Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

29 липня 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, що уточнювалася 06 жовтня 2014 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 11.01.2014 року о 20 год. 45 хв. в м. Дніпропетровську по вул. Чичеріна, з боку вул. Макарова, в напрямку вул. Свердлова мала місце ДТП, за участю т/з «ВАЗ 21213», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та т/з «Ауді 100» д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок ДТГІ було пошкоджено автомобіль [NUMBER]., що належить [PERSON] 01.02.2014 р. було проведено дослідження пошкодженого автомобіля [NUMBER], судовим експертом [PERSON], з метою визначення розміру завданої шкоди [PERSON], як власнику. На огляд автомобіля [NUMBER], листом-запрошенням від 29.01.2014 р. та телеграмою № 1566/055, запрошувались представник ПрАТ «СК «УТСК», проте на огляд з невідомих причин ніхто не з'явився. Відповідно до Висновку судового експерта № 010/14 від 03.02.2014 року, вартість матеріального збитку, завданого [PERSON], внаслідок пошкодження автомобіля [NUMBER], з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та втрати товарного вигляду, склала 10667 грн. 37 коп. Згідно калькуляції відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], у Висновку судового експерта № 010/14 від 03.02.2014 року, вартість ремонту становить 15274 грн. 24 коп. Фактично сплачена вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 21213». д/н [NUMBER], відповідно до акту виконаних робіт ПП «[PERSON] від 03.03.2014 року, склала 15012 грн. 00 коп. Відповідно до Постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2014 року, винним у скоєнні ДТП, внаслідок якого було пошкоджено автомобіль [NUMBER], визнано водія автомобіля «Ауді 100»» д/н [NUMBER] - [PERSON] На момент ДТП, цивільно-правову відповідальність водія автомобіля «Ауді 100»» д/н [NUMBER], [PERSON], було застраховано у СК «УТСК», за полісом ОСЦПВВНГЗ № АС/4457911. 14.02.2014 року представником Позивача була направлена Заява на отримання страхового відшкодування до Центрального відділення ПрАТ «СК «УТСК», з повним пакетом необхідних документів, (повідомлення про вручення заяви від 17.02.2014 року), а також представник Позивача просив, проінформувати про порядок обчислення страхового відшкодування та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди, та направити на адресу представника Позивача письмову відповідь про прийняте рішення. Слід зауважити, що представник Позивача звертався до СК «УТСК», щодо отримання страхового відшкодування на що отримав усну відповідь, про те, що виплата страхового відшкодування буде виконана в обов'язковому порядку, проте станом на 23.07.2014 року ані письмового повідомлення, ані страхового відшкодування Позивач не отримав. Страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування не пізніше 19.05.2014 року, що передбачено діючим законодавством. На день звернення до суду із даною позовною заявою, страхове відшкодування отримано не було. Таким чином, станом на 22.07.2014 р. розрахунок пені наступний: 10667 грн. 37 коп. сума страхового відшкодування, яку повинно виплатити ПрАТ «СК «УТСК» [PERSON] відповідно до висновку судового експерта [PERSON] № 010/14 від 03.02.2014 року, 10667, 37 х 19% (подвійна облікової ставки НБУ), що становить 2026,80 грн., 2026,80 грн. / 365 днів - 5,55 грн. (сума пені за 1 день прострочення виплати) та 5,55 грн. х 66 днів (кількість днів прострочення страхового відшкодування ПрАТ «СК «УТСК» від 09.05.2014. до моменту подання позову до суду 23.07.2014 р. тобто 366 грн. 30 коп., отже з ПрАТ «СК «УТСК» підлягає стягненню сума, у розмірі 11033 грн. 67 коп., з яких: 10667 грн. 37 коп. сума страхового відшкодування, 366 грн. 30 коп. пеня за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування. З водія [PERSON] підлягає стягненню сума за шкоду завдану автомобілю [NUMBER], що належить [PERSON] у розмірі 4844 грн. 63 коп., з яких: 500 грн. 00 коп. сума сплачена за проведення автотоварознавчого дослідження та різницю вартості між суму відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], відповідно до акту виконаних робіт ПП «[PERSON].» від 03.03.2014 року та сума страхового відшкодування, яку повинно виплатити ПрАТ «СК «УТСК» [PERSON]., відповідно до висновку судового експерта [PERSON] № 010/14 від 03.02.2014 року тобто 4344 грн. 63 коп. Просив: стягнути з ПрАТ «СК «УТСК» на користь [PERSON] належне страхове відшкодування з урахуванням пені за кожен день прострочення страхової виплати у розмірі 11033 грн. 67 коп.; стягнути з [PERSON] користь [PERSON] різницю між вартістю відновлювального ремонту відповідно до акту виконаних робіт ПП «[PERSON].», від 03.03.2014 року та сумою страхового відшкодування, що підлягає виплаті ПрАТ «СК «УТСК», у загальному розмірі 4344 грн. 63 коп.; стягнути [PERSON] на користь [PERSON] суму, сплачену за проведення автотоварознавчого дослідження, в розмірі 500 грн. 00 коп.; стягнути пропорційно з ПрАТ «СК «УТСК» та [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові. Інші сторони у судове засідання не з'явилися. Представник ПрАТ «УТСК» Мезецький М.С. надав до суду письмові заперечення. Справа розглянута в порядку ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено у судовому засіданні, 11 січня 2014 року о 20 год. 45 хв. в м. Дніпропетровську по вул. Чичеріна, з боку вул. Макарова, в напрямку вул. Свердлова мала місце ДТП, за участю т/з «ВАЗ 21213», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та т/з «Ауді 100» д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок ДТГІ було пошкоджено автомобіль [NUMBER]., що належить [PERSON] Відповідно до постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2014 року [PERSON] був визнаний винним в скоєнні вищезазначеної ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП (а.с. 20). На момент ДТП, цивільно-правову відповідальність водія автомобіля «Ауді 100»» д/н [NUMBER], [PERSON], було застраховано. Відповідно до Висновку судового експерта № 010/14 від 03 лютого 2014 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ВАЗ 21213», реєстраційний номер [NUMBER], з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та втрати товарного вигляду, склала 10667 грн. 37 коп. (а.с. 7-11). Згідно калькуляції відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 21213», реєстраційний номер [NUMBER], до Висновку судового експерта № 010/14 від 03.02.2014 року, вартість ремонтно-відновлювальних робіт становить 15274 грн. 24 коп. (а.с. 13). Фактично сплачена вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 21213». д/н [NUMBER], відповідно до акту виконаних робіт ПП «[PERSON] від 03.03.2014 року, склала 15012 грн. 00 коп., що підтверджується Актом № 03/03/2014 сдачі-приймання виконаних робіт від 03.03.2014 та відповідними рахунками від 03.03.2014 року (а.с. 24, 25) Відповідно до п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова організація протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язана прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. 14 лютого 2014 року представником Позивача у відповідності зі ст. 900 ЦК України була направлена Заява на отримання страхового відшкодування до Центрального відділення ПрАТ «СК «УТСК», з повним пакетом необхідних документів, в якому представник Позивача також просив, проінформувати про порядок обчислення страхового відшкодування та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди, та направити на адресу представника Позивача письмову відповідь про прийняте рішення (а.с. 21, 22). Однак відповіді від страхової компанії а ні позивач, а ні представник позивача не одержали. Порядок виплати страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Законом України «Про страхування». Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним у сфері страхування цивільно-правової відповідальності, яка здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників шляхом здійснення такого відшкодування страховиком при настанні страхового випадку. Стаття 1 Закону України «Про страхування» визначає, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 17 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховики зобов'язані укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про страхування», передбачено, що факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Нормами ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Пунктом 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до пунктів 1.4, 1.6, 1.7 ст. 1 Закону особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які експлуатують забезпечений транспортний засіб на законних підставах; власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Крім того, відповідно до ст. 12 зазначеного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. [PERSON] також сплатив 500 грн. 00 коп. за проведення авто товарознавчого дослідження судовим експертом, що підтверджується квитанцією № 014006 від 03 лютого 2014 року (а.с. 19). Статтями 1187, 1188 ЦК України, п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого - відшкодовується винним. Ввідповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.02.1992р., «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (із змінами та доповненнями): «Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями джерела підвищеної небезпеки, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Збитки відшкодовуються в повному обсязі відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди. Регресна вимога може бути пред'явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо)». Згідно з ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст. ст. 1166, 1188 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивачем доведені обставини викладені у позовній заяві, натомість відповідачами викладені обставини не спростовані, суд вважає за необхідне стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська Транспортна Страхова Компанія» на користь [PERSON] страхове відшкодування з урахуванням пені за кожен день прострочення страхової виплати у розмірі 11033 грн. 67 коп. та на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 182 грн. 70 коп., а всього 11216 грн. 37 коп.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю між вартістю відновлювального ремонту відповідно до акту виконаних робіт та сумою страхового відшкодування у розмірі 4344 грн. 63 коп., витрати на проведення авто товарознавчого дослідження у сумі 500 грн. 00 коп. та на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 60 грн. 90 коп., а всього 4905 грн. 53 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved