Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

29 квітня 2016 року Татарбунарська районна державна адміністрація Одеської області в інтересах малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітніх дітей та стягнути з неї аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не проживає зі своїми дітьми більше року, не займається належним чином утриманням та вихованням дітей, не піклується про їхнє здоровя та не цікавиться їх життям. Посилаючись на те, що відповідачка за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає алкогольними напоями, позивач вважав, що є підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав. В судове засідання представник позивача надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, в якій вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові (а.с.20). Відповідачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про визнання позову в повному обсязі, не заперечуючи проти його задоволення (а.с.22). Представник органу опіки та піклування Жовтоярської сілської ради в судове засідання надала письмову заяву, в якій вимоги підтримала та просила розглядати справу без її участі (а.с.23). Прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с.19). Вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], є матірю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії 1-ЖД № 227928 від 05.08.2010 року (а.с.3) та серії І-ЖД № 324347 від 04.10.2012 року (а.с.4). З акту обстеження житлово-побутових умов від 10.02.2016 року (а.с.5) вбачається, що малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом зі своїм батьком [PERSON] в будинку бабусі [PERSON], які займаються доглядом та вихованням дітей. Умови для проживання задовільні. Згідно з довідкою-характеристикою №124 Жовтоярської сільської ради від 10.02.2016 року [PERSON] має двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Остання не проживає з дітьми більше року, не приділяє належної уваги вихованню дітей. Схильна до вживання спиртних напоїв. Діти проживають з батьком [PERSON] та бабусею [PERSON], але матірю відвідуються дуже рідко(а.с.8). З копії рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 03.10.2014 року (а.с.9) вбачається, що шлюб зареєстрований 06 квітня 2009 року у виконавчому комітеті Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області між [PERSON], [INFO] та Дунич /Васілакі/ [PERSON], [INFO], які мають двох неповнолітніх дітей розірвано. Відповідно висновку Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області № 01-30/816 від 25.04.2016 року, гр.[PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, більше року не займається утриманням та вихованням дітей, веде аморальний спосіб життя, схильна до вживання алкогольних напоїв, офіційно не працює, в звязку з чим, Татарбунарська района державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити відповідачку батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Вирішуючи спір, що виник між сторонами з сімейних правовідносин, суд виходить з такого. Статтею 150 Сімейного кодексу (далі СК) України встановлено низку обовязків батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття нею повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав можливе за наявності підстав, визначених у ст.164 СК України. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, окрім іншого, ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини (п.2 ч.1 ст.164 СК). З цієї підстави мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав лише у разі досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК). При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує, окрім іншого, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. При цьому мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням того, що відповідачка є повнолітньою особою, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не забезпечує належних умов для розвитку своїх малолітніх синів, зловживає алкогольними напоями, попередження органу опіки та піклування ігнорує, не цікавиться життям дітей, що підтвердила своєю згодою на позбавлення її батьківських прав відносно її малолітніх синів, надавши до суду відповідну заяву, суд вважає що є підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON] та [PERSON] із стягненням з відповідачки аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше мінімального розміру, встановленого законодавством. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто у даному випадку з 29.04.2016 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Частиною 1 та 3 ст.88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При цьому, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» Татарбунарська районна державна адміністрація Одеської області, яка звернулася із заявою до суду щодо захисту прав та інтересів дитини, звільнена від сплати судового збору. Отже, з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. за подання до суду позовної вимоги підлягає стягненню з відповідачки в дохід держави. З огляду на викладене,

Outcome: approved