Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

29 грудня 2016 року позивач [PERSON] підприємство «Підприємство Полтавської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№64) звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення безпідставно нарахованих і виплачених преміальних коштів, в якому просило суд стягнути з [PERSON] на користь Державного підприємства «Підприємство Полтавської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№64) безпідставно нараховані і виплачені преміальні кошти за період з січня 2013 року по липень 2014 року в сумі 35\~191 грн. 80 коп. Стягнути з [PERSON] на користь Державного підприємства «Підприємство Полтавської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№64) сплачений судовий збір в розмірі 1\~450 грн. В судове засідання представник Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№64)» [PERSON] не з»явилась, але надала суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№64)» [PERSON] та відповідача [PERSON]. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що наказом Державної пенітенціарної служби України №5о/с-13 від 18.01.2013 року на посаду директора Підприємства Полтавської виправної колонії (№64) було призначено підполковника внутрішньої служби [PERSON] (а.с.16). Наказом Державної пенітенціарної служби України №6/ОС-15 у відповідності з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ було звільнено за пунктом 64 «ж» (за власним бажанням) підполковника внутрішньої служби [PERSON] (Д-000960), директора підприємства установи - заступника начальника Полтавської виправної колонії управління ДПтС України в Полтавській області (№64), 26 січня 2015 року. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 22 роки 04 місяців 04 дні, у пільговому обчисленні 24 роки 11 місяців 28 днів. Підстави: рапорт [PERSON], подання начальника управління ДПтС України в Полтавській області [PERSON] (а.с.17). В судовому засіданні встановлено, що преміювання працівників рядового та начальницького складу Підприємства ПВК (№64) здійснюється згідно положень Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом ДДУПВП від 07.10.2009 року №222. Згідно пункту 8.3 Інструкції премія працівникам рядового та начальницького складу виплачується разом з виплатою грошового забезпечення в поточному місяці за результатами оперативно-службової діяльності за минулий місяць. Розмір премій встановлюється на підставі поданих рапортів начальників структурних підрозділів щодо преміювання осіб рядового і начальницького складу і затверджується начальником органу або установи. В порушення вимог даної Інструкції та без погодження з керівництвом управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області, що є вищестоящою організацією підприємства якій воно підпорядковується, [PERSON] власними наказами №21о/с/п від 13.02.2013 року, №22о/с/п від 12.03.2013 року, №23о/с/п від 15.04.2013 року, №25о/с/п від 13.05.2013 року, №26о/с/п від 10.06.2013 року, №31о/с/п від 15.07.2013 року, №34о/с/п від 12.08.2013 року, №35о/с/п від 16.09.2013 року, №36о/с/п від 14.10.2013 року, №37о/с/п від 11.11.2013 року, №39о/с/п від13.12.2013 року, №1п/о/с від 18.02.2014 року, №2п/о/с від 18.02.2014 року, №3п/о/с від 16.05.2014 року, №4п/о/с від 01.07.2014 року, №6/п/о/с від 29.08.2014 року, №10/п/о/с від 27.11.2014 року, №11п/о/с від 02.12.2014 року, №12п/о/с від 05.12.2014 року самостійно встановлював розмір премій за роботу з січня 2013 року по липень 2014 року (а.с.18-36). Дані накази зареєстровані у встановленому порядку в Журналі обліку наказів директора підприємства за інв..№6/п (а.с.37-43). Разом з тим судом встановлено, що на відповідача за вказаний період були накладені дисциплінарні стягнення у вигляді догани згідно наказу ДПтС України від 28.01.2013 року №17о/с-13 (а.с.50-53) та наказу №5о/с-14 від 03.03.2014 року (а.с.54-55), що суперечить пункту 8.5 Інструкції, в якій зазначено, що премія не виплачується особам рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарні стягнення (з урахуванням пункту 8.6 цієї Інструкції). Пунктом 8.6 Інструкції передбачено, що преміювання осіб рядового і начальницького складу не здійснюється за той розрахунковий період, у якому допущено або виявлено порушення чи проступок. Згідно розрахунку безпідставно нарахованих і виплачених преміальних коштів директору підприємства [PERSON] здійснено виплати за 2013-2014 роки на загальну суму 35\~191 грн. 80 коп. (а.с.44-45), що підтверджується записами в особових картках відповідача за 2013-2014 роки (а.с.48-49). Факт видачі відповідачем наказів про преміювання з порушенням норм Інструкції, і як наслідок, безпідставного нарахування і виплати преміальних коштів був встановлений Харківським територіальним відділом внутрішнього аудиту Державної пенітенціарної служби України за результатами внутрішнього аудиту (фінансовий аудит та аудит відповідності) стану фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Підприємство Полтавської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області» за період з 01.05.2012 року по 30.09.2015 року (а.с.57-61). Частиною 1 статті 130 КЗпП України встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов»язків. Частина 2 даної статті передбачено, що при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Згідно статті 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених нормами статті 130 цього Кодексу. Судом встановлено і дані обставини підтверджуються зібраними по справі письмовими доказами, що на відповідача [PERSON] необхідно покласти обов»язок по відшкодуванню щкоди, яка завдана позивачу. З цих підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги Державного підприємства «Підприємство Полтавської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№64) підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved