Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

30.08.2019 р. Акціонерне товариство «Нікопольській завод феросплавів» (далі - позивач, АТ «Нікопольській завод феросплавів») в особі свого представника за письмовою довіреністю (а.с.37) - адвоката Бовкуна Євгена Івановича звернулось до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якій просить суд: стягнути з відповідача на користь АТ «Нікопольській завод феросплавів» заборгованість в розмірі 1087 грн. 41 коп. В обґрунтування вимог позову, представник позивача зазначає, що Наказом №813 від 17.10.2017 р. [PERSON] (відповідач) був прийнятий на роботу на ПАТ «Нікопольській завод феросплавів» (після серпня 2018 року - АТ НЗФ) на посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування у цех виробництва феросплавів, з 01.07.2018 р.- на посаду шихтувальник того ж цеху. 14.03.2019 р. на [PERSON] був оформлений наказ №540 про надання відпустки за період з 17.10.2018 р. по 17.10.2019 р. тривалістю 19 календарних днів з 09.04.2019 р. по 27.04.2019 р. та на рахунок [PERSON] було проведено авансовий платіж відпускних в сумі 7800 грн. 08.04.2019 р. [PERSON] подав заяву на ім`я начальника управління персоналом Фірсова В.І. відповідно до якої просив звільнити його із заводу з 08.04.2019 р. у зв`язку з переїздом на нове місце проживання. У зв`язку з поданою заявою про звільнення, наказ [PERSON] №540 від 14.03.2019 р. про надання відпустки з 09.04.2019 р. по 27.04.2019 р. був скасований. Наказом №334 від 08.04.2019 р. про припинення трудового договору, [PERSON] 08.04.2019 було звільнено з заводу за ст.38 КЗпП України. Під час звільнення, при проведенні остаточного розрахунку з працівником, за відповідачем виникла заборгованість перед підприємством в розмірі 1087 грн. 41 коп. за невідпрацьовані дні відпустки. При звільнені з підприємства [PERSON] власноручно написав «Розписку на погашення заборгованості» про зобов`язання здійснити погашення боргу проте, заборгованість перед підприємством відповідачем погашена не була. 07.06.2019 р. АТ «Нікопольський завод феросплавів», для врегулювання спору в досудовому порядку, направив на адресу [PERSON] листа-вимогу №2019.06.06/29-4016 в якому позивач просив відповідача добровільно здійснити погашення боргу у сумі 1087 грн. 41 коп. Проте, у добровільному порядку відповідачем борг підприємству не повернуто (а.с.2-7). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 04.09.20219 р. по справі призначено підготовче судове засідання (а.с.42). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.11.2019 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.51). В судове засідання, для розгляду справи по суті, представник позивачаАТ «Нікопольській завод феросплавів» не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. У судове засідання, для розгляду справи по суті, відповідач [PERSON] не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань, відзову або заперечень проти позову - до суду не надав. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся судом шляхом направлення рекомендованої поштової кореспонденції через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» в порядку визначеному ч.7 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)за адресою місця проживання чи місця перебування відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку, відповідно до даних зазначених в інформаційному листі Сектора реєстрації Енергодарської міської ради (а.с.41), яка співпадає з адресою місця проживання зазначеною позивачем у позовній заяві,однак, до суду повернулись поштові конверти судового відправлення з відміткою відділення поштового зв`язку «Укрпошта»: «адресат відсутній» (а.с.53, 59). Місце роботи відповідача або його офіційна електронна поштова скринька - суду не відомі. Враховуючи, що явка відповідача не визнавалась судом обов`язковою в порядку визначеному п.3 ч.2 ст.43 ЦПК України, згідно положень ст.128 ЦПК України відповідач вважається повідомлений про розгляд справи судом, сторона позивача не заперечує розглядати справу у відсутності відповідача в заочному провадженні, суд ухвалив: розглянути справу у відсутності сторін, в порядку заочного провадження на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджується наступними у доказами: Наказом №813 від 17.10.2017 р. про прийом на роботу [PERSON] (відповідача по справі) на АТ «Нікопольській завод феросплавів» (позивач по справі); Наказом №540 від 14.03.1019 р. про надання відпустки [PERSON] (а.с.9); Відомістю про перерахунок позачергових виплат [PERSON] (а.с.11); Заявою відповідача про звільнення з підприємства позивача від 08.04.2019 р. (а.с.12); Розпискою відповідача [PERSON] про погашення боргу із заробітної плати станом на 08.04.2019 р., розмір якої відповідач даною розпискою зобов`язався добровільно повернути позивачу у строк до 10.04.2019 р. (а.с.13); Наказом про припинення трудового договору між позивачем та відповідачем №334 від 08.04.2019 р. (а.с.14); Особовою карткою на працівника [PERSON] (а.с.15); Довідкою з відділу управління персоналом АТ «Нікопольській завод феросплавів», згідно якої позивачем було виплачені відповідачу відпускні та оздоровчі виплати за період відпустки з 09.04.2019 р. по 27.04.2019 р. за кількість днів 19, проте у зв`язку зі звільненням 08.04.2019 р. відпустка була відмінена та кількість напрацьованих відповідачем днів відпустки становить 18 днів (а.с.16); Довідкою-розрахунком заборгованості (а.с.17); Розрахунковими листками (а.с.18); Листом-вимогою №2019.06.06./29-4016 на ім`я та адресу відповідача по справі [PERSON] про розмір заборгованості відповідача перед підприємством на день звільнення в сумі 1087 грн. 41 коп., яку запропоновано відповідачу добровільно сплатити на користь позивача та роз`яснення щодо можливого звернення позивача до суду про стягнення заборгованості (а.с.19-20); Статутом АТ «Нікопольській завод феросплавів» (а.с.26-33); «Положенням про порядок розрахунку і виплати грошової винагороди при наданні щорічної відпустки» (а.с.23), та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Однорічний строк звернення до суду позивача з даним позовом встановлений ч.3 ст.233 Кодексу законів про працю України (далі - КзпПУ) - позивачем не пропущено. За змістом ст.127 КЗпПУ, повернення установі зайво виплачених коштів можливо для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених унаслідок рахункових помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування; при звільненні працівника до закінчення того робочого часу, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невироблені дні відпустки; при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (ст.136 КЗпП). Відповідно до ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно змісту п.2.7. «Положенням про порядок розрахунку і виплати грошової винагороди при наданні щорічної відпустки», у всіх випадку звільнення працівника, якщо на час звільнення він не має право на щорічну відпустку повної тривалості, утримується сума грошової винагороди за невідпрацьований час (а.с.23). Як встановлено, відповідачу було виплачено відпускні та оздоровчі в розмірі 7800 грн. за 19 днів відпустки за період з 09.04.2019 р. по 27.04.2019 р., відповідач звільнився 08.04.2019 р. при цьому відповідачу було виплачено випускні і за дні відпустки які ним не було відпрацьовано, а отже на отримання яких у відповідача права на день звільнення не виникло. Відповідач, своєю розпискою від 08.04.2019 р. визнав наявність у нього боргу перед позивачем з надміру сплачених йому позивачем грошових коштів в рахунок відпустки. Доказів, що в добровільному порядку відповідачем повернуто на користь позивача надміру виплачені кошти в розмірі 1087 грн. 41 коп., на дату розгляд справи у суду відсутні. У зв`язку з зазначеним вище, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 1081 грн. 41 коп. підлягає задоволенню. Згідно п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду з даним позовом в сумі 1921 грн. (а.с.1). Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, приписи ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі судовий збір в розмірі 1921 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved