Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

29.09.2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову позивачі зазначають, що [PERSON] помер 24.01.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 540462 видане виконкомом [PERSON] сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 26.01.2004 р. За життя 08.04.2000 р. [PERSON] склав заповіт, який зареєстровано в реєстрі за № 80 та посвідчено секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Згідно вказаного заповіту [PERSON] все своє майно заповів своєму сину [PERSON] (далі позивач 1). На день смерті разом з померлим [PERSON] фактично проживали та були зареєстровані його непрацездатна дружина [PERSON] (далі позивач 2) та його син [PERSON], що підтверджується копією довідки [PERSON] сільської ради від 02.09.2015 р. № 588. Родинні стосунки подружжя та батька й сина підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 344097, виданого 22.02.1975 р. [PERSON] сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області та копією свідоцтва про народження серії ІІ-КИ № 252196, виданого 27.02.1975 р. [PERSON] сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Комсомольська, № 8, с. Коханівка Петропавлівського району Дніпропетровської області (позначений літерою «А» за схематичним планом БТІ), з наступними господарськими будівлями та спорудами: 1. сіни (позначені літерою «а» за схематичним планом); 2. навіс (позначений літерою «а1» за схематичним планом); 3. погріб (позначений літерою «Б» за схематичним планом); 4. убиральня (позначена літерою «В» за схематичним планом); 5. літня кухня (позначена літерою «Г» за схематичним планом); 6. огорожа (позначена цифрами «1-3» за схематичним планом); 7. сарай (позначений літерою «Д» за схематичним планом). Дружина спадкодавця [PERSON] відповідно до довідки управління Пенсійного фонду України у Петропавлівському районі від 10.09.2015 №1283/04/20 отримує пенсію за віком з 01.01.2004 р., отже, на час відкриття спадщини вона була непрацездатною. Позивач 1 [PERSON] вважає, що він є спадкоємцем 3/4 частини спадкового майна, а позивач 2 [PERSON] є спадкоємцем 1/4 частини спадкового майна. Позивач 1 [PERSON] у встановлений законом строк звернувся з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. Листом від 10.08.2015 р. № 788/02-14 завідувач нотаріальної контори відмовила позивачу 1 [PERSON] у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на житловий будинок. Нотаріус також розяснив позивачу 1 [PERSON], що оскільки правовстановлюючий документ відсутній, питання належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. На підставі ст. ст. 328, 182, 657, 1216, 1268 ЦК України позивачі просять суд визнати за [PERSON], як спадкоємцем за заповітом, право власності на 3/4 частини житлового будинку та за [PERSON], як спадкоємцем за законом, право власності на 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Комсомольська, № 8, с. Коханівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області (позначений літерою «А» за схематичним планом БТІ), з наступними господарськими будівлями та спорудами: сіни (літера «а»); навіс (літера «а1»); погріб (літера «Б»); убиральня (літера «В»); літня кухня (літерою «Г»); огорожа (цифри «1-3»); сарай (літера «Д»). Позивач 1 [PERSON] подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Позивач 2 [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності її представника, позовні вимоги визнала. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши надані позивачами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 24.01.2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 540462, виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Петропавлівського району 26.01.2004 р. (а.с. 9). 08.04.2000 р. [PERSON] склав заповіт, який зареєстровано в реєстрі за № 80 та посвідчено секретарем виконкому [PERSON] сільської ради. Згідно вказаного заповіту [PERSON] все своє майно заповів своєму сину [PERSON], що вбачається з копії заповіту (а.с. 8). Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.2). Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. На день смерті разом з померлим [PERSON] фактично проживали та були зареєстровані його непрацездатна дружина [PERSON] та його син [PERSON], що підтверджується копією довідки [PERSON] сільської ради від 02.09.2015 р. № 588 (а.с. 16). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Родинні стосунки подружжя та батька й сина підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 344097, виданого 22.02.1975 р. [PERSON] сільською радою Петропавлівського району та копією свідоцтва про народження серії ІІ-КИ № 252196, виданого 27.02.1975 р. [PERSON] сільською радою Петропавлівського району (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Комсомольська, № 8, с. Коханівка Петропавлівського району Дніпропетровської області (позначений літерою «А» за схематичним планом БТІ), з господарськими будівлями та спорудами. Згідно з копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 8 по вул. Комсомольська в с. Коханівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, виготовленого 15.08.2015 року КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» на імя [PERSON], цей будинок складається з наступного: житловий будинок, що позначений літерою «А»; сіни - літера «а»; навіс - літерою «а1»; погріб - літера «Б»; убиральня - літера «В»; літня кухня - літера «Г»; огорожа - «1-3»; сарай - літера «Д» (а.с. 11 13). Згідно з ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Вартість житлового будинку складає 19198 грн., що підтверджується висновком про оцінку майна ТОВ «ВКФ Спарта», виконаного на підставі договору DN 150904-003 від 04.09.2015 року (а.с. 14-15). Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. [PERSON], як особа, що проживав разом зі спадкодавцем на день його смерті і не відмовився від її прийняття у встановлений законом строк, звернувся з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. Листом від 10.08.2015 р. № 788/02-14 завідувач нотаріальної контори відмовила [PERSON] у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на житловий будинок (а.с. 21). Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Згідно з даними погосподарської книги [PERSON] є власником житлового будинку по вул. Комсомольська, 8 в с. Коханівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, який він збудував у 1971 році, володів та користувався ним, що підтверджується копією довідки [PERSON] сільської ради № 589 від 02.09.2015 року (а.с. 17). Згідно протоколу № 8 від 26.04.1972 року виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області [PERSON] надано дозвіл будівництва будинку на старій садибі (а.с. 33). [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON] взяла собі прізвище «Плюта», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 344097, виданого 22.02.1975 р. [PERSON] сільською радою Петропавлівського району. Дружина спадкодавця [PERSON] відповідно до довідки управління Пенсійного фонду України у Петропавлівському районі від 10.09.2015 №1283/04/20 отримує пенсію за віком з 01.01.2004 р., отже на дату відкриття спадщини вона була непрацездатною (а.с. 19). Отже, позивач 1 [PERSON] є спадкоємцем 3/4 частини, а позивач 2 [PERSON] є спадкоємцем 1/4 частини житлового будинку № 8 по вул. Комсомольська с. Коханівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, який належав спадкодавцеві [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачів судові витрати на сплату судового збору по 489 грн.20 коп. кожним з позивачів (а.с.2,3). На підставі викладеного, ст. ст. 316, 328, 376, 1216, 1218, 1268 ЦК України,

Outcome: approved