Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

7 серпня 2018 року [PERSON], звернувся до суду із позовом до Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначає, що [INFO] року помер брат позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 07 листопада 2017 року. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, зокрема земельна ділянку, площею 3,1778 га, яка розташована на території Завидчанськоі сільської ради Радехівського району Львівської області для ведення товарного лльськогосподарського виробництва. Право власності спадкодавця на земельні ділянки підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю. За життя спадкодавець особистого розпорядження на випадок своєї смерті- заповіту не зробив, не було дане майно також і об'єктом спадкового договору. Спадкоємцями, що прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном стали мати позивача - [PERSON], батько позивача [PERSON] як спадкоємці першої черги за законом. Факт прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном підтверджується довідкою,виданою Завидчанською сільською радою Радехівського району Львівської області за №170 від 19 червня 2018 року. [INFO] року померла мати позивача [PERSON]. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, зокрема земельна ділянка, площею 2,8631 га, яка розташована на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя спадкодавець особистого розпорядження на випадок своєї смерті не зробила. Спадкоємцями, що прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном стали батько позивача [PERSON] та баба позивача [PERSON]. Факт прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном підтверджується довідкою, виданою Завидчанською сільською радою Радехівського району Львівської області за № 170 від 19 червня 2018 року. [INFO] року помер батько позивача [PERSON]. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, зокрема, земельна ділянка, площею 2,6741 га, яка розташована на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.За життя спадкодавець особистого розпорядження на випадок своєї смерті - заповіту не зробив. Не було дане майно також і об'єктом спадкового договору. Спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном є позивач [PERSON]. Факт прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном підтверджується наявністю у позивача правовстановлюючих документів, що належали спадкодавцям. Просив постановити рішення, яким визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [INFO] року [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 1,8356 га, що розташована на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] від 11 квітня 2000 року; визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [INFO] року [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 2,6741 га, що розташована на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] від 11 квітня 2000 року; визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [INFO] року [PERSON], право власності на 1/4 земельної ділянки, площею 3,1778 га, що розташована на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] від 11 квітня 2000 року; визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [INFO] року [PERSON] право власності на 3/4 земельної ділянки, площею 3,1778 га, що розташована на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] від 11 квітня 2000 року; визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [INFO] року [PERSON] право власності на 1/2 земельної ділянки, площею 2,8631 га, що розташована на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] віл 11 квітня 2000 року; визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [INFO] року [PERSON] право власності на 1/2 земельної ділянки, площею 2,8631 га, що розташована на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] від 11 квітня 2000 року. Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Просив ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача Завидчанської сільської ради Радехівського району, скерував суду заяву, в якій проти позовної заяви не заперечує, клопотав про розгляд справи за його відсутності (а.с.38). Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не має для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що [INFO] року помер брат позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 07 листопада 2017 року (а.с.10). Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, зокрема земельна ділянку, площею 3,1778 га, яка розташована на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області для ведення товарного лльськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом, серії [NUMBER], виданого 11.04.2000 року Радехівською районною радою на підставі рішення X сесії III демократичного скликання Радехівської районної ради народних депутатів від 25.02.2000 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №9089, яка складається із двох земельних ділянок площею 1,7954 га, та площею 1,3824 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області та належали [PERSON] (а.с.11-11 зворот). Відповідно до довідки №166 від 19.06.2018 року, виданої виконкомом Завидчанською сільською радою Радехівського району Львівської області вбачається, що по день смерті [PERSON] - [INFO] року дійсно проживав і був зареєстрований [ADDRESS] (а.с.12). На день смерті [PERSON] разом із ним за вказаної адресою були зареєстровані мати [PERSON], [INFO]; батько [PERSON],[INFO] та баба [PERSON], що підтверджено довідкою виконкому Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області №167 від 19.06.2018 року (а.с.13). [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 20 серпня 1995 року (а.с.14). Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, зокрема земельна ділянку, площею 2,8631 га, яка розташована на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом, серії [NUMBER], виданого 11.04.2000 року Радехівською районною радою на підставі рішення X сесії III демократичного скликання Радехівської районної ради народних депутатів від 25.02.2000 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №9088, яка складається із двох земельних ділянок площею 1,6271га, та площею 1,2360 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області та належали [PERSON] (а.с.15-15 зворот). Відповідно до довідки №171 від 19.06.2018 року, виданої виконкомом Завидчанською сільською радою Радехівського району Львівської області вбачається, що по день смерті [PERSON] - [INFO] року дійсно проживав і був зареєстрований [ADDRESS] (а.с.16). На день смерті [PERSON] разом із нею за вказаної адресою були зареєстровані чоловік - [PERSON],[INFO] та її мати [PERSON],[INFO], що підтверджено довідкою виконкому Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області №170 від 19.06.2018 року (а.с.17). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 17 травня 1999 року (а.с.18). Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, зокрема земельна ділянку, площею 2,6741 га, яка розташована на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом, серії [NUMBER], виданого 11.04.2000 року Радехівською районною радою на підставі рішення X сесії III демократичного скликання Радехівської районної ради народних депутатів від 25.02.2000 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №9087, яка складається із двох земельних ділянок площею 1,1089 га, та площею 1,5652 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області та належали [PERSON] (а.с.19-19 зворот). Відповідно до довідки №169 від 19.06.2018 року, виданої виконкомом Завидчанською сільською радою Радехівського району Львівської області вбачається, що по день смерті [PERSON] - [INFO] року дійсно проживав і був зареєстрований [ADDRESS] (а.с.20). 22 грудня 1995 року [PERSON] склала заповіт, яким розпорядилася своїм майном на користь [PERSON] (а.с.22-22 зворот). [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 17 березня 2000 року (а.с.21). Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, зокрема земельна ділянку, площею 1,8356 га, яка розташована на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом, серії [NUMBER], виданого 11.04.2000 року Радехівською районною радою на підставі рішення X сесії III демократичного скликання Радехівської районної ради народних депутатів від 25.02.2000 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №9086, яка складається із двох земельних ділянок площею 1,0968 га, та площею 0,7389 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області та належали [PERSON] (а.с.23-23 зворот). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про народження вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року та його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.24). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Перешкодою в реалізації позивача його законних прав та інтересів, є те, що він позбавлена у позасудовому порядку оформити спадщину. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення. Узагальнюючи вищенаведене,оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд робить висновки, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved