Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

29 липня 2014 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом від 16.07.2014 року, виданого державним нотаріусом на підставі акту державного виконавця ВДВС Глухівського МРУЮ як стягувачу, що виявив бажання залишити за собою непродане майно, що належало боржнику [PERSON] Позивачка зазначає, що на даний час в квартирі зареєстровані її колишній чоловік [PERSON] (колишній власник квартири), його брат [PERSON] та їх сестра [PERSON] Однією з підстав припинення права власності є звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Позивач вважає, житлові права членів сім'ї колишнього власника є похідними від прав власника житла, а тому припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів сім'ї на користування цим житлом. На даний час права позивачки як нового власника квартир порушуються тим, що в належній їй квартирі зареєстровані сторонні особи, а тому відповідно до ст.ст. 317, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 150, 156 ЖК України, позивачка просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS], та усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом виселення відповідачів з вказаної квартири без надання іншого житла. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пояснила, що реєстрація відповідачів в її квартирі обмежує її право власності на дану квартиру. Позивачка пояснила, що відповідач [PERSON] є її колишнім чоловіком, він був власником даної квартири, однак потім в зв'язку з наявністю заборгованості за аліментами, квартира як належне йому нерухоме майно була виставлена на продаж, а позивачка як стягувач виявила бажання залишити дану квартиру за собою, в зв'язку чим вона отримала свідоцтво про право власності та зареєструвала своє право власності на вказану нерухомість в Державному реєстрі. Крім того, позивачка пояснила, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] взагалі ніколи не проживали в даній квартирі, їх прописав там [PERSON], тому що їх мати виписала їх усіх зі свого житла на [ADDRESS], щоб їй сплачувати меншу суму комунальних платежів. Сам колишній власник [PERSON] також більше трьох років не проживає в [ADDRESS], оскільки квартира непридатна для проживання, відсутня система опалення, піч розвалена. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судові засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, будь-яких письмових заяв, пояснень чи заперечень відповідачі до суду не подавали. Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що відповідач [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомлені про розгляд справи належним чином, так як виклики були направлені за адресою їх місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку. Крім того, судові виклики також направлялись судом за адресою фактичного проживання відповідачів, а саме: за місцем проживання їх матері [PERSON], за адресою: [ADDRESS], і за даною адресою судове повідомлення було вручено (а.с.29). За вказаних обставин, враховуючи думку позивачки, яка не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідачів, суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності від 16.07.2014 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 5, 23). Як вбачається з довідки, виданої головою квартального комітету, засвідченої виконавчим комітетом Глухівської міської ради, за адресою: [ADDRESS] - прописані [PERSON], [PERSON], [PERSON], але ці особи не проживають за даною адресою (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з довідки, складеної головою квартального комітету, засвідчених Глухівською міською радою від 25.07.2014 року, встановлено, що громадяни [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - не проживають (а.с.6). Як вказує позивачка, між нею як власницею квартири та відповідачами як колишніми членами сім'ї (колишнім чоловіком, його братом та його сестрою) не було ніякої домовленості щодо подальшого користування квартирою. Більше того, позивачка пояснила, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] взагалі ніколи не проживали у [ADDRESS], так як вони фактично проживають за іншими адресами, а прописані були в даній квартирі лише тому, що їх мати [PERSON] виписала їх зі своєї квартири [ADDRESS], щоб не сплачувати за них зайві комунальні платежі. Оскільки [PERSON] був на той час власником квартири [ADDRESS], він прописав брата та сестру в своїй на той час квартирі. Сам колишній власник [PERSON] також не проживає в даній квартирі, його особистих речей там немає, квартира не опалюється, і [PERSON] лише періодично збирав в цій квартирі компанії, щоб розпивати спиртні напої. Виходячи з норми закону ч. 2 ст. 405 ЦК України, суд вважає, що відповідачі втратили право користування квартирою, так як вони більше року були відсутні в ній без поважних причин. Відповідачі не надали суду будь-яких доказів того, що вони проживали в [ADDRESS] протягом останнього року, не надали доказів і того, що якісь поважні причини заважали їм проживати в цій квартирі. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки в частині визнання відповідачів втратившими право користування житлом є обґрунтованими, і відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] втратили право користування квартирою [ADDRESS] в зв'язку з їх відсутністю і не проживанням в даній квартирі більше одного року без поважних причин. Вимоги позивачки про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення відповідачів - не підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі фактично не проживають у вказаній квартирі, особистих речей відповідачів в квартирі також немає, тобто жодних перешкод у користуванні квартирою в даному випадку суд не вбачає. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивачки понесені нею та підтверджені документально судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 243,60 грн. в рівних частках з кожного відповідача, тобто по 81,20 грн. з кожного відповідача. На підставі ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України,

Outcome: partial