overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

29.10.2018 року до Солом'янського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. 01.11.2018 року ухвалою суду було роз'єднано позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Виділено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів в самостійне провадження. 01.11.2018 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття любові, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. На даний час вони спільного господарства не ведуть, сім'я носить формальний характер, подружні стосунки не підтримують. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву у якій позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб, справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву у якій не заперечував проти розірвання шлюбу, не просив надавати строк на примирення. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Беручи до уваги заяви сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 21.07.2007 року, від шлюбу мають неповнолітніх синів. Також, встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що існування даного шлюбу суперечить інтересам позивача та моральним засадам суспільства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просила не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

29.10.2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення у цивільній справі за [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому позовні вимоги були задоволені в повному обсязі. Як вбачається з рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення аліментів, які позивач просить стягнути на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не зявились, але їх присутність не є обовязковою. Відповідно до ч.4\~ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з цим, згідно з ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно п.4 ч.1\~ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, суд не допустив до негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Згідно ч.ч.2,3\~ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Із матеріалів справи, вбачається, що позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі однієї шостої всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.05.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі однієї шостої всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.05.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

29.10.2018 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] про забезпечення позову шляхом зупинення реалізації ? частини трикімнатної квартири [ADDRESS] та заборони вчиняти будь-які дії щодо її реалізації. В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що в рамках виконавчого провадження № 44502696 ? частина вказаної квартири може бути реалізована на електронних торгах, в рахунок стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованість на користь ТОВ «ОТП Факторинг», а отже, існує реальна загроза її відчуження, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення його скарги на дії державного виконавця. Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши підстави порушеної заяви, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 28.10.2013 року задоволено позов ТОВ «ОТП Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості та стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку 213 987 доларів США 40 центів, що за курсом НБУ станом на 21.06.2013 року еквівалентно 1 710 401 грн. грн. 28 коп. залишку заборгованості за кредитом, 78 275 доларів США 31 цент, що за курсом НБУ станом на 21.06.2013 року еквівалентно 625 654 грн. 55 коп. заборгованості по відсоткам, 762 080 грн. пені за прострочення виконання зобов'язань, а також вирішено питання розподілу судових витрат. На примусовому виконанні УДВС ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист №2/756/3896/13 про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ОТП «Факторинг» заборгованості у розмірі 3 098 135 грн. 95 коп. У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві Лозової А.І. Крім того, 28.10.2018 року подав заяву про забезпечення позову в який просив зупинити реалізацію ? частини трикімнатної квартири [ADDRESS], а також заборони вчиняти будь-які дії щодо її реалізації. Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Враховуючи, що чинним ЦПК України не передбачено вжиття заходів забезпечення позову на стадії виконання судового рішення за заявою боржника, суд не має правових підстав для задоволення заяви [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

29.10.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування домоволодінням [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що є власником домоволодіння [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], який є пасинком позивача, хоча і зареєстрований в зазначеному будинку, але з 19.04.2013 за даною адресою не проживає, місце його мешкання позивачу не відоме. По теперішній час відповідач жодного разу за вказаною адресою не з'являвся. В наслідок того, що відповідач [PERSON] фактично в будинку не проживає без поважних причин, комунальні платежі, які нараховуються на нього не сплачує, тим самим перешкоджає позивачу [PERSON] у здійсненні його права власності на житло, зокрема вільно володіти та користуватися будинком. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування домоволодінням [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та згоду на заочний розгляд справи, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не надав, у зв'язку з чим ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS] (а.с.9). У зазначеному будинку зареєстрований пасинок позивача - відповідач [PERSON] (а.с.10), який з 19.04.2013 за вказаною адресою не проживає без поважних причин, місце його знаходження не відоме (а.с.11, 12). Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] більше року за місцем своєї реєстрації не мешкає без поважних причин, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та визнати його таким, що втратив право користування домоволодінням [ADDRESS]. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

29.10.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 20 вересня 2016 року Скадовським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, актовий запис № 78. Від шлюбу мають доньку [PERSON] відносно якої позбавлені батьківських прав. Відповідачка також позбавлена батьківських прав відносно своїх інших двох неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачкою не склалося з причини різних поглядів на життя, зловживання нею алкогольними напоями. Спільного господарства не ведуть. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 20 вересня 2016 року Скадовським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, актовий запис № 78. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 20 вересня 2016 року Скадовським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, актовий запис № 78, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КГ №109934. Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сімї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сімя розпалась остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

29.10.2018 року суду заявлено вимоги, в яких позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] року баби [PERSON], посилаючись на те, що після смерті його баби [PERSON] [INFO] року він є спадкоємцем за заповітом спадщини, що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,5618га, що розташована на території Ярмолинецької сільської ради Гайсинського району, відповідно до державного акту серії [NUMBER] від 09.06.2008 року та майнового паю вартістю 8151 грн. або 0,22% від загальної вартості майна пайового фонду КСП «Трудівник» с. Ярмолинці Гайсинського району, відповідно до майнового сертифікату серії [NUMBER] від 14.12.2001 року, однак через те, що йому не було відомо про наявність заповіту, який залишила [PERSON],ним був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, причину пропуску вважає поважною. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово вимоги позову підтримав повністю, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.44). Відповідачі в судове засідання не з'явились, письмово вимоги позову визнали повністю, просили справу розглянути у їх відсутність (а.с.45,47). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів суд визнає позовні вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом спадкового майна після смерті [INFO] року [PERSON], через те, що йому не було відомо про наявність заповіту, який залишила [PERSON],ним був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, зазначену причину пропуску суд визнає поважною. Вказані правовідносини регламентуються: - ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] року [PERSON] з поважних причин, то задля захисту спадкових інтересів, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю шість місяців йому необхідно визначити рішенням суду. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.06.2012 р., за яким [INFO] р. померла [PERSON], актовий запис № 12 (а.с.12); - копією заповіту від 22.12.2004 р., відповідно до якого [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку та майновий пай [PERSON] (а.с.13) - довідкою Ярмолинецької сільської ради № 594 від 24.10.2018 про те, що після смерті [INFO] р. [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 1,5618 га., на території Ярмолинецької сільської ради та майновий пай, спадкоємцем за заповітом є внук [PERSON] (а.с.14); - копією державного акту на землю серії [NUMBER] від 09.06.2008 р. та майнового сертифікату серії [NUMBER] від 14.12.2001 р., виданих на ім'я [PERSON] (а.с.15,16);

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

29.10.2019 [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, у якій просить встановити факт родинних відносин, а саме - що [PERSON] , який народився [INFO] та помер [INFO] , є її рідним дядьком, посилаючись на те, що їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність документів, які б підтверджувати їх родинні відносини. У судове засідання учасники справи не з`явились, надали завчи про розгляд справи в їх відсутності. [PERSON] заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи Семенівської сільської ради Семенюк Н.В. проти задоволення заявлених вимог не заперечила. Дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який народився [INFO] в с. Красівка Бердичівського району Житомирської області (а.с.7). Після смерті [PERSON] заявниця звернулася до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Вовк Ганни Анатоліївни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус постановою від 11.09.2019 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину через недоведення родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] ( а.с .7). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] ( а.с .9). [PERSON] 05 липня 1969 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , змінивши своє прізвище на « [PERSON] » ( а.с.9). Згідно актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , який народився в с. Красівка. Його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 11). [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] - 30 липня 1961 року змінила прізвище на « [PERSON] ». З відповіді в.о. начальника Бердичівського міськрайонного віділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Житомирській області від 02.09.2019 актовий запис про народження [PERSON] 1939 р.н. у відділі відсутні ( а.с .10). Відповідно до довідки в.о. старости Красівського старостинського округу Семенівської сільської ради від 18.10.2019 [PERSON] , [INFO] , проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] до дня смерті - [INFO] є рідним дядьком лінії [PERSON] , [INFO] по материнській ( а.с .14). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] її мати. [PERSON] , з яким її мати проживала та за яким доглядала доводився їй дядьком по лінії матері - [PERSON] . Проте свідоцтво про народження бабусі [PERSON] не зберіглося. Таким чином, факт родинних відносин заявниці та [PERSON] доводиться доказами. Факт родинних відносин заявниці необхідно встановити для оформлення права на спадщину після смерті [PERSON] . Встановлення факту родинних відносин породить для заявниці юридичні наслідки, так як відсутній інший спосіб для підтвердження факту родинних.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-20 00:00:00

29.10.2019 Першотравневим районним судом Донецької області у цивільній справі за позовом [PERSON] до СФГ «МРИЯ» в особі голови Балахтар А.Д. про розірвання договору оренди землі від 01.07.2008, зобов`язання\~виплатити суму\~заборгованості у\~вигляді натуроплати\~з урахуванням\~індексу інфляції\~згідно п.\~5.2\~договору оренди\~землі №\~19\~від 01.07.2008,\~зобов`язання\~виплатити суму\~заборгованості по\~обробці огороду\~і транспортним\~послугам та\~відшкодування моральної\~шкоди було ухвалено рішення, яким частково задоволено позовні вимоги. 05.12.2019 від відповідача надійшла апеляційна скарга на зазначене рішення та 11.12.2019 справу було направлено до Донецького апеляційного суду, де було виявлено, що судом не вирішено питання про судові витрати, та 19.12.2019 справа була повернута до Першотравневого районного суду Донецької області для вирішення зазначеного питання. Відповідно до ч. 1ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Отже, суд вважає, що необхідності для виклику в судове засідання немає. У зв`язку з цим, згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Так, судом встановлено, що рішенням суду від 29.10.2019 року в справі № 241/229/19 частково задоволено позов [PERSON] до Селянського фермерського господарства «МРИЯ» в особі голови Балахтар Анатолія Дмитровича про розірвання договору оренди землі від 01.07.2008, зобов`язання виплатити суму заборгованості у вигляді натуроплати з урахуванням індексу інфляції згідно п. 5.2 договору оренди землі № 19 від 01.07.2008, зобов`язання виплатити суму заборгованості по обробці огороду і транспортним послугам та відшкодування моральної шкоди, але в судовому рішення не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що позивач при подачі позову до суду не сплачував судовий збір, оскільки звільнений від його сплати на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки він є інвалідом ІІ групи, про що надав копію відповідного посвідчення (т. 1 а.с. 7). Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Отже, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, а заявлені позовні вимоги задоволені частково, тому суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1536,80 грн (768,40 грн х2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

29.10.2019 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю. У підготовче засідання сторони не з`явилися, при цьому надіслали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності; відповідач також письмово повідомила суду про визнання позову та просила його задовольнити. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України, визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 20.07.2013, при цьому мають спільну малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 3, 10). Як випливає з позовної заяви, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Сторони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім`єю, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved