Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

30 червня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 02 листопада 2007 року Чорноморською сільською радою Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який проживає з нею. В останній час спільне життя із відповідачем стало нестерпним, він ніде не працює, зловживає алкогольними напоями та вчиняє фізичне та психологічне насильство в сімї. Посилаючись на те, що подальше спільне проживання з відповідачем завдає шкоди її психічному стану, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Сторони в судове засідання не зявилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 листопада 2007 року Чорноморською сільською радою Очаківського району Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 12 (а. с. 5), від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 6), який проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що позивачка втратила почуття поваги та любові до відповідача. При розгляді даної справи були встановлені такі обставини, що, на думку суду, унеможливлюють подальше проживання сторін. Будучі засудженим в травні 2014 року за спричинення позивачці легких тілесних ушкоджень відповідач продовжує вчиняти насильство в сімї. Вказане свідчить про те, що примирення неможливе, шлюб розпався остаточно. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачкою сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 551 грн 20 коп., що підтверджується відповідною квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: approved