Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

29 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що 14 жовтня 2006 вони зареєстрували шлюб. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В даний час шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство сторони не ведуть. Матеріальну допомогу [PERSON] сину не надає. Позивач працює продавцем продовольчих товарів у приватного підприємця, але її при прибутку не вистачає для повноцінного утримання сина. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення сином повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином - судовою повісткою. В матеріалах цивільної справи має місце заява позивача про розгляд справи без її присутності. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав частково. Пояснив суду, що відповідач [PERSON] надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина [PERSON] Так, починаючи з лютого 2016 року по грудень 2016 року відповідач щомісячно надавав позивачу матеріальну допомогу на утримання сина у загальному розмірі 10017,00 грн. Також [PERSON] купував сину ковзани, дитячий одяг та сплачував шкільні витрати (фонди класу, школи та охорони). Не відмовляє він також дитині у оплаті витрат на харчування у школі. Крім того, дитина набагато більше часу проживає разом з матір'ю відповідача, аніж з позивачем. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення сином повноліття. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою, про що у справі є розписка. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 14 жовтня 2006 року сторони [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області зареєстрували шлюб, актовий запис № 369 (а.с.5). Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок батьків не залежить від місця проживання дитини, тому [PERSON] зобов'язаний утримувати свого неповнолітнього сина. У суді представник відповідача [PERSON] надав копії квитанції та товарні чеки, які підтверджують фат надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] в такому розмірі: 28 лютого 2016 року на суму 1005,03 грн., 28 березня 2016 року на суму 1006,00 грн., 27 квітня 2016 року на суму 1006,00 грн., 27 травня 2016 року на суму 1006,00 грн., 30 червня 2016 року на суму 133,00 грн., 30 липня 2016 року на суму 1508,00 грн., 26 серпня 2016 року на суму 1810,00 грн., 29 вересня 2016 року на суму 1508,00 грн., 28 листопада 2016 року у сумі 1507,54 гр., 23 грудня 2016 року на суму 1000,00 грн. Крім цього, 21 грудня 2016 року відповідач придбав дитячі ковзани вартістю 680,00 грн. та дитячу куртку вартістю 1295,00 грн. 22 грудня 2016 року [PERSON] сплатив у фонд школи та щомісячні витрати на харчування у навчальному закладі у загальному розмірі 465,00 грн. Оскільки за словами представника [PERSON] відповідач визнає позов частково, то суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує те, що відповідач є працездатним, на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї не має, і вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини його доходу на місяць, але не менше мінімального розміру аліментів, встановленого законом, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів є достатнім для утримання дитини, враховуючи той факт, що відповідач в добровільному порядку надавав матеріальну допомогу позивачу. Позивач в свою чергу не довела, що вона несе витрати на утримання дитини в більшому розмірі. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. на корить державного бюджету м. Дружківки.

Outcome: partial