overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

30.03.2015року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, і свої доводи обґрунтовує тим, що його мати [PERSON] подарувала йому ? частину жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Іншу частину будинку мати подарувала її сестрі [PERSON], яка [INFO] померла. Згідно заповіту складеному [PERSON] вона належну їй частку жилого будинку заповіла своєму сину [PERSON]. 05.05.2013року він домовився з [PERSON] про купівлю - продажу належної йому частини жилого будинку, яка належала йому згідно до заповіту. Він передав відповідачу грошу у сумі 8000грн., а останній зобов'язався протягом місяця передати мені усі необхідно документи для нотаріального оформлення договору купівлі - продажу, але відповідач уклоняється від оформлення документів, тому він змушений звернутися до суду. Позивач до судового засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач до залу судового засідання не з'явився, але надав до суду листа слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно договору дарування від 24.05.1990року [PERSON] подарувала позивачу [PERSON] ? частину жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Іншу частину будинку [PERSON] подарувала сестрі позивача [PERSON] про, що свідчить договір дарування від 12.09.1990року. 24.03.1994року [PERSON] заповіла своєму сину [PERSON] належний їй ? частину жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. 05.05.2013року позивач домовився з [PERSON] про купівлю - продажу належної йому ? частини жилого будинку, яка належала йому згідно до заповіту. Він передав відповідачу грошу у сумі 8000грн., а останній зобов'язався протягом місяця передати мені усі необхідно документи для нотаріального оформлення договору купівлі - продажу, що підтверджується написаної [PERSON] розпискою. До сьогодні [PERSON] договору купівлі - продажу ? частини жилого будинку нотаріально не переоформив. Аналізуючи викладене, суд прийшов до висновку про те, що варто визнати договір купівлі - продажу ? частини будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], укладений між позивачем та [PERSON] дійсним та визнати за позивачем право власності ? частини будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], оскільки умови договору частково виконані. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

30.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.07.2005 р. з відповідачкою він зареєстрував шлюб. Від шлюбу мають доньку Анастасію, 25.10.2006р. народження. Більше як рік вони припинили подружні відносини, по причині, що вони не знайшли взаємопорозуміння в подружньому житті та мають різні погляди на життя, на підставі чого просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 16 липня 2005 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 64. В судове засідання позивач зявився, позов підтримав в повному обсязі, та просив його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання зявилася, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON]». Суд, заслухавши позивача, відповідачку, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 16 липня 2005 року між сторонами був укладений шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 64 та було видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області Свідоцтво про шлюб І-КИ № 289400 від 29.08.2014 року (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню доньку Анастасію, [INFO]. З січня 2014 року сторони не проживають разом, не ведуть спільне господарство та спільного бюджету не мають, між ними втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін. Після розірвання шлюбу дитина, за взаємною згодою сторін, залишається з відповідачкою. Позов був поданий до суду 30 березня 2015 року та до ухвалення рішення позивачем не відкликаний. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача та відповідача. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

30.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 11985 грн. 11 коп. та судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, завчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.06.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З матеріалів справи слідує, що відповідач [PERSON] умов договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.01.2015 року утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 11985 грн. 11 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 4162 грн. 47 коп., заборгованість по процентам 5187 грн. 84 коп., заборгованість за пенею та комісією 1587 грн. 89 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 546 грн. 91 коп. (а/с 4). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та судових витрат в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА [PERSON] «ПРИВАТБАНК» підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

30.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 15694 грн. 04 коп. та судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, завчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.02.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір №CNXRF101840493 згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 6020 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З матеріалів справи слідує, що відповідач [PERSON] умов договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 27.01.2015 року утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 15694 грн. 04 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 4900 грн. 02 коп., заборгованість по процентам 121 грн. 44 коп., заборгованість за комісією 1986 грн. 60 коп., заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 7462 грн. 45 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 723 грн. 53 коп. (а/с 5). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та судових витрат в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА [PERSON] «ПРИВАТБАНК» підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

30.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 29709 грн. 00 коп. та судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, завчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.11.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З матеріалів справи слідує, що відповідач [PERSON] умов договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 28.02.2015 року утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 29709 грн. 00 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 9752 грн. 51 коп., заборгованість по процентам 16536 грн. 34 коп., заборгованість за пенею та комісією 1529 грн. 25 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1390 грн. 90 коп. (а/с 4-5). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та судових витрат в розмірі 297 грн. 09 коп. на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА [PERSON] «ПРИВАТБАНК» підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

30.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 16.06.2012 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні відносини припинені, оскільки втрачено взаємопорозуміння та почуття поваги один до одного, що привело до неприязнених стосунків. Подальше сумісне проживання є неможливим. Суперечки про розподіл сумісно набутого майна поки не виникає. Згоди у подальшому утриманні та місці проживання дитини дійшли у добровільному порядку. Позивач до судового засідання не з'явився, просив розглянути справу у його відсутність, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

30.03.2015 року позивач звернувся з указаним позовом до відповідача ,указав, що відповідач мешкає за адресою [ADDRESS] послуги за водопостачання , сплачує не своєчасно , має заборгованість за надані послуги з 1.08.2008 року по 31.01.2015 року 4299,44 гривень . Добровільно сплатити зазначений борг відповідач відмовився ,просив стягнути з відповідача указану заборгованість за надані комунальні послуги та за судові витрати. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином про свідчить поштове повідомлення. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: Відповідач мешкає у зазначеній квартирі це свідчить про сформовані між сторонами відношеннях , зв'язані з наданням і одержанням комунальних послуг у процесі експлуатації житлового фонду,зазначена позивачем заборгованість підтверджується наявними в справі довідками .Зазначену суму і слід стягнути з відповідача на користь позивача ,так як відповідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги стягується крім квартплати , по затверджених тарифах і повинна вноситися власниками житла вчасно Невиконання відповідачем цього зобов'язання спричинило порушення прав позивача на одержання плати за надані комунальні послуги і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

30.03.2015 року позивач звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% відсотків від прожиткового мінімуму у місяць на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. До висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд приходить, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач у справі звернулась з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який є її сином та сином відповідача [PERSON]. Неповнолітній проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Таким чином суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини, починаючи з 30.03.2015 року . Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

30.03.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 08.12.2007 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її особистої участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином, про відкладення розгляду справи не звертався. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 08 грудня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved