Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

6 січня 2015 року до суду звернулося ПАТ «БМ Банк» з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21 лютого 2014 року між ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] було укладено договір № 332733-IS про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановленням кредитного ліміту, згідно якого позичальник отримав на умовах, визначених кредитним договором, грошові кошти у розмірі 50 000 гривень з терміном остаточного повернення кредиту - 20 лютого 2016 року. Банк свої зобов'язання виконав належним чином, натомість відповідач взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів в обумовлені строки не виконує, що стало підставою для звернення до суду за захистом свого порушеного права. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за договором № 332733-IS про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановленням кредитного ліміту у розмірі 60 073 грн. 33 коп., а також 600,73 грн. понесених судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про підтримання свого позову та розгляд справи без їхньої участі. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує (а.с. 54-55). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 58). Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Частина 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 21 лютого 2014 року між ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] було укладено договір № 332733-IS про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановленням кредитного ліміту, згідно якого банк відкрив [PERSON] позичковий рахунок № 2203601560359 та надав йому на умовах строковості, поворотності та платності, шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії 50 000 гривень в національній валюті України - гривні, строком до 20 лютого 2016 року (а.с. 9-15). Погашення заборгованості за кредитним лімітом та нарахованим процентам здійснюється відповідно до умов договору, зокрема не пізніше ніж через 15 календарних днів після закінчення кожного календарного місяця протягом строку дії кредитного ліміту. [PERSON] зобов'язався повертати 5% від заборгованості за основним боргом на кінець розрахункового періоду та сплачувати всі нараховані за розрахунковий період проценти за користування кредитом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Проте, відповідач [PERSON] зобов'язання, передбачені кредитним договором, не виконує. Внаслідок цього станом на 11 листопада 2014 року у нього виникла заборгованість у розмірі 60 073 грн. 33 коп., яка складається з 33 170,67 грн. заборгованості за кредитом; 14 328,83 грн. - простроченого кредиту; 1 623,28 грн. - строкових процентів; 2 464,20 грн. - штрафних процентів; 6 476,35 гр. - прострочених відсотків; 2 010 грн. - комісії за несвоєчасну оплату щомісячного платежу (а.с. 5). Щодо зазначеного розрахунку заборгованості відповідач заперечень не висловив, а тому суд погоджується з розрахунком позовних вимог. Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Так, проценти за користування кредитними коштами нараховуються щоденно, виходячи з щоденного залишку заборгованості за основним боргом, починаючи з дня виникнення заборгованості за основним боргом (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за основним боргом (не включаючи цей день). Відповідно до п. 2.4.4 договору протягом 55 календарних днів з дати виникнення заборгованості за основним боргом проценти на суму основного боргу розраховуються за ставкою 0,01% річних, виходячи з бази розрахунку процентів «Факт/360». Після закінчення пільгового періоду проценти на суму основного боргу розраховуються за ставкою 36,99 % річних, виходячи з бази для розрахунку процентів «Факт/360». Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлених договором. У випадку порушення строків погашення заборгованості банк має право звернутися до суду з позовом про примусове стягнення заборгованості з клієнта (п. 3.4.4 Договору). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. При поданні позову до суду позивач сплатив 600 гривень 73 копійки судового збору, про що засвідчує платіжне доручення (а.с. 21). Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому судові витрати слід покласти на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved