overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

30 жовтня 2012 року між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, відповідно до умов якого останньому надано кредитні кошти в сумі 7 695 грн. 50 коп. на умовах строковості, платності та повернення. В липні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту станом на 15 травня 2014 року в сумі 29 048 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач не виконує зобов'язання по поверненню грошових коштів в результаті чого утворилась заборгованість. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав до суду заяву в якій просять справу розглянути без їх участі, позов підтримують. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 30 жовтня 2012 року між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, відповідно до умов якого останньому надано кредитні кошти в сумі 7 695 грн. 50 коп. на умовах строковості, платності та повернення. Відповідачем не було виконано зобов'язання по поверненню кредитних коштів, внаслідок чого станом на 15 травня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 29 048 грн. з яких: 7 695 грн. 50 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 7 200 грн. - прострочене тіло кредиту, 14 152 грн. 50 коп. - заборгованість по комісіям. Ці обставини підтверджуються: заявою №005-22036-301012 від 30 жовтня 2012 року; анкетою позичальника; розрахунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кре-дит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання по кредитному договору в результаті чого станом на 15 травня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 29 048 грн., а тому заборгованість з відповідача підлягає стягненню в примусовому порядку. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

30 жовтня 2013 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], вказавши на те, що відповідач є його батьком. Сторони перебували у цивільному шлюбі до 14 січня 2013 року. Спільне життя не склалось. Відповідач проживає окремо від позивачки та сина. Дитина перебуває на повному утриманні матері. Сам матеріально добровільно допомагати утримувати сина належним чином відповідач відмовляється, хоча зобов'язаний це виконувати. Відповідач є працездатною людиною, має можливість забезпечити належне виховання та утримання дитини, а тому позивач просить стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на неповнолітнього сина щомісячно в примусовому порядку в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, в попередньому судовому засіданні позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, в попередньому судовому засіданні позов визнав, заперечень щодо задоволення позову немає. Проаналізувавши документи справи, врахувавши ту обставину, що відповідач має регулярний, стабільний дохід, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON], що вбачається із копії свідоцтва про народження (а.с. 3). Сторони проживають окремо і дитина знаходиться з матір'ю, що підтверджено поясненнями сторін. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст.181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання дитини, а тому даний позов підлягає до часткового задоволення. Сторони проживають окремо, свого обов'язку утримувати сина відповідач не виконує, неповнолітній син проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що на користь позивачки слід стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідачем надано довідку про доходи (а.с. 26), а також матеріальне становище позивача на даний час, суд приходить до висновку про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки його доходів. При визначенні частки розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітнього сина, стан здоров'я та матеріальне становище стягувача аліментів, платника аліментів, який є працездатним, а також те, що відповідач інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків на утриманні немає. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині в розмірі - 1/4 частки його доходів щомісячно, до досягнення сином повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі - 229,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

30 жовтня 2013 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою, яку уточнила 22 листопада 2013 року, в якій просить суд визнати недієздатною [PERSON], [INFO] та призначити їй опікуна. В обґрунтування заяви вказала, що [PERSON], яка є її племінницею, з дитинства є інвалідом і страждає на психічну хворобу. З 2012 року [PERSON] проживає в неї і фактично знаходиться на її утриманні. Оскільки останнім часом хвороба [PERSON] загострилась, вона не може розуміти значення своїх дій, а також не здатна ними керувати. 17 грудня 2013 року ухвалою суду провадження у справі зупинено, в зв'язку з призначенням по справі судової психіатричної експертизи. 09 квітня 2014 року провадження у справі відновлено. В судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила її задовольнити з підстав викладених в ній. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити. Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав та не заперечував проти її задоволення. Вислухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, висновок прокурора, дослідивши та проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд встановив наступне. [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданого 14 березня 2001 року Дубенським МРВ УМВС України в Рівненській області (а.с.6). [PERSON] має соціальний статус інваліда другої групи з дитинства (а.с.8). Відповідно до медичної довідки Прибузької лікарняної амбулаторії Жовтневого району Миколаївської області від 22 листопада 2012 року [PERSON] перебуває на обліку та хворіє на помірну розумову відсталість, потребує постійного стороннього догляду (а.с.9). Згідно акту судово-психіатричного експерта від 18 лютого 2014 року № 78, [PERSON] в даний час страждає хронічним стійким психічним захворюванням в формі помірної розумової відсталості, внаслідок чого, не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними (а.с.50-53). Відповідно до частини 1 статті 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно частини 1 статті 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. У відповідності до частини 1 статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно протоколу засідання опікунської ради від 20 листопада 2013 року №4 та рішення опікунської ради Прибузької сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 20 листопада 2013 року №2, заявника [PERSON] рекомендовано призначити опікуном над [PERSON]. Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність об'єктивних підстав для визнання [PERSON] недієздатною та призначення їй опікуном заявника [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

30 жовтня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 31.05.2013 року з нього були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно до повноліття дитини. З моменту стягнення аліментів у позивача змінився сімейний стан, тобто він уклав шлюб з [PERSON], яка не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Таким чином у позивача змінився матеріальний стан, так як у нього на утриманні знаходиться дружина та син [PERSON], [INFO]. Також рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 24.07.2013 року з нього стягнуто аліменти на користь та на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів його прибутку. Позивач також вказує на те, що він матеріально допомагає своїй матері, яка є пенсіонеркою та потребує догляду. У зв'язку з вищевикладеним позивач змушений звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які він сплачує на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач у судове засідання з'явився, підтримав позов та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позивач надав згоду на ухвалення заочного рішення Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

30 жовтня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12 жовтня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного проживання дітей не мають. Спільне життя між ними не склалося в зв'язку із втратою почуття любові, шлюбні стосунки припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася та примирення між ними неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, в зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Полігонівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, шлюб зареєстрований 12 жовтня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №8 (а.с.5). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть, дітей не мають. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

30 жовтня 2013 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 липня 1997 року. Позивач з відповідачем не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає та вважає, що шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати (а.с. 3). Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи, повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила, тому суд відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи (а.с. 16). Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 липня 1997 року про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане 10 серпня 2012 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 427 (а.с. 4). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

30 жовтня 2013 року позивач звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з січня 2007 року. Позивач з відповідачем не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає та вважає, що шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати (а.с. 3). Позивач у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, відповідач у задоволенні позову просив відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 січня 2007, про що свідчить свідоцтво про шлюбу, видане 12 січня 2007 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 02 (а.с. 5). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

30 жовтня 2014 р. Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 17.08.2013 р. між ним та [PERSON] укладено кредитний договір № 005-29035-170813, за яким боржнику відкрито кредитну лінію з лімітом в 20 000 грн. Вказали, що боржник порушила свої зобов'язання по договору і станом на 15 серпня 2014 р. існує заборгованість в сумі 27 709,82 грн, яку просили стягнути, а також судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, але у резолютивній частині позовної заяви (п. 4), просив позов задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Не заперечував проти постановлення судом рішення в заочному порядку. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи за місцем реєстрації, у судове засідання без поважних причин двічі, 13.11.2014 р. і 01.12.2014 р. не з'явилася. Про причини неявки суду не повідомила. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 17 серпня 2013 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 005-29035-170813, за яким боржнику відкрито кредитну лінію з лімітом в розмірі 20 000 грн, з процентною ставкою за користування кредитом відповідно до Правил та тарифів Банку, строком на 12 місяців. Судом з'ясовано, що відповідач користувалася наданою їй Банком кредитною лінією. У період з 21 серпня 2013 р. по 28 серпня 2013 р. зняла з карткового рахунку 19 770 грн, а погасила лише 50 грн 24 січня 2014 р. У подальшому виплати припинила. Отже, свої зобов'язання щодо укладеного договору по поверненню боргу відповідач не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 15 серпня 2014 р. складає - 27 709,82 грн, що складається з: тіла кредиту - 13 359,82 грн; простроченого тіла кредиту - 6 600 грн; заборгованості за комісіями 7 750 грн. Виходячи з того, що відповідач не з'явилася до судового засідання, а отже ухиляється від надання доказів, що спростовують вимоги позивача, то суд вважає нарахований борг безспірним. За таких обставин, наявні правові підстави щодо стягнення у безспірному порядку з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

30 жовтня 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до [PERSON] (надалі - відповідач) із вищезазначеним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання спільної доньки [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 24 червня 2014 року і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 лютого 1993 року між сторонами було укладено шлюб, який 01 березня 2005 року розірвано. Від шлюбу [INFO] року народилась спільна донька - [PERSON], яка після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з позивачем. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 листопада 2007 року присуджено відповідачеві сплачувати аліменти на дитину у розмірі 25 % з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року. У 2010 році [PERSON] вступила на перший курс відділення коледжу «Освіта» Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна», і на даний час навчається на 3 курсі зазначеного вищого навчального закладу, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивач в судове засідання з`явився, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Третя особа через до суду подала заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі. Суд,

Outcome: approved