Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

31 жовтня 2017 року адвокат [PERSON], яка діє в інтересах позивача [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовом до [PERSON] треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Хотинська державна нотаріальна контора, Колінковецька сільська рада Хотинського району Чернівецької області, [PERSON], [PERSON] про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. В обґрунтування позову представник позивача [PERSON] посилається на те, що [PERSON], народився [INFO]. та відповідно до свідоцтва про народження батьком якого є [PERSON], [INFO], що постійно проживав за адресою: [ADDRESS]. Вказує, що на день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з: житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колгоспу імені Чапаєва, розміром 1,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в селі Колінківці, Хотинського району Чернівецької області. Зазначає, що за життя [PERSON] позивач постійно був прописаний та проживав за адресою: [ADDRESS], разом із своїм батьком та своєю матір'ю - [PERSON], [INFO], вів спільно із ними господарство та до 2005 року був прописаний у будинку спадкодавця по [ADDRESS] та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Оскільки інші спадкоємці за законом, а саме, дочки [PERSON]: [PERSON] та [PERSON] не проживали разом із ним та не були зареєстровані у його будинку на час відкриття спадщини та протягом визначеного законодавством строку, а саме у шестимісячній термін з моменту відкриття спадщини, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертались, позивач до недавнього часу вважав, що спадкоємцями, які фактично прийняли спадщину є його матір - [PERSON] та він - [PERSON], оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Також вказує, що у березні місяці 2017 року у розмові зі своєю матір'ю - [PERSON], позивач випадково дізнався, що ніяких прав на спадкове майно свого батька він не має, оскільки після його смерті все спадкове майно [PERSON] перейшло у власність сестри позивача - [PERSON], [INFO]. Для підтвердження або спростування зазначених фактів позивач звернувся до Хотинської державної нотаріальної контори із відповідним запитом. 03.05.2017 року за інформацією Хотинської державної нотаріальної контори позивачу стало відомо, що після смерті [PERSON], Хотинською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа 19.11.2002 року за № 667, тобто через 11 місяців після смерті спадкодавця на підставі заяви спадкоємця, який фактично прийняв спадщину. З метою реалізації своїх прав позивач звернувся до Хотинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, на яку листом Хотинської державної нотаріальної контори за № 693/01-16 від 21.09.2016 року отримав відмову, обґрунтовану тим, що він по спадковій справі не проходить та спадщину не отримав. Також зазначає, що спадкова справа № 667 до майна спадкодавця почата 19.11.2002 року та закінчена 26.11.2002 року заведена з порушеннями норм законодавства чинних на момент виникнення правовідносин та Свідоцтво про право спадщини за законом від 26.11.2002 року підлягає скасуванню, оскільки відповідач не мала права отримувати Свідоцтво на все спадкове майно, що належало спадкодавцю. За життя та після смерті [PERSON] всі оригінали документів виданих відповідними органами на його ім'я знаходились на зберіганні у матері позивача - [PERSON], яка скориставшись цим у незаконний спосіб вирішила на власний розсуд розпорядитись всім спадковим майном, шляхом передачі відповідачу оригіналів документів виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця, щоб відповідач, як спадкоємець, яка пропустила шестимісячний термін на прийняття спадщини, отримала можливість оформити все спадкове майно на себе, як така, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Заява про прийняття спадщини була подана відповідачем до Хотинської державної нотаріальної контори 19.11.2002 року, через 11 місяців після смерті спадкодавця, тобто з пропущенням строку для прийняття спадщини, оскільки відповідач не проживала разом із спадкодавцем та не була зареєстрована у його будинку, отже на час відкриття спадщини та протягом визначеного законодавством строку, а саме у шестимісячній термін з моменту відкриття спадщини ні фізично, ні фактично не могла вступити в управління чи володіння спадковим майном. Крім цього вказує, що на момент смерті [PERSON], який помер [INFO] було 4 спадкоємців за законом 1 черги, а саме: які протягом шести місяців фактично вступили в управління та володіння спадковим майном - [PERSON] - дружина спадкодавця та [PERSON] - син спадкодавця; які мали право протягом шести місяців подати нотаріальному органу заяву про прийняття спадщини: [PERSON]. та [PERSON]. - дочки спадкодавця. Однак, намагаючись отримати незаконним шляхом все спадкове майно спадкодавця, в заяві про прийняття спадщини відповідач навмисно надала недостовірну інформацію про наявність інших спадкоємців. Отже приховуючи достовірну інформацію про наявність всіх спадкоємців на спадкове майно та враховуючи, що заявою від 11.11.2002 року матір позивача відмовилась від спадкового майна, яке складається з права на земельну частку (пай), відповідач такими шахрайськими діями отримала можливість все спадкове майно спадкодавця оформити тільки на себе, чим порушила права та інтереси інших спадкоємців, зокрема позивача, в їх законному праві на отримання спадкового майна спадкодавця. Підтримуючи вищевикладене просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.11.2002 року серії ВАВ № 660573 виданого спадкоємцю [PERSON] на спадкове майно [PERSON], померлого [INFO] у спадковій справі № 667, зареєстрованій в реєстрі за № 1681, посвідчений державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори Бричаєвим Ю.В. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 січня 2018 року в задоволенні заяви представника позивача [PERSON] про витребування доказів від Хотинської державної нотаріальної контори відмовлено. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 січня 2018 року в задоволенні заяви представника позивача [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на доводи вказані в позовній заяві просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але її представник [PERSON] в судовому засіданні надав суду заяву в якій просив відмовити в позові у зв'язку із пропуском позивачем [PERSON] строків позовної давності, оскільки позивач мав змогу дізнатися про порушення свого права починаючи з 2002 року по 2018 рік, управління спадковим майном позивач не здійснював, а з 2005 року жодним чином не користувався та не володів спадщиною, за прийняттям спадщини не звертався, строки поновити не просив, за видачею правовстановлюючих документів протягом 16 років (з 2001 по 2017 рік) не звертався. Представник третьої особи Хотинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, але нотаріальна контора надала суду заяву в якій просять слухати справу у їх відсутності. Представник третьої особи Колінковецької сільської ради в судове засідання не з'явився, але від сільської ради на адресу суду надійшла заява в якій вони просять розглянути дану справу без участі їхнього представника. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Колінківці Хотинського району Чернівецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. Також судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із: житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва на право власності від 25.11.2002 року виданого на підставі рішення виконкому Колінковецької сільської ради від 09.10.2002 року; права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колгоспу імені Чапаєва, розміром 1,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в селі Колінківці, Хотинського району Чернівецької області, що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER]. Із витягу з рішення ІХ сесії ХХІІ скликання Колінковецької сільської ради народних депутатів від 05.11.1996 року [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS]. Згідно зі ст. 524 Цивільний кодекс Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 529 Цивільний кодекс Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER], позивач [PERSON] народився [INFO] в с. Колінківці Хотинського району Чернівецької області, та батьком якого вказаний [PERSON]. В ст. 549 Цивільний кодекс Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із копії витягу із по господарської книги № 6 за 2001 рік, особовий рахунок [NUMBER] [PERSON] був зареєстрований та проживав разом із [PERSON], який помер [INFO]. Із відповіді Колінковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області № 183-02-23 від 25.09.2017 року вбачається, що згідно по господарської книги № 6 за 2001-2005 роки [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 року (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Відповідно до копії заяви [PERSON] від 11.11.2002 року, що міститься в матеріалах спадкової справи № 667, на майно померлого [INFO] [PERSON], яке складається із права на земельну частку (пай) вона не претендує. Згідно листа Хотинської державної нотаріальної контори № 337/02-14 від 03.05.2017 року вбачається, що за даними спадкового реєстру Хотинською державною нотаріальною конторою дійсно була заведена спадкова справа 19.11.2002 року за № 667, після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Тобто, спадкова справа була заведена через 11 місяців після смерті спадкодавця на підставі заяви спадкоємця, який фактично прийняв спадщину. В даному випадку нотаріусом було встановлено по факту, хто фактично прийняв спадщину, поскільки більше ніхто до нотаріуса не звертався, а у спадкоємця, який звернувся в наявності були оригінали всіх правовстановлюючих документів на майно, що і є вступом в управління та володіння спадковим майном, нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину 26.11.2002 року. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВАВ № 660573 від 26.11.2002 року, виданого державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори Бричаєвим Ю.В., яке зареєстроване в реєстрі за № 1681 спадкоємцем майна [PERSON] померлого [INFO], є його дочка [PERSON], яка проживає в с. Колінківці Хотинського району Чернівецької області. Спадкове майно на яке видане це свідоцтво складається з: житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колгоспу імені Чапаєва, розміром 1,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в селі Колінківці, Хотинського району Чернівецької області. В силу ст. 553 Цивільний кодекс Української РСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Згідно п. 114 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 року (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) державний нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які подали заяву, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат» (в редакції 29.11.2000 року) державний нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Державний нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Таким чином, нотаріус не перевіривши належним чином факт родинних та інших відносин спадкоємців і з спадкодавцем [PERSON], не отримавши відмови від позивача згідно із приписами ст. 553 ЦК УРСР, не повідомивши належним чином інших спадкоємців, видав відповідачу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом. Судом також встановлено, що до спірних правовідносин не підлягають застосування положення про позовну давність, оскільки позивач [PERSON] прийняв спадщину у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, не заявив відмови від спадщини, як це передбачено ст. 553 ЦК УРСР, а про порушення свого права дізнався тільки 03.05.2017 року із листа Хотинської державної нотаріальної контори. Таким чином, позовна заява подана в межах строків позовної давності. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] - відповідачу [PERSON] було порушено права позивача [PERSON] на спадкування, то позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved