overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

4 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 29 грудня 1983 року. Від даного шлюбу сторони мають двох повнолітніх синів 1982 та 1983 років народження. Причиною розірвання шлюбу позивач вказала сварки на побутовому ґрунті та проживання окремо понад 10 років. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував і просив розглядати справу за його відсутністю (а.с. 14). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. 29 грудня 1983 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міськвиконкому Харківської області, а/з № 416, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно наданих копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], сторони мають двох повнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Причиною розірвання шлюбу є сварки на побутовому ґрунті та проживання окремо понад 10 років. Майновий спір між сторонами відсутній. Таким чином, є підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

4 березня 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надіслав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримав (а.с.71). Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (про що свідчить поштове повідомлення (а.с.70) відповідач не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких міркувань. 19.12.2012р. між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, за якою відповідачу був наданий кредит у розмірі 11351.20 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору кредиту позивач виконав свої зобов'язання з надання кредиту. Через невиконання [PERSON] своїх зобов'язань виникла заборгованість в розмірі 13113.71 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст.1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Оскільки відповідач станом на 11.02.2014р. заборгував ПАТ КБ «Приватбанк» 13113.71 грн., та добровільно не сплачує борг, то з метою захисту прав позивача, як сторони кредитного договору, з [PERSON] на його користь необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку, а також понесені ним у справі судові витрати у виді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

4 березня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу та від спільного життя мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітної плати та інших доходів щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явився надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.2). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на дитину, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги, дійсні обставини справи, зокрема те, що відповідач працює на заводі засобів механізації аеропортів, отримує заробітну плату, інших дітей та непрацездатних осіб він на своєму утриманні не має, а також його обов'язок по належному утриманню дитини. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

4 березня 2014 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачка не виконує свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту. Представник позивача - Романченко А.С. в судове засідання не з'явилась, проте в позовній заяві просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи (про що свідчить поштове повідомлення (а.с.22) відповідачка не з`явилася до суду, не повідомила про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення з таких міркувань. 7 травня 2008 року між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту № 006-01083-070508, за яким відповідачці був наданий кредит у розмірі 30000 грн., шляхом встановлення відповідного ліміту кредитування на його поточному картковому рахунку 3000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідно до умов договору кредиту позивач виконав свої зобов'язання з надання кредиту, в повному обсязі. Через невиконання відповідачкою своїх зобов'язань, станом на 27.11.2013р. виникла заборгованість в розмірі 2893 грн. 47 коп., з них: - тіло кредиту - 1936 грн. 67 коп.; - прострочене тіло кредиту - 386 грн. 17 коп.; - заборгованість за відсотками - 0 грн. 0 коп.; - заборгованість за комісіями - 570 грн. 63 коп. Відповідачці надсилалися повідомлення з проханням погасити заборгованість, проте борг сплачено не було. Відповідно до ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст.1049, 1054 ЦП України, позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Оскільки відповідачка станом на 27.11.2013р. заборгувала Публічному Акціонерному Товариству «Дельта Банк» 2893 грн. 47 коп., то з метою захисту прав позивача, як сторони кредитного договору, з [PERSON] на його користь необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку, а також понесені ним у справі судові витрати у виді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

4 березня 2015р. [PERSON] звернулася до суду із заявою, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги заявник обґрунтувала тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Для отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку зі смертю її чоловіка 10.12.2014р. вона звернулася із відповідною заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та надала копії документів. Листом головного управління від 12.01.2015р. №288/10/01 їй було роз'яснено, що питання про виплату одноразової грошової допомоги буде розглянуто після приведення у відповідність документів. Як з'ясувалося, у свідоцтві про шлюб, по батькові її чоловіка вказано «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть «[PERSON]». Посилаючись на зазначені обставини, заявник просила встановити факт, що свідоцтво про смерть [NUMBER] від 5.12.2014р. [PERSON] належить її чоловікові (померлому) [PERSON], з яким було укладено шлюб. В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги. Представник головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази що в матеріалах справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти між фізичними особами. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], у віці 75 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 5 грудня 2014р. (а.с.3). 17 квітня 1962р. було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження від 17 квітня 1962р. серії [NUMBER]. (а.с.4). Зазначені обставини підтверджені копіями свідоцтва про одруження заявника із [PERSON], про його смерть та відмовою Пенсійного фонду у виплаті одноразової грошової допомоги (а.с.3-5). Аналіз наданих заявником доказів та отриманих судом під час розгляду справи додаткових матеріалів, свідчать про наявність підстав для задоволення вказаної заяви, оскільки те, що свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 5 грудня 2014р. [PERSON] належить її (померлому) чоловіку [PERSON], що підтверджується аналізом наступних документів: копією свідоцтва про смерть чоловіка заявника та свідоцтва про одруження (а.с.3-4). За таких встановлених в судовому засіданні обставинах, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, а встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

4 березня 2015 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернулося ПАТ КБ «Приватбанк» з позовною заявою до [PERSON] і [PERSON] ВДВС ХМУЮ з проханням звільнити з-під арешту автомобіль [NUMBER], накладений протягом 2009 2012 рр. ( 8 разів) постановами [PERSON] ВДВС ХМУЮ, мотивуючи тим, що даний автомобіль являється предметом договору застави в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №DN81А03110112 від 04.12.2007 р., за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 67187,44 гр.. 19 січня 2016 р. сторони, будучи належним чином повідомлені ( [PERSON] через оголошення у пресі, [PERSON] ВДВС ХМУЮ повісткою із зворотнім повідомленням) у судове засідання не з»явилися. Представник позивача надав до канцелярії суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, оскільки відповідачі до суду не з»являються. Позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідачі про слухання справи повідомлені належним чином, від них не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

4 березня 2015 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі 600 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ніяких коштів на утримання дочки не надає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її присутності (а.с.15). Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомляючи про причини неявки, хоча про час і місце судового розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку (а.с.16). В судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню дочки, інших утриманців не має. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема в твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дочки, чим порушує її права, не працює, то з метою захисту майнових прав дитини, з нього необхідно стягувати аліменти на користь позивачки в твердій грошовій сумі, яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, відсутності у нього інших утриманців, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, в розмірі 600 грн. щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

4 березня 2015 року до суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин, вказуючи, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON]. Під час внесення запису у свідоцтві про одруження була допущена помилка, а саме запис імені був внесений як, [PERSON], тоді як необхідно було внести правильний запис [PERSON], що перешкоджає їй оформити пенсію після смерті чоловіка. Представник заявниці, адвокат Царківський О.Ю. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив заяву задовольнити. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (про що свідчить розписка (а.с.14) представник заінтересованої особи не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки. З'ясувавши позицію представника заявниці, адвоката Царківського О.Ю. та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] дійсно перебувала у шлюбі із [PERSON], який помер [INFO], тому зазначений факт необхідно встановити на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

4 березня 2015 року до суду подано цю заяву, в якій вказано, що заявниця за національністю є поляком. Однак у свідоцтві про його народження національність її батька, [PERSON] зазначена як українець замість поляк, оскільки батьки боялися переслідувань з боку влади. Той факт, що заявниця за національністю полька підтверджується архівною довідко № 06-2418/7 від 13.11.2014р. про те, що в метричній книзі про народження по Погребищенському римсько-католицькому костелу батько народився [INFO] в містечку Плисків від батьків міщан [PERSON] та [PERSON]. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та пояснив, що батько [PERSON] був поляком, народився в містечку Плисків від батьків міщан [PERSON] та [PERSON], ходив до польської школи, однак у свідоцтві про народження його національність зазначено як українець, оскільки вони боялися переслідувань з боку органів влади. В метричній книзі за 1989 рік та за 1901р. зроблено запис про хрещення в Погребищенському римсько-катольцькому костелі батькової сестри [PERSON], [INFO]. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте начальник відділу ДРАЦС надіслав до суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представника, не заперечувала проти встановлення даного факту. Заслухавши пояснення заявниці та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, оскільки вимоги заявниці знайшли своє повне і всебічне підтвердження в ході розгляду справи і підтверджуються документами прилученими до матеріалів справи. Іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, тому його необхідно встановити на підставі ч. 2 ст. 256 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

4 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.12.1976 року виконкомом Петрашівської сільської ради Теплицького району Вінницької області. Від шлюбу одну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені в 1979 році, через те, що дружина пішла проживати до іншого чоловіка. З 1991 року [PERSON] проживала в [ADDRESS], а в 2005 році виїхала із села і її місцеперебування йому не відомі. Позивач [PERSON] просить задовольнити позовні вимоги, вказує, що примирення між ними не можливе, вони не проживають спільно більше 36 років, відносин не підтримують. Відповідач за цей час мала іншу сім'ю, дітей. Відповідач [PERSON] своєчасно була повідомлена про час і місце розгляду справи, а саме через орган реєстрації місця проживання було отримано повідомлення, що відповідач значиться зареєстрованою в [ADDRESS], по даній адресі відповідачу направлена судова повістка, яка повернулась з відміткою, що за зазначеною адресою відповідач відсутній. Відповідно до вимог ч.5 п.4 ст. 74 ЦПК України - у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою (за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованому у встановленому порядку), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому суд вважає можливим розглянути справу по суті та винести по справі заочне рішення і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 1976 року. Від шлюбу одну дитину - сина [PERSON], який на даний час повнолітній. В 1979 році сім'я розпалась, через те, що відповідач пішла проживати до іншого чоловіка. Відносин сторони не підтримують, проживають окремо. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони тривалий час проживають окремо, відносин не підтримують, позивач миритись не бажає, подальше збереження шлюбу суперечило б його інтересам, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

4 березня 2016 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач ніяких коштів на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і просив суд стягувати аліменти в розмірі 500 грн., оскільки він не має змоги сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, тому що ніде не працює, матеріально допомагає батькам похилого віку. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з огляду на таке. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обовязку по утриманню дитини, не працює, сплачує аліменти в розмірі ? заробітку на утримання дочки [PERSON] від першого шлюбу, матеріально допомагає батькам похилого віку. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема в твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обовязку по утриманню сина, чим порушує його права, не працює, сплачує аліменти в розмірі ? заробітку на утримання дочки [PERSON] від першого шлюбу, матеріально допомагає батькам похилого віку то з метою захисту майнових прав дитини, з нього необхідно стягувати аліменти на користь позивачки в твердій грошовій сумі, яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, відсутності у нього інших утриманців, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, в розмірі 500 грн. на дитину щомісячно.

Outcome: partial