overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

31.08.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 22 червня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу вони з відповідачем мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Стосунки з відповідачем погіршились та в даний вони проживаємо окремо, діти проживають з позивачкою. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням матеріально підтримувати дітей, однак останній на її звернення не реагує та ніякої матеріальної допомоги не надає. Відповідач ухиляється добровільно сплачувати аліменти на утримання своїх дітей, чим не виконує обов'язок, щодо утримання батьками неповнолітніх дітей. В зв'язку з цим вважає, що позивач має право на отримання щомісячно від відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів на утримання дітей, на підставі зазначеного просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила позов задовольнити в повному обсязі, з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого\~\~інтересу,\~\~який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~\~ В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка зареєстрували шлюб 22.06.2013 року, про що 22.06.2013 року зроблено відповідний актовий запис № , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). 23.09.2016 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 459953 від 21.06.2013 року (а.с. 4). 23.09.2016 року у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 603093 від 27.09.2016 року (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати\~\~дитину\~\~до\~\~досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] та [PERSON] відповідач працездатний, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на утримання дітей на користь позивачки з моменту подачі позовної заяви. З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір в сумі 768 гр. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

31.08.2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 11 серпня 1990 року виконавчим комітетом Володимирівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 16. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 11 серпня 1990 року виконавчим комітетом Володимирівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 16, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Сіренко». В судове засідання позивач не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 11 серпня 1990 року виконавчим комітетом Володимирівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КГ №426467. Від шлюбу мають дітей:\~ доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сімї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сімя розпалась остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

31.08.2018 р. позивач звернулася до суду зі вказаним позовом, та просить визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме [ADDRESS], свого онука [PERSON]. В обґрунтування позову зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.1998 р., належить квартира [ADDRESS] 17.05.1999 р. вона у вказаній квартирі зареєструвала свого онука [PERSON], який після реєстрації, у квартиру так і не вселився. Відповідач у вказаній квартирі не мешкає, комунальні послуги не сплачує, тим самим перешкоджає їй у користуванні її власністю. Відповідач відгук на позов не надав. Перевіривши матеріали справи докази: копії: акт від 21.08.2018 р. з місця проживання; свідоцтва про право на спадщину за законом; свідоцтва на право власності; довідки № 9214 від 20.08.2018 р. відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради (а.с. 7, 8, 9, 10), судом встановлені такі факти, що мають значення для справи і відповідні їм правовідносини. Позивач, згідно свідоцтв про право власності на житло та на спадщину за законом від 04.11.1998 р. є власником квартири [ADDRESS] Відповідач є онуком позивача, який у спірній квартирі не проживає з моменту реєстрації, а саме з 17.05.1999 р.. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих позивачем відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, вони вважаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми згідно до ст. ст. 76-80 ЦПК України, і вони свідчать про наявність перешкод позивачу у користуванні належною їй власністю та підстав для визнання відповідачів, членів її сімї, такими, що втратили право користування житлом, так як вони понад рік відсутні в ньому. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

31.08.2020 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з [PERSON] 64133,61 грн. - сума основного боргу, 130,58 грн. - сума заборгованості за відсотками, 16991,59 грн. - пеня, 3534,23 грн.- інфляційних витрат та 3117,31 грн. - 3% річних, а всього 87907,32 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 09.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 26 березня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК», який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/3948/3/12241 із всіма подальшими змінами та доповненнями та з метою забезпечення виконання взятих на себе зобов`язань 26.03.2008 року був укладений іпотечний договір №014/3948/3/12241. Відповідно до графіку сплати чергових платежів за траншем 2 кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору сторони узгодили, що відповідач має сплатити суму основної заборгованості у розмірі 127 030,09 грн. (основна заборгованість 99 672,92 грн. та нараховані відсотки 27357,17 грн.) до 23.03.2018 року, а також, згідно графіку сплати чергових платежів за траншем 2 кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору сторони узгодили, що відповідач має сплатити суму основної заборгованості у розмірі 101 514,45 грн. до 23.03.2018 року. Відповідачем не виконані зобов`язання з оплати у повному обсязі та наявна прострочена заборгованість за кредитним договором на загальну суму 81 255,78 грн., яка складається із заборгованості за кредитними коштами 64133,61 грн., із заборгованості за нарахованими процентами 130,58 грн. та пені 16991,59 грн. 27 грудня 2018 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

31.08.2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 22.04.2007 року, який зареєстрований 22.04.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 353. Від шлюбу вони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, між сторонами шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо. Просить суд шлюб розірвати. Також просить суд залишити їх дитину на проживання з матір`ю. Позивач та відповідач подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами справи, просять суд позов задовольнити та розірвати шлюб. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. З свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 22.04.2007 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 22.04.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 353 (а.с. 4). Встановлено, що сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, між сторонами шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо. Відповідач в поданій нею заяві позов про розірвання шлюбу визнає. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Крім того, на час розгляду справи встановлено, що між сторонами немає спору щодо визначення місця проживання дитини, а тому дана вимога не підлягає до задоволення. Однак у разі виникнення даного спору - сторони не позбавлені права подати такий позов до суду. Судові витрати у справі за заявою позивача стягнути з відповідача. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

31.08.2020 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В направленому на адресу суду позові позивач [PERSON] зазначив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 2014 року. Мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] 2014 року народження. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просить розірвати, на примирення не згоден. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Про день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] адвокат Бондаренко С.Г. позов підтримав. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] просив розірвати. Зважаючи на взаємовідносини, які існують між сторонами не надавати їм строк для примирення. Відповідачка [PERSON] позов визнала. Шлюб просила розірвати. Не клопотала про надання строку для примирення. Після розірвання шлюбу просила суд залишити їй прізвище « [PERSON] ». Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO] (а.с.4). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що позивач через свого представника наполягав на розірванні шлюбу, своєї згоди на примирення не надав, а відповідачка не висловила заперечень проти розірвання шлюбу позов підлягає до задоволення. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~31.08.2020\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~заявою про\~встановлення опіки\~та призначення\~опікуна недієздатній\~особі [PERSON] ,\~ [INFO] . В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що згідно з рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 04.07.2002 року, її сина [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним. [PERSON] є особою з інвалідністю І групи А, безстроково. Він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує опіки. 27.07.2020 року опікунська рада Виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області не заперечує щодо призначення заявника [PERSON] опікуном над її сином [PERSON] . [PERSON] характеризується як відповідальна і доброзичлива людина, має можливості для виконання обов`язків опікуна. В судове засідання учасники справи не з`явилися, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 04.07.2002 року, [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним. Статтею 55\~ЦК України передбачено, що опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 58 цього Кодексу, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно до\~ст. 60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно ч.2, 3\~ст. 63 ЦК України\~опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Згідно ч. 4ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. [PERSON] заявила про своє бажання про призначення її опікуном над своїм сином [PERSON] , стан її здоров`я задовільний і надає можливість виконувати обов`язки опікуна. На підтвердження зазначеного суду надані відповідні документи. Згідно до подання органу опіки та піклування [PERSON] доцільно призначити опікуном над її сином. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення опіки над [PERSON] та призначення опікуна [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

31.08.2020\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~заявою про\~встановлення опіки\~та призначення\~опікуна недієздатній\~особі [PERSON] ,\~ [INFO] . В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що згідно з рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 18.05.2001 року, її сина [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним. [PERSON] є особою з інвалідністю І групи А. безстроково. Він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує опіки. 27.07.2020 року опікунська рада Виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області не заперечує щодо призначення заявника [PERSON] опікуном над її сином [PERSON] . [PERSON] характеризується як відповідальна і доброзичлива людина, має можливості для виконання обов`язків опікуна. В судове засідання учасники справи не з`явилися, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 18.05.2001 року, [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним. Статтею 55\~ЦК України передбачено, що опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 58 цього Кодексу, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно до\~ст. 60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно ч.2, 3\~ст. 63 ЦК України\~опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Згідно ч. 4ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. [PERSON] заявила про своє бажання про призначення її опікуном над своїм сином [PERSON] , стан її здоров`я задовільний і надає можливість виконувати обов`язки опікуна. На підтвердження зазначеного суду надані відповідні документи. Згідно до подання органу опіки та піклування [PERSON] доцільно призначити опікуном над її сином. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення опіки над [PERSON] та призначення опікуна [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~31.08.2020\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~заявою про\~встановлення опіки\~та призначення\~опікуна недієздатній\~особі [PERSON] ,\~ [INFO] . В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що згідно з рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 18.05.2001 року, її сина [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним. [PERSON] є особою з інвалідністю І групи А, безстроково. Він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує опіки. 27.07.2020 року опікунська рада Виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області не заперечує щодо призначення заявника [PERSON] опікуном над її сином [PERSON] . [PERSON] характеризується як відповідальна і доброзичлива людина, має можливості для виконання обов`язків опікуна. В судове засідання учасники справи не з`явилися, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 18.05.2001 року, [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним. Статтею 55\~ЦК України передбачено, що опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 58 цього Кодексу, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно до\~ст. 60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно ч.2, 3\~ст. 63 ЦК України\~опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Згідно ч. 4ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. [PERSON] заявила про своє бажання про призначення її опікуном над своїм сином [PERSON] , стан її здоров`я задовільний і надає можливість виконувати обов`язки опікуна. На підтвердження зазначеного суду надані відповідні документи. Згідно до подання органу опіки та піклування [PERSON] доцільно призначити опікуном над її сином. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення опіки над [PERSON] та призначення опікуна [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved