Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

31.08.2015 року позивач звернулось до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором. Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 18.08.2011 року між АТ «Європейський газовий банк» та [PERSON] було укладено договір №ВБ-USD/2011-4905, згідно якого відповідачу відкрито картковий рахунок. За умовами договору банк отримує комісійну винагороду. Банк свої зобов'язання виконав повністю, а відповідач - свої зобов'язання по виплаті комісії за умовами договору належним чином не виконує. Внаслідок чого, станом на 20.08.2015 року у [PERSON] виникла заборгованість 3,79 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на 20.08.2015 року 83,63 гривень, які позивач просить стягнути з боржника, поклавши сплату судового збору на відповідачів. В судове засідання представник позивача не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, завчасно подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позов підтримав у повному обсязі /а.с.26/. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с. /, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення виклику. Жодних клопотань про відкладення судового розгляду або заяв в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України завчасно подано до канцелярії суду не було. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст.10,11,59 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні на підставі належних та достовірних доказів встановлено, що 18.08.2011 року між АТ «Європейський газовий банк» та [PERSON] було укладено договір №ВБ-USD/2011-4905, згідно якого відповідачу відкрито картковий рахунок [NUMBER]. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, відповідачем умови договору не виконувалися, внаслідок чого, станом на 20.08.2015 року у [PERSON] виникла заборгованість 3,79 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на 20.08.2015 року 83,63 гривень, із них: комісія 3,66 доларів США і 3% річних 0,13 доларів США /а.с.10/. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Загальні умови виконання зобов'язань передбачені ст.ст.526,527 ЦК України, згідно яких, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України) та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, в разі якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне) виконання (ст.610 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України). Протягом розгляду цивільної справи відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду належних та допустимих доказів, які би містили інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов'язань за укладеними договором. Враховуючи відсутність жодних належних і допустимих доказів щодо факту належного виконання відповідачем умов договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і необхідність їх задоволення. Судом також встановлено, що позивач звільнений на підставі п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідачів по справі на користь держави.

Outcome: approved