Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

29.10.2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 09.08.2008 р. між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] було укладено договір без номеру, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 3 000, 00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Також позивач посилається на те, що під час укладення зазначеного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, а тому заява [PERSON]. разом із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір . Відповідно до п. 9.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором також передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ЗАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит в розмірі, встановленому договором. [PERSON] в свою чергу зобов'язання за кредитним договором виконує неналежним чином, своєчасно не надала позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що призвело до виникнення кредитної заборгованості. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань, що є порушенням законних прав позивача. З підстав невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, просить стягнути з відповідача 3 000,00 грн. - заборгованості за кредитним договором, 12 090,50 грн.- заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 6 615 00, грн.. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 500, 00 грн. - штрафу (фіксована частина), 1 085,28 грн. - штрафу (відсоткова складова), а також судовий збір. Представник позивача у судовому засіданні відсутня, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про його дату, час та місце повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталася. З огляду на викладене, врахувавши думку представника позивача, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволені заявленого позову необхідно відмовити з наступних підстав. За правилами ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі їх права та обов»язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Правилами ст. 11 цього Кодексу також визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності) в інтересах яких заявлено вимоги. Судом встановлено, що 09.08.2008 року [PERSON], ознайомившись з Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами «Приватбанку» вчинила заяву про відкриття рахунку і надання послуг кредитка «універсальна» з кредитним лімітом 3 000, 00 грн., з базовою відсотковою ставкою 24,00 % на місяць на залишок заборгованості (а.с.5). Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує, що кредитором було виконано зобов»язання щодо відкриття рахунку на ім»я позичальника, видано кредитну картку «Універсальна» з кредитним лімітом 3 000, 00 грн., а позичальник у свою чергу не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умову договору, що відображено у розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За правилами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом. Наданий суду розрахунок заборгованості за договором б/н від 09.08.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] станом на 09.10.2013 року містить інформацію щодо нарахованих сум: 3 000,00 грн. - заборгованості за кредитним договором, 12 090,50 грн.- заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 6 615 00, грн.. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 500, 00 грн. - штрафу (фіксована частина), 1 085,28 грн. - штрафу (відсоткова складова), Загальний розмір заборгованості визначено у сумі - 23 290, 78 грн. Проте, зазначені позивачем обставини, як підстави для позову не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому суд не може їх прийняти до уваги з наступних підстав. Відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг, з якими була ознайомлена позичальник, при зверненні з заявою про відкриття карткового рахунку та надання послуг, а саме п. 2 «терміни і поняття»: платіжна картка - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законом порядку пластикової або іншого виду картки, яка використовується для ініціалізації переведення коштів з рахунку платника, або відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товару і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання грошових коштів у готівковій формі в касах банку через банківський автомат, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. В залежності від умов, за якими здійснюються розрахунки з використанням платіжних карток, можуть використовуватися дебетна, дебетно-кредитна, кредитна схеми; мінімальний обов»язковий платіж - розмір боргових зобов»язань держателя картки, які щомісяця підлягають до сплати держателем картки протягом строку дії картки. Даний платіж розраховується як сума овердрафту і сума щомісячного платежу, що складається з нарахованих до сплати процентів і частини боргу по кредиту. В залежності від виду платіжної картки, розмір і порядок розрахунків щомісячного платежу зазначений в заяві і в пам»ятці клієнта і виражений в процентному співвідношенні до здійсненних операцій з використанням платіжних карток. Являється обов»язковим для держателів платіжних карток, які здійснюють операції по кредитній схемі. Крім того Умовами і Правилами надання банківських послуг, які надані позивачем у додатку до позовної заяви передбачено: п.3.1. для надання послуг Банк відкриває Клієнту картковий рахунок, видає Клієнту картки, їх вид і строк дії визначаються в Заяві і в Пам»ятці клієнта підписанням якого Клієнт і Банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору являється дата відкриття рахунку зазначена в розділі «Відмітки Банку» Заяви.; п.9.13. сторони дійшли згоди, що документом, підтверджуючим факт надання послуг (виконання робіт) буде являтися звіт складений банком, підписаний уповноваженим працівником і скріплений печаткою банку. Як видно зі змісту заяви [PERSON] від 09.08.2008 року про відкриття рахунку і надання банківських послуг, вона містить дані тільки про те, що відповідач ознайомлена та погоджується з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, що підтверджено підписом останньої. Проте відмітка банку та особистий підпис клієнта [PERSON] про отримання кредитної картки та ПІН коду в цій же заяві відсутні. (а.с. 8). Зазначена вище, заява [PERSON] від 09.08.2008 року про відкриття рахунку і надання банківських послуг, яка є підтвердженням укладення між сторонами договору про надання банківських послуг у порушення Умов і Правил надання банківських послуг не містить даних про мінімальний щомісячний обов»язковий платіж держателя картки, порядок його розрахунку та внесення. Відтак, звертаючись в суд, з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором без номеру, укладення якого підтверджується позиваче суду заявою [PERSON] від 09.08.2008 року, з підстав ненадання останньою в установлені договором строки Банку грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умову договору, позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним було видано кредитну картку та ПІН код до неї, що могли бути інструментом для отримання Клієнтом кредиту, не надано суду даних про те, які зобов»язання та в яких розмірах не виконала клієнт, не надавши грошових коштів Банку. Крім того, позивачем не надано суду звіту який би підтвердив факт надання відповідачу у справі банківських послуг, який відповідно до п.9.13. Правил та Умов надання банківських є підтвердженням факту надання Кредитором банківських послуг. Наразі, встановлені судом обставини, свідчать про відсутність підстав для висновку суду про виконання позивачем зобов»язань за укладеним із відповідачем договором про надання банківських послуг, невиконання зобов»язань відповідачем за цим же договором, а звідси і відсутність підстав для висновку про наявність у [PERSON] заборгованості перед ПАТ «КБ «ПриватБанк», який є правонаступником ЗАТ «КБ «ПриватБанк». Отже, у задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором з зазначених у позовній заяві підстав необхідно відмовити. З огляду на висновки суду про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем до [PERSON] позовних вимог, відповідно і відсутні підстави для відшкодування позивачу судових витрат у порядку передбаченому правилами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed