overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

31 травня 2019 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 10 вересня 2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачкою. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. Прохала суд стягнути відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частини його місячного заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 21 травня 2019 року до досягнення дитиною повноліття, однак не менше ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14 червня 2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 22 серпня 2019 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с.8), котра проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.9). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, однак при цьому, замість зазначення мінімального розміру, вираженого у відсотковому співвідношенні до розміру прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, виходячи з інтересів дитини варто зазначити, що розмір аліментів не може бути меншим, ніж мінімальний їх розмір встановлений чинним законодавством. На думку суду, це в подальшому зумовить недопущення порушення прав позивача, внаслідок зміни мінімального розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, при подачі позову до суду про стягнення аліментів позивачка звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. А тому із [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

31 травня 2019 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 19 вересня 2014 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачкою. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. Прохала суд стягнути відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 70% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 червня 2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 09 серпня 2019 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження,а.с.6), який проживає разом із позивачкою, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, однак при цьому суд виходячи з інтересів дитини, вважає за потрібне стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) батька. Окрім того замість зазначення мінімального розміру, вираженого у відсотковому співвідношенні до розміру прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, варто зазначити, що розмір аліментів не може бути меншим, ніж мінімальний їх розмір встановлений чинним законодавством. На думку суду, це в подальшому зумовить недопущення порушення прав позивача, внаслідок зміни мінімального розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, при подачі позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на його користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави А тому з [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

31 травня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності договору дарування житлового будинку від 09 липня 1996 року, та зареєстрованого в реєстрі за № 1297, який укладено між [PERSON] та заявником посвідченого приватним нотаріусом Полонського нотаріального округу Журавльовою І.В. В обґрунтування заяви вказувала, що її мати [PERSON] відповідно до договору дарування, на підставі свідоцтва про право власності, подарувала житловий будинок [ADDRESS] для дочки [PERSON] , котра на час укладання договору перебувала у шлюбі з [PERSON] , який розірвано 02 лютого 2005 року, а 05 грудня 2006 року уклала новий шлюб, та взяла прізвище [PERSON] . Однак у договорі дарування від 09.07.1996 року, невірно вказано по батькові дарувальника, замість правильного « [PERSON] », вказано « [PERSON] »., в який внести виправлення вона не може, так як, невідоме місце перебування приватного нотаріуса, який уклав договір, та її мати померла [INFO] . В судовому засіданні заявник та її представник [PERSON] , заяву підтримали, та просили задовольнити. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що у договорі дарування житлового будинку від 09 липня 1996 року, який зареєстровано в реєстрі за № 1297, посвідченого приватним нотаріусом Полонського нотаріального округу Журавльовою І.В. який укладено між [PERSON] та [PERSON] , невірно зазначено по батькові дарувальника, а саме, помилково вказано « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Згідно даних копії свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 07 грудня 2018 року Полонським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис про смерть № 514), свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданого 22 липня 1966 року, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , який укладений між [PERSON] та [PERSON] , а також свідоцтва про право власності на житловий будинок, по батькові останню вказано вірно « [PERSON] ». Дані про особу померлого в актовому записі зазначаються на підставі даних паспорта. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 названого Кодексу суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За наведених вище обставин заявник в інший спосіб, ніж в судовому порядку не може усунути вказаний недолік у договорі дарування, що унеможливлює їй оформити право на спадщину на зазначене вище нерухоме майно в державного реєстратора після смерті матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

31 травня 2019 року [PERSON] звернулася з даним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , що був зареєстрований 16 травня 1992 року у Залізничному районному відділі ЗАГС м. Львова, про що складено відповідний актовий запис за № 174. 21 червня 2019 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак, подала суду заяву, в якій просить суд слухання справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, строку на примирення не надавати, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 травня 1992 року у Залізничному районному відділі ЗАГС м. Львова, про що складено відповідний актовий запис за № 174, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16 травня 1992 року (а.с. 4). Від цього шлюбу в сторін неповнолітніх дітей немає. З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що між ними не має поваги, любові, взаєморозуміння. Моральна основа шлюбу відсутня. Їхня сім`я повністю розпалася. На даний час вони не підтримують жодних подружніх відносин. Вони не мають спільного бюджету і не ведуть спільного господарства. В них різні погляди на сімейне життя. Кожен живе своїм окремим життям. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що припинено сімейні відносини між подружжям, сім`я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

31 травня 2019 року позивач\~ звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з відповідачкою з 07 липня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння.\~Просив позов задовольнити, шлюб розірвати.\~\~ \~ \~ \~ \~В підготовче судове засідання позивач не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~В підготовче судове засідання відповідачка не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Просила прізвище після розірвання шлюбу залишити « [PERSON] » Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07 липня 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів Цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 07 липня 2015 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 271. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від сумісного проживання сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Лівобережним районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 690 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам,\~ а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

31 травня 2019 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 березня 2008 року Відділом ЗАЦС Адміралтейського району Комітету по справам ЗАЦС Уряду Санкт-Петербургу, актовий запис № 203, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON] , [INFO] . 07 червня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 24 червня 2019 року. 24 червня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 08 липня 2019 року. Позивач у судове засідання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у судове засідання не прибув, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, відзиву не надав. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, 14 березня 2008 року Відділом ЗАЦС Адміралтейського району Комітету по справам ЗАЦС Уряду Санкт-Петербургу, актовий запис № 203, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Судові витрати по справі розподілити між сторонами відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

31 травня 2019 року позивачка [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивує свої вимоги тим, що 30 січня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №15. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З березня 2019 року їх сім`я розпалась і вони припинили шлюбні відносини. Вважає, що збереження сім`ї неможливо, так як між ними немає взаємоповаги. З їх відносин давно зникла любов, щирість, взаєморозуміння. Вони перестали один одного розуміти і поступатися, а замість цього з`явилися відчуження і психологічна несумісність. Також, вважає, що примирення між ними неможливо і їх шлюб повинен бути розірваний. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі та проти розірвання шлюбу між ним та позивачкою не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

31 травня 2019 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач є батьком дитини: сина [PERSON] , [INFO] , від участі у вихованні та утриманні дитини самоухиляється, не турбується про здоров`я і розвиток дитини, має постійний дохід, а тому просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів заробітку. Позивачка в ході судового розгляду подала заяву в якій зазначила, що на позові наполягає, просить справу розглянути на підставі поданих документів, без її участі. Відповідач до суду не з`явився, при цьому позов та матеріали до нього отримав належним чином, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Так судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] (код [NUMBER] ), який мешкає за адресою: [ADDRESS] , працює, є батьком сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з позивачкою [PERSON] Відповідач від участі у вихованні та утриманні дитини ухиляється. Відповідно до ст.ст. 182,184 СК України та враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивача та відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі ј частки з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову. Відповідно до ст.430 ч.1п.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача на корись держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

31 травня 2019 року позивачка\~ звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що вона з відповідачем з 19 серпня 1993 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені рік тому через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння.\~Просила позов задовольнити, шлюб розірвати.\~\~ \~ \~ \~ \~В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~В підготовче судове засідання відповідач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 19 cthgyz 1993 року Міським відділом ЗАГС м.Маріуполя Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 19 серпня 1993 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1615. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від сумісного проживання сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 220. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам,\~ а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін « [PERSON] ».

Outcome: approved