Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

30.03.2016 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, які заявою від 18.04.2016 року уточнили та просять визнати за ними в рівних частках, як спадкоємцями за законом першої черги, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. Баліки Івана, 87, мотивуючи свої вимоги тим, що вищевказаний житловий будинок належить [PERSON] 31.08.2009 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Баліки Івана, 87. Позивачі прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва, у звязку із тим, що відповідно до пункту 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Документ, що посвідчує право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами на імя спадкодавця [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, відсутній. Представник позивачів в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Вислухавши пояснення представника позивачів, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірним спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. Баліки Івана, 87 належить [PERSON], що підтверджено записом в погосподарській книзі № 2 (2006-2010 р.р.) виконавчого комітету Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 196078 від 01.09.2009 року, виданого Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер 31.08.2009 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. Баліки Івана, 87. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 43349895 від 23.03.2016 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 31.08.2009 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: -дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії ІІІ - УР № 313873, виданим 14.11.1961 року, бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл; -син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД № 252406, виданим 18.11.1975 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл; -син [PERSON]; -син [PERSON]. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали із спадкодавцем [PERSON] за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. Баліки Івана, 87, що підтверджено довідкою № 747 від 29.02.2016 року, наданою виконавчим комітетом Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Судом було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк з заявами про прийняття спадщини не звертались, та разом із спадкодавцем не мешкали, тобто вважаються такими, які фактично не прийняли спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON] від 23.03.2016 року за № 451/02-14 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відповідно до пункту 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Документ, що посвідчує право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами на імя спадкодавця [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, відсутній. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved