Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

30 травня 2014 року до суду звернулося СТОВ «Дружба-Нова» з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що СТОВ «Дружба-Нова» за договором позики передало позичальнику [PERSON] грошові кошти в сумі 51 000 гривень, що підтверджується видатковими касовими ордерами, які містять підписи уповноважених посадових осіб позикодавця та відповідача від 26 червня 2013 року № 3025 на суму 10 000 грн., від 1 серпня 2013 року № 3308 на суму 10 000 грн., від 6 серпня 2013 року № 3330 на суму 5 000 грн., від 13 серпня 2013 року № 3375 на суму 10 000 грн. та від 20 серпня 2013 року № 3450 на суму 16 000 грн. При цьому під час укладення договору строків повернення позики встановлено не було, а тому в січні 2014 року СТОВ «Дружба-Нова» звернулося до відповідача з письмовою вимогою про повернення позики на протязі тридцяти днів, однак вимога адресату вручена не була, оскільки цінний лист з описом повернувся без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Станом на день подання позову борг відповідача перед СТОВ «Дружба-Нова» становить 51 000 грн., які просить стягнути позивач. В судовому засіданні представник позивача Крищенко Л.В. позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] позов не визнали та пояснили, що позивач безпідставно вимагає дострокового погашення позики, оскільки згідно договору позики, укладеного 7 травня 2013 року між СТОВ «Дружба-Нова» та відповідачем [PERSON], позикодавець надає позичальникові 51 000 гривень, а кінцевий строк повернення позики до 31 грудня 2020 року. Припинення виконання умов договору в односторонньому порядку договором не передбачено. Заслухавши пояснення представника позивача Крищенко Л.В., представників відповідача [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 7 травня 2013 року між позивачем СТОВ «Дружба-Нова» в особі генерального директора Гайдая С.А. та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів у сумі 51 000 гривень на строк до 31 грудня 2020 року, що підтверджується наданою представниками відповідача нотаріально засвідченою копією договору (а.с. 86). Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом факту укладення його укладення між позивачем та відповідачем. Доказом отримання коштів в сумі 51 00 грн. відповідачем [PERSON] є видаткові касові ордери від 26 червня 2013 року № 3025 на суму 10 000 грн., від 1 серпня 2013 року № 3308 на суму 10 000 грн., від 6 серпня 2013 року № 3330 на суму 5 000 грн., від 13 серпня 2013 року № 3375 на суму 10 000 грн. та від 20 серпня 2013 року № 3450 на суму 16 000 грн., всього на суму 51 000 грн. (а.с. 36, 37, 38, 39, 40). Таким чином, суд вважає, що факт укладення договору позики між СТОВ «Дружба-Нова» та [PERSON] грошових коштів в сумі 51 000 гривень доведеним, як і доведеним те, що існує заборгованість за договором позики відповідача [PERSON] перед СТОВ «Дружба-Нова» на цю суму. Це факт визнають і сторони у справі. Проте, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до переконання, що строк повернення позики, наданої відповідачеві [PERSON], ще не настав, оскільки це передбачено в п. 2.1 договору позики - до 31 грудня 2020 року. Заперечення представника позивача факту укладення договору між сторонами 7 травня 2013 року та посилання як суд не може взяти до уваги з таких міркувань. З копії договору позики, укладеного 7 травня 2013 року, вбачається що сума 51 000 гривень позики видавалася [PERSON] згідно перелічених 5 видаткових касових ордерів. Суд визнає ці докази належними та допустимими, оскільки копія договору, подана до суду стороною відповідача, посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] Достовірність підпису генерального директора СТОВ «Дружба-Нова» Гайдая С.А. під текстом договору, в особі якого було укладено договір від імені товариства, стороною позивача під сумнів не ставиться. Обставина наявності видаткових касових ордерів, по яких відповідач [PERSON] отримав 51 00 грн., і на які сторона позивача посилається як на єдину підставу вважати договір позики укладеним, засвідчує лише про факт передачі грошової суми позичальнику. Крім того, та обставина, що договір було підписано 7 травня 2013 року від СТОВ «Дружба-Нова» [PERSON], а видаткові касові ордери підписали різні керівники, а саме, заступник генерального директора товариства 26.06.2013 року та генеральний директор [PERSON] 1.08.2013 року, 6.08.2013 р., 13.08.2013 року, 20.08.2013 року засвідчує про наявність на дату видачі коштів письмового договору, що і було підставою для видачі зазначеної в договорі позики. Крім того, стороною позивача не надано жодних доказів на підтвердження свого заперечення , яким обґрунтовує свої доводи сторона відповідача. Статтею 60 ЦПК України передбачено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд також вважає, що позивачем не надано доказів пред'явлення відповідачеві вимоги про повернення позики, оскільки відповідачеві [PERSON] не було вручено такої письмової вимоги. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позичальник, як передбачено статтею 1049 ЦК України, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК України). За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed