Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

29 лютого 2016 року позивач звернувся до суд з заявою до відповідача [PERSON] про встановлення факту не проживання [PERSON] разом з спадкодавцем [PERSON] на день його смерті, тобто на [INFO] року, за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], який проживав за адресою: [ADDRESS]. На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з ? частини квартири [ADDRESS]. Позивач зазначає, що за законом є спадкоємцем першої черги. Спадок прийняла, оскільки проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини. 16.02.2016 року звернулась до Четвертої маріупольської держнотконтори з заявою про прийняття спадщини. Також спадкоємцем першої черги є його син - відповідач [PERSON], який заяву про прийняття спадщини не подав. [PERSON] на день смерті батька був зареєстрований у [ADDRESS] та вважається таким, що прийняв спадщину в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України. Однак за даною адресою відповідач не проживав з часу реєстрації в квартирі, а саме з 02.06.2002 року. Місце проживання [PERSON] не відомо. Факт не проживання необхідно встановити не проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем на момент смерті, що потягне за собою не прийняття ним спадку після смерті [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, У зв'язку з тривалою хворобою, просить розглядати справу за участю її представника [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала, наполягала на її задоволенні. Не заперечувала проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляд справи було повідомлено у встановленому законом порядку про причини неявки суду не повідомлено. У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що є сусідами позивача, відповідач не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS], він одружився та проживав за іншою адресою останні 5 років, після смерті батька у квартирі не з'являвся, останнім часом його не бачили, речей його в квартирі немає. Відповідач приходив у квартиру тільки за вимогою своєї матері провідати її. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає необхідним зазначити наступне. Судовим розглядом встановлено, що позивач є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER], [PERSON] помер [INFO], що є часом відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності [PERSON] 1/2 частка та [PERSON] 1/2 частки на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.10.2006 року р., яке зареєстровано у Маріупольському бюро технічної інвентаризації 27.11.2006 року. Відповідно довідки від 10.02.2016 №515 виданої ККП «КК «Західна» №1, [PERSON] був зареєстрований на день смерті [INFO] року за адресою: [ADDRESS]. Згідно особового рахунку [NUMBER] квартировинаймачем за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], разом з нею у квартирі був зареєстрований чоловік [PERSON] з 27.08.1982 року по 30.09.2014, [PERSON] з 23.12.1988 по 08.08.2006 року, який помер, [PERSON] з 02.06.2009 по 28.01.2016 року. У відповідності зі ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення громадянина на утриманні та інших фактах, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян. Встановлення даного факту заявнику потрібно для прийняття спадщини, як особі яка постійно проживала разом зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено наявність доказів які підтверджують вимоги заявника. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved