Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

31 липня 2013 року [PERSON], в особі представника за нотаріально посвідченою довіреністю [PERSON], звернувся до суду з позовом до територіальної громади міста Макіївки в особі Макіївської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову - Третя макіївська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту належності квартири на праві власності померлій [PERSON] та визнання за ним права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи вимоги неможливістю іншим шляхом оформити своє право на спадщину. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені вимоги, в обґрунтування яких послалася на факти і обставини, викладені у позовній заяві, та зазначила, що [PERSON] є сином [PERSON], яка померла [INFO]. За життя вона залишила заповіт, яким заповіла усе своє майно сину. Спадкове майно складається з однокімнатної квартири [ADDRESS]. Після смерті матері позивач прийняв спадщину, звернувшись в державну нотаріальну контору з письмовою заявою про її оформлення, де було заведено спадкову справу. Однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа - договору купівлі-продажу спірної квартири, який втрачено, та витягу з Реєстру прав власності на квартиру. Прийнятими заходами встановити місце знаходження договору не вдалося. Виданий нотаріальною конторою дублікат правочину не визнається Реєстраційною службою Макіївського міського управління юстиції як правовстановлюючий документ і не підлягає реєстрації, тому у видачі витягу з Реєстру прав власності було відмовлено. За таких обставин втрата правовстановлюючого документа не дає можливості підтвердити наявність права власності на квартиру за [PERSON], а [PERSON] позбавлений можливості іншим шляхом, ніж у судовому порядку, реалізувати своє право на оформлення спадщини. Враховуючи викладені обставини, представник позивача [PERSON] просить суд встановити факт належності померлій [PERSON] на праві власності вказаної квартири та визнати за [PERSON] право власності на дане нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Відповідач - Макіївська міська рада, в особі начальника управління комунальної власності Єчкової О.М., у письмових запереченнях зазначила про часткове визнання позову: не заперечує встановити факт належності померлій [PERSON] права власності на спірну квартиру, однак вважає, що вимога [PERSON] про визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування за заповітом є безпідставною, оскільки позивач не є власником даної квартири, правовстановлюючий документ на яку втрачений, тому не має права звертатися з такою вимогою. Треті особи: Третя макіївська державна нотаріальна контора і Реєстраційна служба Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, які про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, не скористалися наданим законом правом на участь у судовому засіданні своїх представників, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Загальними положеннями цивільного права, передбаченими в частинах перших статей 15, 16 Цивільного кодексу України та частині 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, визнано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За правилами статей 1216-1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі квартиру, житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право на спадкування, як передбачено в статті 1223 ЦК України, мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно нотаріально посвідченого дублікату договору, який має силу оригіналу, від 24 грудня 1991 року житлово-експлуатаційна контора № 5 управління житлового господарства Макіївського міськвиконкому Ради народних депутатів продала, а [PERSON] в особі свого представника [PERSON] купила однокімнатну квартиру загальною корисною площею 29,4 кв.м., житловою площею 16,8 кв.м., що становить 1,20/100 66-ти квартирного будинку за адресою: [ADDRESS]. Право приватної власності [PERSON] на квартиру на підставі даного договору купівлі- продажу зареєстровано 21 січня 1992 року в Бюро технічної інвентаризації м. Макіївки: реєстраційний номер 34517, в реєстровій книзі 173. [PERSON], [INFO], померла [INFO], про що 18 травня 2005 року складено запис про смерть № 508 у відділі загс мерії м. Магадан Магаданської області Російської Федерації. 04 листопада 1993 року [PERSON] за життя залишила заповіт, згідно якому на випадок смерті вона зробила наступне розпорядження: належну їй на праві приватної власності однокімнатну квартиру, розташовану в [ADDRESS], заповідає сину - [PERSON]. Заповіт [PERSON] у встановленому порядку посвідчено державним нотаріусом Третьої Макіївської нотаріальної контори Макаровою Н.І. Позивач [PERSON] є сином [PERSON], яка у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на [PERSON], що підтверджено актовим записом про його народження від 09 жовтня 1953 року, згідно повторному свідоцтву про народження, виданому 30 березня 1965 року Хачмаським районним бюро ЗАГС Азербайджанської РСР. Відповідно до інформаційної довідки Третьої макіївської державної нотаріальної контори від 12.09.2013 № 1026/01-16 05 червня 2008 року була відкрита спадкова справа № 330/2008 на ім'я [PERSON], яка померла [INFO], на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом від [PERSON], який мешкає: [ADDRESS]. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Матеріалами справи встановлено, що оригінал договору купівлі-продажу спірної квартири, який є правовстановлюючим документом, у державну нотаріальну контору для оформлення права на спадщину [PERSON] не надавався у зв'язку з його втратою спадкодавцем. Реєстраційною службою Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області позивачу відмовлено у реєстрації права власності на квартиру та видачі витягу з Реєстру прав власності за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа - договору купівлі-продажу. За змістом статей 316-317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що право приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] підтверджено належними правовстановлюючими документами. Відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності, нею була здійснена державна реєстрація нерухомого майна. За таких обставин вимога щодо встановлення факту належності померлій [PERSON] на праві власності вказаної квартири не відповідає встановленим судом фактичним обставинам і не ґрунтується на законі, тому підстави для її задоволення відсутні. Відповідно до положень статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ст. 1297 ЦК України). Пунктом 216 розділу 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за № 283/8882, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що видача свідоцтва про на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. У видачі такого витягу позивачу Реєстраційною службою Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. З огляду на наведене суд дійшов висновку про відсутність об'єктивних умов для одержання [PERSON] в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд визнає вимоги позивача в частині визнання за ним правами власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані зі зверненням до суду і розглядом судової справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial