Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

29 червня 2016 року представник позивача звернулася до суду з позовною заявою до Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON]. Після смерті батька залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку літ. «А-1» житловою площею 39,0 кв.м, загальною площею 77,7 кв.м, та господарських будівель, а саме: сараю літ. «Б», гаража літ. «В», що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємицею за заповітом після померлого [PERSON] є позивач [PERSON] Постановою в.о. завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області від 10.06.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями, тому вона звернулася до суду з цим позовом. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, в матеріалах справи є заяви, в яких вони просять позов задовольнити повністю, справу розглянути без їх участі. Представник відповідача - Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областів судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 251 від 14.07.2015 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району», по [ADDRESS] знаходяться житловий будинок літ. «А-1» житловою площею 39,0 кв.м, загальною площею 77,7 кв.м, та господарські будівлі, а саме: сарай літ. «Б», гараж літ. «В» (а.с. 11-13). Згідно довідки Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області№ 178 від 22.04.2016 року будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 03.02.1993 року, зареєстрованого у виконавчому комітеті Полузірської сільської ради народних депутатів за № 11, належить [PERSON] (а.с. 14). Згідно листа ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» № 4440 від 30.05.2016 року реєстрація права власності на житловий будинок по [ADDRESS] не проводилась (а.с. 14). Згідно заповіту від 23 жовтня 2007 року [PERSON] заповів все своє майно дочці [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Полузірською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області10.07.2009 року (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.11.1988 року (а.с. 6) та рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20.10.2010 року (а.с. 7) [PERSON] є батьком [PERSON]. В повідомленні в.о. завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 1189/01-16 від 15.07.2016 року вказано, що після померлого [INFO] року [PERSON] заведена спадкова справа № 1 від 06.01.2010 року. Спадкоємицею згідно поданої заяви про прийняття спадщини є [PERSON] (а.с. 28, 29). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved