Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

29.11.2018 року [PERSON] звернувся до Василівського районного суду з позовом до [PERSON], третя особа\~ Дніпрорудненська\~міська рада\~Василівського району\~Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є власником двокімнатної квартири № 92 (загальною площею 47,3 кв.м, житловою площею 25,7 кв.м), що розташована у м. Дніпрорудне, пр. Ентузіастів у буд. № 27, корп. 1, Василівського району Запорізької області. Відповідач [PERSON] зареєструвався в належній позивачу квартирі 18.12.2007 року, але з 2013 року жодного дня не проживав у ній. Відповідач самостійно визначив собі інше місце проживання, яке [PERSON] невідоме, ніколи не мешкав у квартирі, хоча і має вільний доступ до неї, але не користується нею. Крім того, не несе будь-яких витрат по утриманню квартири, сплаті комунальних послуг, кореспонденції не отримує. [PERSON] не може вільно розпоряджатися належним йому майном або оформити субсидію, адже для її оформлення враховуються доходи всіх зареєстрованих у будинку. Надати будь-яку інформацію стосовно доходів відповідача [PERSON] не може. Тому, позивач просить усунути перешкоду в користуванні належною йому двокімнатною квартирою № 92 у буд. № 27, корп. 1, пр. Ентузіастів, м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, визнавши [PERSON], [INFO], (РНОКПП [NUMBER]) таким, що втратив право користування кв. № 92 у буд. № 27, корп. 1, пр. Ентузіастів, м. Дніпрорудне, Василівського району Запорізької області. В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином - через електронний веб-сайт судової влади України. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області у судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі. Проти викладених у заяві вимог не заперечують. З огляду на це, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів без фіксації судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 18 листопада 1999 року позивач [PERSON] набув право власності на квартиру № 92 в будинку № 27, корпус 1, яка розташована по вул. Ентузіастів у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 18 листопада 1999 року за № 2470 (а.с. 5). Позивач [PERSON] належним чином, зареєстрував своє право власності у державному органі, що підтверджено копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.11.2018 р. (а.с. 6). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. За відомостями з Актів перевірки реєстрації та проживання від 11.04.2018 року та від 15.11.2018 року, засвідчених підписами депутата Виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], але за даною адресою фактично не проживає (а/с 7-8). Вимогами ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Як зазначено у ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У звязку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, та правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла. Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського р-ну Запорізької обл., № 10632 від 15.11.2018 р., за адресою: [ADDRESS], до складу сімї входять: [PERSON] уповноважений власник, [PERSON] його жінка, [PERSON] його син, [PERSON] його син, [PERSON] його син, [PERSON] (відповідач) його брат (а/с 4). Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, позивач [PERSON], як власник квартири, має право володіти, користуватися та розпоряджатися нею на власний розсуд, використовувати її для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Таке право позивача згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним і він не може бути протиправно його позбавлений. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Згідно копії технічного паспорту, виданого 06 червня 1997 р. Василівським районним бюро технічної інвентаризації, власником квартири № 92 у житловому буд. № 27, корп. 1, пр. Ентузіастів, м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, є [PERSON] (а/с 10-11). Як видно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Наявність реєстрації у квартирі [PERSON] обмежує права [PERSON], як власника, тому він на підставі ст. 391 ЦК України має право вимагати у судовому порядку усунення перешкод у здійсненні такого права. Обраний [PERSON] спосіб захисту порушеного права - усунення перешкод у користуванні власністю та виселення відповідача, ґрунтується на вимогах закону і є достатнім для відновлення його порушеного права. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - підлягають задоволенню. \~На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved