Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

30.08.2019 року представник позивача [PERSON] - адвокат Поляков І.В. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] за участю третьої особи: служби у справах дітей Балтської районної державної адміністрації Одеської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не сталося, тому за рішенням Балтського районного суду їх шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу позивач проживає окремо від відповідачки та їхньої дочки. Після розлучення позивач позбавлений можливості спілкуватися та приймати участь у вихованні дитини, оскільки відповідачка перешкоджає у цьому. Всі намагання дійти до порозуміння та чітко визначити порядок участі батька у спілкуванні та вихованні дитини жодних результатів не дали. Відповідачка ухиляється від будь-якого спілкування батька з дитиною, незважаючи на матеріальне забезпечення і матері і дитини. У зв`язку з чим позивач просить усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та встановити порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 30.08.2019 року відкрито провадження по справі. 18.12.2019 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Бузовського О.І. надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої просить усунути перешкоди у спілкуванні з донькою з боку відповідачки та встановити наступній порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною: - щотижня, починаючи з суботи з 10:00 години по неділю до 20:00 години; - на кожне друге свято (Новий рік, Різдво, Старий Новий рік, 8 березня, Великдень, Травневі свята, 1 вересня, 19 грудня) по черзі, за попередньою домовленістю батьків, за умови, що святковим дням надається перевага над днями батьків; - в день народження [PERSON] , тобто [INFO] кожного року; - в день народження дитини - [INFO] кожного року або на наступній день після дня народження дитини за попередньою домовленістю батьків. 24.06.2020 року до суду від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Іванової Г.С. надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] за участю третьої особи: служби у справах дітей Балтської районної державної адміністрації Одеської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини. Ухвалою суду від 06.08.2020 року прийнято зустрічну позовну заяву до розгляду з первісним позовом. Представники позивача [PERSON] та позивач до судового засідання не з`явилися, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. Свої позовні вимоги підтримає в повному обсязі та визнає вимоги зустрічного позову [PERSON] та не заперечує проти їх задоволення. Представник позивачки [PERSON] та позивачка до судового засідання не з`явилися, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги [PERSON] визнає, свої позовні вимоги підтримує. Представник третьої особи - служби у справах дітей Балтської районної державної адміністрації Одеської області до судового засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності та надавши висновок Балтської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування № 01-47/1275 від 22.10.2020 року. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги та зустрічні позовні підлягають задоволенню, відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, рішення може бути ухвалене в підготовчому судовому засіданні, з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] перебували між собою у шлюбі від якого у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 15.05.2019 року (справа № 493/178/19) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Дитина проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . В силу ч. ч.1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. На підставі ч. ч. 2, 3 ст. 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Таким чином, оскільки позивач та відповідачка мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, позивач має бажання приймати участь у вихованні дитини, а спілкування між позивачем та його дочкою не перешкоджають нормальному розвитку дитини, прийнявши до уваги, що позивачу чиняться перешкоди у спілкуванні та побаченні з дочкою, з урахуванням поведінки позивача та відповідачки, між якими немає порозуміння, позовну заяву про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо він них,слід задовольнити в повному обсязі. У відповідності до ч. 1ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. Саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 14.12.2016 по справі № 6-2445цс16, який у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх судів. Враховуючи позицію кожної із сторін, які не знаходяться у протиріччі між собою щодо визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, приймаючи до уваги встановлені судом обставини а саме, що на даний час дитина проживає разом з матір`ю, за місцем проживання дитини створені всі умови для дитини, суд вважає вірним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] її матір`ю - [PERSON] . Саме проживання малолітньої дитини з матір`ю, на думку суду, буде цілком відповідати інтересам дитини, забезпечить комфортні умови та сприятиме її здоровому розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання малолітньої дитини підлягають задоволенню.

Outcome: approved