Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

8 жовтня 2018 року до Ленінського районного суду м. Дніролпетровська з Васильківського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю надійшли матеріали позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2018 року позов було залишено без руху, а позивачу запропоновано усунути недоліки з додержанням вимог п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 13 листопада 2018 року позивачем було подано виправлений позов. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2018 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач у своєму позові посилався на те, що він є сином відповідача. 11 травня 2018 року досяг повноліття, навчається в Дніпропетровському коледжі «Залізничного транспорту» на ІІ курсі денного відділення з 30 червня 2018 року. Потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який добровільно її не надає. Просив стягувати з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання або до досягнення ним 23-річного віку. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений у встановленому порядку, про що свідчить поштове повідомлення, у встановлений строк відзив на позовну заяву відповідачем подано не було, тому суд вважає за необхідне розглядати справу за наявними в ній матеріалами. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 5). 11 травня 2018 року позивач досяг повноліття. На теперішній час позивач є студентом ІІ курсу денного відділення ДВНЗ «Дніпропетровський коледж транспортної інфраструктури» з терміном навчання до 30 червня 2020 року (а.с. 8). [PERSON] не працює, навчається на бюджетній формі навчання та свого доходу не має. Позивач потребує матеріальної допомоги від відповідача, а він добровільно матеріальну допомогу не надає. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 цієї статті передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. На підставі ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач є повнолітнім, навчається в ДВНЗ «Дніпропетровський коледж транспортної інфраструктури», не працює, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на своє утримання, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для людини відповідного віку, до припинення ним навчання, тобто до 30 червня 2020 року, але не пізніше досягнення ним 23-річного віку. За таких обставин суд вважає доведеними обставини позову, а тому можливим їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] з дня подання позову, тобто з 31 липня 2018 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704 гривень 80 коп - абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved