overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

30 травня 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 04 червня 2010 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис №440. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з січня 2015 року. Сторони в судовому засіданні пояснили що спір щодо спільного майна відсутній. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

30 травня 2017 року до суду надійшла заява завідуючого 2-им відділенням КЗ СОР «Першої обласної спецлікарні м. Ромни» [PERSON], заінтересована особа: [PERSON], про необхідність госпіталізації в примусовому порядку [PERSON], [INFO], мешканки [INFO], до психіатричного закладу без її згоди, у зв'язку із наявністю у неї ознак тяжкого психічного розладу, внаслідок якого вона обумовлює небезпеку для себе і оточуючих та може завдати суттєву шкоду її здоров»ю, внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Необхідність примусової госпіталізації підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни», що дало підстави звернення до суду. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити. Пояснив, що [PERSON] згідно рішення Лебединського районного суду від 23 липня 2001 року визнана недієздатною та виконавчим комітетом Лебединської міської ради від 21.11.01 р. призначено її опікуном [PERSON]. Психічно хворіє з 1995 року, неодноразово лікувалася в 1-й ОСЛ м. Ромни. Страждає хронічним психічним захворюванням «Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом». Була госпіталізована до 1 ОСЛ м. Ромни 29 травня 2017 року за направленням лікаря психіатра в супроводі опікуна. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] просила задоволити заяву лікаря психіатра в зв»язку з погіршенням стану її підопічної. Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/2649 від 30.05.2017 року характер психічного захворювання [PERSON] перешкоджає зявитися в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно рішення Лебединського районного суду від 23 липня 2001 року [PERSON] визнана недієздатною (а. с. 5). Відповідно до рішення Лебединської міської ради від 21.11.2001 року [PERSON] призначено опікуном [PERSON] (а. с. 6). З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу вбачається, що [PERSON]. виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді: «Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом», внаслідок чого вчиняє дії та виявляє реальні наміри вчиняти дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих; ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків. Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. З таким висновком погоджується прокурор. Захисник не заперечував проти задоволення даної заяви. Суд вважає, що [PERSON] необхідно госпіталізувати до лікувального закладу в примусовому порядку згідно вимог ст.ст. 14, 16, 22 Закону України „Про психіатричну допомогу», так як вона виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих, та може завдати суттєву шкоду здоров»ю хворого, ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків; потребує спеціалізованого медичного нагляду та лікування в умовах психіатричного стаціонару. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

30 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 29.05.2017 р. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 29.05.2017 р. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Прокопенко А.Н. лікарні КЗ «НЦРЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворого з'явилась тривога, безсоння, агресія до матері та оточуючих. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

30 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 29.05.2017р. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 29.05.2017р. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради у супроводі родичів. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора тривожна, не доступна контакту, на місці не утримується. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - розлади особистості та поведінки внаслідок органічного враження головного мозку, судинного ґенезу, психоорганічний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

30 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Курочкіна, 86. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 29.05.2017р. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника та законний представник підтримали вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, законного представника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 29.05.2017р. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДСПЦ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора неадекватна, висловлює маячні ідеї відносини, впливу до близьких. Намагається піти з дому, вилазить через вікно. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, параноїчний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

30 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Мандриківська, 147/24. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 29.05.2017 р. о 23 год. 52 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора агресивна та становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника та законний представник підтримала вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 29.05.2017 р. о 23 год. 52 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Лотакова лікарні КЗ „ДСШМД ДОС. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора іспитує слухові та зримі галюцинації. Хотіла «вийти» з вікна 6-го поверху. Погано себе обслуговує. Вчинила в помешканні пожежу. [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічний шизофреноподібний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

30 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 29.05.2017р. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника та законний представник підтримали вимоги, прокурор - не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 29.05.2017р. о 14 год. 51 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням зам. гол. Лікаря Андрійко М.Ф. лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий тривожний, напружений, чує «голос» Бога, який наказує робити добро для людей. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - Шизофренія, параноїдна форма. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

30 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Д.Галицького, 47/42. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 29.05.2017р. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 29.05.2017р. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Лотакова лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий доступний мовному контакту. Контакт малопродуктивний. Свідомість деліріозно порушена. Орієнтований в особистості, грубо в своєму місці знаходженні, в календарному часі. Увага легко відволікається. Під час розмови налякано озирається по сторонам, до чогось прислуховується, «балакає» з неіснуючими чоловіками. Критика до свого стану порушена. Від госпіталізації категорично відмовляється. [PERSON] було поставлено попередній діагноз розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Стан відміни алкоголю з делірієм та судомами по анамнезу. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

30 травня 2017 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивуючи заяву необхідністю отримання свідоцтва про право на спадщину. Обґрунтовуючи заяву, заявник зазначив, що вона та померлий 30.12.2013р. [PERSON] мешкали разом у незареєстрованому шлюбі з 2004 року по день її смерті за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, заповіту останній не залишив, інших спадкоємців, які вчасно звернулися до нотаріуса задля отримання свідоцтва про право на спадщину, немає, тому заявник просить встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, наполягала на задоволенні заяви. Заінтересована особа - Вербківська сільська рада Павлоградського району Дніпропетровської області, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника, при ухваленні рішення покладалася на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, перевіривши їх на допустимість, належність, достовірність та достатність, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.. 30 грудня 2013 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с. 9). Згідно із актом від 22.11.2016, складеним паспортистами дільниці №1 КП «ПЖС» довідкою №438 від 10.02.2016, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мешкали разом за адресою: [ADDRESS], з 2004 року по день смерті [PERSON] 30.12.2013 (а.с. 12). Відповідно до копії паспорта [PERSON] заявник мешкає та зареєстрована за адресою: [INFO] з 11.12.2003 по 09.10.2007, з 07.05.2014 по теперішній час. (а.с. 13,14). Факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] з 2004 року по день смерті (30.12.2013р) як чоловіка та жінки без шлюбу встановлено зібраними у справі доказами та показами свідків, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved