Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

6 травня 2014 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом. Позов обґрунтовано тим, що 25 вересня 2010 року у Боровичівській сільській раді Маневицького району був зареєстрований шлюб позивача з відповідачем, актовий запис №9, та видано свідоцтво про шлюб. Від даного шлюбу [INFO] в них народилася дочка [PERSON] Проте з часом спільне подружнє життя сторін погіршилося, в сім»ї систематично почали виникати різні непорозуміння. Фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено вже півтора роки, шлюб існує формально. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить його інтересам, примиритися з відповідачем не бажає, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В даному судовому засіданні позивач позов підтримав із наведених у ньому підстав та просив задовольнити і не надавати термін для примирення, а розірвати шлюб в даному судовому засіданні. На стягненні з відповідача судового збору не наполягав. Відповідач позов заперечила, мотивуючи тим, що на момент розгляду справи між ними не врегульовані майнові питання. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, кожного зокрема, проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 56 цього ж Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі до статевого зв»язку за допомогою фізичного чи психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 вересня 2010 року, який був зареєстрований у Боровичівській сільській раді Маневицького району, актовий запис №9 (а.с. 3). Від даного шлюбу в них [INFO] народилася дочка [PERSON]. Із пояснень позивача встановлено, що більше року він проживає у м. Луцьку, а відповідач із дитиною проживає у своїх батьків в с. Боровичі Маневицького району. Протягом тривалого часу із [PERSON] сімейних відносин не підтримують, не ведуть спільного господарства. Відповідач підтвердила відсутність шлюбно - сімейних відносин із позивачем вже протягом тривалого часу, проте щодо позову заперечила, зазначила, що їй буде матеріально складно проживати одній із дитиною. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об»єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 вказаного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім»ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Крім того, суд призначає термін для примирення тоді, коли збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально - правовою основою шлюбу. В даній справі таких обставин не встановлено. На підставі статей 24, 56, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved