Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

29 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. Позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 02 грудня 1984 року у Великосевастьянівській сільській раді Христинівського району Черкаської області, актовий запис за №30 у Книзі реєстрації шлюбів (Свідоцтво про шлюб [NUMBER]); та стягнути аліменти на дочку [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, допустити рішення про стягнення аліментів за один місяць до негайного виконання. Позивач посилається на те, що сторони зареєстрували шлюб, в якому в них народилося четверо дітей, одна дитина - дочка [PERSON] - на теперішній час є неповнолітньою. У жовтні 2013 року сторони припинили спільне проживання і проживають окремо. Причиною припинення спільного проживання є те, що чоловік зловживав спиртними напоями, застосовував до позивача фізичну силу, погрожував розправою, постійно виганяв її з дому, мотивуючи тим, що він є власником будинку, в якому вони спільно проживали. У лютому 2013 року позивач подавала до суду позов про розірвання шлюбу з тих самих підстав, що і зараз, але на прохання відповідача написала заяву про залишення позовної заяви без розгляду, маючи намір зберегти сім'ю. Оскільки [PERSON] своє відношення до неї не змінив, тому позивач вважає, що сім'я розпалась і поновлювати шлюбні стосунки немає сенсу. Згідно з довідкою від 15 січня 2014 року за № 77 квартального комітету № 17 виконавчого комітету Уманської міської ради позивач проживає на цей час без реєстрації по [ADDRESS] і разом із нею проживає дочка [PERSON] У добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини відповідач [PERSON] не надає, хоча як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Майнового спору наданий час між сторонами немає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки вважає, що шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно і не може бути відновлена, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дочку [PERSON]. Після розірвання шлюбу бажає залишити своє теперішнє прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем та стягнення з нього аліментів на дочку [PERSON] у вказаному позивачем розмірі. Спору щодо місця проживання дочки в сторін немає. Відповідач підтвердив, що сторони вже давно не живуть разом, і не знаходять спільної мови через релігійні переконання дружини. Сторони заперечили проти надання їм строку для примирення. Заслухавши думку сторін, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд присуджує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Оскільки судом задовольняються вимоги позивача майнового характеру, то суд визначає суму судового збору на підставі норм підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», якою мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 01 січня 2014 року встановлена у розмірі 1218,00 гривень. Оскільки 1 % від загальної суми аліментів, що підлягає стягненню з відповідача за 6 місяців, становить меншу суму, ніж мінімальний розмір судового збору, встановлений Законом, то сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, складає 243,60 грн.

Outcome: approved