Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

29 березня 2016 року [PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON] міської ради Луганської області про визнання права власності на квартиру № 114, розташовану за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Будівельників, будинок 30 Б. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 17.05.2015 року померла його мати [PERSON], яка заповіла йому зазначену квартиру. Після смерті матері спадкоємцями першої черги є діти померлої: позивач та відповідач [PERSON], інших спадкоємців немає. Відповідач не зверталася до [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Позивач не встиг подати до [PERSON] державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк та звернувся до нотаріуса лише 21.01.2016 року. 25.01.2016 року державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і тому він звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 22.03.2016 року рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області йому було відмовлено у задоволенні позовних вимог. Оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину позивач не може, тому він звернувся до суду з цим позовом. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 12.04.2016 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 12.04.2016 року надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. В судове засідання представник відповідача [PERSON] міської ради Луганської області не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 12.04.2016 року надала суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутністю. Враховуючи, що сторони скористалися правом заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву, у цьому разі суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, які містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження I-АВ № 403949 від 22.05.1970 року, яке заповнено російською мовою, «Пешко Владимир Петрович» народився 22.04.1970 року у місті Рубіжне Ворошиловградської області, актовий запис № 429 від 22.05.1970 року, його батьками записані російською мовою «[PERSON] та [PERSON]» (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про смерть І-ЕД № 473645 від 19.05.2015 року [PERSON] померла у віці 78 років 17.05.2015 року у місті Рубіжне, Луганської області (а.с. 17). Згідно копії довідки КП «БТІ» Луганської області від 19.11.2015 року [PERSON], яка померла 17.05.2015 року, була зареєстрована за адресою: [INFO] Б/114 з 11.11.2011 року по день смерті (а.с. 7). Згідно копії заповіту від 21.10.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] за реєстром № 1633, [PERSON] заповіла належну їй квартиру № 114, розташовану за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Будівельників, будинок 30 Б [PERSON], [INFO] (а.с.10). Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії 25.01.2016 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері [PERSON], так як спадкоємець пропустив встановлений строк подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 8). Згідно копії рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 22.03.2016 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] міської ради Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишені без задоволення. Рішення набрало законної сили 04.04.2016 року (а.с. 38-39). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги, що прийняв спадщину після його померлої матері [PERSON], яка померла 17.05.2015 року. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачами суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачами позову і продовжує судовий розгляд. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2008 року вказано, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину за законом на імя позивача не може бути проведена на загальних підставах, які зазначені у Законі України «Про нотаріат», в звязку з тим, що спадкоємець пропустив встановлений строк подання заяви про прийняття спадщини, враховуючи відсутність інших спадкоємців, які звернулися з заявами про прийняття спадщини, а також визнання позову відповідачами, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved