Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

30 грудня 2015 року заявниця [PERSON] звернулася в суд з заявою, у якій зазначає, що народилася 06 січня 1950 року у м. Камені-Каширському. Її дівоче прізвище [PERSON]. Її батько [PERSON] за національністю поляк, а мати [PERSON] українка. Національність батька стверджується військовим квитком ПК № 1587949, виданим Камінь-Каширським райвіськоматом 03.02.1964 року, свідоцтвом про її народження та карткою форми № 1, що заповнювалася працівниками паспортного столу під час видачі їй по досягненню 16-річного віку паспорта 23.08.1966 року. У цій картці є запис, згідно з яким вона просила зазначити її національність у паспорті полька. 17 лютого 1968 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу у них є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Син і дочка створили власні сімї. У сина є дві дочки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У дочки є один син [PERSON], [INFO]. Її онуки мають намір продовжити навчання у Польщі, вона, як полька, має можливість отримати карту поляка, що надасть їм можливість здобути освіту у Польщі безоплатно. З врахуванням наведених обставин, заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що вона за національністю є полькою. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали з викладених у ній підстав та просили задовольнити. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камінь-Каширського районного управління юстиції у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву належить задовольнити, зважаючи на таке. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 300 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При збереженні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невідємною частиною загальновизнаних прав людини. У відповідності до ст. 11 цього Закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати свою національність. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася 06 січня 1950 року у м. Камені-Каширському Волинської області. Її батько [PERSON] - за національність поляк, мати [PERSON] українка, що стверджується свідоцтвом про народження заявниці, виданим 08 лютого 1950 року, актовим записом про народження № 19 від 06 лютого 1950 року, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 00016206209 від 15 січня 2016 року та військовим квитком батька заявниці серії НК № 1587949. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є підставною та підлягає до задоволення. Згідно з ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати заявниці не відшкодовуються.

Outcome: approved