Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

31.05.18 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд ухвалити рішення, яким позбавити її батьківських прав щодо малолітньої дочки - [PERSON], [INFO] та проводити стягнення аліментів на утримання дитини на користь державного закладу або фізичної особи, якій буде передана дитина у розмірі 2500 грн. щомісячно, що підлягають індексації згідно закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.06.17 р. і до досягнення дитиною повноліття. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 26.06.17 р. за адресою [ADDRESS] працівниками поліції, які отримали виклик за телефоном «102», була виявлена в стані сильного алкогольного сп'яніння [PERSON], яка потребувала медичної допомоги. Крім неї, в квартирі перебувала без догляду її малолітня донька, яку згідно акту від 26.06.17 р. було передано до будинку дитини № 2 у м. Львові. З вказаної дати мати не цікавилась місцем перебування дитини, не зверталась з заявами про її зникнення чи повернення, місце її перебування невідоме. Зважаючи на те, що [PERSON] не співпрацює з органом соціального захисту, повністю усунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, змушені звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позові та просив позов задовольнити. Крім того зазначив, що в ході розгляду даної справи позивачу стало відомо про те, що Франківським судом м. Львова розглядається цивільна справа щодо цієї ж відповідачки з приводу призначення опікуна відносно ще однієї малолітньої дитини, яку [PERSON]. покинула без догляду. Позивачем у вказаній справі є сестра відповідача, якій невідоме її місце перебування . Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Не подала відзив на позовну заяву. Оголошення про виклик відповідача до суду розміщене на сайті суду. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO] з 26.06.2017р. перебуває у «Будинку дитини» №2 м. Львова, на підставі «Акту про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я, або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину». Згідно даного акту, мати дитини - відповідач [PERSON], зловживала алкоголем та неналежно виконувала батьківські обов'язки щодо її виховання. Оскільки відповідачка не виявила інтересу щодо повернення дитини на виховання, враховуючи клопотання дитячого закладу де перебувала дитина, згідно розпорядження Шевченківської райадміністрації №392 від 21.08.2017 року, малолітню [PERSON] влаштовано у вищевказаний дитячий заклад. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на звернення Шевченківської райадміністрації, щодо відвідування батьками дітей, які перебувають на вихованні у дитячому будинку, адміністрацією вказаної установи зазначено, що за весь час перебування малолітньої [PERSON], мати жодного разу не відвідувала дочку та не приходила до неї. При цьому, відповідач [PERSON] до Шевченківської районної адміністрації ні письмово, а ні усно не зверталась щодо повернення дитини їй на виховання. Місце перебування матері невідоме. З будь-яких інших установ не надходила жодна інформація про можливе звернення матері, щодо сприяння їй у поверненні дитини. В процесі розгляду справи, ухвалою суду від 26 липня 2018 року витребувано інформацію із КМКЛШМД та з КЗ «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», чи не була госпіталізована відповідачка [PERSON] до однієї з зазначених медичних установ. Із відповіді від 16.08.18р. вбачається, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 26.06.17р. по 12.07.17р. Зважаючи на викладене, слід прийти до висновку, що остання належних висновків з вищевикладеного не зробила, надалі продовжує неналежно виконувати покладені на неї батьківські обов'язки, фактично самоусунулась і не цікавиться дитиною. При цьому встановлено, що батько дитини записаний згідно вимог ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Відповідно до абзацу 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Також суд враховує наданий органом опіки та піклування Шевченківської Районної адміністрації висновок від 24.04.18р. № 36-вих-1621 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дочки [PERSON], [INFO] . Таким чином, суд приходить до висновку, що у процесі розгляду справи здобуто достатньо доказів ухилення відповідачки від виконання нею своїх батьківських обов'язків, що дає підстави до задоволення позову в частині вимоги про позбавлення її батьківських прав відносно своєї дочки. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача аліментів, суд приходить до наступного. Згідно ч.3 ст. 166 Сімейного Кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог, та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне забезпечення та стан здоров'я малолітньої [PERSON]. Разом з тим, суду не надано інформації про місце праці відповідача, її доходи та матеріальний стан. Однак, чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України), а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, та з відповідачки слід стягувати на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти на користь державного закладу або фізичної особи, якій буде передана дитина в розмірі 950 грн. щомісячно, що підлягає індексації згідно закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] слід стягнути в користь держави 1409 грн. 60 коп. судового збору. Допустити негайне виконання рішення щодо вимоги про сплату аліментів за один місяць.

Outcome: partial