Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

31.05.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь: пеню за несплату аліментів за період з 01.03.2012 по 30.04.2018 у сумі 4504 грн.; додаткові витрати на утриманні [PERSON], [INFO], у сумі 7966,07 грн.; змінити розмір аліментів, присуджених рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21.04.2007 у справі 2-2152/07/10 та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно з подальшою індексацію до досягнення нею повноліття. Як на підставу позову посилається на те, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 24.04.2007 присуджено стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 200 грн. З вказане рішення відповідачем не виконується, згідно з довідкою державного виконавця наявна заборгованість зі сплати аліментів у сумі 24597 грн. Згідно зі ст. 196 СК у звязку з несплатою аліментів пеня за період з 01.03.2012 по 30.04.2018 складає 4504 грн. Вона несе додаткові витрати на утриманні доньки у звязку з її лікуванням у розмірі 15\~932,40 грн., тому з відповідача підлягає стягненню 50% додаткових витрат у розмірі 7966,20 грн. Також на підставі ст. 192 СК України просить збільшити розмір присуджених рішенням суду від 21.04.2007 з 200 грн. щомісячно до 1500 грн. щомісячно. Ухвалою суду від 31.07.2018 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не зявилася, надала наяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся неодноразово своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву не надав, хоча ухвалу суду про відкриття провадження та позовну заяву з додатками отримав. Суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до ст. 280 ЦПК України (заочний розгляд справи). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства від 01.06.2002 року, свідоцтва про народження дитини [PERSON] народилася 24.05.2001 року, батьком якого записаний відповідач [PERSON], матірю позивачка [PERSON]. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.04.2007 р. по справі №2-2152/07/10 з [PERSON] на користь [PERSON] присуджено стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 200 грн. щомісяця на утримання [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. 22.03.2012 р. державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження №31798590 щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки згідно з Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.04.2007 р. у справі№2-2152/07/10. Згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця заборгованість за виконавчим листом №2-2152/07/10 від 25.04.2007 року зі сплати аліментів станом на 30.04.2018 складає 24597 грн., яка складається з суми заборгованості станом на 29.02.2012 року 9997 грн. та суми заборгованості за період з 01.03.2012 по 30.04.2018 146000 грн. За вказаний період боржником не були здійснені платежі з аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України (в редакції Закону від 10.01.2002 при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Аналогічні положення закріплені в ч. 1 ст. 196 СК України (в редакції Закону №2037-VIII від 17.05.2017) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У статті 180 СК України закріплений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. Однак, відповідачем не наведено жодних доводів та не надано жодних доказів на підтвердження причин несплати аліментів з незалежних від нього обставин, зокрема, з березня 2012 року відповідач не здійснив жодного платежу зі сплати аліментів. У звязку з цим наявні підстави для стягнення з відповідача пеню, враховуючи виникнення заборгованості з вини відповідача, який зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.04.2007 р. Згідно з розрахунком позивача пеня за період з 01.03.2012 по 30.04.2018 року складає 4504 грн. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає\~справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах\~заявлених нею\~вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи принцип диспозитивності, суд, в межах заявлених позивачем вимог, стягує з відповідача на користь позивача пеню за період з 01.03.2012 по 30.04.2018 року у сумі 4504 грн. Також позивач заявляє вимоги щодо стягнення з [PERSON] понесених додаткових витрат на лікування доньки [PERSON] [INFO] у зв'язку з хворобою. 21.01.2015 р. [PERSON] [INFO] перебувала по 17.02.2015 р. на стаціонарі КЗОЗ Харківської обласної дитячої клінічної лікарні №1 з діагнозом: двобічний піосальпінкс, абсцез малого тазу, кіста лівого яєчника. 06.02.2015р. їй було проведено операцію: лапароскапію, санацію, дренування маткових труб і порожнини малого тазу, що підтверджується листом лікарні від 18.02.2015, випискою із медичної карти. У звязку з проведення лікування доньки позивачка понесла витрати. що підтверджується чеками на придбання медикаментів, що в сумі склали 14378,40 грн. Крім того, [PERSON] повторно потрапила до КЗОЗ Харківської обласної дитячої клінічної лікарні № 1 з діагнозом: гострий флегмонозний апендицит та 12.05.2015р. їй була проведена операція, перебувала вона в стаціонарі з 12.05.2015р. по 19.05.2015р. включно, що підтверджується випискою із медичної карти. Витрати на вказане лікування склали 1553,73 грн., що підтверджується чеками на придбання ліків. Вказані витрати на лікування дитини понесла позивачка, [PERSON] в додаткових витратах участі не приймав. Таким чином, загальна сума витрат на лікування доньки становить 15932,13 грн. Відповідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). У п. 18 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України, до участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у справі №6-1296цс15 від 24.02.2016р. відповідно до якої, виходячи з аналізу ст. 185СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. На підставі викладеного, з відповідача підлягають стягненню половина (50%) понесених позивачкою витрат на лікування доньки, а саме у сумі 7966,07 грн. (15932,13 / 2) Також позивачем заявлені вимоги щодо збільшення розміру аліментів до 1500 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини. Як зазначалось, Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.04.2007 р. з [PERSON] присуджено стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 200 грн. щомісяця на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 1,2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При цьому, такий обовязок утримання дитини покладається в рівних частках на обох батьків. Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, заперечень щодо позовних вимог не надавав, рішенням суду від 24.04.2007 присуджено стягнення аліментів у розмірі 200 грн., враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину від 6 до 18 років з 1.01.2019 р. 2027 грн., суд, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини до 1500 грн. щомісяця з подальшою індексацією, які необхідно стягувати з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК) Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та позовні вимоги задоволені, то стягненню з відповідача на користь Держави підлягає судовий збір у розмірі 704,80 грн. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved