Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

29\~серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. з урахування індексації, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначила,\~щоз 19 жовтня 1991 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Подружніх стосунків сторони не підтримують, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, шлюб на стадії розірвання. Донька проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідачем не виконується його обов`язок по утриманню дитини. Відповідач не піклується про дитину, не цікавиться її зростанням та розвитком, матеріальної допомоги позивачу не надає. Позивач не має достатнього матеріального забезпечення на утримання їхньої дитини, тому вимушена звернутися до суду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 листопада 2018 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 19 грудня 2018 року о 09 год. 30 хв. 13 березня 2019 року позивач уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця і досягнення дитиною повноліття. 05 червня 2019 року відповідач [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця і досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначив, що доньці вже виповнилося 14 років та вона самостійно визначає своє місце проживання з одним із батьків, і з квітня 2019 року він з донькою проживають разом, батько її утримує матеріально, забезпечує усім необхідним, мати від свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини ухиляється, хоча має щомісячну заробітну плату, оскільки працевлаштована. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 липня 2019 року об`єднано в одне провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини із позовними вимогами [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти зустрічного позову не заперечувала. Раніше надавала відзив на зустрічний позов, в якому зазначала, що житловий будинок, в якому вони проживають є спільно набутим майном подружжя, вона тимчасово не проживає за місцем реєстрації оскільки вимушена доглядати за хворою матір`ю, вона сплачує за навчання доньки, забезпечує її матеріально, дбає про оздоровлення та літній відпочинок дитини. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнав, просив суд їх задовольнити, свої зустрічні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Інших клопотань та заяв від учасників до суду не надходило. За загальним правилом частини першої\~статті 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 1991 року, який розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 грудня 2018 року у справі № 635/6168/18. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , його дружина [PERSON] , син [PERSON] та донька [PERSON] , що підтверджується довідками виконкому Манченківської селищної ради № 1425 від 15.08.2018, № 652 від 24.06.2019. Неповнолітня [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання у Коледжі переробної та харчової промисловості ХНТУ сільського господарства імені Петра Василенка, про що свідчить довідка від 17.12.2018 № 01-10/937. За твердженням відповідача [PERSON] , [PERSON] з квітня 2019 року не проживає за місцем реєстрації, у зв`язку з припиненням шлюбних відносин з ним та виїхала і мешкає за адресою: [ADDRESS] за місцем мешкання її матері. Згідно актів сусідів сторін, складених у травні та червні 2019 року, за адресою: [ADDRESS] неповнолітня [PERSON] зареєстрована та постійно проживає та бажає у майбутньому проживати із батьком, її мати [PERSON] також зареєстрована та проживає за вказаною адресою. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 14.12.2006 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Колісник В.О., реєстр. № 1961, що свідчить про те, що дана нерухомість є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки придбаний у період перебування сторін у шлюбі. [PERSON] надано в матеріали справи квитанції про оплату мовних курсів доньки, продуктів харчування, придбання путівки до дитячого табору в літній період для відпочинку, довідку з Коледжу переробної та харчової промисловості ХНТУ сільського господарства імені Петра Василенка від 21.06.2019 про те, що мати приймає участь у вихованні доньки та цікавиться навчальним процесом, батько не приймає участі у батьківських зборах, копію трудової книжки із зазначенням постійного місця роботи на ПАТ «Хімфарм «Червона зірка». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є природним обов`язком батьків, зокрема ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі\~ст.181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За ч. 3\~ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За заявою платника або одержувача суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1\~ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно\~Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно положень ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно положень ст. 160 С України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ст. ст. 76-77, 80, 83 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 82 ЦПК України \~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо до сто вірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстровані та проживають за однією адресою, їхня неповнолітня донька зареєстрована та проживає разом із батьками, сторони не спростували доводів один одного про ухилення одного з батьків від утримання дитини, підтвердили недосягнення згоди між ними щодо надання матеріальної допомоги на утримання спільної дитини, про можливість сплачувати аліменти. Ніяких письмових доказів ними не надано про окреме проживання та з ким з них проживає дитина. Так, враховуючи надані сторонами письмові докази та пояснення, а також відсутність відповідних підтверджених доказами заперечень з їхнього боку стосовно стану здоров`я та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, які можуть вплинути на визначення розміру аліментів, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання дитини у частці від всіх видів доходів, які підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що між сторонами є спір щодо прийняття участі у вихованні та утриманні неповнолітньої дитини, батьками не надано суду доказів щодо проживання дитини з одним з батьків та постійного її матеріального утримання, батьки зобов`язані приймати участь у матеріальному забезпеченні дитини у рівних частках, сторонами визнано позовні вимоги один одного у повному обсязі, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] . Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України та стягує з [PERSON] та [PERSON] на користь держави.

Outcome: approved