Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

30.04.2014 року Хмельницька ощадна кредитна спілка звернулася до суду з позовом, в якому зазначено, що 29 вересня 2010 року між спілкою та [PERSON], відповідачкою по справі, укладено Кредитний договір № 145-10 БВ, згідно якого останній наданий кредит в розмірі 8700,00 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язання щодо повернення даного кредиту з [PERSON] 29 вересня 2010 року укладено договір поруки №145-10. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачами своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за його користування, Хмельницька ощадна кредитна спілка просить суд стягнути з відповідачів солідарно неповернений кредит в сумі 8700,00 грн., проценти за користування кредитом в сумі 23190,97 грн., пеня в сумі 16182,00 грн. - згідно доданого до позовної заяви розрахунку, а також судові витрати по справі. Представник позивача Павлинець І.А. позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що [PERSON] та [PERSON] кредит та відсотки за його користування не погашають, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 48072,97 грн. Відповідачам надсилалася вимога про сплату вказаної суми, проте ними не було вжито жодних заходів для погашення боргу. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги Хмельницької ощадної кредитної спілки визнала частково. Вказала, що на даний час перебуває у скрутному матеріальному становищі у зв'язку із чим допустила заборгованість по сплаті кредиту. Вказала, що сплата заборгованості в розмірі 48072,97 грн. для неї є завеликою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги Хмельницької ощадної кредитної спілки заперечив. Підтримав подане до суду письмове заперечення та вказав, що згідно умов кредитного договору повернення кредитних коштів в сумі 8700,00 грн. має бути здійснено не пізніше 01.10.2012 року. Після закінчення вказаного строку відповідачем протягом шести місяців не пред'явлено вимогу щодо нього, як поручителя, в порушення вимоги ч.4 ст.559 ЦК України. Вимога про сплату вказаних коштів йому була вручена лише в березні 2014 року. Просив в задоволенні позову в частині стягнення з нього як солідарного боржника заборгованості за кредитним договором відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом вбачаються підстави для задоволення позову частково. Судом встановлено, що 29 вересня 2010 року між Хмельницькою ощадною кредитною спілкою в особі голови правління Персіянової-Гаврилюк Н.С. та [PERSON] укладений кредитний договір № 145-10 БВ на строк 24 місяці з 29 вересня 2010 року по 01 жовтня 2012 року, який не може бути меншим ніж строк виконання сторонами своїх обов?язків за ним. Згідно Договору [PERSON] надано кредит в сумі 8700,00 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 32 % річних. Позичальник зобов'язувався належним чином використати та повернути Спілці суму отриманого кредиту, сплатити проценти за користування кредитом згідно Графіку погашення. Згідно договору поруки №145-10 від 29 вересня 2010 року [PERSON] зобов'язався перед Хмельницькою кредитною спілкою відповідати перед Спілкою за виконання зобов'язань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і [PERSON], включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно п.п.3.4,3.6 Кредитного договору платежі по кредиту сплачуються Позичальником в терміни, що встановлені графіком погашення, через касу Спілки готівкою, або шляхом перерахунку. Погашення кредиту та відсотків відбувається в порядку: першочергово відсотки, а потім основна сума кредиту. П. 6.1 цього Договору встановлено, що при порушенні терміну розрахунку Позичальник сплачує пеню в розмірі 2% за кожен день прострочення (за рішенням правління), а також до нього застосовуються вимоги ст.549 ЦК України. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 даного Кодексу встановленою, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. П. 6.1 Кредитного Договору встановлено, що у випадку не проведення повного розрахунку за кредитним договором до дати вказаної в п. 2.4 даного Договору, договір вважається пролонгованим на невизначений строк, при цьому позичальник зобов?язаний провести погашення повного боргу за кредитом в дводенний термін з дня пред?явлення такої вимоги кредитною спілкою чи направлення відповідної претензії. У випадку пролонгації договору в порядку вказаному в даному пункті відсоткова ставка визначена в п.3.1 договору збільшується в три рази. [PERSON] порушила умови договору, прострочила виконання грошового зобов'язання, кредит та відсотки за його користування не погашає, тому вимоги позивача стосовно стягнення тіла кредиту на процентів за його користування правомірні і підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає, що нарахована сума пені 16182,00 грн., є надто великою в порівнянні з сумою боргу за кредитом, який становив 8700,00 грн. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення зобов'язання. Враховуючи, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, заподіяних невиконанням зобов'язання, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України. Що стосується стягнення заборгованості з поручителя, то суд вважає, що в цій частині позов задоволенню не підлягає. Так, відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. П.4 Договору поруки встановлено, що у випадку невиконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. П.24 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 10) про їх дію до повного виконання зобов'язань за Кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - строком повного погашення кредиту є 01 жовтня 2012 року (пункт 2.4). За таких обставин у Хмельницької ощадної кредитної спілки виникло право пред'явити вимогу до поручителя [PERSON] про виконання порушеного зобов'язання боржника [PERSON] протягом наступних 6 місяців після 01 жовтня 2012 року. Із матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з невиконанням умов договору щодо повернення кредиту 13.03.2014 року за вих. №502 кредитна спілка направляла повідомлення - вимогу [PERSON] про погашення кредиту в сумі 8700,00 грн., вже після спливу строків встановлених ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому суд вважає, що строк припинення поруки починає текти з дати строку виконання основного зобов'язання - 01 жовтня 2012 року. Поновити строк представник позивача не просила, поважних причин пропуску строку не вказала. При таких обставинах відсутні підстави для стягнення заборгованості в солідарному порядку з поручителя.

Outcome: partial