Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

30 червня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача - [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу) на кожного, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого на день стягнення, для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення ними повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. В обґрунтування позову вказує на те, що 26 лютого 2005 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітній дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року шлюб між сторонами був розірваний, рішення набрало чинності. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, відповідно до ст.180 СК України, матеріальної підтримки дітям не надає. Як відомо позивачу, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, у шлюб після розлучення, з позивачем не вступав, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. За таких обставин позивач був вимушений звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку. Також повідомив, що він офіційно працює на СТО «Мастер» автослюсарем. Інших дітей та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має. Діти та він сам мають добрий стан здоров'я. Згідно ч. 4ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26 лютого 2005 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 133, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 26 лютого 2005 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 27 січня 2006 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1180 (а.с.5), та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 16 липня 2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №641 (а.с.6). У вищезазначених свідоцтвах про народження батьками дітей зазначені [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 07 квітня 2017 року (а.с. 7). Діти, [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї та місце реєстрації від 01.06.2017 року за № 13105 (а.с.8) і на даний час знаходяться на утриманні та матеріальному забезпеченні позивача. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим і індивідуальним. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до приписів ч.ч. 2, 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що відповідач перебуває у працездатному віці, офіційно працює на СТО «Мастер» на посаді автослюсаря та отримує регулярний дохід, а отже має можливість утримувати дітей. Враховуючи наведене та приймаючи до уваги часткове визнання позивачем позову, його офіційне працевлаштування, відсутність на його утриманні інших дітей та непрацездатних собі, добрий стан здоров'я дітей та самого позивача, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, оскільки стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку на кожну дитину окремо, призведе до стягнення аліментів у розмірі 2/3 частин від заробітку відповідача, що на думку суду є завеликим розміром аліментів та може поставити відповідача у скрутне матеріальне становище. За приписами статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що станом на день пред'явлення позову, ч.2 ст.182 СК України було визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то за період з 30.06.2017 року по 07.07.2017 року включно, необхідно стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 30 червня 2017 року по 07 липня 2017 року включно. Оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року № 2037-VIII, який вступив у дію 08.07.2017 року внесено зміни до ст. 182 СК України, згідно яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що з 08.07.2017 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до [INFO] слід стягнути з відповідача аліменти у розмірі у 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно. Згідно ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 80, 81, 180, 182, 191 СК України,

Outcome: partial