Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

2 березня 2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом. Вимоги мотивує тим, що 11 січня 2008 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до його умов позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками, оплачувати комісії та пені. В свою чергу банк, в разі непогашення клієнтом боргових зобовязань, нараховує відсотки, пеню, штрафи. Позивач свої зобовязання перед відповідачем виконав шляхом надання останньому кредиту в розмірі, встановленому договором, а відповідач, у порушення своїх зобовязань своєчасно не надавав банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. За підрахунками банку станом на 21 грудня 2017 року заборгованість [PERSON], за вказаним кредитним договором складає 29459 грн. 44 коп., з яких: 3000 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 21363 грн. 96 коп. заборгованість по процентам, 5095 грн. 48 коп. пеня та комісія, від цієї суми слід відняти 3996 грн. 52 коп., яку було стягнуто судовим наказом Липоводолинського районного суду Сумської області від 10 грудня 2008 року, та 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1273 грн. 15 коп. - штраф (процентна складова), та просив стягнути з відповідача 27236 грн. 7 коп. Представник позивача в судове засідання зявився, поданий позов підтримав повністю просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив ним не поданий. Тому, зважаючи на згоду позивача та представника про можливість розгляду справи у заочному порядку, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, судом встановлені такі фактичні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, 11 січня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] шляхом оформлення заяви позичальника, підписаної відповідачем, було укладено кредитний договір без номеру у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 3000 грн. Згідно цієї заяви при порушенні Позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник оплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 2% в місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 2,5% розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Судовим наказом Липоводолинського районного суду Сумської області від 10 грудня 2008 року по справі №2-н-45-2008р. було стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПривтБанк» 3996 грн. 52 коп. заборгованості по кредитному договору. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року найменування позивача ЗАТ КБ «ПриватБанк» змінено на ПАТ КБ «ПриватБанк», а останній є правонаступником прав та обовязків першого. За підрахунками банку станом на 21 грудня 2017 року заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором складає 29459 грн. 44 коп., з яких: 3000 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 21363 грн. 96 коп. заборгованість по процентам, 5095 грн. 48 коп. пеня та комісія, 3996 грн. 52 коп. з яких стягнуто за судовим наказом Липоводолинського районного суду Сумської області від 10 грудня 2008 року та 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1273 грн. 15 коп. - штраф (процентна складова). При вирішенні даного спору суд виходить з наступних положень закону. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 1049, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та на умовах, встановлених договором. За змістом ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За встановлених обставин суд приходить до висновку, що в порушення вимог вищеперелічених статей ЦК України та умов договору, [PERSON] допустив заборгованість по кредитному договору, що в силу ст. 1048, 1049, 1050 ЦК України надає право в повному обсязі стягнути з боржника на користь кредитора неповернуту суму заборгованості за кредитним договором, нараховані відсотки, пеню та комісію. Однак суд не вбачає законних підстав для задоволення позову в частині стягнення штрафів, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за порушення строків виконання грошового зобовязання по кредитному договору є порушенням вимог статті 61 Конституції України про заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Отже, в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів 500 грн. та 1273 грн. 15 коп. слід відмовити, так як стягнуто пеню. Таким чином, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, нараховані відсотки, пеню, за вирахуванням 3996 грн. 52 коп., стягнутих судовим наказом від 10 грудня 2008 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини вимог. Позов задоволено на 93% (27236 грн. 07 коп. 100%, 25462 грн. 92 коп. 93%), а значить витрати по сплаті судового збору становлять 1638 грн. 66 коп. (1762 грн. 00 коп. 100%, 1638 грн. 66 коп. 93%) та повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial