Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

31.08.2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO], починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з грудня 2008 року вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. За час яких, в них народився син [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] [INFO] Починаючи з лютого 2014 року вони не проживають разом, діти проживають разом з нею та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки працевлаштований. Тому, оскільки відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дітей, то з нього необхідно стягувати аліменти, з цих підстав вона і звернулась до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити та справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання також не зявився, через канцелярію суду від нього надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує та просить справу слухати у його відсутність. Суд дослідив, проаналізував та оцінив у сукупності всі наявні письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи та дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що з грудня 2008 року сторони по справі проживали однією сім»єю у фактичних шлюбних відносинах, без державної реєстрації шлюбу. За час яких, в них народилися: син [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] [INFO], батьком яких є відповідач по справі [PERSON], що підтверджується даними свідоцтв про народження дітей ( а.с.6,7). В ході судового розгляду було встановлено, що відповідач проживає окремо, діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні, дана обставина відповідачем не оспорюється, таким чином не потребує доказування в розумінні вимог ст.61 ЦПК України. Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з вимогами ст.141\~ Сімейного кодексу України\~ мати,\~ батько\~ мають рівні права та обов'язки щодо дитини,\~ розірвання шлюбу між батьками,\~ проживання їх\~ окремо\~ від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ст.180 та ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України на кожного з батьків покладається обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З того з батьків, який ухиляється від виконання цього обовязку, за рішенням суду на утримання дитини присуджуються аліменти у частці від його заробітку (доходу) і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір та спосіб стягнення аліментів визначається за правилами ст.ст.182, 183 та 184 цього ж Кодексу. Зокрема, враховується стан та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. З огляду на те, що відповідач не приймає участі в утриманні дитини, разом з тим, він має для цього можливості, і з нього можливо стягувати аліменти. Відомостей про те, що на його утриманні є інші непрацездатні члени сім'ї або неповнолітні діти, судом не встановлено. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З огляду на викладене, суд вважає, що для забезпечення належного утримання дітей, з відповідача слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі заявленому позивачем 1/3 частки від щомісячного заробітку (доходу) відповідача. Суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову, що передбачено ст.191 Сімейного кодексу України. При вирішенні питання щодо судових витрат, позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України „ Про судовий збір звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому, на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. Згідно з пунктом першим частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved