Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

30.04.2013 року Царичанська селищна рада Дніпропетровської області звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення збитків (упущеної вигоди) за використання земельної ділянки площею 365 кв.м. за адресою [ADDRESS], без правовстановлюючих документів у розмірі 2 851,75 грн. В обґрунтування вимог зазначено, що підставою звернення до суду стало набрання законної сили рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.06.2011 року у справі №2а/0470/43411, яким зобов'язано позивача виконати вимоги Контрольно-ревізійного відділу в Петриківському районі, а саме відшкодувати недоотримання орендної плати за використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів шляхом проведення претензійно-позовної роботи з землекористувачами, серед яких [PERSON] З відповідачем та позивачем на підставі рішення сесії селищної ради було укладено договір на право тимчасового користування землею, на якій знаходиться нежитлова будівля відповідача - столярна майстерня та пилорама, яка належить йому на праві власності. Строк дії вказаного договору закінчився 01.03.2010 року і не продовжувався сторонами. На теперішній час відповідачем право оренди земельної ділянки не поновлено, у зв'язку з чим земельна ділянка використовується без правовстановлюючих документів. Відповідачем не було вжито заходів щодо оформлення права землекористування. Таким чином за використання земельної ділянки площею 365 кв.м. без оформлення договору оренди протягом 2010-2012 року станом на 01.01.2013 року місцевий бюджет зазнав збитків на загальну суму 2 901,75 грн. (без урахування сплаченої суми 50 грн.). Відповідно до ухвали Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 20.01.2014 року дану справу передано до Петриківського районного суду Дніпропетровської області для розгляду. В судовому засіданні представник позивача Міхєєва Є.М. підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що укладений договір оренди є недійсним, оскільки не відповідав вимогам чинного законодавства. Окрім того пояснили, що з клопотанням про оформлення прав на земельну ділянку звертався, яка зазначена в заяві на розробку проекту землекористування земельної ділянки розміром 4000 кв.м. куди входить і земельна ділянка на якій розташована столярна майстерня та пилорама. Однак з приводу оформлення документів на земельну ділянку площею 4000 кв.м. йде судова тяжба. Вислухавши пояснення представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що 22.12.2006 року відповідно до договору купівлі продажу відповідач придбав нежитлову будівлю - столярна майстерня та пилорама за адресою [ADDRESS]. 17.02.2009 року між позивачем та відповідачем на підставі рішення сесії Царичанської селищної ради №745-32/V від 11.02.2009 року укладено договір №1107 на право тимчасового користування землею. За умовами вказаного договору відповідачеві у тимчасова платне користування строком до 01.03.2010 року передано земельну ділянку промисловості площею 365 кв.м. за адресою [ADDRESS]. Строк дії вказаного договору закінчився 01.03.2010 року і контрагентами не продовжувався, що сторонами не заперечується. Відповідач факт не оформлення відповідної документації на використання земельної ділянки після 01.03.2010 року не оспорював, однак вказав, що це пов'язано з перепонами які чинить позивач, та які оспорюються в суді. Також не заперечував, що промислова будівля знаходиться за адресою визначеною у договорі купівлі-продажу, а отже фактично земля ним використовується. Суд зауважує, спосіб захисту порушеного на думку особи права, обирається стороною самостійно. Так, відповідно до приписів статті 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані. За вказаних обставин пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі використання вказаної земельної ділянки. Позивач повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Судом встановлено, що вимоги позивача про стягнення упущеної вигоди базуються на акті комісії по визначенню збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам №1/2013 від 27.03.2012 року з урахуванням затверджених розміру ставок орендної плати на землі надані в оренду за метр квадратний, які б отримував позивач, з наданої в оренду землі у разі можливого укладення відповідних договорів. По суті такий розрахунок є теоретичним, при цьому позивачем в силу статей 10 та 60 ЦПК України не доведено, як зазначає останній, що саме протиправні дії відповідача призвели до неотримання прибутку. Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими, а отже в їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed