Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

30 листопада 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» в особі свого представника [PERSON] звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому зазначає, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н від 07.11.2007 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою, тарифами банку та є договором приєднання. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2016 року має заборгованість в сумі 34394,69 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором в розмірі 34394,69 грн., а також судовий збір в розмірі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач та його представниця [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать повернуті на адресу суду поштові відправлення з відміткою «за зазначеною адресою не проживає», розписка про одержання представницею повідомлення про розгляд справи. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частина друга статті 281 ЦПК України передбачає, що розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~\~\~\~\~\~\~\~ Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.\~\~\~\~\~\~\~\~ Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України). \~\~ Між позивачем та [PERSON] 07.11.2007 року був укладений договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується заявою відповідача. У заяві відповідач висловив згоду з тим, що заява на отримання кредиту разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку становить між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг.\~\~\~\~ \~\~\~\~ Однак умови кредитного договору виконані не були, у зв'язку з чим станом на 31.10.2016 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 34394,69 грн. Сума заборгованості складається з наступного: - заборгованість за кредитом 3890,28 грн.; - заборгованість за відсотками за користування кредитом 25728,47 грн.; - заборгованість за пенею та комісією - 2900 грн.; - штраф (фіксована частина) - 250 грн.; - штраф (процентна складова) 1625,94 грн. Анкета-заява особисто підписана [PERSON] Згідно з пунктом 3.1. Умов і правил надання банківських послуг для надання послуг банк відкриває клієнту карткові рахунки, видає клієнту картки, їх вид і строк дії визначено в заяві та в Пам'ятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «Відмітки Банку» заяви.\~\~\~\~\~\~\~\~ Останній платіж за кредитом було здійснено 15.03.2014 року в розмірі 300 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Ухвалою суду від 19 липня 2017 року по справі призначено судову бухгалтерську експертизу. Оплату за проведення експертизи покладено на [PERSON] 27.11.2017 року цивільну справу повернуто на адресу суду у звязку з тим, що оплата вартості по виконанню експертизи відповідачем не здійснена, клопотання експерта не задоволено. Разом з тим, щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктом 8.6. передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань за цим договором більш ніж на 120 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. 00 коп. + 5% від суми позову. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Саме такі правові позиції містяться в постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року у справі № 347/1910/15-ц, які відповідно до вимог статті 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів. З огляду на це, позов в частині стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1625,94 грн. штрафу (процентної складової) задоволенню не підлягає. Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1378 грн., сплачений за подання позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: partial