Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

29 вересня 2014 року позивач звернулась в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, в якій просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], яка продовжує навчання, щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 гривень, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона перебувала в шлюбних відносинах з 1995 р. по 2007 р., рішенням суду шлюб був розірваний. Від цього шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час донька навчається в технікумі землевпорядкування Житомирського національного агроекологічного університету, навчається на денній формі. Загальна вартість освітньої послуги становить 3000 грн. Витрати на проїзд на місяць становлять майже 500 грн. На даний час вона не працює, оскільки перебуває по догляду за дитиною до 4-х років. Відповідач не має стабільного доходу, але має можливість та зобов'язаний надати матеріальну допомогу. Позивач у судове засідання не прибула. Подала письмову заяву, в якій, уточнила свої позовні вимоги та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на навчання дочки в твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до закінчення навчання донькою та розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій просить справу слухати без його участі, зазначаючи, що уточненні позовні вимоги в розмірі 400 грн. визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], сторони у справі - є батьками [PERSON], [INFO]. 31 липня 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7) Згідно довідки № 230 від 26 вересня 2014 року [PERSON] є студенткою 3 курсу денної контрактної форми навчання технікуму землевпорядкування Житомирського Національного Агроекологічного Університету; термін навчання: початок - 01.09.2013 року, закінчення - 30.06.2015 року (а.с.10). Відповідно до договору про навчання в технікумі землевпорядкування Житомирського Національного Агроекологічного Університету плата за надання освітньої послуги становить 1500 грн. за кожен семестр (а.с.9). Дані обставини підтверджуються наданими матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своїй дитині, яка продовжує навчання, у розмірі, що зазначений позивачем у позовній заяві, на момент розгляду справи судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний та погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги в розмірі та у період, зазначені в позові, а тому, задовольняє позовні вимоги повністю. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дочку, яка продовжує навчання, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved