overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

31 жовтня 2014 року позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. Просив стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за послуги теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в сумі 12517,82 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі до суду не з'явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про день та час проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. На підставі вищезазначеного, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що взаємовідносини підприємства «Полтаватеплоенерго» та відповідачів по наданню послуг з теплопостачання регулюються ЖК України та «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення». Підприємство надавало послуги з центрального теплопостачання в квартиру відповідачів [ADDRESS], загальною опалювальною площею 64,3 кв.м. Відповідно до зазначених «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення» споживачі зобов'язані сплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Розмір щомісячної плати за надані послуги становить: за послуги центрального опалення - 8,83 грн./кв.м. за місяць протягом опалювального періоду, за послугу з централізованого постачання гарячої води - 26,43 грн./куб.м. Відповідачі порушили умови Правил, обов'язок по оплаті спожитих послуг теплопостачання виконували не належним чином. За період з 01.12.2011 року по 01.09.2014 року утворилася заборгованість в сумі 10869,36 грн. (а.с. 5-6). Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. За період з 01.01.2012 року по 01.09.2014 року нараховано індекс інфляції в сумі 948,74 грн. та 3% річних в сумі 1214,02 грн. (а.с.7). Загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 12517,82 грн. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

31 жовтня 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача у примусовому порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 003-20517-271011 від 27.10.2011 р. у сумі 21527,00 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

31 жовтня 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача у примусовому порядку на користь позивача заборгованість за кредитною лінією № 002-20531-070513 від 07.05.2013 р. у сумі 69872, 72 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 698,73 грн. ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

31 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до виконкому Костянтинівської міської ради Донецької області про стягнення заборгованості по відшкодуванню матеріальної шкоди. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 15 жовтня 2008 року з виконкому Костянтинівської міської ради на його користь стягнута щомісячно матеріальна шкода спричинена ДТП у вигляді втрати 65% заробітної плати до чергового збільшення розміру мінімальної заробітної плати на Україні, чи перегляду втрати його працездатності, починаючи з 1 жовтня 2008 року. Відповідач вказане рішення суду не виконує, у звязку з чим, починаючи з 1 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, з урахуванням підвищення за цей час мінімальної заробітної плати та у відповідності до наведеного позивачем розрахунку, заборгованість по вказаним виплатам складає 5655 грн. 00 коп. Цю заборгованість позивач просив стягнути на його користь з відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вирішення питання по суті заявлених вимог залишив на розсуд суду (а.с. 18-19). Зясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити з наступних підстав. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 15 жовтня 2008 року з Костянтинівського міськвиконкому на користь [PERSON] стягнута щомісячно матеріальна шкода у вигляді втрати 65% заробітної плати до чергового збільшення розміру мінімальної заробітної плати на Україні, чи перегляду втрати його працездатності, починаючи з 1 жовтня 2008 року (а.с.3-4). Відповідач вказане рішення суду не виконує, у звязку з чим, починаючи з 1 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, з урахуванням підвищення за цей час мінімальної заробітної плати у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» №920-VІІІ від 25.12.2015 р., заборгованість відповідача по вказаним виплатам складає 5655 грн. 00 коп. згідно розрахунку наданого позивачем та перевіреного судом. У відповідності до вимог ч.2 ст.1208 ЦК України за заявою потерпілого, у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Тому, з відповідача на користь позивача [PERSON] слід стягнути вказану заборгованість по відшкодуванню шкоди в розмірі 5655 грн. 00 коп. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

31 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом, який обґрунтував тим, що 20 жовтня 1990 року виконавчим комітетом Лісівської сільської ради Маневицького району Волинської області зареєстровано шлюб позивача і відповідача, актовий запис № 9. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей, двоє повнолітні, а один трагічно загинув. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, в сімї систематично почали виникати конфлікти, не збереглася взаємоповага та любов. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки це суперечить його інтересам, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В дане судове засідання позивач не зявився, до суду подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Розгляд справи просить проводити у її відсутності. Проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 жовтня 1990 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Лісівської сільської ради Маневицького району Волинської області, актовий запис № 9, та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 433261 (а.с. 3). Спільне подружнє життя сторін не склалося, в сімї систематично почали виникати конфлікти, не збереглася взаємоповага та любов, вони на даний час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] На підставі статей 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

31 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 07 жовтня 2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 785. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 07 жовтня 2006 року. Шлюб зареєстровано Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 785 (а.с.5 ). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с.6-7). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

31 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу із [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 10 жовтня 2014 року було зареєстровано його з відповідачкою [PERSON] шлюб. В шлюбі, [INFO] народилась їх донька - [PERSON]. Разом з тим його сімейне життя з відповідачкою не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного з січня 2016 року, тому звернувся до суду із цим позовом та просив шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в адресованій суду заяві позовні вимоги [PERSON] визнала, просила справу розглянути за її відсутності, у разі розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] (повторне), зареєстрованого виконавчим комітетом Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 10 жовтня 2014 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис за №17. Під час укладення шлюбу відповідачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 4). В той же час, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини і мешкають окремо один від одного. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка залишилася проживати біля матері (а.с. 5). Про спір між сторонами щодо місця проживання їх доньки, чи щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

31 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 07 серпня 2010 року він вступив у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. З 2014 року, після отримання позивачем травми, внаслідок чого він є інвалідом І групи, шлюбні відносини з відповідачкою фактично припинені. За спільною згодою дитина залишається проживати з матір'ю. Просив позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2010 року, який зареєстрували у Комсомольській селищній раді Зміївського району Харківської області, свідоцтво про одруження серії 1-ВЛ № 145099, актовий запис № 65. (а.с. 3) Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 228787, виданого виконкомом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області. (а.с. 4) З копії довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ, [PERSON] є інвалідом І групи А. (а.с. 5) Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами не теперішній час не існує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача. Відповідно до положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідачки [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

31 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільних неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, але надала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі. Одночасно наполягала на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не з'явився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітніх дітей позивача: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 травня 2008 року (а.с.5) та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини: серії [NUMBER] від 3 вересня 2009 року (а.с.6) та не заперечується відповідачем. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що не заперечується відповідачем. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до 3 ст. 88 ЦПК України, передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

31 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить (з урахуванням уточнення до позову) суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав уточнену позовну заяву. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

31 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. В судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, відповідач позов визнав. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі виходячи з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved