Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

29 січня 2020 року, [PERSON] звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18.02.2011 року виконавчим комітетом Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 03), в якому у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, через різні характери, різні погляди на життя, побут та виховання дитини, втрату з відповідачем один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, внаслідок чого в сім`ї часто виникали сварки та скандали, у зв`язку з чим, сторони фактично припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства з грудня 2018 р., а тому збереження сім`ї неможливо. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином - зворотним поштовим повідомленням з відміткою про вручення судової повістки з викликом до суду, причини неявки не повідомила, однак надіслала до суду письмову заяву, в якій повністю підтримала свій позов, який просила задовольнити і слухати справу без її участі, ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні (а.с. 13,14). Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - зворотним поштовим повідомленням з відміткою про вручення судової повістки з викликом до суду, причини неявки суду не повідомив, однак надав до суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов, та просив суд слухати справу без його участі у підготовчому судовому засіданні (а.с. 12,15). З урахуванням вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до якої, за результатами розгляду підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 18.02.2011 року виконавчим комітетом Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 03), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 18.02.2011 року, в якому у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.04.2011 р. (актовий запис № 14), яка після фактичного припинення спільного проживання подружжя постійно проживає з матір`ю - позивачкою, і яку після розірвання шлюбу, позивачка просила залишити собі на виховання, стягнувши з відповідача судові витрати по справі у виді сплати судового збору у сумі 840,80 грн. (а.с. 6,7). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у подружжя не склалось, через різні характери, різні погляди на життя, побут та виховання дитини, втрату у позивачки з відповідачем один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, внаслідок чого в сім`ї часто виникали сварки та скандали, у зв`язку з чим, сторони фактично припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства з грудня 2018 р., а тому на думку позивачки збереження їхньої сім`ї неможливо. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи згоду відповідача з позовом, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам та свободам позивачки, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства. В порядку ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. належить стягнути з відповідача у зв`язку з задоволенням позову.

Outcome: approved