Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

31 січня 2018 року заявниця, [PERSON], звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства, мотивуючи тим, що з 03 листопада 2013 року почала проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON],[INFO] . У середині грудня 2013 року заявниця завагітніла і 19 серпня 2014 року народила доньку [PERSON]. 24.08.2014 року [PERSON] забрав заявницю разом з дочкою із Хмельницького пренатального відділення ,із того часу стали проживати у її батьків за адресою : [ADDRESS]. 27 серпня 2014 року заявниця зареєструвала народження доньки у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області і ім'я та по-батькові дочки у Книзі реєстрації народжень було записано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за її вказівкою. За життя [PERSON] визнавав себе батьком дитини, щомісяця надавав матеріальну допомогу в повному обсязі на її утримання, постійно відвідував дочку в садку, приводив і забирав із садка, проводив з нею вільний час. Весною 2015 року [PERSON] перестав проживати із заявницею та дочкою, а став проживати в своїй частині житлового будинку. На початку вересня 2017 року [PERSON] пообіцяв , що в жовтні 2017 року подасть до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе батьком дитини, однак він не встиг цього зробити, так як 23 вересня 2017 року трагічно загинув. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити, зокрема заявниця пояснила, що проживала разом з [PERSON] з 03.11.2013 року по березень 2015 року в м.Дунаївці по вул.Київська,10/38 однією сімєю. За своє життя [PERSON] дочку [PERSON] визнавав за свою дочку ,піклувався про неї, дочка називала його батьком. Встановлення даного факту потрібно, щоб у дитини був батько та для призначення пенсії по втраті годувальника. Представник заінтересованої особи: головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення даної заяви, послалась на думку суду. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши заявницю, її представника, представника заінтересованої особи та свідків, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] помер 23 вересня 2017 року, з яким заявниця проживала у фактично шлюбних відносинах з 03 листопада 2013 року по березень 2015 року. Від вказаних відносин 19 серпня 2014 року у [PERSON] народилася донька [PERSON]. У зв'язку з тим, що заявниця та померлий [PERSON] не подавали до відділу РАГСу заяву у порядку ч. 2\~ст. 125 СК України, у свідоцтві про народження [PERSON] у графі «Батьки» батьком вказано «Гірник Олега Олександровича» на підставі ч. 1\~ст. 135 СК України\~за вказівкою матері. Заявниця неодноразово намагалася домовитися з [PERSON] та внести зміни до актового запису про народження дитини, на що він не заперечував, але не встиг оформити своє батьківство, оскільки помер. Встановлення факту батьківство необхідно для отримання права на матеріальну допомогу у зв'язку зі втратою годувальника. Факт батьківства померлого [PERSON] відносно [PERSON], окрім пояснень заявниці та її представника, підтверджується також ксерокопіями фотокарток на яких зображений [PERSON] заявниця та дочка, а також сам [PERSON] з дочкою, перепискою в соціальній мережі між заявницею та [PERSON]. Також даний факт підтверджується поясненнями свідків: [PERSON], матірю померлого [PERSON] , [PERSON] та [PERSON], які суду пояснили, що їм достовірно відомо про те, що заявниця [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю, заявниця завагітніла від їх спільного проживання, і дитина була народжена саме від нього, чого він ніколи не заперечував. Померлий [PERSON] забирав заявницю з пологового будинку, святкували разом народження дочки і при житті [PERSON] всім говорив, що саме при дочці [PERSON] буде жити до старості. Відповідно до ч. 1\~ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. На підставі ч. 1\~ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. У даному випадку, запис про батька [PERSON] у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1\~ст. 135 СК України. Також, відповідно до п. 15\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком. У абзаці 3 п. 13 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявність однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилося до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до п.п. 5, 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі- органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.\~\~У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього\~\~батьківства\~\~(материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі\~ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявниці є законними та обґрунтованими, а тому заява має бути задоволена, а встановлення даного факту має для заявниці юридичне \~\~значення, а саме для призначення пенсії дитині у звязку з втратою годувальника відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».\~\~\~

Outcome: approved