Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

31 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася із заявою до суду згідно якої [INFO] помер її батько [PERSON] , який на день смерті проживав по [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: земельну частку (пай) розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» с. Кудинка Летичівського району Хмельницької області, що посвідчено сертифікатом серії [NUMBER] 0277491, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №489 від 18 грудня 1996 року. Право на земельну частку (пай) мала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після неї прийняв, але не оформив її син (батько заявника) [PERSON] . За життя батько заявника [PERSON] заповіт не складав, тому має місце спадкування за законом. Заявник [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) є донькою спадкодавця, тому на підставі ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. Син спадкодавця (брат заявника) [PERSON] також є спадкоємцем першої черги, однак він не заперечує щодо оформлення спадщини заявником [PERSON] . Інших спадкоємців та спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає, адже їх матір (дружина спадкодавця) [PERSON] померла [INFO] . З метою оформлення спадщини заявник звернулась до приватного нотаріуса, однак їй у вчиненні нотаріальних дій відмовлено, оскільки у свідоцтві про народження батька у відомостях про дату народження зазначено [INFO] , що не співпадає з відомостями у свідоцтві про смерть спадкодавця [INFO] . Рекомендовано звернутись до суду про встановлення факту, що має юридичне значення. У зв`язку з цим не прослідковуються родинні відносини між батьком заявника [PERSON] та його матір`ю, відповідно між заявником та її бабою [PERSON] . У зв`язку із зазначеним заявник змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки встановлення юридичного факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] має значення для оформлення її права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину. Неправильність у написання дати народження батька заявника у свідоцтві про народження є механічною помилкою, допущеною при заповненні та видачі [PERSON] українського паспорта. Враховуючи зазначене заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , проживаючого на дату смерті по [ADDRESS] . В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, її представник адвокат [PERSON] -Бондар Л.Ф. подала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність без застосування звукозапису, вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги [PERSON] повністю визнає та просить їх задовольнити в повному обсязі. Вказав, що є сином [PERSON] , відповідно внуком [PERSON] , однак на спадкове майно після них не претендує. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги [PERSON] повністю визнає та просить їх задовольнити в повному обсязі. Вказала, що є сестрою [PERSON] , відповідно донькою [PERSON] , однак на спадкове майно після них не претендує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Судом не встановлено, що визнання заінтересованими особами вимог заяви про встановлення факту, що має юридичне значення суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зі змісту поданих заінтересованими особами суду заяв випливає повне та безумовне визнання заявлених вимог [PERSON] . Суд враховує, що заінтересовані особи [PERSON] , який є сином [PERSON] , відповідно внуком [PERSON] , та [PERSON] , яка є сестрою [PERSON] , відповідно донькою [PERSON] , повністю підтримують заявлені вимоги [PERSON] , що свідчить про відсутність спору щодо долі спадкового майна [PERSON] . За вказаних обставин суд приходить до висновку про необхідність прийняття визнання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення заінтересованими особами в повному обсязі та задоволення заяви [PERSON] . Суд звертає увагу учасників судового процесу на те, що 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким розділ XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України доповнено п. 3 такого змісту: «3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Outcome: approved