Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

30 листопада 2017 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 09 грудня 2014 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанк було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 1000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач порушила виконання своїх зобовязань в частині погашення кредиту та сплати процентів згідно з Умовами кредитування. Оскільки відповідач добровільно не погасила суму боргу, то позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 15989 гривень 17 копійок, з яких: 922 гривень 20 копійок заборгованість за кредитом; 11029 гривень 39 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800 гривень заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень штраф (фіксована частина); 737 гривень 58 копійок штраф (процентна складова) та судові витрати в розмірі 1600 гривень. В судові засідання 26 січня 2018 року та 01 березня 2018 року двічі не зявилася відповідачка [PERSON], яка належним чином була повідомлена про дату, час і місце слухання справи, не повідомила суд про причини неявки в судові засідання та не подала заяви про слухання справи у її відсутність, а також не подала відзиву на позовну заяву. Позивач подав клопотання від 07 листопада 2017 року про розгляд справи у його відсутність, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно зі ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання, не подала суду відзив, а також не подала заяви про розляд справи у її відсутність та те, що позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, то суд з врахуванням вказаних обставин постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09 грудня 2014 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанк було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 1000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну катку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦКУкраїни за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає, що позивач виконав умови договору та надав відповідачеві кредит. Однак відповідач [PERSON] всупереч договірним зобовязанням своєчасно не сплачувала кредит, внаслідок чого виникла заборгованість, тому позивач має право вимагати від відповідача [PERSON] повернути заборгованість, що залишилася, проценти за користування кредитом, пеню та штрафи. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5 % від суми позову. Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов і правил надання банківських послуг банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до Тарифів банку та наданого позивачем розрахунку було нараховано заборгованість по процентам в сумі 11029,39 грн. Будь-яких заперечень з приводу нарахування відсотків відповідач суду не надала. Згідно з п.2.1.1.12.6.1 Договору при непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 гривень клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до вказаного пункту відповідачу було нараховано пеню в сумі 2800 гривень. Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. З врахуванням того, що позичальник не виконував належним чином свої договірні зобов'язання, то позивачем було нараховано відповідно до умов Договору штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) в розмірі 737 грн. 58 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки відповідачка в добровільному порядку не погашає заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600 гривень 00 копійок, розмір якого підтверджено платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved