Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

29 травня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 січня 2016 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач працездатний, отримує дохід, його стан здоровя дозволяє працювати, інших утриманців не має, тому він має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 вересня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти задоволення вимог позивача не заперечував, також просив розглядати справу за його відсутності. Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви\~позивача та\~відповідача,\~суд вважає\~за можливе\~розглянути справу\~за відсутності\~сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано на підставі заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 січня 2016 року (справа № 635/8905/15-ц провадження № 2/635/234/2016). Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження серії 1-ВЛ № 176563, що видано 28 жовтня 2009 року Хорошівською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 32 від 28 жовтня 2009 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до частин 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що батьки мають рівні обовязки щодо утримання дитини, відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], і зобовязаний його утримувати, проти стягнення з нього аліментів на утримання сина не заперечував, дитина проживає з матірю, яка несе основний тягар щодо забезпечення утримання малолітнього сина, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень, щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття [PERSON]. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved