Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

31 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Заява мотивована тим, що 27.12.2003 року вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у Піківецькій сільській раді Уманського району Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис № 5 від 27.12.2003 року. Від даного шлюбу 21.08.2011 року народилась дочка [PERSON]. Спільне життя сторін не склалося. Причиною є різність характерів та психологічна несумісність. Вони по різному дивляться на життя, на взаємні обовязки подружжя, на шляхи вирішення їх сімейних проблем. З ініціативи відповідача між сторонами постійно виникають сварки. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, і за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Збереження сімї не можливе та суперечить інтересам сторін. Просила суд не надавати їм строку для примирення, оскільки це лише погіршить стан відносин позивача з відповідачем та продовжить їх перебіг у часі. Крім того, відповідач зобов'язаний приймати участь в утриманні дочки [PERSON], [INFO], шляхом сплати аліментів до досягнення нею повноліття для забезпечення належного утримання, розвитку, відпочинку та виховання дитини. Незважаючи на те, що вони з відповідачем тимчасово проживають в одному будинку, але в різних кімнатах і дочка проживає з нею в її кімнаті та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач не приділяє уваги дитині, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 27.12.2003 року у Піківецькій сільській раді Уманського району Черкаської області, про що складений відповідний актовий запис №5; після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]; стягнути з\~відповідача [PERSON],\~[INFO],\~уродженця [INFO],\~зареєстрованого в\~[INFO]\~(РНОКПП\~ [NUMBER]),\~на її\~користь аліменти\~на утримання\~неповнолітньої [PERSON],\~[INFO],\~у розмірі\~1/4\~з усіх\~видів заробітку\~(доходу)\~боржника,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму на\~дитину відповідного\~віку,\~щомісячно,\~починаючи з\~дня звернення\~з позовом\~до суду\~і до\~повноліття дитини. Позивач у судовому засідання позов підтримала, просила його задовольнити. Зазначила, що вони з відповідачем не зійшлись характерами. Крім того, позивач «піднімав на неї руку». Сторони разом не проживають з червня 2018 року, позивач винаймає житло, в якому проживає разом з дочкою, офіційно не працевлаштована, працює реалізатором товару на ринку. Середньомісячний її дохід становить 4-5 тисяч гривень. Дитина навчається у першому класі. Відповідач матеріальної допомоги не надає, тому вона і ставить питання про стягнення аліментів, щоб відповідач надавав хоч якусь допомогу. Заперечувала проти надання строку на примирення. Відповідач у судовому засіданні позов в частині стягнення з нього аліментів не визнав та пояснив, що він намагався відновити сімю, проте це йому не вдалося. Він не працює за станом здоровя, тому не має змоги платити аліменти, так як у нього немає коштів навіть на оплату комунальних послуг. Проживає він в селі. На облік у центрі зайнятості стати не може, так як ще офіційно не припинив свою підприємницьку діяльність. Тому і заперечує позов про стягнення з нього аліментів. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружились 27 грудня 2003 року у Піківецькій сільській раді Уманського району Черкаської області, актовий запис № 5. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Вказане підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-СР № 074210. [PERSON] народилась 21 серпня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СР № 132835, виданим 11 вересня 2011 року Піківецькою сільською радою Уманського району Черкаської області, актовий запис № 5. Батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Згідно із статтею 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Стаття 112\~СК України\~визначає,\~що суд\~з'ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя.\~ Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Згідно ч.2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 183 ЦПК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частина 4\~ст. 206 ЦПК України\~визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.\~ Враховуючи те, що відповідач визнав позов в частині розірвання шлюбу, тому в цій частині позов підлягає до задоволення, так як суд не встановив підстав для відмови у прийнятті визнання позову\~відповідачем в цій частині. Крім того, судом встановлено, що сторони на даний час спільно не проживають, дитина сторін проживає з позивачем, яка одноособово несе витрати на утримання дочки. Враховуючи те, що відповідач являється батьком дитини, зобовязаний піклуватись, зокрема, про матеріальний добробут дитини, тому суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів також підлягає до задоволення, не дивлячись на заперечення в цій частині відповідача. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України судовий збір, який сплатила позивач при зверненні до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу, підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. Враховуючи те, що шлюб фактично припинився з ініціативи обох сторін, тому суд вважає за справедливе покласти обовязок по сплаті судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу на обидві сторони в рівних частках. У такому випадку з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 352 гривні 40 копійок. Крім того, позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів, тому відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі статей 105, 110, 112, 113, 180-182,183, 191 СК України,

Outcome: approved