Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

30.01.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане 12 травня 2014 року державним нотаріусом Овруцької державної нотаріальної контори на 1/2 частину квартири, що знаходиться в с. Ігнатпіль Овруцького району по вул. Леніна, 5 та визнати за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку №5, яка становить 1/2 частину квартири №2, що знаходиться в с. Ігнатпіль по вул. Леніна, 5 ([PERSON]), мотивує це тим, що відповідно до договору дарування від 13 липня 1996 року їй та її чоловікові [PERSON] було подаровано квартиру [ADDRESS], що становило 1/2 частину будинку, тобто вона стала власницею 1/2 частини квартири. У спадщину від померлого чоловіка отримала іншу 1/2 частину квартири. В свідоцтві про право на спадщину вказано, що спадщина складається з 1/2 частини квартири, що фактично складає 1/4 частину будинку. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області було встановлено, що свідоцтво про право на спадщину за законом видане Овруцькою державною нотаріальною конторою на 1/2 частину квартири, фактично видано на 1/4 частину житлового будинку. Із даним рішенням звернулася до Ігнатпільської сільської ради із заявою про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, але такі зміни внесені не були, оскільки сільську раду не зобовязано внести зміни. Ухвалою суду від 27.04.2017 року позовну заяву [PERSON] до Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності, третя особа: Овруцька державна нотаріальна контора, в частині вимог про визнання права власності залишено без розгляду. Позивач просить справу розглядати у її відсутність, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, але надав лист про розгляд справи без представника сільської ради. Третя особа надала лист про розгляд справи без її участі, щодо розгляду справи та винесення остаточного рішення покладається на погляд суду. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] було подаровано в рівних частках кожному квартиру №2 в селі Ігнатпіль по вулиці Леніна буд. 5 Овруцького району Житомирської області, про що свідчить копія договору від 13.07.1996 року (а.с. 3-4). Після смерті [PERSON] спадкоємцем 1/2 частини квартири №2 по вул. Леніна в с. Ігнатпіль Овруцького району стала [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.05.2014 року (а.с.13). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №21471193 від 12.05.2014 року, [PERSON] є власником 1/2 частки квартири [ADDRESS] (а.с.11). З листа Овруцької ДНК від 18.10.2016 року №1792/02-14 видно, що [PERSON] було відмовлено внести зміни та виправлення помилки в свідоцтві про право на спадщину за законом від 12.05.2014 року та запропонавано звернутися до суду для встановлення факту належності 1/4 частини житлового будинку №5, яка становить 1/2 частину квартири №2 в с. Ігнатпіль Овруцького району по вул. О.Василенка (Леніна). Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 22.11.2016 року було встановлено, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 12 травня 2014 року, видане Овруцькою державною нотаріальною конторою на 1/2 частину квартири, що знаходиться в с. Ігнатпіль по вул. Леніна, 5 фактично видано на 1/4 частину житлового будинку №5, яка становить 1/2 частину квартири №2, що знаходиться в с. Ігнатпіль по вул. Леніна, 5 ([PERSON]). З листа Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 21.12.2016 року вбачається, що [PERSON] відмовлено внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки резолютивна частина рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 22.11.2016 року не носить зобовязального характеру щодо внесення змін до Державного реєстру прав. Згідно ст.1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст.1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 640,00 грн. в дохід держави.

Outcome: approved