Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

31.05.2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON], з проханням: стягнути кошти в розмірі понесених витрат 17451,20 гривень та понесені судові витрати (а.с. 2-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 24 листопада 2014 року о 08.30, рухаючись в м.Бориспіль по запорізькій, керуючи транспортним засобом ІЖ державний номерний знак [NUMBER], під час виїзду з прилеглої території, не надав перевагу в русі, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив ст.124 КУпАП. На дату скоєння пригоди [PERSON] не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Бориспільського міськрайонного суду київської області від 24 грудня 2014 року. В результаті ДТП був пошкоджений транспортний засіб Субару державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON]. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу відповідно до звіту №860 про оцінку автомобіля [NUMBER] та складає 17451,20 гривень. Зазначена шкода винуватцем ДТП не була відшкодована, в зв'язку з чим МТСБУ 24 лютого 2015 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 17451,20 гривень, а також були понесені витрати на правову допомогу 2000 гривень та витрати на послуги аварійного комісара 1811 гривень. У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги повністю підтримала та просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомила, письмових заперечень, заяви про розгляду справи в його відсутність не подав. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 24.11.2014 року о 08год 30хв.,керуючи транспортним засобом «ІЖ 412» державний реєстраційний номер [NUMBER] в м.Бориспіль по вул.Запорізькій, під час виїзду з прилеглої території не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER], що рухався під керуванням [PERSON], внаслідок чого допустив зіткнення з даним автомобілем, в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим порушив п.10.2 ПДР та скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2014 року [PERSON], [INFO], було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень (а.с.6). Як вбачається з наданих позивачем документів, власник пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля [NUMBER] звернувся до МТСБУ із заявою від 29 грудня 2014 року, зареєстрованою МТСБУ - 14.01.2015 року, в якій просив відшкодувати завдану шкоду, та належне відшкодування просив перерахувати на розрахунковий рахунок ФОН [PERSON] (а.с. 4). Згідно звіту про оцінку автомобіля [NUMBER] №860 від 08 грудня 2014 року оцінку виконано фізичною особою- підприємцем [PERSON], суб'єктом оціночної діяльності (Сертифікат [NUMBER] видане Фондом державного майна України 08 квітня 2014 року, термін дії 3 роки) вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає 17451 гривень 20 копійок (а.с.13-18). На підставі наказу МТСБУ № 896 від 19.02.2015 року та платіжного доручення № 1/25114 від 20 лютого 2015 року ФОН [PERSON] було перераховано суму страхового відшкодування в розмірі 17451 гривня 20 копійок (а. с. 7). Відповідно до п.38.2 ст.38 та п.41.1 ст.41 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на Моторне (транспортне) страхове бюро покладається обов'язок за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодувати власнику транспортного засобу, чия цивільно-правова відповідальність застрахована, шкоду, заподіяну іншим транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Після сплати страхового відшкодування Моторне (транспортне) страхове бюро має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, винного у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи вище зазначене, суд вважає, що до МТСБУ перейшло право вимагати від [PERSON] відшкодування витрат на виплату страхового відшкодування у розмірі 17451,20 гривень. Щодо вимог про стягнення витрат на оплату послуг аварійних комісарів у загальному розмірі 1811 гривень та витрат на правову допомогу в сумі 2000 гривень, то в цій частині позовні вимоги суд вважає недоведеними і такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Так, до позовної заяви було додано копії двох платіжних доручень № 8841 від 22.12.2014 на суму 959 гривень, отримувач - АТ УКРЕКСІМБАНК, за послуги аварійних комісарів згідно рахунку №25158 від 16.12.2014 [PERSON] (а.с.9), та №8778 від 17.12.2014 на суму 852 гривні, отримувач - АТ УКРЕКСІМБАНК, за послуги аварійних комісарів згідно рахунку №25158 від 16.12.2014 [PERSON] (а с.11). Також долучено два акти виконаних робіт: відповідно до листа МТСБУ №3/1-05/33474 від 03 грудня 2014 року по справі МТСБУ №25158, за змістом якого ФОП [PERSON] було виконано роботи з визначення вартості матеріального збитку згідно з умовами договору №58-АК/11 від 05 липня 2011 року на суму 959 гривень (а.с.10), відповідно до листа МТСБУ №3/1-05/32848 від 28 листопада 2014 року по справі МТСБУ №25114, за змістом якого ФОП [PERSON] було виконано роботи з визначення вартості матеріального збитку згідно з умовами договору №58-АК/11 від 05 липня 2011 року на суму 852 гривень (а.с.12). Враховуючи, що ні акти виконаних робіт на платіжні доручення не містять достатньої інформації, які б свідчили про те, що здійснені позивачем витрати стосуються саме виконання звіту з оцінки пошкодженого автомобіля [NUMBER], а, відповідно, обґрунтованість понесених витрат, вони не можуть бути визнані належними і достатніми доказами у справі. Суд також звертає увагу, що будь-яких належних і допустимих доказів того, що позивачем були здійснені витрати на правову допомогу, які б містили обґрунтованість розміру таких витрат, їх документальне підтвердження, суду надані не були. Так, відповідно до долученої до позовної заяви Додаткової угоди №260 до Контракту про надання правової допомоги №77 від 04.10.2012 року від 21.05.2016 року, Виконавцем (ФОП [PERSON]) прийнято на ведення від імені Замовника (Моторно (транспортне) страхове бюро) наступні справи, в тому числі №25114 [PERSON], ціна позову 18303,20 , розмір винагороди 2000 гривень, оплата послуг Виконавця в розмірах, вказаних в Контракті, здійснюється замовником шляхом безготівкового перерахунку на поточний рахунок виконавця винагороди протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання сторонами акту про виконані роботи по кожній справі окремо (а.с.23). Таких, передбачених Додатковою угодою акти про виконані роботи та платіжного доручення про перерахування коштів, суду надано не було. Відсутній розрахунок зазначених витрат, а саме: які послуги були надані, яка кількість годин витрачена на правову допомогу. При цьому суд також звертає увагу, що за змістом ст.84 ЦПК України та Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», відшкодуванню підлягають витрати у визначених законом межах та розмірах, та виходить з вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, а також, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати понесені позивачем в сумі 1378 гривень по оплаті судового збору (а.с. 1) слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial