Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

30.08.2017 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, які заявою від 06.12.2017 року уточнили та просять визнати за ними право на приватизацію квартири [ADDRESS] та зобовязати виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради Одеської області усунути перешкоди в реалізації позивачами права на приватизацію житла квартири [ADDRESS], свої вимоги мотивують тим, що вищевказана квартира на підставі ордеру, виданого в 1960-1961 роках була надана [PERSON] 19.12.2016 року [PERSON] помер та договір найму вищевказаної квартири був переоформлений з [PERSON] на невістку [PERSON] 01.08.2017 року [PERSON], як уповноважений власник житла, звернулась до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області з заявою про передачу у власність квартири [ADDRESS], однак листом № Ш-1141 від 10.08.2017 року було відмовлено в передачі квартири у власність, у звязку із тим, що не наданий ордер на квартиру. Позивачі зареєстровані та проживають у квартирі, житлові чеки не отримували. Вважають, що мають право на безоплатну приватизацію цього житла, оскільки квартира належить до державного житлового фонду, позивачі на законних підставах користуються житлом, до теперішнього часу не використали свого права на безкоштовну передачу житла, оригінал ордеру на квартиру не зберігся, проте видавався. Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали та наполягають на їх задоволенні. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, надали заяви, якими позовні вимоги підтримують, наполягають на їх задоволенні та просять справу розглянути у їх відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, посилаючись на те, що позивачами в порушення п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, не був наданий ордер на квартиру. Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло. У\~ст. 47 Конституції України\~передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. За змістом ст. 9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон № 2482-XXII). Згідно до п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири; довідка про склад сімї та займані приміщення; копія ордеру про надання жилої площі, документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документу, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява згода тимчасово відсутніх членів сімї наймача на приватизацію квартири. [PERSON] помер 19.12.2016 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 476979, виданим 19.12.2016 року Ізмаїльським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Розпорядженням Ізмаїльського міського голови № 354р від 13.07.2017 року договір найму на квартиру [ADDRESS] був переоформлений з [PERSON] на невістку [PERSON]. Згідно довідки № 1634 від 04.12.2017 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи власником квартири № 1 (що складає 1/2 частку) по вул. Рєпіна, 46 в м. Ізмаїл Одеської області зареєстрована міська рада на підставі рішення виконавчого комітету депутатів трудящих № 8 від 08.01.1978 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 4/87 від 10.01.1978 року. Судом було встановлено, що [PERSON] зареєстрована за вищевказаною адресою з 14.10.1987 року, що підтверджено відміткою, зробленою в паспорті громадянина України. [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою з 14.10.1987 року, що підтверджено відміткою, зробленою в паспорті громадянина України. [PERSON] зареєстрована за вищевказаною адресою з 08.12.2000 року, що підтверджено відміткою, зробленою в паспорті громадянина України. [PERSON] зареєстрована за вищевказаною адресою з 23.06.2008 року, що підтверджено відміткою, зробленою в паспорті громадянина України Відповідно до довідки про склад сімї № 977 від 16.08.2017 року, наданою КП «Житсервіс-2», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та мешкають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 01.08.2017 року [PERSON], як основний наймач квартири, звернулась з заявою про передачу у власність вищезгаданої квартири, до заяви була додана довідка про склад сімї та інші документи підтверджуючі невикористання права на приватизацію державного житлового фонду. Листом виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області за № Ш-1141 від 10.08.2017 року, позивачам було відмовлено в передачі їм у власність квартири [ADDRESS], оскільки ними в порушення п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, не був наданий ордер на квартиру. Згідно до довідки № 841 від 16.08.2017 року, наданої територіально відокремленим безбалансовим відділенням № 10015/0456 філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що мешкають за адресою: [ADDRESS], житлові чеки не отримували та право своє на них в м. Ізмаїлі не використали. Правомірність вселення та проживання позивачів у квартирі [ADDRESS] підтверджено наявними у справі документами та в судовому засіданні не заперечувалось представником відповідача, що є обставиною, яка не підлягає доказуванню відповідно до ч.1\~ст.61 ЦПК України. Згідно до змісту ч. 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (надалі - Закон) передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання зави громадянина. При цьому частина 10 наведеної статті зазначає, що органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 статті 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків - пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Тобто, перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Таким чином, враховуючи, що відсутність ордеру позбавляє позивачів реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що у позивачів є всі необхідні документи для проведення приватизації квартири [ADDRESS], суд приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved