Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

31 серпня 2016 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» - Сафір Ф.О. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 14 302,14 гривень, мотивуючи свої вимоги наступним. Так, між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 25 червня 2010 року укладено кредитний договір № б/н (далі - Кредитний договір), згідно якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач стверджує, що свої зобов`язання на відміну від відповідача виконав. Позивач вказує, що у зв'язку із неналежним виконанням своїх обов'язків, у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість за вищезазначеним кредитним договором, яка станом на 31 липня 2016 року становить 14 302,14 грн., з яких: 3 584,92 грн. - заборгованість за кредитом, 7 709,98 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1 850 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 657,24 грн. - штраф (процентна складова). З огляду на вищенаведене, просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором у сумі 14 302,14 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, окремо зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, щодо позову такий визнала частково в частині стягнення кредиту та відсотків, що стосується позовних вимог в частині стягнення пені та комісії просила суд у задоволення таких відмовити. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) Судом встановлено, що 25 червня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н (далі - Кредитний договір), згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст.611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу або пені). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з представленого позивачем розрахунку заборгованості, загальна сума заборгованості відповідача перед банком станом на 31 липня 2016 року становить 14302,14 грн., з яких: 3 584,92 грн. - заборгованість за кредитом, 7 709,98 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1 850 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 657,24 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (із змінами і доповненнями, внесеними Законами України від 12 лютого 2015 року N 189-VIII, від 02 березня 2015 року N 222-VIII), на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживає м. Покровську, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на те, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором щодо вчасного погашення кредиту належним чином не виконувала, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в користь позивача з відповідача [PERSON] як позичальника. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідача на користь позивача 3584,92 - заборгованість за кредитом, 7709,98 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. На підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» в задоволенні позовних вимог банку про стягнення з відповідача штрафів, комісії та пені слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відтак, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 1378 грн.

Outcome: partial