Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

31.10.2016 року позивач звернулась до суду з позовом та після уточнення свої вимог просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 7776 грн. 64 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 16 174 грн. 62 коп. Сторони в судове засідання не з'явились, від їх представників надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача позов підтримує, представник відповідача заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з ПАТ «ЧеЗаРа» та з 12.10.2015 року звільнено з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату чисельності працівників. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. В порушення вимог закону, в день звільнення відповідач не провів з позивачем повний розрахунок, внаслідок чого виникла заборгованість при звільненні в сумі 7776 грн. 64 коп., розмір якої підтверджується довідкою ПАТ «ЧеЗаРа» від 29.11.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Статтею 117 цього Кодексу встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Пунктом 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час затримки розрахунку, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. Суд погоджується з розрахунком позивача та сума, що належить до стягнення у якості середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.10.2015 року по 01.12.2016 року складає 16 174 грн. 62 коп. (з даної суми не утримані податки і обов'язкові платежі), а тому позивачу має бути виплачена сума після відрахування податків і обов'язкових платежів. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved