Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

29 липня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. 06 серпня 2021 року провадження по справі відкрито. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що після отримання коштів [PERSON] не сплатив йому жодної гривні в рахунок погашення боргу, тому змушений звернутися до суду . [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку СМС повідомлення в матеріалах справи, причину неявки відповідач суду не повідомив. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 17 листопада 2021 року Гадяцьким районним судом винесено ухвалу про постановлення заочного рішення у даній цивільній справі. Судом встановлено, що 11 січня 2019 року [PERSON] згідно розписки взяв у борг грошові кошти в сумі 324000 грн., що еквівалентно 12000 доларів США, у [PERSON] , які зобов`язався повернути до 01 жовтня 2019 року. У випадку невиконання взятого [PERSON] на себе зобов`язання по поверненню суми займу зобов`язався виплатити пеню в розмірі одного проценту від суми займу за кожний день прострочення. Також кошти зобов`язувалася повертати частинами, 30 числа кожного місяця. Даний договір позики сторонами було укладено у простій письмовій формі. Однак [PERSON] гроші до цього часу не повернув, чим порушив взяте на себе зобов`язання. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, а в даному випадку - розписки позичальника. Відповідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1046 Цивільного Кодексу України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У силу дії ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно розписки [PERSON] зобов`язувалася повернути суму боргу до 1 жовтня 2019 року. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку заборгованості [PERSON] перед [PERSON] за розпискою станом на 19.07.2021 вбачається, що відсоткова ставка від простроченої суми в розмірі 1% становить 2112480 грн. Жодних заперечень щодо даного розрахунку відповідач не мав. Суд встановив, що між [PERSON] та [PERSON] існують цивільні правовідносини. В зв`язку з невиконанням відповідачем умов позики, за якою [PERSON] виконав всі умови повністю і своєчасно, а [PERSON] своєчасно не повернув борг, порушено майнові права позивача, тому позов підлягає задоволенню. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку по сплаті суми позики та наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості та інших виплат, передбачених чинним законодавством. Також підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] про стягнення на його користь судових витрат, які складаються зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Захисниками позивача надано до суду обґрунтований розрахунок наданих послуг, який не виходить за межі розумності та допустимості, зважаючи на складність справи та кількість судових засідань, а тому заявлена сума підлягає стягненню зі сторони відповідача.

Outcome: approved