Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~29.10.2020 року позивачка звернулась до суду до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення, визнання права власності \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтовує тим, що спірне майно належало [PERSON] та відповідно до складеного нею заповіту після її смерті мало перейти у власність позивача. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] позивач у передбачений законом строк прийняла спадщину за заповітом - звернулась до нотаріуса з відповідною заявою (заява від 13.09.2011 року), та відповідно прийняла у спадщину належне спадкодавиці майно, однак свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру їй видано не було оскільки на той час на вирішенні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] про визнання укладеним між ним та [PERSON] договору довічного утримання, за яким [PERSON] передала у власність [PERSON] зазначену квартиру. \~ \~ \~ \~За наслідком розгляду вказаної справи Київський районний суд м. Одеси 05 травня 2014 року ухвалив рішення про задоволення вимог [PERSON] . \~ \~ \~ \~Вказане рішення суду першої інстанції було оскаржено [PERSON] , та рішенням Апеляційного суду Одеської області від 13 листопада 2014 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 травня 2014 року було скасовано. \~ \~ \~ \~Разом з тим у період до скасування рішення від 05 травня 2014 року [PERSON] , не зважаючи на подану на вказане рішення апеляційну скаргу, було отримано копію такого рішення з відміткою про набрання ним законної сили. \~ \~ \~ \~На підставі такого рішення [PERSON] було оформлено право власності на спірну квартиру та відчужено її на користь [PERSON] за договором дарування, а у наступному, останнім, було відчужено вказану квартиру на користь відповідача у справі за договором купівлі продажу. \~ \~ \~ \~Таким чином, позивач вказувала на те, що попри відсутність належного оформлення її права власності на спірну квартиру (попри неотримання нею свідоцтва про право на спадщину за заповітом), вона, в силу закону є власником такого спадкового майна з дня відкриття спадщини [INFO] , та внаслідок ухвалення Київським районним судом м. Одеси рішення від 05 травня 2014 року, що у наступному було скасовано, вказане майно вибуло з її володіння поза її волею. \~ \~ \~ \~30.09.2020 р. позивачкою направлено поштою на ім`я відповідача вимогу про виселення, у якій згідно зі ст.ст.319,321,387,388 ЦК України вона запропонувала їй не пізніше 3-х днів з моменту її отримання звільнити зазначену квартиру у добровільному порядку, не доводячи це питання до примусового виконання судового рішення, проте відповідачка та і не виселилась добровільно. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.ст. 1269,1297 ЦК України позивачка подала 13.09.2011 р. у встановлений ст.1270 ЦК України строк до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мізрахі Е.В. заяву про прийняття спадщини та видачу мені свідоцтва про право на спадщину на вищевказану квартиру, але свідоцтво про право на спадщину нотаріус так і не видала, тому позивачка просить визнати за нею право власності на квартиру в порядку спадкування. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.11.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2021 року справу було призначено до судового розгляду. У судових засіданнях представник позивача та позивачка позовні вимоги підтримали, та зауважили про те, що факт добросовісності набуття відповідачем спірної квартири позивачем не оскаржується. Представник відповідача [PERSON] та відповідачка у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та наголошував на тому, що позивач ніколи не була власником спірного майна, що відповідач є добросовісним набувачем такого майна та набула його за відплатним договором (договір купівлі-продажу), а з такого будь-які правові підстави для задоволення позову відсутні, окрім того в неї немає іншого майна. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином. Відповідачка [PERSON] надала до суду пояснення відповідно до яких просила у задоволенні позову відмовити, оскільки це є єдине її житло. \~ \~ \~ \~Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] за життя належала квартира за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого 30 вересня 2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Куценко В.Д. за реєстровим №. 7357. \~ \~ \~ \~ [PERSON] , 10 липня 2007 року, склала заповіт на ім`я [PERSON] , що було посвідчено Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юхневич М.М., та зареєстровано в Спадковому реєстрі 10 липня 2007 року. Згідно вказаного заповіту, заповідач заповіла позивачу все своє майно. \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] померла у віці 68 років. До майна померлої [INFO] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мізрахі Є.В. було заведено спадкову справу №30/2011. \~ \~ \~ \~Позивач вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] оскільки звернулась до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом у передбачений законом строк (заява від 13 вересня 2011 року, що є в матеріалах справи), однак свідоцтва про право власності на спадкове майно не отримала,у зв`язку з тим, що на той час на вирішенні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №2-5039/11, та в рамках її розгляду судом було вжито заходів забезпечення позову шляхом тимчасової заборони на видачу відповідного свідоцтва до вирішення такої справи (роз`яснення були надані листом від 04.06.2015 року, №100/02-14). \~ \~ \~ \~Так, в рамках справи №2-5039/11 Київським районним судом м. Одеси розглядались вимоги за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання квартири особистою класністю, визнання договору укладеним та визнання права власності, та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , про визнання договору нікчемним, а саме - [PERSON] просив суд визнати квартиру за адресою: [ADDRESS] особистою власністю [PERSON] , визнати укладеним договір довічного утримання, що укладено між ним та [PERSON] , а також визнати за [PERSON] право власності на вказану квартиру, як таке, що набуто у зв`язку з укладенням зазначеного договору. Натомість за зустрічним позовом [PERSON] просила суд визнати наведений договір довічного утримання нікчемним. \~ \~ \~ \~Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 травня 2014 року задоволені позовні вимоги [PERSON] та визнано квартиру [ADDRESS] особистою приватною власністю [PERSON] , що померла [INFO] ; визнано укладеним 11.02.2011 р. договір довічного утримання між [PERSON] , як відчужувачем, та [PERSON] , як набувачем, за яким [PERSON] передала йому у власність вищевказану квартиру, взамін чого він зобов`язався забезпечувати [PERSON] утриманням та доглядом довічно; визнано право власності [PERSON] на зазначену квартиру; у задоволенні зустрічного позову [PERSON] про встановлення нікчемності договору відмовлено. \~ \~ \~ \~У наступному, 13.11.2014 року, за наслідками розгляду апеляційної скарги [PERSON] на вказане рішення суду першої інстанції від 05 травня 2014 року, Апеляційний суд Одеської області ухвалив нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] про визнання вищевказаної квартири особистою приватною власністю, визнання договору довічного утримання укладеним, визнання права власності на нерухоме майно відмовлено, зустрічний позов [PERSON] задоволено та встановлено нікчемність договору довічного утримання від 11.02.2011 р. між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9-13). \~ \~ \~ \~Вище наведені фактичні обставини були досліджені Апеляційним судом Одеської області при розгляді цивільної справи №2-5059/11 (провадження №22-ц/785/6719/14) та встановлені вказаним рішенням від 13.11.2014 року, а отже, в силу ч.3 ст. 31 ЦПК України, додаткового доказування не потребують. \~ \~ \~ \~При цьому матеріали справи свідчать про те, що: \~ \~ \~ \~-02.06.2014 року на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 травня 2014 року №2-5059/11, яке на той час фактично не набрало законної сили (а у наступному було скасовано), але копія якого мала відмітку про набрання ним законної сили, [PERSON] зареєстрував право власності на спірну квартиру за собою, що випливає з аналізу договору дарування від 11 червня 2014 року, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за р.№3406, де в п.1 договору вказано підстави, на яких дарувальнику, [PERSON] , належить предмет договору дарування - квартира [ADDRESS] (а.с.92); \~ \~ \~ \~-11.06.2014 року [PERSON] ,за наведеним договором дарування р.№3406 (а.с. 92) подарував спірну квартиру [PERSON] . \~ \~ \~ \~-18.06.2014 р. [PERSON] продав спірну квартиру відповідачу [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Нікітюк О.М. за р.№908 (а.с.78). \~ \~ \~ \~Наведені договори р.№3406 та р.№908 за наданими суду відомостями ніким не оскаржені. Згідно інформаційних довідок від 02.10.2015 року (№44955402, а.с. 47), та від 04.06.2015 року (№38510202 а.с. 111), на час розгляду справи спірна квартира зареєстрована за відповідачем, [PERSON] . \~ \~ \~ \~При цьому згідно наданих стороною позивача пояснень, на підтвердження яких свідчить лист Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мізрахі Е.В.№ 100/02-14 від 04.06.2015 року (а.с. 183), де було вказано, що станом на 04.06.2015 року право власності на спадкове майно квартиру [ADDRESS] , за спадкодавцем не зареєстровано, а зареєстровано за іншою особо, позивач дізналась лише після повторного звернення до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на таку квартиру. \~ \~ \~ \~Вказані обставини справи сторонами не заперечувались, та з огляду на те, що вони підтверджені належними доказами, суд доходить виноску про те, що відповідно до положень ч.1 ст. 61 ЦПК України вони додаткового доказування не потребують. \~ \~ \~ \~Право власності на спірну квартиру набуто відповідачем за договором купівлі-продажу, від [PERSON] , який в свою чергу отримав у власність спірну квартиру за договором дарування від [PERSON] . \~ \~ \~ \~Рішенням Київського районного суду м. Одеси 08.09.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про витребування майна із чужого незаконного володіння було задоволено. Витребувано від [PERSON] на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 23.11.2016 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 08.09.2016 року залишено без змін. \~ \~ \~ \~30.09.2020 р. позивачкою направлено поштою на ім`я відповідача вимогу про виселення, у якій згідно зі ст.ст.319,321,387,388 ЦК України вона запропонувала їй не пізніше 3-х днів з моменту її отримання звільнити зазначену квартиру у добровільному порядку, не доводячи це питання до примусового виконання судового рішення, проте відповідачка та і не виселилась добровільно. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~Згідно з\~ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] . \~ \~ \~ \~Частиною 1\~ст. 388 ЦК України\~передбачено, що у випадках, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублено власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною п`ятою\~статті 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~ \~ \~ \~Згідно частини першої статті\~15, частини першої статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 6-318цс15 зроблено висновок, що «згідно\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі частини п`ятої\~статті 1268 ЦК України\~спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.\~Статтею 396 ЦК України\~встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень\~глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача. Таким чином, оскільки, як установлено судом, спірна квартира була відчужена від імені особи поза її волею, то вона мала право домагатися відновлення свого права на неї. Прийнявши в установленому законом порядку спадщину позивач з часу її відкриття набув речові права на успадковану квартиру - право володіння та право користування нею і, відповідно, право на захист цих прав. Право розпорядження зазначеною квартирою виникає в позивача з часу державної реєстрації його права власності на квартиру». \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду України від 16 серпня 2017 року у справі № 6-54цс17 зроблено висновок, що «право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої\~статті 388 ЦК України\~залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача». \~ \~ \~ \~Оскільки рішенням суду від [PERSON] на користь [PERSON] витребувано квартиру [ADDRESS] , було витребувано вказане майно, та позивачка до цього часу не може зареєструвати на нього право власності, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про визнання за позивачкою право власності на спірну квартиру. \~ \~ \~ \~Крім того, оскільки позовні вимоги про усунення перешкод шляхом виселення, є похідними від позовних вимог про витребування майна, то і зазначені позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~При цьому слід зазначити, що відповідно до п. 3 ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі. \~ \~ \~ \~Таким чином, вимога про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення є похідною вимогою про витребування майна, оскільки це є одним зі шляхів реалізації вимог про витребування майна. Саме таке формулювання позовної вимоги надає можливість виконати судове рішення в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» без будь-яких затягувань цього процесу і необхідності звернення до суду з заявами про роз`яснення порядку та способу виконання судового рішення \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~У зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то і судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved