Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

29 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу трудової книжки, яка необхідна йому для оформлення пенсії. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначив, що у свідоцтві про народження його прізвище зазначено російською мовою як « [PERSON] » та у паспорті громадянина України - українською мовою « [PERSON] ». Разом з тим, при первинному працевлаштуванні, під час оформлення його трудової книжки серії [NUMBER] , його прізвище російською мовою зазначили як « [PERSON] ». Крім того, 11.10.2005 року заявник уклав трудовий договір між працівником та фізичною особою, де його прізвище зазначено як « [PERSON] », на підставі якого було зроблено відповідний запис до трудової книжки серії [NUMBER] , та надано свідоцтво про загальнообов`язкове соціальне страхування. Враховуючи, що у робітників Пенсійного фонду є сумніви щодо належності заявнику трудової книжки серії [NUMBER] , він вимушений був звернутись до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу . Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 02 грудня 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В судовому засіданні представник заявника адвокат Буденко Ю.Ю. заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом статті 315 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що в листопаді 2019 року, у зв`язку з настанням пенсійного віку, [PERSON] звернувся до спеціаліста Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з документами для консультації у зв`язку з призначенням пенсії, з метою перевірки своїх документів для їх підготовки до оформлення та у подальшому для нарахування пенсії. При проведенні перевірки документів для попередньої оцінки прав призначення пенсії робітником сервісного центру було виявлено розбіжності у первинному запису прізвища заявника в трудовій книжці [NUMBER] , виданої 26 липня 1978 року, а саме: російською мовою прізвище заявника зазначено як « [PERSON] », тоді як у повторному свідоцтві про народження [NUMBER] від 26 квітня 1999 року російською мовою зазначено « [PERSON] » та у паспорті громадянина України серії [NUMBER] - українською мовою «Бурдига». Вказані відомості підтверджуються копіями наступних документів: паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 12 січня 1999 року Індустріальним РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області на Ім`я [PERSON] , [INFO] ; картки фізичної особи платника податків, про те, що [PERSON] одержав ідентифікаційний номер [NUMBER] ; свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого повторно 26 квітня 1999 року на ім`я російською мовою « [PERSON] , 10 января 1960 года рождения»; свідоцтва про загальнообов`язкове соціальне страхування № [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] ; трудового договору між працівником і фізичною особою від 11.10.2005 року; трудової крижки серії [NUMBER] , виданої на ім`я російською мовою « [PERSON] , [INFO] января 1960 года рождения». Таким чином, аналіз вказаних документів, доданих до матеріалів справи дає підстави дійти висновку про те, що трудова книжка серії [NUMBER] , видана 26.07.1978 року, на ім`я російською мовою « [PERSON] », належить заявнику. Встановлення вищезазначеного факту необхідно [PERSON] для призначення пенсії, а тому має для заявника юридичне значення. За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначених юридичних фактів відповідає вимогам закону та інтересам заявника, встановлюється із метою призначення пенсії і повністю доведено дослідженими доказами, а тому заяву [PERSON] про встановлення юридичного факту необхідно задовольнити.

Outcome: approved