Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

29 травня 2017 року позивач звернувсь до суду з цим позовом та просить визначити йому додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його брата. Свої вимоги аргументує тим, що його батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON]. Крім нього, у його батьків ще був син (його брат) [PERSON]. Батьки з братом проживали разом. За життя батьки та брат були членами місцевого колективного господарства «Рекорд» і під час розпаювання якого вони стали власниками земельних паїв, що підтверджується сертифікатами на право на земельну частку (пай). 05 лютого 1999 року його батько [PERSON] помер, а 23 серпня 2006, року його мати [PERSON] також померла. 17 листопада 2010 року його брат [PERSON] помер, і на майно померлого відкрилась спадщина, яка складається з успадкованого майна померлих батьків та земельних ділянок, право на які померлого підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку. За життя брат не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Він є братом померлого, що підтверджується їхніми з братом свідоцтвами про народження, де у них указані спільні батьки, отже, він є спадкоємцем другої черги на майно померлого брата. Крім нього, інших спадкоємців у померлого не має, ніхто не звертався до Корюківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті брата. Нотаріус пояснила, що дане питання можливо вирішити тільки в судовому порядку. Оскільки дане питання не можливо вирішити поза судовим шляхом, він змушений звернутись до суду. У судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності та просить позов задовольнити. У судове засідання представник відповідача Б.-Слобідської сільської ради, надав заяву про розгляд справи без їх участі, в рішенні покладаються на розсуд суду. У судове засідання від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Корюківської районної державної нотаріальної контори надано заяву про розгляд справи у їх відсутності, в рішенні покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивач народився 13 жовтня 1966 року с. Б.Слобода Корюківського району Чернігівської області. Його батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується його свідоцтвом про народження УІІ-УР №1076 виданим 27 жовтня 1966 року Перелюбською сільською радою. Крім нього, у його батьків ще був син (його брат) [PERSON], [INFO]. Батьки з братом проживали у власному будинку №10 по вулиці Гагаріна с. Б.Слобода Корюківського району Чернігівської області. За життя батьки та брат були членами місцевого колективного господарства «Рекорд» с. Б.Слобода, Корюківського району, Чернігівської області, під час розпаювання якого вони стали власниками земельних паїв, що підтверджується сертифікатами на право на земельну частку (пай). 05 лютого 1999 року його батько [PERSON] помер, на його майно відкрилась спадщина, яка складалась з права на земельну частку (паю), підтверджується виданим на померлого сертифікатом на право на земельну час (пай) серія ЧН №0152166. За життя батько не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Спадщину померлого батька прийняла його дружина (мати позивача). Після смерті батька мати та брат залишились проживати разом. За життя брат та мати замість виданих сертифікатів на право на земельну частку (пай) отримали у власність земельні ділянки, що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку. 23 серпня 2006, року його мати [PERSON] померла. На майно померлої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, успадкованого права на земельну частку (пай) та земельних ділянок, право на які померлої підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку. За життя мати не розпорядилась своїм майном, заповіту не склала. 17 листопада 2010 року його брат [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ЕЛ №154078 виданим 20 листопада 2010 року Білошицько-Слобідською сільською радою Корюківського району Чернігівської області. На майно померлого відкрилась спадщина, яка складається з успадкованого майна померлих батьків та земельних ділянок, право на які померлого підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку. За життя брат не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Він є братом померлого, що підтверджується їхніми з братом свідоцтвами про народження, де у них указані спільні батьки, отже, він є спадкоємцем другої черги на майно померлого брата. Крім нього, інших спадкоємців у померлого не має, ніхто не звертався до Корюківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті брата. На час відкриття спадщини він не проживав разом з братом, не звернувся і в установлений ст.1269 Цивільного кодексу України (шестимісячний строк) до Корюківської районної державної нотаріальної контори (по місцю відкриття спадщини) із заявою про прийняття спадщини. Причина не звернення в установлений строк до нотаріальної контори є невірна консультація, не знання чинного законодавства та інші об'єктивні причини. Так, він раніше консультувався по спадщині з юристами, які його інформували, що для прийняття спадщини достатньо мати при собі якийсь правовстановлюючий документ на майно померлого та користуватись його майном. У нього знаходились правовстановлюючі документи на майно померлого брата - державні акти на земельні ділянки, він хазяйнував у будинку померлих, тому вважав, що цього достатньо для прийняття спадщини і що він вже прийняв спадщину. Крім того, він неодноразово зявлявся до нотаріальної контори, намагався подати заяву про прийняття спадщини, але там постійно була велика черга, нотаріус приймав по запису, він навіть записався на прийом, але із-за роботи не міг прибути у вказаний день, а потім за скрутного матеріального становища та за браком часу не міг постійно їздити із села і займати чергу, не мав коштів і для сплати мита за подачу заяви. Нещодавно він звернувся до Корюківської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, але нотаріус пояснила, що ним пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Щодо наявності у нього правовстановлюючих документів на майно померлого брата, то нотаріус пояснила, що такий закон був до 01 січня 2004 року, а потім закон змінився, брат помер 04 червня 2004 року, тому зараз інші вимоги для прийняття спадщини: необхідно подати в шестимісячний строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини або надати довідку сільської ради про постійне проживання та реєстрацію спадкоємця за однією адресою зі спадкодавцем на час його смерті. Нотаріус запропонувала надати довідку про його постійне проживання та про реєстрацію з братом за однією адресою на час його смерті. Але на час смерті брата він з ним не проживав, не був зареєстрованим разом з ним за однією адресою, що підтверджується довідкою сільської ради. Нотаріус пояснила, що у іншому випадку дане питання можливо вирішити тільки в судовому порядку. Оцінивши докази, суд вважає, що дійсно позивач пропустив строк з поважних причин, а саме невірна консультація, не знання чинного законодавства та інші об'єктивні причини. Так, він раніше консультувався по спадщині з юристами, які його інформували, що для прийняття спадщини достатньо мати при собі якийсь правовстановлюючий документ на майно померлого та користуватись його майном. У нього знаходились правовстановлюючі документи на майно померлого брата - державні акти на земельні ділянки, він хазяйнував у будинку померлих, тому вважав, що цього достатньо для прийняття спадщини і що він вже прийняв спадщину. Крім того, він неодноразово зявлявся до нотаріальної контори, намагався подати заяву про прийняття спадщини, але там постійно була велика черга, нотаріус приймав по запису, він навіть записався на прийом, але із-за роботи не міг прибути у вказаний день, а потім за скрутного матеріального становища та за браком часу не міг постійно їздити із села і займати чергу, не мав коштів і для сплати мита за подачу заяви. Відповідно до ст.1272 ч.3 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевказане, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню у розмірі 3 (три) місяці з дня набрання рішенням чинності. Саме такий розмір строку, на думку суду, буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АА №145586, тому його слід звільнити від сплати судового збору.

Outcome: approved