Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

31 березня 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтувавши свої вимоги тим, що, своєю заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № КТ00А+02009452 від 12 січня 2013 року [PERSON] виразив бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Вказана заява, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають договір фінансового лізингу. Згідно з умовам договору, [PERSON] отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» у платне користування автомобіль марки Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2012, тип ТЗ: Седан/Лифтбек, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу у строк та у розмірі, які встановлені у Додатку 2 «Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору». Вищевказаний автомобіль, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить на праві власності ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до п. 2.9.4.8.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події дефолту, лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмету лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобовязань за цим договором. Повернення предмету лізингу здійснюється за адресою, вказаною у повідомленні про дефолт. В порушенні зазначених умов Договору та норм закону, зобовязання належним чином не виконані. Наслідки неналежного виконання договору фінансового лізингу за сторони лізингоодержувачу визначені у ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг», яка передбачає право лізингодавця на відшкодування збитків. Станом на 09 лютого 2017 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК за фактичний строк користування предметом лізингу складає 120707,05 грн., а саме: 50131,11 грн. заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; 14693,25 грн. заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 3430,79 грн. заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу, 52451,90 грн. заборгованість з пені, загальну суму заборгованості просив стягнути з відповідача на його користь, а також стягнути судові витрати. У судове засідання представник позивача не з*явився, просив у позовній заяві розглянути справу за його відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином у порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України (а.с. 32-33). З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивача, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 12 січня 2013 року [PERSON] подав заяву про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № КТ00А +02009452 (а.с. 8), яка разом з додатками до неї, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами разом складають договір фінансового лізингу. Відповідно до договору, [PERSON] отримав від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у платне користування автомобіль марки Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2012, тип ТЗ: Седан/Лифтбек, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , та зобов*язався сплачувати щомісячні платежі, пов*язані з виконанням договору лізингу у строк та у розмірі, які встановлені у графіку у Додатку 2 до договору (а. с.9), за яким сторони узгодили суму щомісячного платежу. Відповідно до заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № КТ00А+02009452 від 12 січня 2013 року (а.с.8) за цим договором лізингодавець передає лізингоодержувачу в лізинг: автомобіль згідно специфікації, викладеної в додатку № 1. Сторони узгодили строк лізингу: 48 місяців з моменту підписання Додатку 2 (графік лізингових платежів). Метою використання предмету лізингу зазначено - особисте використання (п.п.1.1, 1.2, 1.3). Згідно з п.п.1.1.4 заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № КТ00А+02009452 від 12 січня 2013 року щомісячні платежі та порядок їх сплати: щомісячно, згідно графіку, та включають в себе: - платіж по відшкодуванню частини вартості предмету лізингу у розмірі згідно додатку № 2 (графік лізингових платежів); - винагорода за користування предметом лізингу в розмірі згідно Додатку № 2 (графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено в Умовах та правилах надання банківських послуг; - винагорода за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу в розмірі згідно Додатку № 2 (графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено в Умовах та правилах надання банківських послуг (а.с.8). Відповідно до п.п.1.1.5 заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № КТ00А+02009452 від 12 січня 2013 року період сплати з 24 по 28 число кожного місяця (а.с.8). Відповідно до п.п. 1.1.8 заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № КТ00А+02009452 від 12 січня 2013 року після прийняття лізингодавцем позитивного рішення про надання фінансового лізингу лізингоодержувач вносить аванс у розмірі 19 500,00 грн. на транзитний рахунок (а.с.8). Пунктом 1. 3 заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № КТ00А+02009452 від 12 січня 2013 року щомісяця в період сплати лізингоодержувач сплачує щомісячний платіж в розмірі 1 850 грн. 69 коп. та відшкодовує лізингодавцю витрати лізингодавця, що пов`язані з виконання договору, та які виникли у лізингодавця протягом місяця, який передує поточний місяць (а.с.8). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (а.с. 4-6) станом на 09 лютого 2017 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «Приватбанк» за фактичний строк користування предметом лізингу складає 120 707,05 грн., а саме: 50 131,11 грн. заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; 14 693,25 грн. заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 3430,79 грн. заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 52451,90 грн. заборгованість з пені. Відповідно до ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, повязаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Пунктом третім частини другої статті 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлений обовязок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов*язані з виконанням договору лізингу. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, та відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов*язковим для виконання сторонами. Добровільно умови договору відповідач не виконує, про що свідчить виникла заборгованість за договором фінансового лізингу в сумі 120 707,05 грн., але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов*язання. Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт порушення своїх зобов*язань за кредитним договором відповідачем [PERSON] . При цьому, суд вважає неправомірним нарахування позивачем у справі за даним договором неустойки (пені та штрафів), оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, який набув чинності з 15 жовтня 2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Проведення антитерористичної операції на територіях, визначених Кабінетом міністрів України, та той факт, що проведення антитерористичної операції не припинено до наступного часу, суд визнає загальновідомими обставинами, які доказуванню не підлягають. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10 зворот, 23). Відповідно до розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Костянтинівку було включено до зазначеного переліку. Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» віднесено м. Костянтинівку Донецької області. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за договором фінансового лізингу станом на 09 лютого 2017 року без врахування нарахованих штрафних санкцій складається із: - 50 131,11 грн. заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; 14 693,25 грн. заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 3430,79 грн. заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу, а всього 68 255 грн. 15 коп., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у справі. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору (а.с. 1).

Outcome: approved