Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-18 00:00:00

3.05.2017 року Одеський Національний університет мені І.І.Мечникова звернувся із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що відповідачем 1.09.2006 року було укладено угоду про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. [PERSON] отримала базову вищу освіту за кваліфікацією «бакалавр», отримала диплом за напрямком «міжнародні економічні відносини». Позивач стверджував, що за умовами договору відповідач зобов`язана починаючи із дванадцятого місяця після відрахування з навчального закладу протягом 15 років повернути використаний кредит із відсотками. На час звернення позивача до суду відповідач умови угоди не виконала. Заборгованість за кредитними коштами становить : основний борг 12066, 67 грн., відсотки 5862, 66 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання 12779 грн. = 30 708 грн. 33 коп. Окрім задоволення позовних вимог університет просив присудити на свою користь судовий збір в розмірі 1600 грн. Ухвалою суду від 19.06.2018 року до спільного розгляду із позовом був прийнятий зустрічний позов [PERSON] , вимоги об`єднані в одне провадження. За зустрічним позовом [PERSON] просила суд визнати недійсною угоду № 24-1-004-2006 від 1.09.2006 року про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Підставою позову остання визначила ч.1 ст. 215, ч.2 ст. 203 ЦК України та стверджувала, що на момент укладення угоди вона не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, обізнаність університету про її вік, про те, що вона є сиротою, мала на момент укладення угоди опікуна, відсутність будь-яких дій з її боку чи боку опікуна, які свідчать про визнання в подальшому кредитного договору. Позивач за первісним позовом позов підтримав, зустрічний позов не визнав. Позивач за зустрічний позовом свій позов підтримала, первісний позов не визнала. З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, надані учасниками справи в обґрунтування своїх вимог та заперечень суд вважає, що зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню, що виключає задоволення первісного позову Одеського Національного університету імені І.І.Мечникова з наступних підстав : В судовому засіданні встановлено, що 1.09.2006 року між сторонами було укладено угоду про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти № 24-1-004-2006. За пунктом 1 кредитної угоди Одеський Національний університет імені І.І.Мечникова надає [PERSON] цільовий пільговий державний кредит для здобуття в університети вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету у розмірі 7240 грн. за навчальний рік та 28960 грн. за весь термін навчання. Повернення кредиту визначено пунктом 6.1 договору з урахуванням відсотків до 31 грудня кожного року 1/15 частини від загальної суми одержаного кредиту та відсотки, починаючи від 1.09.2011 року по 1.09.2026 року. [PERSON] отримала базову вищу освіту за кваліфікацією «бакалавр», отримала диплом за напрямком «Міжнародні економічні відносини». Як вбачається зі змісту договору університетом була встановлена особа [PERSON] , її вік, перевірені її паспортні відомості, номери телефонів. Окрім того, 26.07.2006 року [PERSON] , виявивши бажання бути допущеною до екзаменів для вступу в університет повідомила відомості про себе, зокрема вік та наявність законного представника - дідуся [PERSON] Так, на момент підписання кредитної угоди [PERSON] було 16 років, вона була сиротою та мала опікуна. Відповідно до статті 32 ЦК України фізичні особи у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років мають неповну цивільна дієздатність. Такі особи можуть відповідно до статей 31,32 ЦК України самостійно вчиняти дрібні побутові правочини , тобто такі, які задовольняють побутові потреби особи, відповідають фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість , здійснювати особисті немайнові права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом, здійснювати особисті немайнові права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом. - самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; - самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; - бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; - самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку). Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. Зазначені норми закону узгоджуються із Постанову КМУ № 916 від 16.06.2003 року «Про затвердження порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти» та наказом Міністерства освіти та науки України № 508 від 31.07.2003 року « Про затвердження форм направлення на здобуття вищої освіти за цільовим державним кредитом та угоди про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти», за якими у разі коли одержувач кредиту є неповнолітнім, угода про надання державного кредиту для здобуття вищої освіти укладається батьками або особами, які їх замінюють. При досягненні повноліття одержувач кредиту переукладає угоду з вищим навчальним закладом. За положенням вищевказаних нормативних актів батьки або особи, які їх замінюють особисто беруть участь при укладені таких угод та надають до вищого навчального закладу паспорт, довідку про присвоєння ІНПП. Так, за ч.2 статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) цієї вимоги закону в порядку статті 215 ЦК України є підставою недійсності правочину. За ч. 2 статті 222 ЦК України правочин, вчинений неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальників, може бути визнаний судом недійсним за позовом заінтересованої особи. При вирішенні спору суд враховує, що за положеннями статті 222 ЦК України правочин, який неповнолітня особа вчинила за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальника, може бути згодом схвалений ними у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу. Так, правочин вважається схваленим, якщо схвалений її батьками (усиновлювачами) або одним з них, з ким вона проживає, або опікуном. дізнавшись про його вчинення, протягом одного місяця не заявили претензії другій стороні. Як вбачається із матеріалів справи та не спростовано університетом опікун [PERSON] не був обізнаний про вчинення оспорюваного правочину. Із достягненням повноліття такий договір особисто із відповідачем не переукладався. Жодних дій на виконання договору в частині здійснення оплати за ним опікуном чи [PERSON] не вчинялось. Клопотання про застосування позовної давності Одеським Національним університетом імені І. І .Мечникова як відповідачем не заявлялось. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними нею в процесі розгляду справи, що тягне задоволення позову про визнання договору недійсним та виключає задоволення первісного позову Одеського Національний університету імені І.І.Мечникова про стягання коштів.

Outcome: approved