overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

30.10.2014 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові зазначено, що позивачка 10.05.2008 року з відповідачем по справі [PERSON] зареєструвала шлюб, сімейні відносини були припинені в червні 2011 року. Вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Донька мешкає разом із нею та перебуває на її утриманні. З відповідачем вони проживають окремо, спільного бюджету не мають. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Будь-яких стягнень з відповідача не проводиться. Просить стягнути аліменти на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно від дня пред'явлення позову до досягнення донькою повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надав заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причині про день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повісткою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вимоги позивачки підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3), свідоцтвом про народження дитини - доньки [PERSON], [INFO], (а.с. 6). Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню та стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в сумі 600,00 грн. на дитину щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

30.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, тому що вони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, мешкають окремо. Втратили почуття кохання та бажання бути разом. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі, показав, що наполягає на розірванні шлюбу, тому що сім`я розпалась, я вони не зможуть жити як раніше. Матеріально допомагає дружині утримувати малолітню доньку. Спільного майна, житла не мають, тому не буде спору про майно і житло. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 17.07.2009 року. Шлюб у них перший. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач добровільно надає матеріальну допомогу позивачці, бо дитина мешкає з матір`ю. Сторони підтвердили, що припинили шлюбні відносини улітку 2014 року і не поновлювали їх. Суд надав їм строк для примирення 21.11.2014 року, але вони не помирились і наполягають на розірванні шлюбу. Позивачка витрати, пов`язані з розглядом справи, бере на себе. Не бажає змінювати прізвище, бо дитина носить прізвище таке, як і батько. Спору про майно, житло між подружжям немає. Обидва попереджені судом про відповідальність за виховання малолітньої доньки. Виходячи з викладеним,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

30.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають неповнолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені внаслідок того, що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

30.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, де просить розірвати трудовий договір від 09 квітня 2014 року, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON], зареєстрованого Полтавським міським центром зайнятості від 09 квітня 2014 року за № 16501400871, з 10 жовтня 2014 року. Визнати трудовий договір від 09 квітня 2014 року, укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON], зареєстрованого Полтавським міським центром зайнятості від 09 квітня 2014 року за № 16501400871, таким, що підлягає зняттю з реєстрації без присутності роботодавця. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. Представник Полтавського міського центру зайнятості в судове засідання не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 09 квітня 2014 року між [PERSON] та ФОП [PERSON], було укладено трудовий договір, згідно з яким позивачку прийнято на посаду керуючого магазином, про що у її трудовій книжці зроблено запис, 09 квітня 2014 року зазначений трудовий договір зареєстровано у Полтавському міському центрі зайнятості. З липня 2014 року відповідач фактично припинив свою трудову діяльність, встановити його місцезнаходження на даний час невідоме. Внаслідок того, що місцезнаходження роботодавця невідоме, позивачка немає змоги розірвати укладений безстроково трудовий договір, а тому і працевлаштуватися на законних підставах. У вересні 2014 року відповідачу було направлено рекомендованим листом заяву про розірвання трудового договору за власним бажанням, вказаний лист відповідач отримав 10 жовтня 2014 року, але жодних дій, направлених на припинення трудових відносин не вчинив. Відповідно до ч. 3 ст. 38 КзПП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, за власним бажанням,я кщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови трудового договору з цих питань. Позивачка та ФОП [PERSON] знаходилися у трудових відносинах на підставі укладеного між ними 09 квітня 2014 року безстрокового трудового договору, згідно з яким відповідач зобов'язався надавати їй роботу та оплачувати її, а [PERSON] зобов'язується виконувати її до тих пір, доки відповідач надаває роботу. З того часу як відповідач припинив надавати роботу, [PERSON] немає можливості працювати та отримувати за це заробітну плату, а тому і здійснювати загальнообов'язкові соціальні страхові виплати. Відповідно до ст. 3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

30.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 03.08.1986 року у виконавчому комітеті Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 6. Спільне проживання припинили по тій причині, що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття любові та поваги одне до одного, оскільки відповідач став зловживати спиртними напоями, погрожує їй, іноді застосовує фізичну силу. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Майновий спір між сторонами відсутній. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, категорично наполягала на розірванні шлюбу із відповідачем, пояснивши суду, що має слабкий стан здоров'я, який погіршується на ґрунті стресового стану під час спілкування із відповідачем. Відповідач [PERSON] заперечував проти розірвання шлюбу із позивачкою, пояснивши що бажає зберегти сім'ю. Суд, заслухавши сторони, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання в жовтні 2014 року, та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

30.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність і про те, що позов підтримує та не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Відповідач до суду не з'явився, але надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність і про те, що позов визнає та не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Із позову вбачається, що позивачка перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2003 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, на даний час відповідач мешкає окремо, шлюб між ними вже розірваний, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви до суду, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Судом встановлено, що позивачка перебуває з відповідачем у шлюбі з 14.07.2003 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5). Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи - копією свідоцтва про народження дітей, про укладення шлюбу, довідкою з місця мешкання. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їй повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

30.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх дитини. В обґрунтуванні своїх вимог вказує, що 14.08.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 05.08.2014 року шлюб між сторонами розірваний. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. В зв'язку з цим, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Як видно із копії свідоцтва про народження, сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Позов також підтверджується копією рішення Краматорського міського суду Донецької області від 05.08.2014 року, згідно якого шлюб між сторонами розірваний (а.с.5), довідкою з місця мешкання позивачки (а.с.6). У судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) на утримання дитини є законними і підлягають задоволенню. [PERSON] того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

30.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини, регулярно, в передбаченому законом розмірі, не надає і тим самим ставить сім'ю в скрутне матеріальне становище. Просила суд стягувати на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його присутності, позов визнав повністю. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що малолітня [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні матері ( а.с.7), а батько [PERSON] своїх зобов'язань по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, у відповідності до ст. 180 СК України, в повному обсязі не виконує. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області № 2/532/167/2014 від 07.02.2014 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.( а.с.13) Таким чином, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.10.2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

30.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Новогродівської міської Ради про визнання права власності на нежитлове приміщення, вказуючи на те, що в 2006 році вона придбала квартиру [ADDRESS]. Актом обстеження комісії, що була створена рішенням виконкому Новогродівської міської Ради №191 від 27.09.2006 року, було встановлено, що квартира не відповідає вимогам санітарних норм та правил і не придатна для постійного проживання та підлягає переведенню з житлового фонду в нежитловий. На підставі цього акту, тим же рішенням виконкому їй було видане свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення, але в ньому була допущена помилка- не зазначена квартира, тільки будинок №22. Вона не помітила одразу цю помилку і 26.10.2006 року зареєструвала право власності в БТІ, де також був зазначений лише будинок, без квартири. Вона звернулася до виконкому про виправлення помилки, але їй було роз»яснено про звернення до суду. Просить визнати за нею право власності на нежитлове приміщення [ADDRESS], загальною площею 28,2 кв.м. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечує, при цьому пояснила, що позивач дійсно в усній формі неодноразово зверталася з приводу помилки в свідоцтві про право власності на нежитлове приміщення, та їй було запропоновано звернутися до суду. 3 особа - реєстраційна служба Новогродівського міського управління юстиції, згідно письмової заяви, просить розглядати справу без участі їх представника, прийняти рішення на розсуд суду. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно рішення виконавчого комітету Новогродівської міської Ради №191 від 27.09.2006 року був затверджений акт обстеження квартири [ADDRESS] від 25.09.2006 року та ця квартира була визнана непридатною для проживання. Також Селидівський БТІ був зобов»язаний видати свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення [PERSON] по [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.10.2006 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Селидівського БТІ від 26.10.2006 року, нежиле приміщення в [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] ( копія свідоцтва, витяга в матеріалах справи). Згідно технічного паспорту на нежитлове приміщення в будинку [ADDRESS], власником його є [PERSON] (копія в матеріалах справи). Таким чином, судом встановлено, що позивач є єдиним власником нежитлового приміщення [ADDRESS], та в свідоцтві про право власності на нежитлове приміщення допущена помилка- не зазначена квартира, тільки будинок №22, а тому суд вважає можливим визнати за позивачем [PERSON] право власності на нежитлове приміщення [ADDRESS], загальною площею 28,2 кв.м.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

30.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилається на те, що вона 21 жовтня 2000 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з липня 2014 року, дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, відповідач кошти на утримання сина не надає. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволені позову наполягає. Відповідач до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, проти стягнення аліментів не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 180 -183, 191 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], відповідач є батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с 3). Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с.4). Інших стягнень з відповідача не проводиться. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

30.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах в сумі 17 913 грн. 60 коп. та неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 54815,64 грн., а всього 72729 грн. 24 коп., зазначивши в позовній заяві, що від спільного життя із відповідачем має доньку [PERSON], [INFO]. 12.09.2003 року позивач уклала новий шлюб та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. На підставі рішення Кобеляцького районного суду від 28.02.2000 року відповідач зобов'язаний був виплачувати на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів свого заробітку (доходу) щомісячно на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття. 08.09.2013 року настало повноліття [PERSON], однак на вказану дату за відповідачем обліковується заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 17 913 грн. 60 коп. Оскільки позивач вважає, що відповідач умисно ухилявся від сплати аліментів, вона просить суд стягнути з нього заборгованість по сплаті аліментів та неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення на загальну суму 54815 грн. 64 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] підтримали вимоги позивача в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення заборгованості по сплаті аліментів визнав повністю, вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів визнав частково, пояснивши суду, що заборгованість по сплаті аліментів в нього виникла внаслідок того, що останні 6 років він тяжко хворіє на поліартрит, а тому не має змоги влаштуватися на роботу, оскільки не може вільно без сторонньої допомоги та милиці пересуватися ногами. Він потребує термінового лікування, а також звертатиметься до відповідної комісії, щодо встановлення йому групи інвалідності й лише після оформлення соціальних виплат він матиме змогу сплачувати заборгованість по аліментах. Суд, заслухавши сторони, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково. Заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 17913 грн. 60 коп. слід стягнути повністю, а розмір неустойки ( пені) слід зменшити з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів [PERSON], який протягом тривалого часу - 6 років має захворювання на поліартрит та пересувається за допомогою милиць, до 1000 грн. Статтею 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Outcome: partial