overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

31 жовтня 2019 року позивач звернувся до суду позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Полтавська міська рада в особі Департаменту з питань реєстрації виконавчого комітету Полтавської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили права користування житловим приміщенням. Посилався на те, що йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за вказаною адресою, але не проживають. Просив суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Від представника позивача адвоката Пархоменка А.О. надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримують в повному обсязі. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду через оголошення на сайті «Судова влада», в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суду про причини неявки. 24.09.2020 року судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . (а.с.12-14) Відповідачі [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] знаходяться на реєстраційному обліку (а.с.15), але фактично не проживають. Даний факт підтверджується Довідкою про склад сім`ї від 06.08.2019 року (а.с.15) та письмовими показаннями свідків: [PERSON] , [PERSON] (а.с.19-25) Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено дослідженими судом доказами, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають будинку [ADDRESS] , наявність реєстрації відповідачів в домоволодінні, власником якого є позивач, порушує його право на вільне володіння та користування приватною власністю. З цих підстав порушене право підлягає захисту. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не пов`язане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] таким, що втратили право користування жилим приміщенням. Тому позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON] та [PERSON] таким, що втратили право користування жилим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

31 жовтня 2019 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, 20.02.2013 року, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сім`ї з відповідачем неможливе через сварки та суперечки, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, проживають за різними адресами. Тому вона змушена звернутись до суду з даного приводу. У судове засідання позивач не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити, строк на примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - « [PERSON] ». У судове засідання відповідач не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.02.2013 року у Холминській селищній раді Корюківського району Чернігівської області, актовий запис за №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину, дочку - [PERSON] , [INFO] . В період подружнього життя між ними почали виникати сварки та суперечки, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сім`ї неможливе, тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, а позивач судові витрати залишає за собою, тому сплачений нею судовий збір слід залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

31 жовтня 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 01 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області згідно актового запису № 171 розірвати. В обґрунтування позову зазначила, що 01 червня 2011 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з серпня 2019 року. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Просила змінити їй прізвище на дошлюбне [PERSON] , судові витрати не стягувати з відповідача. Представник позивача [PERSON] адвокат Мицак Н.Т. в судове засідання не з`явилася, проте від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Просила позов задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав в частині розірвання шлюбу, а щодо позовних вимог про стягнення з нього судових витрат по справі не визнав, та просив відмовити у їх задоволенні. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206\~ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 01 червня 2011 року уклали шлюб (арк.с.5). Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] (арк.с.6). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з серпня 2019 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~31 жовтня 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей. \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у шлюбі з 20.10.2012 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які перебувають на її утриманні у зв`язку з припиненням сімейних стосунків з відповідачем. Вказуючи на те, що батько дитини не виконує своїх батьківських обов`язків з утримання дітей і не дбає про їх належний рівень життя, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і міс це судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяви відповідача вбачається, що позовні вимоги ним визнаються повністю. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20.10.2012 року. В шлюбі у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про шлюб та народження дітей (а.с.9, 10, 11). Діти мешкають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). \~ \~ \~ \~Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обов`язку з утримання дитини є стягнення аліментів за рішенням суду, розмір яких визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу. Частиною другою\~цієї статті\~визначено,\~що розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини.\~ \~Мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Оскільки відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків щодо утримання дітей і підстав для його звільнення від зазначеного обов`язку не встановлено, суд вважає за необхідне вимоги позивачки щодо стягнення з нього на її користь аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повнолітнього віку задовольнити. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.133 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 768,40 грн, так як позивачка на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

31 жовтня 2020 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначила, що 02 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №557. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і згідно ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 02 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №557, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.17). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, що визначений Законом України «Про судовий збір» за звернення до суду із позовом, який має вимогу щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

31 липня 1994 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували в Устянській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис №16. Діти від шлюбу повнолітні. Подружнє життя не склалось, через різні погляди на життя, що стало причиною того, що чотири роки сторони не підтримують сімейні стосунки, а їх шлюб носить лише формальний характер. Однак, розірвати шлюб в органах ДРАЦС неможливо через небажання відповідачки. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований31.07.1994 року у Устянській сільській раді Бершадського району, Вінницької області, актовий запис №16. Позивач [PERSON], до початку розгляду справи по суті надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином шляхом публікації оголошення в ЗМІ. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, позивач наполягає на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, оскільки вони відповідають волевиявленню сторін, а тому позов підлягає до задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

31\~липня 1999\~рокубуло укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), [INFO] , зареєстрований 31 липня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 31.07.1999. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.06.2006. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Обставин, що перешкоджають пред`явленню даного позову, визначених частиною другою зазначеної статті, судом під час розгляду справи не встановлено. \~ \~ \~ \~Судом, відповідно до ст. 112 СК України, з`ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. \~ \~ \~ \~Зважаючи на вказані обставини, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у даній справі. \~ \~ \~ \~Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтакпозов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 21.01.2021 року № 130, якою підтверджується сплата нею судового збору в розмірі 908,00 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

31 липня 2004 року було укладено шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище «[PERSON]»), [INFO], зареєстрований 31 липня 2004 року виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 31.07.2004. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.06.2005 серії [NUMBER] Довідкою виконавчого комітету Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області № 2754 підтверджується те, що дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Обставин, що перешкоджають пред'явленню даного позову, визначених частиною другою зазначеної статті, судом під час розгляду справи не встановлено. Судом, відповідно до ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Зважаючи на вказані обставини, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у даній справі. Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову в частині вимог про розірвання шлюбу. Позивач, який змінив своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, під час судового засідання зазначив про своє бажання і надалі іменуватися теперішнім прізвищем, що є його правом, передбаченим статтею 113 СК України. З огляду на викладене, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 05.10.2015 № 3, якою підтверджується сплата ним судового збору в розмірі 487,20 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

31 липня 2006 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в розмірі 1000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16 жовтня 2013 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 21712.68 грн., заборгованність за кредитом - 4363.47, заборгованість по процентам за користування кредитом - 15839.08 грн, а також штрафи у сумі 500.00 грн., 1010.13 грн., всього загальна сума забогованості склала 21712.68 гривень. Тому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором без № від 31 липня 2006 року в розмірі 21712.68 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день слухання справи сповіщена належним чином. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 31 липня 2006 року укладено кредитний договір б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 1000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16 жовтня 2013 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 21712.68 грн., заборгованність за кредитом - 4363.47, заборгованість по процентам за користування кредитом - 15839.08 грн, а також штрафи у сумі 500.00 грн., 1010.13 грн., всього загальна сума заборгованості склала 21712.68 гривень. Вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки штрафних санкцій, а саме: штрафу 500,00 гривень (фіксована частина) та штрафу 1010,13 гривень (процентна складова) задоволенню не підлягають, оскільки покладення на відповідачку подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і те саме порушення договірного зобов»язання суперечить вимогам ст.61 Конституції України. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: partial