Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

30 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Виконавчого комітету Добропільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно - 13/100 житлового будинку, розташованого за адресою в [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право власності на житло вказана квартира на праві сумісної власності також належала батькам померлого чоловіка - [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач у 2014 році звернулась до Добропільської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в усній формі, посилаючись на те, що недостатньо документів, які підтверджують родинні відносини між чоловіком та його батьками, їй було запропоновано звернутися до суду. Позивач просить у позовній заяві визнати право власності на 13/100 житлового будинку, розташованого за адресою в [ADDRESS]. Позивач, відповідач в судове засідання не з'явились, позивач надав заяву про слухання справи в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, представник Виконкому Добропільської міської ради надали листа з проханням розглянути справу в їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність позивача, представника відповідача. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позиція суду підтверджується наступним. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено: Згідно до ст. 114 ЦПК України, виключної підсудністю є позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. У судовому засіданні встановлено: [INFO] помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26 вересня 2011 року, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропілля Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецької області (арк.справи 7). Відповідно до свідоцтв про смерть батьків [PERSON]: [PERSON] померла [INFO], [PERSON] помер [INFO] (арк.справи 5-6) Як вбачається з свідоцтва про укладенню шлюбу від 03 серпня 1993 року вбачається, що позивач знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 03 серпня 1993 року (арк.справи 8). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10 квітня 1996 року, яке видано Бюро по приватизації житла при Добропільському управлінні житлово-комунального господарства в/о «Добропіллявугілля», квартира за адресою в [ADDRESS], належить на праві власності: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (арк.справи 9) Згідно ст.321 ЦК України і ст. 41 Конституції України право власності є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійснення. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1216 ЦК України, обумовлюється, що спадкування є перехід прав і обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 328 ч. 2 ЦК України, право власності вважається таким, що набуте правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Враховуючи, що позивач не моє можливості реалізувати своє право через нотаріальну контору, вказаний факт в судовому засіданні не спростований та зважаючи на той факт, що визнання позовних вимог Відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з огляду на обґрунтованість позову суд приходить висновку про задоволення позову в повному обсязі. У зв'язку з викладеними обставинами, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, знайшли своє обґрунтування та підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved