Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

30.11.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить: визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на ј частку спадкового майна квартири [ADDRESS] ; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на 1/6 частку спадкового майна квартири [ADDRESS] . Як на\~підставу позову\~посилається на\~те,\~що [INFO] \~померла її\~мати,\~після якої\~залишилася спадщина. 14\~серпня 2015\~року приватним\~нотаріусом Харківського\~міського нотаріального\~округу Перфенковою\~Іриною Володимирівною\~було заведено\~спадкову справу\~№ 10/205\~після смерті\~ [PERSON] . На момент смерті [PERSON] на праві власності належала 1/2 частка в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . та 1/3 частки в квартирі, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Мати заповіту не залишила. На підставі закону спадкоємцями першої черги є: вона та [PERSON] - онука померлої. Після смерті [PERSON] вона та Відповідачка звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. проте видати свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку квартири [ADDRESS] нотаріус не змогла у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на зазначене майно. В жовтні 20І5 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме маймо в порядку спадкування. 11.01.2016 року суддею Київського районного суду Чередник В.С. по цивільній справі № 640/18670/15-ц прийнято заочне рішення згідно з яким за [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 1/6 частку спадкового майна квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та на 1/4 частку майна квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 10.12.2018 позовну заяву залишено без руху, вказані недоліки позивачем усунуті. Ухвалою суду від 08.02.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. В судовому засідання позивачка вимоги підтримала з підстав зазначених у позові. Відповідачка не з*явилася, написала заяву в якій зазначила, що проти задоволення позову не заперечує, справу просила розглядати й її відсутність. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 03 березня 1999 року [PERSON] , [PERSON] та та [PERSON] отримали свідоцтво про право власності на квартиру №8-99-165006 згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду України», що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . ( а.с.8-9 ) Крім того [PERSON] та [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Київської ради м. Харкова від 17.12.2002 року видане свідоцтво про право власності по Ѕ на квартиру за адресою: [ADDRESS] . (а.с.7) Згідно довідки, наданої КП «Харківське міське БТІ» від 23.09.2015 року інформація про власника ізольованої квартири [ADDRESS] відсутня, право власності на квартиру не зареєстровано. (а.с.31) Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . (а.с.6) Згідно свідоцтва про народження матір`ю [PERSON] , [INFO] записана [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, вбачається, що [PERSON] , [INFO] мала прізвище до реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно листа приватного нотаріуса Парфенкової І.В., після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №10/2015, відкрилася спадщина на належні їй частки в нерухомому майні, у квартирі [ADDRESS] та квартирі [ADDRESS] . Спадкоємицями першої черги після померлої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус їй відмовив, посилаюсь на відсутність реєстрації права власності на вищезазначене майно, про що надано письмову відповідь. (а.с.10) Відповідно заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 11.01.2016 року за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на 1/6 частку спадкового майна квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також згідно рішення за нею визнано право власності, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на 1/6 частку спадкового майна квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с.11-12) У відповідності до положень ч.1ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1261ЦК України передбачено, що у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця. При цьому,їх частки у спадщини, відповідно до положень ч.1ст. 1267 ЦК України, є рівними. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до статі 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно У своєму інформаційному листі №10-1387 від 27.09.2012 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що відповідно до ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набирання чинності цим Законом, визнаються державою. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінивши, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивачів знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, то з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2000,00 грн.

Outcome: approved