Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

30.11.2017 року позивач звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений 24.12.1997 року, зареєстрований у виконкомі Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області, актовий запис № 13. Від шлюбу дітей не має. З відповідачем вони мешкають окремо з 2015 року, шлюбні відносини між сторонами припинені. Вважає, що примирення між ними є недоцільним, тому просить суд шлюб між ним та [PERSON] розірвати. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, хоча була повідомлена належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі, заяв про відкладення від неї не надходило. Згідно із ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст. ст. 280,281,282,283 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з Свідоцтвом про шлюб [NUMBER] 24.12.1997 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровано шлюб у відділі Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області, актовий запис № 13. Як вбачається зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження … є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї неможливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрац ією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити це прізвище після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що заяв від відповідача не надходило про зміну прізвища, залишити їй прізвище «[PERSON]». Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп., оскільки відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України: стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved