Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

30 вересня 2015 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду, в розмірі 50 000 грн. 00 коп., заподіяну внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 13.12.2013 року о 13.00 год. відповідач зателефонував [PERSON] на мобільний телефон та, увійшовши в довіру, шляхом обману, вигадавши розповідь про дорожньо-транспортну пригоду, що нібито сталася з сином позивачки, виманив у неї грошові кошти у сумі 50\~000 грн., які позивачка переслала на рахунок, вказаний відповідачем. Червоноградським міським судом Львівської області 28.08.2015 року було винесено вирок у справі № 459/1954/15-к, яким [PERSON] визнано винним за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України. 06 листопада 2015 року Апеляційним судом Львівської області винесено ухвалу про відкриття апеляційного провадження за скаргою обвинуваченого [PERSON] на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 28.08.2015. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області апеляційну скаргу [PERSON] на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 28.08.2015 залишено без змін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань чи заяв від нього не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань чи заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, а позивач не заперечує проти заочного розгляду, 03.12.2015 Іванківським районним судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, [PERSON], відбуваючи покарання у місці позбавлення волі, Личаківській виправній колонії № 30 УДПС України у Львівській області, з метою заволодіння чужим майном, використовуючи мобільний телефон, 14.12.2013 зателефонував на мобільний телефон [PERSON] та, увійшовши в її довіру, представившись її сином [PERSON], шляхом обману, зловживаючи довірою, під вигаданим приводом вирішення проблем повязаних з дорожньо-транспортною пригодою, дійшов згоди про отримання від позивачки коштів у сумі 50\~000 грн., яка в подальшому, 16.12.2013 року перерахувала вказану суму на рахунок [PERSON] 28.08.2015 року Червоноградським міським судом Львівської області [PERSON] визнано винним за ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 26.04.2013 року і остаточно призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі з відбуття покарання у кримінально-виконавчій установі. Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України підставою для звільнення від доказування є вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved