Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

31 січня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частини до розміру 1/6 частини від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 31 січня 2017 року до суду і до досягнення дитиною повноліття, виконавчий лист про стягнення аліментів в розмірі ? частини на користь [PERSON] відкликати з виконання. Позов мотивовано тим, що на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року з позивача на користь відповідача стягнено аліменти на утримання їх сина у розмірі ? частки від заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 01 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 15 червня 2016 року позивач одружився з [PERSON]. 19 грудня 2016 року у позивача та [PERSON] народилась дитина [PERSON]. Так у звязку із зміною сімейного та матеріального стану позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього. Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суду не повідомила. Третя особа у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, просила розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечила. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року у справі №185/3185/16-ц встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року у справі №185/3185/16-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дати звернення до суду, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.04.2016 року. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-КИ №338958, виданого Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 15 червня 2016 року, [PERSON], [INFO], зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO], про що 15 червня 2016 року зроблений відповідний актовий запис № 151, після реєстрації шлюбу [PERSON] привласнила прізвище «Кузнєцова». Згідно свідоцтва про народження серії І-КИ №616773, виданого Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 27 грудня 2016 року, [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду, за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічне роз'яснення міститься у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де зазначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю батьків, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них і в інших випадках передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто Сімейний кодекс України обовязок утримувати дитину покладає на обох батьків. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Таким чином, оскільки у відповідача зявилась нова сімя, на його утриманні є ще одна дитина, позовні вимоги про зменшення розміру аліментів є обґрунтованими у звязку зі зміною сімейного стану позивача. Враховуючи вищевикладене, виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати дитину, з принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково. Що стосується вимоги позивача виконавчий лист про стягнення аліментів в розмірі ? частини на користь [PERSON] відкликати з виконання, ця вимога не підлягає задоволенню, оскільки у даній справі не вирішувалось питання про стягнення аліментів, а вирішувалось питання про зменшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі виконавчого листа з примусового виконання рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року у справі №185/3185/16-ц. Відповідно до ч. 2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Враховуючи вищевикладене та положення ч. 2 ст. 14 ЦПК України, позивач може предявити судове рішення до виконання після набрання ним законної сили.

Outcome: partial