Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

29 грудня 2020 року [PERSON] , [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, в якому просили суд стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду, заподіяну затопленням квартири [ADDRESS] , в розмірі вартості відновлювального ремонту, 36 805,00 грн. судовий збір в розмірі 840,80 грн., витрати на проведення експертної оцінки завданих збитків в сумі 2 500,00 грн., витрати на отримання правової допомоги в розмірі 10 000,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. Позов мотивовано тим, що позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . На момент звернення до суду з позовом власником квартири [ADDRESS] , яка розташована над квартирою позивачів, є [PERSON] . Двічі, протягом 2018 року, з вини відповідача [PERSON] , через неналежне утримання квартири [ADDRESS] , квартиру позивачів було затоплено, що завдало матеріальну шкоду їх майну, а також моральну шкоду. Представником ділянки № 4 «ЖКС» [PERSON], за участю майстра КП «Харківводоканал» [PERSON] було складено акт обстеження, в якому зазначено, що заливи відбуваються з розташованою зверху квартири [ADDRESS] . Припустимо заливи відбувалися у звязку з відсутністю монтажної гумки ущільнення в місцях з`єднання гофрованої труби сифона мийки в кухні». 20 квітня 2018 року представником ділянки № 4 ЖКС [PERSON] було складено акт обстеження, в якому зазначено, що припустимо залив відбувається в районі кухонної мийки епізодично. Згідно звіту про оцінку майна від 18 вересня 2019 року вартість відновлювального ремонту внутрішнього оздоблення кімнат, приміщень квартири [ADDRESS] , складає 36 805,00 грн. без урахування ПДВ. Розмір майнового збитку, заподіяного власнику, становить 33 971,00 грн. Також позивачі зазнали моральних страждань, що полягали у тривалих хвилюваннях, незручностях у побуті, яку оцінюють у розмірі 20 000,00 грн. Таким чином діями відповідача позивачам завдано матеріальних та моральних збитків. У добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду відповідач відмовляється, у зв`язку з чим позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 20 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, та справу призначено для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 03 березня 2021 року представником відповідача подано до суду письмові пояснення, відповідно до яких позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Факт залиття квартири [ADDRESS] встановлено на підставі актів обстеження, які не відповідають вимогам Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року про затвердження правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій. 18 березня 2021 року надійшло клопотання від відповідача про долучення документів до справи та стягнення з позивачів витрат на надану правову допомогу у розмірі 13 900,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у повному обсязі, та стягнути з позивачів витрати на правову допомогу. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні обставини. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачі по справі [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 24 квітня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим І.Ю. (а.с. 21). Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за № 239112403, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 57-58). Представником ділянки № 4 [PERSON] та майстром РЕД Шевченківського району КП «Харківводоканал» складались акти обстеження щодо факту залиття квартири [ADDRESS] (а.с. 24, 25). Дані акти обстеження не відповідають вимогам Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року про затвердження правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій. Відповідно до п.2.3.6. Правил у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Всупереч приписам до п. 2.3.6 Правил, складений акт не про залиття, а акт обстеження. Акти не містять дати складання, в них зазначена лише ймовірна дата події, акти не затверджені управителем житлового фонду, а також акти не містять причин залиття та рекомендації щодо їх усунення. Відповідач не була присутня при складанні акту. Акти обстеження не встановлюють вину відповідача та факт залиття, а містять лише припущення щодо причини залиття, та в них зазначено про наявність старих жовтих плям, дату залиття не містять (а.с.24, 25). КП «Жилкомсервіс» 28 вересня 2020 року повідомило, що в період з 01 липня 2017 року по 31 серпня 2020 року на дільницю № 4 КП «Жилкомсервіс», аварійну служби КП «Харківводоканал», КП «Харківські теплові мережі» Шевченківського району м. Харкова звернень від мешканців під`їзду № 3 житлового будинку [ADDRESS] по факту залиття квартир не надходило. Фактів залиття внаслідок протікання води між поверхами, або внаслідок протікання чи подібних причин не виявлено. Спеціалісти дільниці № 4 КП «Жилкомсервіс» виходили 16. січня 2018 року та 20 квітня 2018 року для складання акта обстеження за фактом наявності жовтих слідів на стелі в квартирі [ADDRESS] . Представником КП «Жилкомсервіс» було зафіксовано факт наявності жовтих плям на стелі в приміщенні кухні [ADDRESS] . При обстеженні трубопроводів в вище розташованої квартири [ADDRESS] течі води по видимій гофрованій частині трубопроводу водовідведення не виявлено. Точну причину походження жовтих плям на стелі виявити неможливо (а.с. 28-29). КП «Харківводоканал» 15 вересня 2020 року повідомило, що квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , розташовані на 4 та 5 поверсі третього під`їзду 6-ти поверхового багатоквартирного будинку [ADDRESS] . В період з 01 липня 2017 року по 31 серпня 2020 року до диспетчерської служби внутрішньобудинкових систем Шевченківського району Комплексу «Харківводовідведення» КП «Харківводоканал» заяв від мешканців 3-го під`їзду про залиття квартир, від мешканців квартир, розташованих на 6-ому поверсі через протікання покрівлі або від подібних причин не надходило (а.с. 32-33). Згідно звіту про оцінку майна від 18 вересня 2019 року, з додатками, проведеного ТОВ «ПРОМЕКСПЕРТ», станом на дату оцінки, вартість відновлювального ремонту внутрішнього оздоблення кімнат, приміщень квартири [ADDRESS] , складає 36 805,00 грн. без урахування ПДВ. Розмір майнового збитку заподіяного власнику, становить 33 971,00 грн. Вартість експертної оцінки складає 2 500,00 грн. (а.с.34-36, 37-56). Наданий звіт про оцінку майна, в якому визначена вартість відновлювальних робіт, містить дані також щодо приміщень квартири, яких не має в актах обстеження, зважаючи на що, вимога щодо стягнення 36 805,00 грн. є безпідставною та необґрунтованою. Акти обстеження, надані позивачами, не встановлюють вину відповідача та факт залиття, а містять лише припущення щодо причини залиття, та в них зазначено про наявність старих жовтих плям. Крім того, квартира [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] на підставі договору дарування від 30 квітня 2017 року, а акти в яких зазначено, що плями залиття старі, складалися під час обстеження 16 січня 2018 року та 20 квітня 2018 року, що також є обставиною, яка викликає сумнів у наявності вини відповідача у залитті квартири позивачів (а.с. 91). Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України). Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В наданих позивачами актах обстеження не вказано дату їх складання, не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, відсутній висновок щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. В указаному акті не зафіксовано відомості щодо винної сторони. В акті вказано про ймовірність причини залиття, сліди протікання води не було виявлено. У матеріалах справи відсутні докази щодо участі представника організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, під час огляду квартир сторін по справі. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Враховуючи викладене, суд вважає, що вищевказані акти, що до комісійного обстеження 16 січня 2018 року та 20 квітня 2018 року квартири [ADDRESS] не відповідають вимогам, викладеним у Правилах, в них не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, інші необхідні для такого документа реквізити. Зважаючи на зазначене, дані акти не можуть бути належними і допустимими доказами заподіяння відповідачем майнової шкоди. Крім того, позивачами не подано до суду належних та допустимих доказів проведення ремонтних робіт з метою усунення пошкоджень, заподіяних внаслідок залиття квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Належним доказом розміру матеріальної шкоди може слугувати, наприклад, висновок експертизи, кошторис складений відповідною будівельною організацією (зазначені висновки містяться в ухвалах ВССУ від 16 листопада 2016р. у справі № 644/11576/15-ц; від 31 травня 2017 року у справі № 761/10016/13-ц; від 17 серпня 2017 у справі № 667/8086/15-ц). Оскільки, розмір завданої шкоди є істотною обставиною, яка підлягає доведенню, і суд, виходячи із принципу диспозитивності, за відсутності належних доказів, не може на власний розсуд визначати розмір завданої шкоди, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими, достатніми доказами розміру завданої шкоди. Згідно з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12, ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність доказів, вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, задоволенню не підлягають, оскільки не встановлений факт залиття, не встановлено винність дій відповідачів, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та діями відповідачів. Стосовно заявлених відповідачем витрат на правову допомогу у розмірі 13 900,00 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано до суду договір про надання правової допомоги № 2/21 від 15 лютого 2021 року, акт приймання-передачі наданої правової допомоги до договору № 2/21 від 15 лютого 2021 року та довідку про отримання грошових коштів (а.с. 93-96). Дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку про часткове стягнення з позивачів на користь відповідача витрат на правничу правову допомогу, зважаючи на наступне. Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду, оцінюючи питання співмірності витрат на правничу правову допомогу, суд в томі числі повинен враховувати складність справи, наданих послуг, виконаних робіт та витраченого часу. Розмір витрат на правничу правову допомогу є недостатньо обґрунтованим, оскільки містить в собі витрати в розмірі 3 200,00 грн. за участь адвоката в судових засіданнях суду апеляційної інстанції. Зважаючи на те, що дана справа підлягає розгляду в суді першої інстанції, правові підстави для стягнення витрат за участь адвоката в судових засіданнях суду апеляційної інстанції відсутні. Також суд не вважає обґрунтованими на доведеними належними та допустимими доказами витрати в розмірі 3 000,00 грн., що пов`язані з вивченням матеріалів позовної заяви та аналізу судової практики, та витрат в розмірі 6 000,00 грн., що пов`язані у розгляді справи судом першої інстанції. Зважаючи на невелику складність даної справи, представник відповідача, який є адвокатом, не міг бути необізнаним з законодавством, яким регулюється спір у справі, отже підготовка цієї справи в суді першої інстанції не вимагала великого обсягу юридичної й технічної роботи. Заявлена вартість попереднього опрацювання матеріалів у справі й законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини є неспівмірною зі складністю виконаних ним робіт, а також кількістю та часом проведених у справі судових засідань. Наданий представником відповідача розрахунок свідчать про завищення вартості й часу, витраченого представником відповідача на виконання певних процесуальних дій. Представником відповідача не надано до суду доказів щодо часу, витраченого на виконання відповідних послуг. Крім того, представником відповідача надано до суду пояснення щодо позовних вимог. Відповідно до ч.1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Вказаними нормами не передбачено такої заяви по суті справи, як письмові пояснення відповідача. Також суд ставиться критично до кількості аркушів, на яких складене та розташоване пояснення щодо позовних вимог та від кількості яких залежить вартість виконаних послуг. Надані до суду пояснення щодо позовних вимог розміщені на 3 аркушах, не відповідають Національним стандартам України (Вимоги до оформлення документів), затвердженими наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року № 55, в частині розміщення тексту та берегів відступу, зважаючи на що фактично було збільшено кількість аркушів не друкованим машинописним текстом, а міжрядковими інтервалами. Зважаючи на зазначене в сукупності, суд дійшов висновку про зменшення розміру компенсації витрат на оплату вартості правничої правової допомоги, що підлягають стягненню з позивачів на користь відповідача до 4 200,00 грн., по 2 100,00 грн. з кожного відповідно. За відсутності підстав для задоволення позову понесені позивачами витрати по сплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved