overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

30 грудня 2016 року Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради звернулось до суду із заявою про передачу у комунальну власність територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради безхазяйних нежитлових приміщень 1-го поверху № 7, 8 у нежитловій будівлі літ. «З-1» у буд. № 32 по вул. Пушкінській у м. Харкові, посилаючись на те, що вищезазначене нерухоме майно виявлене, як безхазяйне. Представник заявника [PERSON] до судового засідання не зявилась, подала суду заяву в якій заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути за своєї відсутності. Представник заінтересованої особи [PERSON] подала заяву в якій проти задоволення заяви не заперечувала, просила розглянути справу за своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, безхазяйні нежитлові приміщення 1-го поверху № 7, 8 у нежитловій будівлі літ. «З-1» у буд. № 32 по вул. Пушкінській у м. Харкові, взяті на облік безхазяйного нерухомого майна 09.11.2015р. Згідно ст.335 ЦК України безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік надається оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Порядком виявлення, обліку та зберігання безхазяйного майна, прийняття цього майна до комунальної власності міста Харкова та подальшого розпорядження ним, затвердженим рішенням Харківської міської ради №1248/13 від 25.09.2013р., передбачені процедура виявлення та взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також прийняття його до комунальної власності. З матеріалів справи вбачається, що Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради виявлене безхазяйне майно, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 7, 8 у нежитловій будівлі літ. «З-1» у буд. № 32, загальною площею 47,5 м2 по вул. Пушкінській у м. Харкові, У відповідності до вищевказаних норм заявником розміщене оголошення в газеті «Харьковские известия» від 14.11.2015р.( а.с.9) З дня взяття на облік вищевказаних безхазяйних нежитлових приміщень 09.11.2015р. минув один рік та два місяці. За зазначений період звернень з приводу визнання права власності на вказані обєкти безхазяйного майна не надходило. З урахуванням викладеного, наявні підстави передачі безхазяйного нерухомого майна нежитлових приміщень 1-го поверху № 7, 8 у нежитловій будівлі літ. «З-1» у буд. № 32, загальною площею 47,5 м2 по вул. Пушкінській у м. Харкові, у комунальну власність територіальн ої громади м. Харкова.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

30\~грудня 2020\~року [PERSON] \~звернувся до\~Очаківського міськрайонного\~суду Миколаївської\~області із\~зазначеним позовом\~до [PERSON] .\~Свої вимоги\~обґрунтовував тим,\~що він\~перебуває з\~відповідачкою у\~шлюбі,\~зареєстрованому 07\~липня 2015 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 351. Від шлюбу з відповідачкою мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, подружні стосунки припинені та подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в судове засідання не з`явилися, надавши заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивач, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідачка вказала, що позов визнає повністю, згодна на розгляд справи Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області, оскільки фактично разом із дитиною проживає в м. Очакові, та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають\~у шлюбі,\~зареєстрованому 07\~липня 2015 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 351. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.\~7). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися, мешкають окремо. Причинами розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння між подружжям. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

30 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 29 липня 1995 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №524. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, відповідач визнала у повному обсязі, вказала причину припинення подружніх відносин - зраду чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали заяви відповідача, надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 29 липня 1995 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №524. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

30 грудня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 16 листопада 1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано міським відділом (бюро) запису актів громадянського стану міста Павлоград Дніпропетровської області, актовий запис №1053. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, відповідач визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали заяви відповідача, надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 16 листопада 1991 року. Шлюб зареєстровано міським відділом (бюро) запису актів громадянського стану міста Павлоград Дніпропетровської області, актовий запис №1053. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

30 грудня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у вигляді вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість у вигляді вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 21 277, 86 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Житловий будинок за вищевказаною адресою обладнано газовими приладами. На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . 02.03.2020 року представниками АТ «Харківміськгаз», була проведена перевірка за адресою відповідача. За результатами вказаної перевірки встановлено порушення Кодексу, а саме: підозра у несанкціонованому втручанні в роботу ПЛГ. Пломба заводу виробника викликає сумнів, про що відповідно до п. 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу було складено Акт про порушення від 02.03.2020 року № 503, який підписаний представником позивача та відповідачем без зауважень. На підставі виявленого порушення, представниками Оператора ГРМ, лічильник газу в домоволодінні за вищевказаною адресою було демонтовано та направлено на експертизу в центр повірки промислових і побутових лічильників та приладів обліку АТ «Харківміськгаз», про що складено відповідний акт про виявлені порушення та протокол про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи № 503 від 02.03.2020 року та повідомлено про час і місце проведення експертизи. Під час проведення експертизи 12.03.2020 комісія АТ «Харківміськгаз» спільно з ДП «Укрметртестстандарт» було виявлено втручання в газовий лічильник, а саме: цілісність заводської пломби та повірочного тавра: пломба з правої сторони не відповідає зразку заводу виробника; цілісність відлікового механізму: під час проведення експертизи лічильник вкривався. Про зазначені порушення складено акт експертизи та видано довідку ДП «Укрметртестстандарт» про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №39-1-4/02334 ЦСБ 543Е від 12.03.2020 року. Підставами для визнання ЗВТ непридатним є: невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування, що застосовується виробником лічильника. 26.08.2020 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

30 грудня 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Позивач посилається на те, що 14 липня 2019 року з вини [PERSON] , який керував автомобілем «ВАЗ» д/н [NUMBER] в м. Одеса була скоєна ДТП, внаслідок чого автомобіль «Chevrolet» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримав пошкодження. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2019 року по справі № 522/13067/19. На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована. Тобто заподіяна Відповідачем шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована потерпілій особі, у зв`язку з чим, уповноважена власником пошкодженого автомобіля особа, [PERSON] , з метою отримання відшкодування звернулась до МТСБУ з відповідною заявою. Так, відповідно до висновку № 513/19 вартість відновлювального ремонту внаслідок пошкодження «Chevrolet» д/н [NUMBER] складає 38\~797,36 гривень. Витрати МТСБУ на встановлення розміру збитку склали 1017,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

30 грудня 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , в якій позивач зазначила, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 травня 2018 року Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 99. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На обґрунтування позову позивач вказала, що з жовтня 2019 року вони припинили спільне проживання у зв`язку зі сварками, спільне господарство не ведуть. Спору щодо спільного майна немає. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо. У зв`язку з наведеним просить шлюб між нею і [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 05 травня 2018 року у Костянтинівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 99 (а.с. 4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З жовтня 2019 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть, спільне проживання між ними припинено. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, її намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. За таких обставин, суд вважає, що їх шлюб розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, думку позивача про неможливість досягнення примирення, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому шлюб між [PERSON] і [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

30 грудня 2020 року, згідно поштового конверта, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із [PERSON] , зареєстрований 4 травня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис - № 632, посилаючись на неможливість збереження сім`ї. Зазначає, що від шлюбу з відповідачем має сина: [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Спільне життя з відповідачем не склалося. Їх шлюбні відносини фактично припинили своє існування. За таких обставин подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою судді від 28 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. До судового засідання відзив на позов не надходив. Сторони в судове засідання не з`явились. Від сторін надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності\~до положень\~частини 2\~статті 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, котрий зареєстрований 4 травня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівскій області, про що 04.05.2007 року складено відповідний актовий запис за № 632. (а.с.5) Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] . (а.с.6-10) Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру та наполягає на розлученні. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких\~обставин,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

30 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 18.11.2002 року у виконавчому комітеті Чепівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 18. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON] [INFO] , та син [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя. У зв`язку з цим просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явився. До суду подав клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує (а.с.23). Відповідач будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить судова повістка, наявна в матеріалах справи (а.с.24), в судове засідання з невідомих суду причин не з`явилася, клопотання про відкладення слухання справи, а також відзиву на позов до суду не надходило. Враховуючи наведене, суд,

Outcome: approved