Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

30 жовтня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» звернулося до суду з позовом до відповідачів, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з постачання природного газу за період з 01.07.2015 по 30.09.2016 у сумі 8391 грн. 01 коп., втрати від інфляції у сумі 1598 грн. 24 коп. та 3% річних у сумі 366 грн. 88 коп., а також стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за послуги з постачання природного газу за період з 01.10.2016 по 31.07.2017 у сумі 24970 грн. 30 коп., втрати від інфляції у сумі 2394 грн. 70 коп. та 3% річних у сумі 582 грн. 18 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що надані позивачем до позовної заяви копії договорів оренди садиби (індивідуального житлового будинку разом з земельною ділянкою) є фіктивними. Також, відповідач зазначив, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] житловим будинком, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Черняховського, буд. 55 не користувалися, а тому послуг з постачання природного газу не отримували. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору оренди садиби (індивідуального житлового будинку разом з земельною ділянкою) від 01 травня 2015 року, [PERSON] отримав у строкове оплатне користування для проживання індивідуальний житловий будинок разом з земельною ділянкою за адресою: м. Чернігів, вул. Черняховського, буд. 55 на строк 360 діб (а/с 13-14). Згідно пункту 3.6 вказаного договору оренди садиби, плата за комунальні послуги, у тому числі і газопостачання, не включена до складу орендної плати і повинна вноситись орендарем ([PERSON]) на розрахункові рахунки організацій, які надають ці послуги, для чого орендар зобовязаний укласти відповідні договори з організаціями, які надають комунальні послуги. На підставі зазначеного договору оренди садиби від 01 травня 2015 року, між [PERSON] (споживачем), Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» (постачальник) та ПАТ «Чернігівгаз» (газорозподільне підприємство) 12 листопада 2015 року було укладено Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання, згідно якого постачальник зобовязався забезпечити безперервне постачання газу для побутових потреб споживача (приготування їжі, підігріву води, опалення житлових приміщень) у порядку, передбаченому цим договором (16-18). Пунктом 28 Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання від 12 листопада 2015 року, укладеного між сторонами, визначено, що споживач зобовязаний дотримуватись під час користування газом вимог правил безпеки, Правил газопостачання, інструкцій заводів-виготовлювачів з експлуатації газових приладів і пристроїв, а також умов цього договору, вносити своєчасно та в повному обсязі плату за надані послуги відповідно до умов цього договору. 01 жовтня 2015 року набув чинності Закон України «Про ринок природного газу», яким визначено правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу. Статтею 1 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що ринок природного газу - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), послуг установки LNG. Регулятором ринку природного газу є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, із урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827. Розділом III Правил постачання природного газу передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Пунктом 8 Розділу III Правил постачання природного газу визначено, що у разі передачі обєкта побутового споживача або його частини в оренду та обумовлення договором оренди передачі орендареві відповідних повноважень щодо забезпечення орендованого обєкта або його частини природним газом між орендарем та постачальником може бути укладений договір на постачання природного газу в порядку, визначеному цими Правилами. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, який є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником. Пунктом 1.3. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам встановлено, що він є договором приєднання, укладається з урахуванням вимог статей 633, 634 , 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору. Згідно встановлених вимог п. 4 Розділу III Правил постачання природного газу та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» направлено заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу за адресою: м. Чернігів, вул. Черняховського, буд. 55, яка 01.02.2016 була підписана [PERSON], який приєднався до умов Типового договору та взяв на себе відповідні права та обовязки визначені цим договором (а/с 19). Крім того, відповідно до договору оренди садиби (індивідуального житлового будинку разом з земельною ділянкою) від 20 квітня 2016 року, [PERSON] отримав у строкове оплатне користування для проживання індивідуальний житловий будинок разом з земельною ділянкою за адресою: м. Чернігів, вул. Черняховського, буд. 55 на строк 360 діб (а/с 20-21). З 01 жовтня 2016 року зазначений вище житловий будинок відповідно до п. 1.1.6. договору оренди садиби (індивідуального житлового будинку разом з земельною ділянкою) від 01.10.2016 був наданий для проживання у ньому [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а/с 22-23). За договором постачання природного газу постачальник зобовязується поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього обємах (обсягах), а побутовий споживач зобовязаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розміри, строки та порядку визначені договором. Розділом III Правил постачання природного газу закріплено, що при розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Аналогічну вимогу щодо проведення розрахунків містить і Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, до умов якого приєдналися відповідачі. Відповідачі користувалися послугами з постачання природного газу через приєднану мережу, із заявами до ТОВ «Чернігівгаз Збут» з вимогою про припинення їм постачання не зверталися. Проте, за надані послуги з постачання природного газу відповідачі своєчасно не розраховувалися, у звязку з чим за період з 01.07.2015 по 30.09.2016 виникла заборгованість у сумі 8391 грн. 01 коп., за період з 01.10.2016 по 31.07.2017 - у сумі 24970 грн. 30 коп., що підтверджується розрахунком. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно визначеного у ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», поняття комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуги з газопостачання відносяться до комунальних послуг.\~\~\~ Згідно ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.\~ Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України . Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, оскільки відповідачами порушено зобовязання щодо обовязкової оплати\~\~в установлені строки наданих позивачем послуг, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з постачання природного газу підлягають задоволенню. При цьому, суд не може вважати обґрунтованими доводи відповідача [PERSON] щодо фіктивності договорів оренди садиби, оскільки вказані договори ним були надані до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради з метою призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, і належним чином завірені копії цих договорів надіслані на запит суду з Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради (а/с 85-86, 89-90, 93-94). Також, з акту обстеження матеріально-побутових умов сімї від 22.05.2017 № 576, який підписаний уповноваженим представником сімї [PERSON], вбачається, що у будинку проживає сам [PERSON], його син [PERSON], теща [PERSON], дружина [PERSON] та невістка [PERSON] (а/с 98). Іншими актами обстеження матеріально-побутових умов сімї від 01.12.2015, 12.10.2016 підтверджено проживання [PERSON] у будинку № 55 по вул. Черняховського у м. Чернігові. Крім того, згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закріплена в пункті 10 частини третьої\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій\~статті 625 Цивільного кодексу України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання.\~ За таких обставин, суд знаходить підстави для стягнення з відповідачів втрат від інфляції та 3% річних, як це передбачено статтею 625 Цивільного кодексу України. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved