Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

30 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, який у подальшому був ним уточнений та доповнений, до ПрАТ «Василівкатепломережа» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування заподіяної моральної шкоди. Позивач зазначав, що протоколом засідання Наглядової ради товариства від 09 серпня 2013 року його обрано на посаду директора ПрАТ «Василівкатепломережа» строком на 5 років до 09 серпня 2018 року. Наказом №48 від 09 серпня 2013 року він призначений на посаду директора товариства. 10 серпня 2013 року між позивачем і товариством в особі голови Наглядової ради укладений трудовий договір - контракт. Наказом ПрАТ «Василівкатепломережа» №32 від 23 червня 2014 року він звільнений з посади директора ПрАТ «Василівкатепломережа» з 23 червня 2014 року по п.8 ст.36 КЗпП України у зв'язку з систематичним невиконанням обов'язків, покладених контрактом, неодноразовим порушенням Статуту, колективного договору, Закону України «Про акціонерні товариства», на підставі п.6.2, п.п. «а» п.6.3 контракту від 10 серпня 2013 року, п.8 ст.52 Закону України «Про акціонерні товариства», п.9.42 Статуту. Підставою для звільнення є протокол засідання Наглядової ради №9 від 23 червня 2014 року. Своє звільнення вважає незаконним з наступних підстав. За умовами укладеного з позивачем контракту (п.2.2.5) лише Вищий орган товариства має право вимагати від керівника позачергового звітування про його дії, якщо він виконує неналежним чином свої обов'язки щодо управління та розпорядження його майном. Згідно п.9.2. Статуту вищим органом товариства є загальні збори акціонерів товариства. Наглядова рада відповідно до своїх повноважень не ініціювала проведення загальних зборів щодо позачергового звітування директора товариства. Згідно п.6.2 Контракту він припиняється з ініціативи Вищого органу Товариства до закінчення строку дії контракту у випадках, передбачених п.6.3. Контракту. Відповідно до п.6.3. Контракту директор може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи Вищого органу Товариства до закінчення строку його дії у випадку систематичного невиконання своїх обов'язків, покладених на нього п.2.2. Контракту або передбачених додатковими угодами до Контракту. Позивач вважає, що на нього, як працівника підприємства, поширюються вимоги КЗпП України, зокрема вимоги ст.40 КЗпП України. Згідно ч.3 п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення. В наказі про звільнення не конкретизовано які саме обов'язки, покладені на позивача контрактом, він порушив, та які порушення Статуту, колективного договору або Закону України «Про акціонерні товариства» вчинив. За весь час роботи на посаді директора позивач до дисциплінарної відповідальності не притягувався, а надані відповідачем письмові документи, в тому числі щодо накладення дисциплінарного стягнення, мають ознаки фальсифікації. Посилаючись на те, що захід дисциплінарного стягнення до нього, а також подальше звільнення проведені безпідставно, з порушенням встановленого законом порядку, позивач просив поновити йому строк для звернення до суду з заявою про поновлення на роботі, визнавши причину пропуску строку поважною; визнати недійсними документи ПрАТ «Василівкатепломережа»: висновок ревізора [PERSON], наказ №48 від 03.06.2014 року, наказ №52 від 05.06.2014 року, протокол засідання наглядової ради №8 від 17.06.2014 року, акт від 18.06.2014 року, протокол наглядової ради №9 від 23.06.2014 року, акт від 23.06.2014 року; визнати незаконним наказ про звільнення №32 від 23.06.2014 року; поновити позивача на посаді директора ПрАТ «Василівкатепломережа», стягнути відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 65274,43 грн., моральну шкоду в сумі 7267,40 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача ПрАт «Василівкатепломережа» [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, мотивуючи тим, що позивачем [PERSON] пропущений строк для звернення до суду з позовом, передбачений ст.233 КзПП України. Так, під час допиту в якості свідка [PERSON] пояснив, що дізнався про звільнення 25.06.2014 року коли комісія працівників ПрАТ «Василівкатепломережа» в терапевтичному відділенні КУ Василівська ЦРЛ» запропонувала йому отримати наказ про звільнення, трудову книжку та розрахунок при звільненні, проте від отримання вказаних документів [PERSON] відмовився. Таким чином, позивач своєчасно був ознайомлений з наказом про його звільнення і відсутні підстави для поновлення пропущеного строку. Протоколом наглядової ради від 09 серпня 2013 року [PERSON] обрано на посаду директора ПрАТ «Василівкатепломережа» з 10.08.2014 року та доручено голові наглядової ради [PERSON] укласти трудову угоду з [PERSON] терміном на 5 років. Вважає необґрунтованим твердження позивача про те, що лише обрання директора є виключним повноваженням наглядової ради, а звільнення (припинення повноважень) директора належить до виключної компетенції загальних зборів акціонерів. Відповідно до ст.52 Закону України «Про акціонерні товариства» і п.9.42 Статуту передбачено, що до виключної компетенції наглядової ради належить обрання та припинення повноважень директора, затвердження умов контракту, який укладатиметься з директором та розміру його винагороди. П.9.54 Статуту також передбачено, що повноваження директора припиняються за рішенням наглядової ради. Таким чином, рішення наглядової ради щодо [PERSON] з питань припинення його повноважень директора є правомочними. Під час розгляду справи свідок [PERSON] та позивач пояснювали, що трудовий договір (контракт) від 10 серпня 2013 року не розглядався на засіданні наглядової ради, за свідченнями [PERSON] текст контракту був складений і наданий для підпису особисто [PERSON], що є порушенням п.9 ч.2 ст.52 Закону України «Про акціонерні товариства» і п.9.42 Статуту. Положення укладеного трудового договору (контракту) щодо припинення контракту за рішенням загальних зборів акціонерів не відповідають Закону України «Про акціонерні товариства» і Статуту товариства. Відповідно до трудового договору (контракту) від 10 серпня 2013 року на директора покладено обов'язки: забезпечення ефективної діяльності товариства (п.1.1) та здійснення діяльності, спрямованої на збільшення прибутку товариства (п.2.2.3); організація збереження та ефективного використання майна товариства (п.2.2.2) та майна, що не увійшло до статутного фонду товариства (п.1.1), організація виробничо-господарської, соціальної та іншої діяльності товариства (п.2.2.1). У зв`язку зі скаргами працівників товариства, наглядовою радою ініційовано проведення перевірки правильності нарахування матеріальної допомоги. Ревізором [PERSON] при проведенні перевірки фінансово-господарської діяльності 19 травня 2014 року було встановлено, що виплата матеріальної допомоги у березні 2014 року в розмірі 11700 грн. була здійснена директором [PERSON] без належного оформлення розпорядчих актів (наказів), безпідставно проведено виплату матеріальної допомоги колишньому працівнику підприємства [PERSON] в сумі 700 грн. в порушення розділу 6 пункту 6.10 Колективного договору і Положення про надання матеріальної допомоги, незаконно отримана заробітна плата працівником ПрАТ «Василівкапепломережа» [PERSON] за період з 01.01.2014 по 16.04.2014 року на суму 2411 грн. Протоколом наглядової ради №6 від 26 травня 2014 року розглянуто порушення, виявлені при проведенні перевірки фінансово-господарської діяльності, вирішено зобов'язати директора усунути допущені порушення в термін до 06.06.2014 року. Також наглядовою радою товариства було встановлено факт безпідставного нарахування [PERSON] премії за травень 2014 року всупереч п.9 ч.2 ст.52 Закону України «Про акціонерні товариства» та Статуту. Протоколом наглядової ради від 06 червня 2014 року №7 зобов'язано директора [PERSON] анулювати п.1 наказу №47 від 29.05.2014 року про видачу премії на травень 2014 року, а наказом №48 від 03.06.2014 року, підписаним головою наглядової ради [PERSON], вирішено не нараховувати [PERSON] премію за травень 2014 року. На засіданні наглядової ради 17 червня 2014 року (протокол №8), що проводилося у зв'язку з невиконанням попередніх рішень наглядової ради директором [PERSON] по відшкодуванню матеріальної шкоди, завданої товариству внаслідок безпідставної виплати грошових коштів, було прийнято рішення про оголошення [PERSON] догани, підписання відповідного наказу доручено голові наглядової ради [PERSON] На засіданні наглядової ради був присутній [PERSON], який відмовився від дачі пояснень. Наказом №55 від 18.06.2014 року директору [PERSON] оголошена догана. 18 червня 2014 року [PERSON] відмовився від надання письмових пояснень та від підпису про ознайомлення з наказом про оголошення догани. Крім того, маючи на рахунку ПрАТ «Василівкатепломережа» грошові кошти в розмірі, достатньому для повного погашення заборгованості перед НАК «Нафтогаз України», директор [PERSON] в порушення договорів поставки, укладених між НАК «Нафтогаз Україна» та ПрАТ «Василівкатепломережа», не здійснив оплату за природний газ. Листом від 10 червня 2014 року прокурор Василівського району звернувся до директора ПрАТ «Василівкатепломережа» з вимогою про погашення заборгованості перед НАК «Нафтогаз Україна» за спожитий природний газ. Однак, вказану вимогу директор [PERSON] проігнорував, пославшись на дотримання графіку погашення заборгованості, який затверджений Василівською міською радою, та наявність дебіторської заборгованості перед ПрАТ «Василівкатепломережа». Листом від 17 червня 2014 року прокурор Василівського району звернувся до голови наглядової ради ПрАТ «Василівкатепломережа» з вимогою про сприяння у вирішенні питання негайного погашення заборгованості перед НАК «Нафтогаз Україна» за спожитий газ в розмірі 794 947,51 грн. Таким чином, накопичуючи заборгованість ПрАТ «Василівкатепломережа» перед НАК «Нафтогаз Україна» за спожитий природний газ, при наявності у ПрАТ «Василівкатепломережа» фінансової можливості погасити вказану заборгованість, директор [PERSON] поставив товариство під загрозу застосування санкцій, передбачених договорами про постачання газу, як то нарахування неустойки, обмеження або припинення подачі природного газу з подальшим зменшенням обсягів поставки газу. Таким чином, директором неналежним чином виконувалися обов'язки, передбачені п.2.2.2 контракту, по організації виробничих програм, договірних та інших зобов'язань, що взяті товариством. Вказані питання були предметом розгляду засідання наглядової ради 23 червня 2014 року (протокол №9), на якому був присутній [PERSON], за підсумками якого прийнято рішення про звільнення директора з займаної посади. Наказом №32 від 23 червня 2014 року [PERSON] звільнений з посади директора ПрАТ «Василівкатепломережа» на підставі п.8 ст.36 КзПП України за умовами контракту. [PERSON] був присутній на засіданні наглядової ради, на якому вирішувалося питання про його звільнення, та повідомлений про прийняте рішення, проте відмовився від отримання наказу про звільнення та отримання трудової книжки, у зв'язку з чим членами наглядової ради товариства та інспектором по кадрам складено відповідний акт. На наступний день 24 червня 2014 року позивач [PERSON] на роботу не з`явився, зателефонував і повідомив, що перебуває на стаціонарному лікуванні в КУ «Василівська ЦРЛ». Цінним листом №553 від 24.06.2014 року копія наказу та розрахункового листа була направлена на адресу позивача, але від отримання листа він відмовився. 25 червня 2014 року комісія в складі 4 осіб працівників ПрАТ «Василівкатепломережа» з`явилися до ЦРБ з метою вручення [PERSON] наказу про звільнення, розрахунку і трудової книжки, проте останній відмовився від їх отримання. З 24.06.2014 року по 04.07.2014 року [PERSON] перебував на лікарняному, та повинен був приступити до роботи 05.07.2014 року, але з`явився до товариства лише 10.07.2014 року. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити, стягнути з позивача на його користь судові витрати на правову допомогу адвоката в сумі 7000 грн. Розглянувши матеріали справи в судовому засіданні, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню із таких підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно протоколу Наглядової ради ПрАТ «Василівкатепломережа» від 09 серпня 2013 року позивач [PERSON] обраний директором ПрАТ «Василівкатепломережа» строком на п'ять років (а.с.16). На підставі вказаного протоколу 10 серпня 2013 року між головою Наглядової ради [PERSON] та [PERSON] укладено трудовий договір (контракт) (а.с.23-28). Спірні правовідносини регулюються нормами трудового законодавства та у відповідній частині нормами законодавства щодо діяльності господарських товариств у редакції, чинній на час виникнення відповідних правовідносин. Згідно з ч.3 ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Найм власником підприємства або уповноваженим ним органом керівника підприємства для керівництва господарською діяльністю підприємства з укладенням контракту із такою особою відповідає приписам п.2 ч.1 ст.23, ч.2 ст. 24 КЗпП України, ст.46, ч.ч.3,4 ст.65, ст.89 ГК України, ст.ст.97, 99, 160, 161 ЦК України, а також чинних для сторін ст.ст. 52, 58, 60, 61 Закону України «Про акціонерні товариства». Згідно з п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору, зокрема, є підстави, передбачені контрактом. Керівника підприємства може бути звільнено з посади достроково на підставах, передбачених договором (контрактом) відповідно до закону (ч.6 ст.65 ГК України). Згідно із ч.3 ст.99 ЦК України члени виконавчого органу Товариства можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов'язків, якщо в установчих документах не визначені підстави усунення членів виконавчого органу від виконання своїх обов'язків. Статтею 51 Закону України «Про акціонерні товариства», п.9.41. Статуту ПрАТ «Василівкатепломережа» (а.с.109-125) визначено, що наглядова рада акціонерного товариства є органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства, і в межах компетенції, визначеної статутом та цим Законом, контролює та регулює діяльність виконавчого органу. Згідно з п.8 ч.2 ст.52 Закону України «Про акціонерні товариства» до виключної компетенції наглядової ради належить обрання та припинення повноважень голови і членів виконавчого органу. Відповідно до п.9.42 Статуту «Василівкатепломережа» до компетенції наглядової ради належить вирішення питань, передбачених Статутом, чинним законодавством України, а також переданих на вирішення наглядової ради вищим органом товариства. До виключної компетенції наглядової ради належить: обрання та припинення повноважень директора; затвердження умов контракту, який укладатиметься з директором, встановлення розміру його винагороди; обрання аудитора товариства та визначення умов договору, що укладатиметься з ним, встановлення розміру оплати його послуг; вирішення інших питань, що належать до виключної компетенції наглядової ради згідно із цим Статутом та/або чинним законодавством України. Відповідно до ст.58 Закону України «Про акціонерні товариства» виконавчий орган акціонерного товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу належить вирішення всіх питань, пов'язаних з керівництвом поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів та наглядової ради. Виконавчий орган акціонерного товариства підзвітний загальним зборам і наглядовій раді, організовує виконання їх рішень. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом. Виконавчий орган акціонерного товариства може бути колегіальним (правління, дирекція) або одноосібним (директор, генеральний директор). Статтею 60 Закону України «Про акціонерні товариства» передбачено, що порядок прийняття рішень особою, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, встановлюється статутом акціонерного товариства. Особа, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, вправі без довіреності діяти від імені акціонерного товариства, в тому числі представляти його інтереси, вчиняти правочини від імені товариства, видавати накази та давати розпорядження, обов'язкові для виконання всіма працівниками товариства. Згідно з ст.61 Закону України «Про акціонерні товариства» повноваження голови колегіального виконавчого органу (особи, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу) припиняються за рішенням наглядової ради, якщо статутом акціонерного товариства це питання не віднесено до компетенції загальних зборів. Підстави припинення повноважень голови та/або члена виконавчого органу встановлюються законом, статутом товариства, а також контрактом, укладеним з головою та/або членом виконавчого органу. Одночасно з цим, судом встановлено, що укладений між ПрАТ «Василівкатепломережа», в особі голови наглядової ради [PERSON], та [PERSON] трудовий догорів (контракт) від 10 серпня 2013 року містить положення, які прямо суперечать Закону України «Про акціонерні товариства» та Статуту «Василівкатепломережа» в частині повноважень наглядової ради припинити повноваження директора. Так, пунктом 6.2. трудового договору (контракту) від 10.08.2013 року, укладеного між головою наглядової ради ПрАТ «Василівкатепломережа» [PERSON] і [PERSON] визначено перелік підстав для припинення дії контракту, а тому числі з ініціативи Вищого органу Товариства до закінчення строку дії контракту у випадках, передбачених п.6.3. цього контракту. Зокрема, п.п. «а» п.6.3. трудового договору (контракту) передбачено, що директор може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Вищого органу Товариства до закінчення строку його дії у випадку систематичного невиконання директором обов'язків, покладених на нього п.2.2. цього контракту або передбачених додатковими угодами до контракту. Згідно п.6.7 трудового договору (контракту) якщо розірвання контракту здійснюється на підставах, встановлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, про це зазначається в трудовій книжці. З урахуванням наведених положень, суд вважає, що ПрАТ «Василівкатепломережа» має керуватись положеннями Закону України «Про акціонерні товариства» та положеннями Статуту ПрАТ «Василівкатепломережа», які не суперечать законодавству, а не трудового договору (контракту). Суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення відповідачем положень трудового договору (контракту) від 10 серпня 2013 року між ПрАТ «Василівкатепломережа», в особі голови наглядової ради [PERSON], та [PERSON] щодо перевищення наглядовою радою своїх повноважень та припинення його повноважень директора та розірвання трудового договору, зважаючи на виключну компетенцію загальних зборів акціонерів з вирішення цього питання, оскільки вказані положення в частині компетенції загальних зборів товариства суперечать положенням ст.ст. 33, 52, 61 Закону України «Про акціонерні товариства», Статуту ПрАТ «Василівкатепломережа», а рішення наглядової ради прийнято в межах її компетенції. Відповідно до трудового договору (контракту) від 10 серпня 2013 року між ПрАТ «Василівкатепломережа» в особі [PERSON], та [PERSON], на директора покладено обов'язки: забезпечення ефективної діяльності товариства (п.1.1) та здійснення діяльності, спрямованої на збільшення прибутку товариства (п.2.2.3); організація збереження та ефективного використання майна товариства (п.2.2.2) та майна, що не увійшло до статутного фонду товариства (п.1.1), організація виробничо-господарської, соціальної та іншої діяльності товариства (п.2.2.1). Наглядовою радою ініційовано проведення перевірки правильності нарахування матеріальної допомоги. Ревізором [PERSON] при проведенні перевірки фінансово-господарської діяльності 19 травня 2014 року (а.с.42,43) було встановлено, що виплата матеріальної допомоги у березні 2014 року в розмірі 11700 грн. була здійснена директором [PERSON] без належного оформлення розпорядчих актів (наказів), безпідставно проведено виплату матеріальної допомоги колишньому працівнику підприємства [PERSON] в сумі 700 грн. в порушення розділу 6 пункту 6.10 Колективного договору і Положення про надання матеріальної допомоги (а.с.58), незаконно отримана заробітна плата працівником ПрАТ «Василівкапепломережа» [PERSON] за період з 01.01.2014 по 16.04.2014 року на суму 2411 грн. Протоколом наглядової ради №6 від 26 травня 2014 року (а.с.40) розглянуто порушення, виявлені при проведенні перевірки фінансово-господарської діяльності, вирішено зобов'язати директора усунути допущені порушення в термін до 06.06.2014 року. Наглядовою радою товариства було встановлено факт безпідставного нарахування [PERSON] премії за травень 2014 року в порушення вимог п.9 ч.2 ст.52 Закону України «Про акціонерні товариства» та Статуту. Протоколом наглядової ради від 06 червня 2014 року №7 (а.с.41) зобов'язано директора [PERSON] анулювати п.1 наказу №47 від 29.05.2014 року про видачу премії на травень 2014 року, а наказом №48 від 03.06.2014 року, підписаним головою наглядової ради [PERSON], вирішено не нараховувати [PERSON] премію за травень 2014 року. На засіданні наглядової ради 17 червня 2014 року (протокол №8) (а.с.54) у зв'язку з невиконанням попередніх рішень наглядової ради директором [PERSON] по відшкодуванню матеріальної шкоди, завданої товариству внаслідок безпідставної виплати матеріальної допомоги і премій, було прийнято рішення про оголошення [PERSON] догани, підписання відповідного наказу доручено голові наглядової ради [PERSON] Наказом №55 від 18.06.2014 року директору [PERSON] оголошена догана. 18 червня 2014 року [PERSON] ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, відмовився від надання письмових пояснень та від підпису про ознайомлення з наказом про оголошення догани, про що складений відповідний акт від 18 червня 2014 року (а.с.56). Зазначені обставини в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Крім того, п.2.2.2 трудового договору (контракту) передбачено обов`язки директора товариства по організації виробничих програм, договірних та інших зобов'язань, що взяті товариством. Згідно п.3.2. Статуту ПрАТ «Василівкатепломережа» предметом діяльності товариства є виробництво, транспортування і постачання теплової енергії та надання послуг з централізованого опалення. Постачання природного газу для потреб товариства здійснюється на підставі договорів поставки, укладених між НАК «Нафтогаз Україна» та ПрАТ «Василівкатепломережа» (а.с.155-163), які передбачають обов'язок здійснювати оплату 100% вартості газу протягом поточного місяця поставки газу, а також право постачальника обмежити або припинити поставку природного газу у разі порушення строків та порядку оплати природного газу. Листом від 10 червня 2014 року №76-199.вих14 прокурор Василівського району звернувся до директора ПрАТ «Василівкатепломережа» з вимогою про погашення заборгованості перед НАК «Нафтогаз Україна» за спожитий природний газ (а.с.141). Листом від 17 червня 2014 року №76-2082.вих-14 прокурор Василівського району звернувся до голови наглядової ради ПрАТ «Василівкатепломережа» з вимогою про сприяння у вирішенні питання негайного погашення заборгованості перед НАК «Нафтогаз Україна» за спожитий газ в розмірі 794 947,51 грн. (а.с.55). При перевірці наглядовою радою наявності у ПрАТ «Василівкатепломережа» фінансової можливості погасити вказану заборгованість, встановлено, що маючи на рахунку ПрАТ «Василівкатепломережа» грошові кошти в розмірі, достатньому для повного погашення заборгованості перед НАК «Нафтогаз України» (довідка від 07.07.2014р. а.с.50), директор [PERSON] не здійснив повну оплату за природний газ. Таким чином, несвоєчасне виконання директором ПрАТ «Василівкатепломережа» [PERSON] договірних зобов'язань перед НАК «Нафтогаз Україна» щодо розрахунків за спожитий природний газ, могло потягнути за собою застосування санкцій, передбачених договорами про постачання газу, зокрема: нарахування неустойки, обмеження або припинення подачі природного газу з подальшим зменшенням обсягів поставки газу. Суд не приймає до уваги посилання позивача на наявність узгодженого Графіку погашення заборгованості по ПрАТ «Василівкатепломережа» за спожитий природний газ перед НАК «Нафтогаз України», погодженим міським головою 24.04.2014 року (а.с.143), оскільки Василівська міська рада не є стороною договору поставки природного газу. Крім того, пунктом 13 ст.52 Закону України «Про акціонерні товариства» закріплено, що до компетенції Наглядової ради належить: обрання аудитора товариства та визначення умов договору, що укладатиметься з ним, встановлення розміру оплати його послуг. У разі, якщо наглядова рада відсутня, це питання належить до компетенції виконавчого органу, якщо інше не встановлено статутом. П.9.42 Статуту ПрАТ «Василівкатепломережа» до виключної компетенції наглядової ради відносить обрання аудитора Товариства та визначення умов договору, що укладатиметься з ним, встановлення розміру оплати його послуг. З врахуванням наведених положень Закону та Статуту, враховуючи відсутність покладення обов`язку на позивача, виконання функцій наглядової ради, щодо обрання аудитора товариства та визначення умов договору з ним для проведення фінансової перевірки, суд приходить до висновку, що без вчинення дій, які відносяться до виключної компетенції наглядової ради товариства, [PERSON] був позбавлений можливості самостійно організувати таку перевірку, тобто при укладенні договору з аудитором ним порушено вимоги Закону та Статуту. На засіданні наглядової ради 23 червня 2014 року (протокол №9) (а.с.47) було розглянуто питання несвоєчасного погашення заборгованості перед НАК «Нафтогаз Україна» і перевищення директором повноважень щодо укладення договору з аудитором, і прийнято рішення про звільнення директора ПрАТ «Василівкатепломереж» [PERSON] з 23 червня 2014 року, доручено голові наглядової ради [PERSON] підписати наказ про звільнення директора. За змістом ст.ст. 97-100, 116, 117, 152, 159-161 ЦК України, ст.ст. 65, 88, 89, 167 ГК України, ст.ст. 52, 58, 60, 61 Закону України «Про акціонерні товариства» у їх взаємозв'язку, питання формування керівних органів акціонерного товариства, визначення їх компетенції, припинення діяльності відповідних органів, в т.ч., припинення повноважень (звільнення, усунення від виконання обов'язків) членів виконавчого органу або його керівника у встановленому порядку, є елементами корпоративних прав акціонерів, правомочностей на їх участь в управлінні товариством, що передбачені законом та статутними документами. Звільнення позивача з роботи є одним із способів реалізації акціонерами товариства прав щодо управління товариством. Наказом №32 від 23 червня 2014 року [PERSON] звільнений з посади директора ПрАТ «Василівкатепломережа» на підставі п.8 ст.36 КзПП України за умовами контракту (а.с.57). 23 червня 2014 року [PERSON] ознайомлений з наказом про звільнення, проте відмовився від отримання наказу про звільнення та отримання трудової книжки, у зв'язку з чим членами наглядової ради товариства та інспектором по кадрам складено відповідний акт (а.с.53). Зазначені обставини в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Укладення і припинення строкового трудового договору (контракту) здійснюється у письмовій формі та оформлюється відповідним наказом (розпорядженням) роботодавця (ст.24, п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України). Протокол наглядової ради ПрАТ «Василівкатепломережа» №9 від 23.06.2014 року і наказ №32 від 23.06.2014 року про звільнення директора підприємства з підстав, передбачених контрактом (п.8 ст.36 КЗпП України), є похідними від рішення, прийнятого саме наглядовою радою про звільнення позивача і без такого рішення самостійного значення не мають. Цими діями уповноважених органів, посадових осіб роботодавця установленим порядком оформлене припинення трудового договору, вирішені питання, пов'язані із звільненням позивача з роботи шляхом доручення голові наглядової ради [PERSON] підписати наказ про звільнення директора ПрАТ «Василівкатепломережа», наказ (розпорядження) відповідає формі, установленій наказом Держкомстату України від 05.12.2009 року № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці». Будучи допитаним за правилами допиту свідка в порядку ст.184 ЦПК України, позивач [PERSON] показав, що займав посаду директора ПрАТ «Василівкатепломережа» починаючи з 9 серпня 2013 року. На засідання наглядової ради з дня його призначення його запрошували лише 2 рази. Один раз на засідання, яким вирішено зняти з нього премію за квітень 2014 року, а другий раз на засідання, на якому вирішено питання про заборону розірвання договору оренди з Василівською міською радою. На інших засіданнях наглядової ради він не був присутній, а тому числі на засіданнях наглядової ради від 17.06.2014 року, 23.06.2014 року. 23 червня 2014 року після оперативної наради він приїхав на роботу в ПрАТ «Василівкатепломережа». Близько 14 години голова наглядової ради [PERSON] запросив його зайти до свого кабінету. Приблизно о 14 годині 15 хвилин, перебуваючи в кабінеті головного інженера, [PERSON] запропонував йому написати заяву на звільнення, на що він відповів, що подумає. Приблизно о 14 годині 30 хвилин після розмови з [PERSON] він вийшов з кабінету і поїхав до Василівської міської ради, де знаходився приблизно до 15 години 15 хвилин. Після цього о 15 години 25 хвилин він повернувся до ПрАТ «Василівкатепломережа», взяв ключі, і поїхав до райдержадміністрації, а потім до котельної. Більше до підприємства він не повертався. На наступний день, 24 червня 2014 року він звернувся до Василівської районної лікарні, після чого його госпіталізували до 04 липня 2014 року. з 07.07.2014 по 09.07.2014 року він не виходив на роботу. 10 липня 2014 року він вийшов на роботу, де дізнався, що його звільнено наказом від 23.06.2014 року. По суті порушень ним умов контракту показав, що на момент проведення засідання наглядової ради від 23.06.2014 року йому ставилося в провину наявність кредиторської заборгованості перед НАК «Нафтогаз» в розмірі 795 тисяч гривень, проте не враховано, що він погасив заборгованість в сумі 300 тисяч гривень, тобто остаток заборгованості складав 495 тисяч гривень. Укладення договору на проведення аудиторської перевірки було погоджено ним в усній формі з головою наглядової ради [PERSON] Свідок [PERSON] показала, що працює бухгалтером ПрАТ «Василівкатепломережа» і з 01.04.2014 року була обрана до складу наглядової ради товариства. З дня її обрання членом наглядової ради неодноразово проводилися засідання наглядової ради, на які запрошувався директор товариства [PERSON] Протоколи засідань наглядової ради веде безпосередньо голова наглядової ради товариства [PERSON], засідання наглядової ради проводяться в кабінеті головного інженера, розташованому напроти кабінету директора. Одним з перших питань повістки денної засідань наглядової ради було прийняття рішення про заборону розірвання договору оренди з Василівською міською радою. В травні 2014 року ревізором товариства була проведена перевірка фінансово-господарської діяльності товариства і виявлені порушення, пов'язані з виплатами матеріальної допомоги на підприємстві. 17.06.2014 року відбулося засідання наглядової ради, на якому прийнято рішення про оголошення догани директору за допущені порушення, виявлені під час перевірки ревізора. В цей же день, після оголошення догани, [PERSON] скликав збори колективу, на яких вибачився перед головою наглядової ради [PERSON] 17 червня 2014 року від прокурора Василівського району надійшов лист до голови наглядової ради товариства про необхідність своєчасного погашення заборгованості за газ. На засідання наглядової ради 23 червня 2014 року директор [PERSON] був запрошений завчасно і був присутній під час засідання. Після прийняття рішення наглядовою радою, підготовлений головою наглядової ради [PERSON] протокол і наказ про звільнення директора були надруковані секретарем і запропоновані для отримання і ознайомлення директору [PERSON], який відмовився від їх отримання і о 16 годині 15 хвилин залишив місце роботи, після чого присутніми був складений акт про відмову від ознайомлення. На наступний день [PERSON] не вийшов на роботу у зв'язку з хворобою. На другий день хвороби вона разом з [PERSON] і [PERSON] прийшли до лікарні, де запропонували [PERSON] ознайомитися з наказом про звільнення, проте він відмовився. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона працює секретарем прийомної ПрАТ «Василівкатепломережа», а також виконує функції інспектора по кадрам, оформляє протоколи наглядової ради, веде книгу реєстрації наказів і вхідної кореспонденції. На останніх зборах акціонерів до складу наглядової ради були обрані головою наглядової ради [PERSON], членами наглядової ради [PERSON] і [PERSON]. В новому складі наглядової ради неодноразово проводилися засідання наглядової ради. Після кожного засідання наглядової ради голова наглядової ради давав проекти протоколів, які виготовлялися нею і підписувалися всіма членами наглядової ради. Дати виготовлення нею протоколів наглядової ради відповідають датам проведення засідань, вказаним в самих протоколах. Протокол наглядової ради про оголошення директору догани вона підготовила та передала [PERSON] особисто, він ознайомився з ним і відклав його. В день звільнення [PERSON] до 14 годин вона зайшла до [PERSON], який по дорозі в міську раду, підвіз її до магазина канцтоварів. На початку 15 години вона повернулася на своє робоче місце до ПрАТ «Василівкатепломережа», де побачила, що в кабінет головного інженера закритий і з нього чути голоси. Приблизно через 15 хвилин з кабінету вийшов [PERSON], члени наглядової ради і [PERSON] Потім за вказівкою [PERSON] вона надрукувала протокол засідання наглядової ради про звільнення [PERSON], проект якого їй передав [PERSON], та наказ про звільнення [PERSON] Під час підготовки нею вказаних документів [PERSON] був постійно присутнім. Потім голова наглядової ради [PERSON] попросив її запросити [PERSON], після чого в кабінеті [PERSON] ознайомили з протоколом і наказом про його звільнення, проте від підпису він відмовився. Біля 16 години [PERSON] уїхав з роботи і не повернувся. Після цього був складений акт про відмову [PERSON] від підпису. З роботи вона пішла приблизно о 16 годині 20 хвилин. На наступний день [PERSON] на роботу не вийшов, подзвонив і повідомив, що перебуває на лікуванні. Після цього [PERSON] заказною кореспонденцією за адресою місця проживання були направлені наказ про звільнення і лист з пропозицією отримати розрахунок і трудову книжку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що раніше працював директором ПрАТ «Василівкатепломережа», 25 років [PERSON] був його заступником. 09.08.2013 року рішенням наглядової ради на посаду директора ПрАТ «Василівкатепломережа обраний [PERSON] 11 квітня 2014 року свідка обрано головою наглядової ради товариства. 17 червня 2014 року в приміщенні адмінбудівлі ПрАТ «Василівкатепломережа» проводилося засідання наглядової ради товариства, на якому був присутній [PERSON], під час якого вирішено питання про притягнення директора [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Від будь-яких пояснень на засіданні наглядової ради [PERSON] відмовився. На наступний день 18 червня 2014 року [PERSON] оголошений наказ про накладення дисциплінарного стягнення. На початку червня 2014 року прокуратура Василівського району зробила запит щодо розрахунків за природний газ з НАК «Нафтогаз». 23 червня 2014 року приблизно о 14 годині 30 хвилин в приміщенні адміністративної будівлі товариства було скликано позачергове засідання наглядової ради, на якому були присутні всі члени наглядової ради і [PERSON], в ході засідання прийнято рішення про звільнення директора. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що працює юрисконсультом ПрАТ «Василівкатепломережа» з 2004 року. В її присутності директор [PERSON] був ознайомлений з наказом про звільнення, проте від підпису в ознайомленні він відмовився і залишив місце роботи. 24 червня 2014 року вона в складі комісії працівників ПрАТ «Василівкатепломережа» ходила до лікарні, де перебував [PERSON], з метою вручення останньому наказу про його звільнення, проте він відмовився від отримання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що з 2012 року працює в ПрАТ «Василівкатепломережа» майстром, а з 24.06.2014 року директором товариства. На засіданні наглядової ради 23.06.2014 року він присутній не був, в цей день приблизно о 15 години йому зателефонував голова наглядової ради і запропонував зайняти посаду директора. Приблизно о 16 годині 15 хвилин [PERSON] поставив автомобіль, після чого він на своєму автомобілі підвозив [PERSON] з котельної до добувної фабрики. Перебуваючи в автомобілі [PERSON] просив його не погоджуватися на призначення на посаду директора. На наступний день він разом з комісією ПрАТ «Василівкатепломережа» ходив в лікарню, де перебував [PERSON] для вручення йому наказу про звільнення. Свідок [PERSON] показав, що він є акціонером ПрАТ «Василівкатепломережа», в період з 2011 року по квітень 2014 року був головою наглядової ради товариства. З червня 2013 року директором товариства рішенням наглядової ради був призначений [PERSON], цим же рішенням його було уповноважено укласти з ним трудовий договір (контракт). Текст трудового договору (контракту) на засіданні наглядової ради не розглядався і не затверджувався. Контракт був підготовлений і наданий [PERSON], відповідність його тексту Статуту товариства він не перевіряв, питань до тексту контракту у нього не було, тому він підписав його. Також показав, що питання про укладення договору з аудиторською фірмою погоджувалося ним усно по телефону без проведення засідання наглядової ради. Свідок [PERSON] суду показала, що з 11.04.2014 року на загальних зборах товариства її було призначено ревізором ПрАТ «Василівкатепломережа». Після обрання їй зателефонував голова наглядової ради і запропонував провести перевірку фінансово-господарської діяльності, зокрема питання виплати матеріальної допомоги в товаристві за 2014 рік. За результатами проведення перевірки нею був складений порівняльний аналіз розрахунку заробітної плати за 2014 рік і надані інформація наглядовій раді. Свідок [PERSON] показала, що була прийнята в ПрАТ «Василівкатепломережа» на посаду інженера, потім з 10.06.2013 року переведена на посаду юриста, а з 01.11.2013 року переведена на посаду начальника планово-економічного відділу. З рішенням наглядової ради щодо неправомірності її переведення на посаду начальника планово-економічного відділу її не ознайомлювали. Свідок [PERSON] показала, що працює на посаді провідного спеціаліста виконавчого комітету Василіської міської ради. В червні-липні 2014 року, точної дати вказати не може, в понеділок приблизно о 14 годині її запросив до себе в кабінет міський голова [PERSON] і попросив принести додаткову угоду до договору оренди з ПрАТ «Василівкатепломережа». В кабінеті міського голови вона побачила директора ПрАТ «Василівкатепломережа» [PERSON] Скільки [PERSON] перебував в приміщенні міської ради їй не відомо, оскільки вона занесла проект додаткової угоди і пішла. У наступні дні вона телефонувала до ПрАТ «Василівкатепломережа» дізнатися чи підписана додаткова угода, і дізналася, що [PERSON] звільнений. Свідок [PERSON] показала, що працює головним бухгалтером ПрАТ «Василівкатепломережа» з 2007 року. Питання про прийом на роботу, перевід, звільнення працівників, інші питання трудової діяльності товариства відносяться до повноважень директора товариства. Договір про проведення аудиторської перевірки товариства був укладений [PERSON] з фірмою, з якою ПрАТ «Василівкатепломережа» співпрацює з 90-х років. Директор є розпорядником активів на суму, що не перевищує 10% активів товариства, тому мав право прийняти рішення про виплату матеріальної допомоги і преміювання працівникам підприємства. Про оголошення директору [PERSON] догани їй нічого не відомо, в червні 2014 року премія йому була виплачена в повному обсязі. Свідок [PERSON] суду показав, що перебуває з позивачем [PERSON] в дружніх стосунках. Дізнався про звільнення [PERSON] 24.06.2014 року під час перебування його в лікарні. 23 червня 2014 року він йшов з роботи через площу в м. Василівка приблизно о 15-30 годин, де біля райдержадміністрації зустрів [PERSON] Розмовляв з ним приблизно 20 хвилин, в розмові [PERSON] скаржився, що [PERSON] висловлював незадоволення тим, що [PERSON] не розрахувався за газ, і запропонував йому перейти на попередню посаду головного інженера, погрожуючи звільненням. Відповідно до ст.10 ЦПК сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач [PERSON] посилається на фальсифікацію відповідачем доказів, невідповідність їх фактичним обставинам та неправдивість показань свідків, проте належних і допустимих доказів на підтвердження цих обставин не надав. Показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] не спростовують доказів, які покладені судом в обґрунтування рішення. Оцінюючи показання позивача [PERSON] щодо того, що в період часу з 14 годині 30 хвилин до 15 години 15 хвилин він знаходився в Василівській міській раді, а після цього о 15 години 25 хвилин поїхав до райдержадміністрації, а потім до котельної і більше до підприємства не повертався, а засідання наглядової ради не проводилося; а також показання свідка [PERSON] в частині того, що 23 червня 2014 року приблизно о 15 годин 30 хвилин він бачив [PERSON] на площі біля райдержадміністрації в м. Василівка, і розмовляв з ним приблизно 20 хвилин, ставиться до цих показань критично, оскільки вони не узгоджуються з іншими доказами дослідженими у справі. Крім того, як встановлено судом позивач і свідок разом навчалися в школі і підтримують тривалі дружні стосунки, і обидва зацікавлені в позитивному вирішенні справи на користь позивача. Оскільки суд прийшов до висновку, що при звільненні [PERSON] відповідачем не було допущено порушень вимог закону, тому підстав для визнання незаконним наказу ПрАТ «Василівкатепломережа» №32 від 23.06.2014 року, поновлення позивача на посаді директора товариства та стягнення на його користь з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні. Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» №13 від 24 жовтня 2008 року, спори, пов'язані з оскарженням членами виконавчих органів товариства, а також членами наглядової ради товариства, які уклали з товариствами трудові договори, рішень відповідних органів товариства про звільнення (усунення, відсторонення, відкликання) їх з посади, розглядаються в порядку цивільного судочинства як трудові спори. Судам необхідно звернути увагу на те, що у цьому разі позивач звертається до суду за захистом своїх трудових прав як найманого працівника, а не акціонера (учасника) господарського товариства. Способом захисту порушених або оспорюваних прав у таких категоріях спорів є позов про поновлення на посаді, зобов'язання усунути перешкоди у виконанні посадових обов'язків тощо відповідної посадової особи господарського товариства, а не позов про визнання недійсним відповідного рішення загальних зборів акціонерів (учасників) товариства чи наглядової ради товариства. За таких обставин, позивачем [PERSON] обраний неналежний спосіб захисту порушених прав шляхом визнання недійсними документів ПрАТ «Василівкатепломережа»: висновку ревізора [PERSON], наказу №48 від 03.06.2014 року, наказу №52 від 05.06.2014 року, протоколу засідання наглядової ради №8 від 17.06.2014 року, акту від 18.06.2014 року, протоколу наглядової ради №9 від 23.06.2014 року, акту від 23.06.2014 року. Відповідно до ст.233 КзПП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. П.п.4.1., 4.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29 липня 1993 року передбачено, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника. Як вбачається з матеріалів справи, 23 червня 2014 року [PERSON] був ознайомлений з наказом про його звільнення, про що свідчить акт про відмову в ознайомленні з наказом про звільнення і отримання його копії. Після відмови позивача в ознайомленні з наказом про звільнення, позивач на роботу не з`явився, тому відповідач 24.06.2014 року направив за адресою проживання позивача цінний лист з описом вкладення, наказ про звільнення і повідомляв про необхідність отримання ним трудової книжки та розрахунку при звільненні (а.с.51,59). З 24.06.2014 року по 04.07.2014 року [PERSON] перебував на лікарняному (а.с.32), та повинен був приступити до роботи 05.07.2014 року, проте з`явився лише 10.07.2014 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] був обізнаний про припинення трудового договору з підстав передбачених контрактом, повний розрахунок та трудову книжку до 10 липня 2014 року не бажав отримувати з власної ініціативи, до суду звернуся з пропуском строку, передбаченого ст. 233 КЗпП України, що є підставою для відмови в позові. Крім того, такі дії свідчать про його навмисне ухилення від отримання ним трудової книжки та проведення повного розрахунку, а тому підстави для стягнення середньомісячного заробітку за затримку розрахунку при звільнені та затримку видачі трудової книжки, передбачених ст.117 та ч.4 ст.235 КЗпП України відсутні. Згідно з ч.1 ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи вищезазначені обставини, вимоги [PERSON] про стягнення з ПрАТ «Василівкатепломережа» на його користь моральної шкоди, також є безпідставними і задоволенню не підлягають. Враховуючи, що позивач при зверненні з позовом про поновлення на роботі звільнений від сплати судових витрат, вимоги про стягнення з нього витрат на правову допомогу адвоката не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed