Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

31 липня 2018 року [PERSON], місце проживання якої: 84506, Донецька обл., м. Бахмут, вул. Донецька, буд. 13, РНОКПП [NUMBER], звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], місце проживання якого: 84506, Донецька обл., м. Бахмут, вул. Донецька, буд. 13, РНОКПП [NUMBER], та [PERSON], місце проживання якої: 84506, Донецька обл., м. Бахмут, вул. Донецька, буд. 13, в якій просить: визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком, розташованим за адресою: Донецька обл., м. Бахмут, вул. Донецька, буд. 13. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначено, що їй на підставі договору купівлі-продажу будинку від 5 жовтня 2018 року належить житловий будинок, розташований за адресою: Донецька обл., м. Бахмут, вул. Донецька, буд. 13, у якому разом з позивачем зареєстровані відповідачі по справі: [PERSON], який є її чоловіком, та [PERSON], яка є її дочкою, але з лютого 2017 року фактично не проживають, що підтверджується актом, виданим головою квартального комітету № 38. На даний час позивач проживає у належному їй будинку разом із своєю малолітньою дитиною, яка згідно медичного висновку страждає глибокою затримкою всіх видів розвитку, що потребує значних матеріальних витрат на лікування, а враховуючи зріст вартості комунальних послуг, позивач не має фінансової можливості сплачувати комунальні послуги також за не проживаючих у будинку відповідачів, при цьому, у неї також постає питання отримання субсидії. Враховуючи, що відповідачі добровільно зніматись з реєстрації не бажають, позивач вимушена визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, з огляду на що звернулась до суду з зазначеною позовною заявою. Ухвалою суду від 9 серпня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 08 годину 30 хвилин 5 вересня 2018 року, яке ухвалою відкладено на 10 годину 00 хвилин 3 жовтня 2018 року у звязку з першою неявкою відповідача [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином: у відповідності\~до частини\~9\~статті 128\~ЦПК України\~ засобом\~телефонного звязку,\~що оформлено\~відповідною телефонограмою,надала суду заяву про розгляд справи без її участі з зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: судовою повісткою, яка була направлена відповідно до п. 2 ч. 7\~ст. 128 ЦПК України\~за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 5 вересня 2018 року на адресу суду від неї надійшла заява, згідно якої вона позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином: судовою повісткою, яка була направлена відповідно до п. 2 ч. 7\~ст. 128 ЦПК України\~за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У встановлений ухвалою від 9 серпня 2018 року строк відзив на позовну заяву не надав. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. У звязку з неявкою сторін та у відповідності до\~частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька обл., м. Бахмут, вул. Донецька, буд. 13, на підставі договору купівлі-продажу будинку від 5 жовтня 2018 року (а.с. 10), що також підтверджується копіями: витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 145327 від 5 жовтня 2018 року (а.с. 11), витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВХ № 312250 (а.с. 12) та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованої судом 5 вересня 2018 року за № 136574752 (а.с. 39-40). Відповідно до копії довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 24 липня 2018 року головою квартального комітету № 28 [PERSON], у житловому будинку, розташованому за адресою: Донецька обл., м. Бахмут, вул. Донецька, буд. 13, зареєстровані: позивач, яка є власником будинку, [PERSON], [INFO], який у довідці зазначений чоловіком, [PERSON], [INFO], яка у довідці зазначена дочкою, [PERSON], [INFO], який у довідці зазначений сином, та [PERSON], [INFO], який у довідці зазначений сином (а.с. 16). Також у вказаній довідці зазначено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але фактично не мешкають за даною адресою. З копії акту про фактичне проживання від 27 липня 2018 року, складеного комісією у складі: голови квартального комітету № 28 [PERSON], [PERSON], яка мешкає за адресою: Донецька обл., м. Бахмут, вул. Донецька, буд. 13а, [PERSON], який мешкає за адресою: Донецька обл., м. Бахмут, вул. Донецька, буд. 18а, вбачається, що вказаними особами підтверджується факт того, що відповідачі за адресою: Донецька обл., м. Бахмут, вул. Донецька, буд. 13 зареєстровані, однак фактично не проживають з лютого 2018 року (а.с. 17). З відповідей\~першого заступника\~голови Бахмутської\~міської ради\~[PERSON]\~за вх.\~№№ 25181\~від 8\~серпня 2018\~року та\~25182\~від 8\~серпня 2018\~року вбачається,\~що за\~даними реєстру\~територіальної громади\~м.\~Бахмут,\~місце проживання\~фізичних осіб\~[PERSON],\~[INFO],\~та [PERSON],\~[INFO],\~зареєстровано з\~26\~жовтня 2005\~року за\~адресою:\~м.\~Бахмут,\~вул.\~Донецька,\~буд.\~13(а.с. 23, 24). Відповідно до\~статті 317\~Цивільного кодексу\~України (далі за текстом ЦК України), власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.\~\~На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до статті 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За змістом статті 156 Житлового кодексу України,\~\~члени сім'ї власника будинку,\~\~в тому числі і колишні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником. При розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням члена сім'ї власника житла, суди мають встановлювати наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи відсутній відповідач у спірному приміщені понад один рік, чи є причини відсутності поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності.\~\~ Враховуючи викладене, суд вважає, що факт відсутності відповідачів у вищезазначеному будинку понад один рік знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, що також і не заперечувалось одним із відповідачів [PERSON], у звязку з чим суд вважає, що за відповідачами не може бути збережено право користування житловим приміщенням і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, враховуючи, що ухвалою суду від 9 серпня 2018 року позивача звільнено від сплати судового збору у сумі 704,80 гривень за подання даної позовної заяви, суд у відповідності до положень статті 141 ЦПК України стягує з відповідачів судовий збір на користь держави в сумі по 352,40 гривень з кожного.

Outcome: approved