Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

29 грудня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним позовом в якому просила визнати за нею після смерті [INFO] [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 4,6800 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.12.2004 виданого на підставі розпорядження голови Миргородської районної державної адміністрації від 11 жовтня 2004 року №227. Обґрунтовуючи позов посилалася на те, що [INFO] 2011 року в [ADDRESS] , померла [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 4,68 га , розташована на території Попівської сільської ради Миргородського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 010454500431 20 грудня 2004 року під кадастровим № 53232860020000402І2, вартість якої складає 185 І30 гривень 52 копійки. Оригіналу державного акту на дану земельну ділянку вона серед речей спадкодавця не знайшла, Після смерті [PERSON] спадщину прийняла вона згідно рішення Миргородського міськрайонного суду де встановлено факт її спільного проживання із спадкодавцем однією сім`єю з 2003 року по [INFO] , тобто на день смерті останньої. Будь яких інших спадкоємців немає Органом місцевого самоврядування, по останньому місцю проживання спадкодавця вищевказана спадщина у порядку ст.. 1277 ЦК України відумерлою не визнавалась. Коли вона звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини па право власності на вказану земельну ділянку, їй постановою було відмовлено по причині відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. В відділі у Миргородському районі Головного Управління Держгеокадастру у Полтавській області мені повідомили, що видати новий державний акт не має можливості, оскільки на даний час видача нових державних актів законодавством не передбачена і надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. У зв`язку з цим вона змушена звернутися до суду. Ухвалою судді від 08.01.2019 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі . Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 01.03.2019 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] . [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с. 45) . Представник відповідача Попівської сільської ради в судове засідання не з`явився, направив заяву в якій просив справу розглядати у відсутність представника на розсуд суду (а.с.52). Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в раніше направленій заяві просив справу розглядати без його участі , при вирішенні спору покладався на розсуд суду, вказував, що Головне управління не розпоряджається землями, які знаходяться у комунальній та приватній власності ( а.с. 27,28). Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.12.2004 [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,6800 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області (а.с. 6,11-13). Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 вересня 2018 року по справі № 541/1327/18 було встановлено факт спільного проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] з 2003 року по [INFO] , тобто по дату смерті останньої, тому на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що успадкувала належне [PERSON] майно, зокрема й спірну земельну ділянку (а.с. 8,9). Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Наконечною Н.П. від 05.03.2018 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після померлої [INFO] [PERSON] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 10). На даний час отримати правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з положенням ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, враховуючи те, що оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку відсутній, тому з метою оформлення спадщини необхідно встановити за спадкоємцем [PERSON] , після смерті [INFO] [PERSON] , право власності на спадщину за законом на земельну ділянку площею 4,6800 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.12.2004 виданого на підставі розпорядження голови Миргородської районної державної адміністрації від 11 жовтня 2004 року №227. За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі. В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з роз`яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved