Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

29.12.2017 року перший заступник керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури [PERSON] (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Затоківської селищної ради (далі по тексту відповідач-1) та [PERSON] (далі по тексту відповідач-2) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] (далі по тексту третя особа-1), [PERSON] (далі по тексту третя особа-2) та виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради (далі по тексту третя особа-3) про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку. Так, позивач просить суд: - визнати незаконним рішення Затоківської селищної ради від 29.12.2014 № 2684 «Про передачу гр. [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,0930 га (кадастровий номер 5110300000:02:012:0179) для індивідуального дачного будівництва за адресою: бульвар Золотий беріг, ділянка 41/15, Лиманський район, смт Затока м. Білгород- Дністровський Одеської області». - визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії, індексний номер 32264940 щодо земельної ділянки площею 0,0930 га для індивідуального дачного будівництва за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, бульвар Золотий беріг, земельна ділянка 41/15 (кадастровий номер 5110300000:02:012:0179). Позовні вимоги мотивовані тим, що Білгород-Дністровською місцевою прокуратурою вивчено стан додержання вимог земельного законодавства при розпорядженні земельними ділянками органами місцевого самоврядування на території міста Білгород-Дністровського та Білгород-Дністровського району. Втановлено, що між Департаментом державної автомобільної інспекції МВС України та Затоківською селищною радою 12.10.2005 року укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,5244 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський курортний район, для розміщення готельного комплексу «Стрела» строком на 25 років. На підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок 23.12.2014 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0930 га по бульвару Золотий беріг, 41/15, Лиманський район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська область (кадастровий номер 5110300000:02:012:0179), із земель, наданих раніше у користування Департаменту державної автомобільної інспекції МВС України. Рішенням Затоківської селищної ради від 29.12.2014 року № 2684 передано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,0930 га (кадастровий номер 5110300000:02:012:0179) для індивідуального дачного будівництва за адресою: бульвар Золотий беріг, ділянка 41/15, Лиманський район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська область. У подальшому, державним реєстратором реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області за результатами розгляду документів, поданих [PERSON] для оформлення права власності, видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 32264940 щодо земельної ділянки площею 0,0930 га для індивідуального дачного будівництва за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, бульвар Золотий беріг, 41/15, яке зареєстровано згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.01.2015 №18620208. Як вбачається з інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно після набуття [PERSON] права влансоті на земельну ділянку, останнім згідно договору купівлі-продажу від 17.02.2016 року, серія та номер: 241, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу [PERSON], передано ? частину спірної земельної ділянки на користь [PERSON] (серія запису про право власності 13310244) та ? частину спірної земельної ділянки на користь [PERSON] (серія запису про право власності 13310309). Позивач вважає, що [PERSON] право власності на вказану земельну ділянку набуто з порушенням вимог діючого законодавства, а саме земельну ділянку у порушення статей 79-1, 118 Земельного кодексу України передано без розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва здійснено в порушення положень Генерального плану смт. Затока та за відсутності детального плану території, у звязку з цим, рішення селищної ради підлягає визнанню судом незаконним, а свідоцтво про право власності недійсним. Дані обставини і стали підставою для звернення до суду із відповідною позовною заявою. Представник Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області прокурор Євглевський А.В., в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник третьої особи-1 ([PERSON]В.) [PERSON], у судовому засіданні заперечував проти задоволення даного позову. Представник третьої особи-2 ([PERSON]Е.) [PERSON], у судовому засіданні заперечував проти задоволення даного позову. Представник відповідача-1 (Затоківської СР) відзив або заперечення на позов прокурора до суду не надав та в судові засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними розписками (а.с.42, 76, 112). Представник третьої особи-3 (ВК Б-Дністровської МР) відзив або заперечення на позов прокурора до суду не надав та в судові засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними розписками (а.с.43, 77, 111). Відповідач [PERSON], відзив або заперечення на позов прокурора до суду не надав та в судові засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було надіслано запит до Управління з питань надання адміністративних послуг Б-Дністровської МР щодо доступу до персональних даних [PERSON], [INFO] (а.с.73). Згідно відповіді, що надійшла з Управління з питань надання адміністративних послуг Б-Дністровської МР, [PERSON], [INFO], зареєстрований з 12.05.2016 року за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вулиця Маршала Бірюзова, будинок 6 (а.с.74-75). Так, ухвала суду про призначення слухання справи, судові повістки, а також копія позовної заяви прокурора з додатками до неї були надіслані на адреси [PERSON] (Одеська область, м. Білгород-Дністровський смт. Затока, бульвар Золотий Беріг, 41/15; Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вулиця Маршала Бірюзова, будинок 6), яка наявна в матеріалах справи та за якою він зареєстрований. Між тим, усі документи з зазначених адрес були повернуті до суду без вручення адресату у зв'язку із закінченням терміну зберігання (а.с.44, 114). Відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно із ч.3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу, Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Частиною 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки (п.п.1-2 ч.3 ст.223 ЦПК України). Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідних учасників процесу на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши в судових засіданнях пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 12.10.2005 року між Департаментом державної автомобільної інспекції МВС України та Затоківською селищною радою було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,5244 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський курортний район, для розміщення готельного комплексу «Стрела» строком на 25 років. На підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок 23.12.2014 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0930 га по бульвару Золотий беріг, 41/15, Лиманський район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська область (кадастровий номер 5110300000:02:012:0179), із земель, наданих раніше у користування Департаменту державної автомобільної інспекції МВС України. Рішенням Затоківської селищної ради від 29.12.2014 року № 2684 передано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,0930 га (кадастровий номер 5110300000:02:012:0179) для індивідуального дачного будівництва за адресою: бульвар Золотий беріг, ділянка 41/15, Лиманський район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська область. Державним реєстратором реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області за результатами розгляду документів, поданих [PERSON] для оформлення права власності, видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 32264940 щодо земельної ділянки площею 0,0930 га для індивідуального дачного будівництва за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, бульвар Золотий беріг, 41/15, яке зареєстровано згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.01.2015 №18620208. Відповідно до інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно після набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку, останнім згідно договору купівлі-продажу від 17.02.2016 року, серія та номер: 241, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу [PERSON], передано ? частину спірної земельної ділянки на користь [PERSON] (серія запису про право власності 13310244) та ? частину спірної земельної ділянки на користь [PERSON] (серія запису про право власності 13310309). Тобто, [PERSON] та [PERSON] являються добросовісними набувачами земельної ділянки площею 0.0930га (кадастровий номер 5110300000:02:012:0179) за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, бульвар Золотий беріг, 41/15, що набули дану земельну ділянку у [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 241, від 17.02.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] Між тим, суд з такими вимогами прокурора погодитися не може, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного. Так, у відповідності до положень статті 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. У відповідності до Наказу «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» від 23.07.2010 року № 548, серед кожної категорії цільового призначення земель виокремлюють - підкатегорії цільового призначення земель (види використання земель). У відповідності до ст.1 Закону України «Про землеустрій», цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. У відповідності до положень ч.1 ст.20 Земельного кодексу України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Згідно ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. У відповідності до ч.1. ст.123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання). В процесі відведення земельних ділянок загальною площею 1,5244 га, які знаходяться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лимансський курортний район, для розміщення готельного комплексу «Стрела» і їх передачі Затоківською селищною радою 12.10.2005 року в оренду Департаменту державної автомобільної інспекції МВС України - було сформовано нові земельні ділянки про що свідчить присвоєння їм відповідних кадастрових номерів (кадастрові номери: 5110300000:02:012:0017, 5110300000:02:012:0016, 5110300000:02:012:0015). Безпосередньо ч.ч. 3, 4 ст.791 Земельного кодексу України, визначають, що сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Таким чином, Департамент державної автомобільної інспекції МВС України у період з 12.10. 2005 року по 20.11.2014 року використовував вказані земельні ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. У відповідності до положень ч.1 ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Така передача у власність має здійснюватись у встановленому законом порядку, в тому числі і для рекреації, зокрема, для індивідуального дачного будівництва. Згідно з положеннями ч.6 ст.791 Земельного кодексу України, формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поді ї у та об'єднання земельних ділянок. Цільове призначення сформованих земельних ділянок (кадастрові номери: 5110300000:02:012:0017, 5110300000:02:012:0016, 5110300000:02:012:0015), що були обєктом обєднання та поділу на підставі технічної документації із землеустрою до 23.12.2014 року - Е07 - «Землі рекреаційного призначення» (вид використання - розміщення готелю «Стрела»). Цільове призначення спірної земельної ділянки площею 0,0930 га (кадастровий номер 5110300000:02:012:0179), яка передана [PERSON] і зареєстрована за ним на праві власності - Е07 - «Землі рекреаційного призначення» (вид використання - Е07-03 для індивідуального дачного будівництва). Формування земельної ділянки відбулось без зміни цільового призначення, а саме категорії Е07 - «Землі рекреаційного призначення», а лише зі зміною виду використання земельної ділянки в межах даної категорії. Тому, формування земельних ділянок, зокрема спірної земельної ділянки 0,0930 га (кадастровий номер 5110300000:02:012:0179) було цілком правомірно здійснено на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок, в порядку ст.56 Закону України «Про землеустрій». Частиною 5 ст.20 Земельного кодексу України встановлено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Тому, суд вважає, що порушення положень ст.118 Земельного кодексу України відсутні, а подальші обєднання, поділ вказаних вище сформованих земельних ділянок (кадастрові номери: 5110300000:02:012:0017, 5110300000:02:012:0016, 5110300000:02:012:0015) та відповідна передача за рішенням Затоківської селищної ради від 29.12.2014 року № 2684 у власність [PERSON] спірної земельної ділянки площею (кадастровий номер 5110300000:02:012:0179) законна та здійснена з дотриманням порядку, передбаченим діючим законодавством. Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту. Генеральний план смт. Затока, а саме Лиманського курортного району, за місцезнаходженням спірної земельної ділянки площею 0,0930 га за адресою: бульвар Золотий беріг, 41/15, Лиманський район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська область (кадастровий номер 5110300000:02:012:0179) фіксує, що дана ділянка знаходиться на території рекреаційного призначення - категорія Е07 - «Землі рекреаційного призначення», що відповідає категорії цільового призначення вказаної ділянки. Тому, позиція позивача, про те, що спірна земельна ділянка сформована з порушенням Генерального плану смт. Затока є безпідставною. Що стосується виду використання спірної земельної ділянки (кадастровий номер 5110300000:02:012:0179), у випадку виявлення його невідповідності даним Генерального плану смт. Затока, варто зазначити наступне. З урахуванням положень ч.1 ст.16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно з якою планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях. Положеннями ч.ч. 8-10 ст.17 «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що строк дії генерального плану населеного пункту не обмежується, а зміни до нього можуть вноситися не частіше. ніж один раз на пять років. В генеральному плані може міститись вказівка на старий вид використання спірної земельної ділянки - «для розміщення готельного комплексу «Стрела»», оскільки з 23.12.2014 року (з дати державної реєстрації) спірної земельної ділянки (кадастровий номер 5110300000:02:012:0179) пройшло менше, ніж пять років, а підстави для дострокового внесення змін до Генерального плану смт. Затока відсутні або наразі невідомі. Крім того, з урахуванням положень ч.9 ст.17 «Про регулювання містобудівної діяльності», такі зміни вносяться органом місцевого самоврядування, який затверджував генеральний план населеного пункту. Питання про дострокове внесення змін до генерального плану населеного пункту може порушуватися за результатами містобудівного моніторингу перед відповідною сільською, селищною, міською радою відповідною місцевою державною адміністрацією. Тому, обовязок по внесенню відповідних змін щодо виду використання спірної земельної ділянки (кадастровий номер 5110300000:02:012:0179), в межах визначеної категорії цільового призначення (Е07 - «Землі рекреаційного призначення») у Генеральному плані смт. Затока несе Затоківська селищна рада. У відповідності до п.6-1 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що дія частин третьої та четвертої статті 24 цього Закону до 1 січня 2015 року не поширюється на території, де відповідно до цього Закону не затверджені плани зонування або детальні плани територій, як наслідок і на територію смт. Затока, у звязку з відсутністю детального плану території та затвердженого плану зонування. Враховуючи той факт, що формування спірної земельної ділянки (кадастровий номер 5110300000:02:012:0179) відбулося до 23.12.2014 року, тобто до 1 січня 2015 року, то до процесу формування та передачі вказаної спірної земельної ділянки, положення частин третьої та четвертої статті 24 цього Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не застосовуються. Таким чином, формування та надання [PERSON] спірної земельної ділянки (кадастровий номер 5110300000:02:012:0179) площею 0.0930га, за адресою: бульвар Золотий беріг, 41/15, Лиманський район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, було здійснено без порушень приписів діючого законодавства. Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Таким чином, в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про неправомірність, безпідставність та необґрунтованість позовних вимог першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, у зв'язку з чим в задоволенні позову першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури [PERSON] до Затоківської селищної ради, [PERSON], за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON], [PERSON], виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку слід відмовити.

Outcome: dismissed