Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

31 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому зазначив, що він 13 січня 2015 року уклав з відповідачем [PERSON] Ю,М. договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0.0402 га., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, смт. Таїрове, вулиця 40-річчя Перемоги, 2-а (далі по тексту спірна земельна ділянка). \~ \~ \~ \~При укладенні вищевказаного договору сторони дійшли згоди по всім істотним умовам договору, а саме домовилися про предмет договору та ціну договору. Після цього до підписання договору сторони виконали умови договору в повному обсязі, а саме відповідач отримав грошові кошти за спірну земельну ділянку, яка є предметом договору, про що надав позивачу відповідну розписку та передав належну йому на праві власності земельну ділянку позивачу. Договір був укладений в простій письмовій формі та підписаний сторонами, крім цього між сторонами була досягнута домовленість про нотаріальне посвідчення договору. В січні 2015 року позивач намагався звернутись до нотаріуса з заявою посвідчити нотаріально укладений між сторонами договір купівлі-продажу земельної ділянки. Однак в призначений час до нотаріуса для підписання та посвідчення укладеного договору купівлі-продажу земельної ділянки відповідачі не зявились, чим ухилився і на теперішній час ухиляється від нотаріального посвідчення угоди купівлі-продажу спірної земельної ділянки. З вказаних вище підстав позивач змушений звернутися до суду та просити суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, визнати укладений між сторонами договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки дійсним та визнати за ним право власності на вищевказане нерухоме майно. В ході судового розгляду позивач подав заяву в якої зазначив, що позовні вимоги підтримав в повному обсягу, просить розглянути позов на підставі поданих доказів, без його участі, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] до суду не зявилася, хоча була повідомлена своєчасно належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Також, згідно ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, судом встановлено, що дійсно 13 січня 2015 року між позивачем [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0.0402 га., цільове призначеннями для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, смт. Таїрове, вулиця 40-річчя Перемоги, 2-а кадастровий номер 5123755800:02:001:0334, відповідно до якого позивач купив, а відповідач [PERSON] продав належну йому на праві власності вищевказану земельну ділянку за 162\~800 гривень, тобто сторони досягли домовленості, щодо істотних умов договору, а саме предмету договору, яким є названа вище земельна ділянка та ціни договору, що підтверджується письмовим договором купівлі-продажу. Після укладення вказаного договору відбулось його повне виконання, тобто позивач передав відповідачу грошові кошти, обумовлені договором у розмірі 162\~800 гривень, що підтверджується розпискою наданою відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON] про отримання грошових коштів за земельну ділянку, а відповідач [PERSON] передав позивачу нерухоме майно, дані обставини підтверджуються наявності оригіналу державного акту на право приватної власності у позивача. Відповідачка [PERSON] будучи в шлюбі з відповідачем, надала письмову згоду на відчуження нерухомого майна. Вартість спірної земельної ділянки складає 261\~674 грн., що сторонами не оскарджується та підтверджується звітом від 04.05.2017 року. Крім того, як слідує із заяви позивача та матеріалів, які були надані під час судового розгляду видно, що відповідачі на час укладання нотаріально посвідченого договору відчуження нерухомого майна не перебувають на території України, таким чином суд приходить до висновку, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу названої вище земельної ділянки. Таким чином, оскільки судом встановлено, що сторони при укладенні договору купівлі-продажу вказаного вище нерухомого майна досягли домовленості, щодо всіх істотних умов договору і це підтверджено письмовими доказами, що відбулося повне виконання договору, але відповідач ухилився від його нотаріального посвідчення, позов і підлягає задоволенню. Позивач просить скасувати рішення державного реєстратора щодо реєстрації спірного нерухомого майна. Сторонами по справі є фізичні особи, державний реєстратор не є стороною по справі. Суд розглядає спір, відповідно до ст. 13 ЦПК України в межах позовних вимог, виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що позивач згідно ст. 263 ЦПК України не зміг обґрунтувати позовні вимоги в цій частині, а тому задоволенню не підлягають. При поданні позову позивач сплатив судовий збір в повному обсягу, суд прийшов до висновку, що позов в частині укладання договору та визнання права власності є обґрунтованим, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в рівних часках в розмірі 1\~948.37 грн. з кожного окремо.

Outcome: partial