звернення до нотаріальної контори. Позивачка вважає, що строк звернення до нотаріальної контори нею пропущений з поважних причин, а саме в звязку зі станом здоровя. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені у позові, попросив позов задовольнити. Представник Колоденської сільської ради в судове засідання не зявився, однак сільський голова сільської ради подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності їхнього представника, позовні вимоги визнають повністю, не заперечують проти їх задоволення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, розглянувши заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст..1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлено, що 27 серпня 2007 року у с.Колоденка Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки Колоденської сільської ради від 15 серпня 2016 року, після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по вул.. Леніна (нова назва вул..Центральна), 26, земельної ділянки площею 2,9216 га, що розташована на території Колоденської сільської ради, майнового паю в розмірі 958 гривень; спадкоємцями залишилися [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.9). Як вбачається із матеріалів справи, на спадкодавця [PERSON] було видано слідуючі документи: -державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 148479, виданий Томашпільською районною державною адміністрацією 28 лютого 2003 року на підставі розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації від 25 січня 2003 року № 34 про те, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,9216 га, що розташована на території Колоденської сільської ради Томашпільського району вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7); -свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ ХХ № 012806, виданий Колоденською сільською радою 30 червня 2001 року про те, що [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Мир» СТОВ «Мир» СТОВ «Колоденка» с.Колоденка, визначений в розмірі 958 гривень (а.с.8). Згідно довідки Колоденської сільської ради від 15 серпня 2016 року, [PERSON] до дня смерті батька проживала з ним та вела догляд за ним (а.с.10). Факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем підтверджується копіями свідоцтв про народження та одруження останньої, з яких вбачається, що [PERSON], батьком якої вказано [PERSON], уклала шлюб із [PERSON] та взяла прізвище [PERSON] (а.с.14-15) Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У встановлений законом строк [PERSON] не прийняла спадщину, а саме не подала за місцем відкриття спадщини у встановлений строк заяву про прийняття спадщини у звязку з відсутністю зі станом здоровя. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом\~\~перевіряється\~\~наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину. Як вбачається із відповіді державного нотаріуса на заяву позивачки, останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з пропущенням шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.13). Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом\~\~перевіряється\~\~наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Як вбачається із відповіді державного нотаріуса, спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (а.с.20). Згідно заяв [PERSON] від 11 липня 2016 року та [PERSON] від 10 серпня 2012 року, останні повідомляють, що не заперечують проти прийняття спадщини, що залишилася після смерті їхнього батька [PERSON], [PERSON], спадщину не прийняли та на неї не претендують, звертатися до суду з метою визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини не будуть (а.с.11-12). Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясовування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, оскільки відповідачем позов визнано, [PERSON] є спадкоємцем за законом на майно [PERSON], що підтверджується довідкою Колоденської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, строк звернення до нотаріальної контори [PERSON] пропущений з поважних причин, інші спадкоємці за законом відмовилися від своєї частки спадщини на користь позивачки. обставини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини сторонами не оспорюються, суд вважає визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та вважає поновити [PERSON] такий строк. На підставі викладеного,

Outcome: approved