overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

31 січня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 24\~640,65 грн за кредитним договором № б/н від 12.03.2012. У судове засідання представник позивача не зявився, у позовній заяві дав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності. Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщений, причин неявки суду не повідомив, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог частини другої ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.03.2012 ПАТ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. За розрахунком позивача, станом на 31.12.2016 заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.03.2012 становить 24 640 грн 66 коп., з яких 4 990 грн 03 коп. заборгованість за кредитом; 15 282 грн 79 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 2 718 грн 28 коп. заборгованість за комісією та пенею, а також: 500 грн 00 коп. штраф (фіксована частина); 1 149 грн 56 коп. штраф (процентна складова) (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 526 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з частиною першою ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, [PERSON] в односторонньому порядку відмовився від виконання зобовязання за кредитним договором № б/н від 12.03.2012, внаслідок чого за розрахунком позивача, правильність якого не спростовано відповідачем, утворилася заборгованість в розмірі 24 640 грн. 65 коп., яка підлягає стягненню з останнього. У звязку із задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1 600 грн 00 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

31 січня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 27 084,24 грн за кредитним договором № б/н від 17.10.2011. У судове засідання представник позивача не з'явився, у позовній заяві дав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.10.2011 ПАТ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 16 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. За розрахунком позивача, станом на 31.12.2016 заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.10.2011 становить 27 084 грн. 24 коп., з яких 14 823 грн. 06 коп. - заборгованість за кредитом; 10 295 грн. 26 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 200 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією та пенею, а також: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 1 265 грн. 92 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, [PERSON] в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов'язання за кредитним договором № б/н від 17.10.2011, внаслідок чого за розрахунком позивача, правильність якого не спростовано відповідачем, утворилася заборгованість в розмірі 27 084 грн. 24 коп., яка підлягає стягненню з останнього. У зв'язку із задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1 600 грн. 00 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

31 січня 2017 року ПАТ Миколаївобленерго звернулося до суду із позовом до відповідача про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення [PERSON] в сумі 15568 грн. 98 коп. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач [PERSON], який зареєстрований проживає за адресою:[INFO] є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївоблтеплоенерго». За вказаною адресою оформлено особовий рахунок на імя [PERSON] (укладено договір) № 38541029. [PERSON] померла 15 вересня 2011 року. Відповідно до умов Договору, ПАТ Миколаївобленерго зобовязується належним чином виконувати постачання електроенергії, а споживач зобовязується належним чином користуватися поставленою енергією, проводити оплату отриманих послуг по електролічильнику та утримувати електроустановку 08 жовтня 2015 року представниками ПАТ «Миколаївобленерго» при здійсненні технічної перевірки дотримання вимог діючих [PERSON] було встановлено порушення відповідачем п. 42 Правил користування електроенергією для населення, а саме: «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника відкритою електропроводкою через прилад обліку без порушення схеми обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку. Відсутність пломб з відбитками тавр електропередавальної організації». За вказаним порушенням було складено Акт № М 1039, який підписаний контролерами та споживачем. 02 листопада 2015 року комісією, яка була проведена в присутності споживача [PERSON], прийнято рішення, що в результаті порушення відповідачем [PERSON] було нанесено збитків в розмірі 15 568 грн. 98 коп. Таким чином, загальна сума боргу становить 15 568 грн. 98 коп. Проте, на теперішній час сума заборгованості відповідачем не сплачена. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 526,1166, 1193 ЦК України, «Правил споживання електроенергії для населення», суд дійшов висновку, що пред′явлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

31 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Краснокутського районного суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що сторони з 26 грудня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. На даний час позивач знаходиться в декретній відпустці по догляду за донькою до досягнення нею трирічного віку, а тому відповідач повинен сплачувати кошти на її утримання на час декретної відпустки, в звязку з чим прохала стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача на час перебування в декретній відпустці. Позивач у відкрите судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та в установлений законом строк, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що дійсно сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серії І-ВЛ №281304, видане 26 грудня 2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Від цього шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [PERSON] ІВЛ №457017, виданого Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 06 вересня 2016 року, батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Окрім цього, відповідно до ч.6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Позивачка, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

31 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2011 року , від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працездатний, фізично здоровий, аліментних зобовязань на користь інших осіб не має. В звязку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та пояснив, що згоден сплачувати аліменти на дитину у заявленому позивачем розмірі. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2011 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Між сторонами не досягнуто домовленості відносно утримання дитини, яка після припинення відносин між сторонами, проживає з позивачем. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України на батьків покладений обовязок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує стан здоровя дитини, її вік та її матеріальне становище, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який працездатний, фізично здоровий, аліментних зобовязань на користь інших осіб немає, тому вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] , в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

31 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 22.06.2011 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, вказала, що спільно господарство не ведеться з лютого 2015 року, строк на примирення просила не надавати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, внаслідок наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 22.06.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-БВ № 089188, актовий запис № 816. Від шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 168612. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач вважає примирення неможливим та наполягає на розірвані шлюбу, тому за таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

31 січня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від листопада 2004 року. Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). Позивач у судовому засіданні заявлений позов підтримав. Відповідачка до суду не зявилася, звернувшись із заявою про розгляд справи за її відсутності. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 20.11.2004 року (а.с. 4). Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу мешкатиме разом з відповідачкою (а.с. 5). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, зникнення у сторін бажання створити міцну та дружню сімю від 01.01.2017 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивач зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно і збереження сімї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

31 січня 2017 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 14.12.2002 року вона з відповідачем уклала шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний актовий запис №2385. Від шлюбу у них є дитина, син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, тому що у подружжя різні погляди на сімейне життя та сімейні обовязки. Не проживають спільно близько 4 років, стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю немає, спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. Спору щодо аліментів також немає. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище чоловіка [PERSON]. В судове засідання позивач та представник позивача не зявились, представник позивача надала суду заяву з проханням слухати справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, та у разі не явки відповідача не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як слідує з матеріалів справи, шлюбні стосунки між сторонами втрачені, розірвання шлюбу не суперечить їх інтересам, а примирення між ними не можливе. Суперечки щодо розділу майна сторони не мають, спору щодо аліментів також немає. Після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище «Александровська». Таким чином суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved