Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

31.07.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON], померлої 27.09.2017 року право власності на квартиру №11, що розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, будинок 20-б, свої вимоги мотивує тим, що вищезазначена квартира належать [PERSON]. [PERSON] померла 27.09.2017 року, після її смерті відкрилась спадщини на вищевказане майно. [PERSON] є онукою [PERSON], померлої 27.09.2017 року та\~відповідно до\~вимог ч.\~1\~ст.\~1266\~має право\~на спадкування\~тієї частини,\~яка б\~належала б\~за законом\~її батьку\~[PERSON],\~який помер\~16.06.2013\~року.Позивач прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем за однією адресою. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва на спадщину, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що інформація про власника квартири №11, що розташована в місті Ізмаїл по проспекту Миру, 22-б, Одеської області, відсутня. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою вирішення справи залишив на розсуд суду . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Згідно п. 8 Постанови № 7Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини. У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Судом встановлено, що згідно довідки від 26.06.2018 року, наданої головою житлово-будівельного кооперативу «МОРЯК», [PERSON] внесені всі пайові внески за квартиру №11, що розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, будинок 20-б, та заборгованість відсутня. Отже, виходячи з наведеного [PERSON] є власником квартири №11, що розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, будинок 20-б. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 505802 від 28.09.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 27.09.2017 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить квартира №11, що розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, будинок 20-б. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 50051275 від 28.11.2017 року, наданого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої 27.09.2017 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 108028, виданим повторно 13.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Згідно свідоцтва про смерть реєстраційний номер Е 061075 від 18.06.2013 року, виданого реєстраційним центром: Підрозділом НДР Державна лікарня м. Кланг, реєстраційний округ: Західна Малайзія, [PERSON] помер 16.06.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Враховуючи, що [PERSON] помер до відкриття спадщини, право на спадкування одержує його донька та онука [PERSON] [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІЖД № 003797, виданим 07.06.1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської Ради народних депутатів Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із [PERSON], що підтверджено відповідним записом про реєстрацію місця проживання в паспорті громадянина України [PERSON], тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] від 22.05.2018 року за № 216/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що інформація про власника квартири №11, що розташована в місті Ізмаїл по проспекту Миру, 22-б, Одеської області, відсутня. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у звязку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved