Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

29.10.2015 року позивач звернулася до суду з позовом, який уточнила, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь за минулий час з 14.07.2014 року та стягувати в подальшому аліменти на своє утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача до закінчення нею навчання, мотивуючи тим, що 11.07.2014 року їй виповнилось 18 років, на даний час вона проживає з матір»ю та перебуває на її утриманні, навчається на 3-му курсі у Національному університеті державної податкової служби України. Крім того, зазначає, що з відповідача вже стягувалися аліменти на її утримання, однак, з липня 2010 року відповідач аліментів не сплачує. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Відповідач доводиться батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І ТП № 044700. [PERSON] навчається в Національному університеті державної податкової служби України, що підтверджується довідкою від 24.03.2015 року за №242. З довідки також видно, що [PERSON] навчається на заочній формі навчання, термін навчання становить з 01.09.2013 року по 20.06.2017 року, а відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу, однак право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Крім того, у п. 20 постанови Пленуму від 15.05.2006 року №3 «Про застосування окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз»яснив, що обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв»язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно із ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв»язку з ухиленням останнього від їх сплати, у цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. З повідомлення УДВС ГТУЮ у Житомирській області від 12.10.2015 року №922/3.3/2.1-31, наданого на підставі відповіді ВДВС Овруцького РУЮ, видно, що до відповідача вживалися всі можливі заходи щодо стягнення аліментів на утримання позивача, однак, заходи виявилися безрезультатними у звязку з ухиленням відповідача від їх сплати.Слід зазначити, що відповідач не заперечує проти позову і доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість суду не надано. За таких обставин, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, що становитиме 1/4 частину заробітку (доходу) відповідача, а також присудити аліменти за минулий час, тобто з дня досягнення позивачем повноліття - 11.07.2014 року. Позивач при зверненні до суду від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved