Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

29 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 травня 2018 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання дітей, а саме: на утримання сина [PERSON] - 1300 грн. щомісячно, на утримання дочки [PERSON] - 1200 грн. щомісячно, на утримання сина [PERSON] - 1000 грн. щомісячно. Наразі син [PERSON] та дочка [PERSON] досягли повноліття. Син навчається в музичному коледжі КВНЗ «Дніпропетровська академія музики ім. Глінки» на бюджетній основі на денній формі навчання та має намір продовжити навчання у вищому навчальному закладі. Дочка [PERSON] навчається на денному відділенні Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», вартість її навчання за весь період складає 72800 грн. Діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання повнолітніх дітей не надає. Відповідач є працездатним, працює священиком, займає посаду настоятеля храму «Антонія і Феодосія Києво-Печерських» в смт Слобожанське Дніпровського району, має високе матеріальне забезпечення. З часу розлучення відповідач придбав новий автомобіль та квартиру в новобудові. Отже, на думку позивача, відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, які продовжують навчання. За цих підстав позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними 23 років за умови продовження ними навчання. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 22 лютого 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05 квітня 2021 року залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 травня 2021 року залишено без задоволення клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача - адвокат Верба А.П. у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що відповідач є інвалідом ІІІ групи, має ряд серйозних хронічних захворювань, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1769 грн. За своїм матеріальним становищем та станом здоров`я відповідач не має можливості приймати участь в утриманні повнолітніх дітей. Зазначає, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу дітям. На його утриманні знаходиться мати-пенсіонерка [PERSON] , 1940 року народження, яка потребує постійного догляду і забезпечення лікарськими засобами, її пенсії не вистачає для забезпечення нормального рівня життя. Також зазначив, що відповідач 08.08.2017 року уклав новий шлюб. Дружина відповідача має дитину, яка проживає разом із ними. Щомісячно відповідачеві необхідні кошти в суми 1700 грн. на харчування, одяг, проїзд, оплату комунальних послуг. Відповідач будь-яких доходів не має, оскільки є священнослужителем і настоятелем храму, ця посада є неоплачуваною, в трудових відносинах він не перебуває та заробітну плату не отримує, живе на власні заощадження та матеріальну допомогу, яку йому надає церква. Звернув увагу, що позивачка має у власності квартиру за адресою, [ADDRESS] , яку надає в оренду та отримує відповідний дохід. З урахуванням наведеного, просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений. Суд, з`ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2000 року. Мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 травня 2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дітей, а саме: на утримання сина [PERSON] - 1300 грн. щомісячно, на утримання дочки [PERSON] - 1200 грн. щомісячно, на утримання сина [PERSON] - 1000 грн. щомісячно. Як вбачається з матеріалів справи, на даний час [PERSON] та [PERSON] досягли повноліття. Згідно з наданими позивачем довідками [PERSON] навчається у музичному коледжі КВНЗ «Дніпропетровська академія музики ім. Глінки» на бюджетній основі на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2017 року - 30.06.2021 року. В свою чергу, [PERSON] навчається на денному відділенні Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», строк навчання до 30.06.2024 року. Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, позивач посилається на те, що у зв`язку з навчанням син [PERSON] та дочка [PERSON] потребують матеріальної допомоги, яку відповідач як батько має можливість їм надавати. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд враховує, що відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцятитрьохрічного віку при умові, що вони мають можливість надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина в твердій грошовій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 дійсного Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд приймає до уваги можливість надання утримання другим із батьків, дружиною, чоловіком і повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає доведеним, що у зв`язку з навчанням діти сторін [PERSON] та [PERSON] потребують матеріальної допомоги, оскільки вони не мають можливості працювати та отримувати власний дохід, та позивач як мати не має можливості самостійно забезпечити дітей, оскільки її дохід як приватного підприємця за минулий рік склав 130548,11 грн. При цьому, на переконання суду, відповідач як батько має можливість надавати своїм повнолітнім дітям матеріальну допомогу на час їх навчання, оскільки він хоча й визнаний інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1769 грн. на місяць, сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1000 грн., у той же час він є священнослужителем, головою релігійної громади, настоятелем храму «Антонія і Феодосія Києво-Печерських» у смт Слобожанське Дніпровського району. З матеріалів справи убачається, що відповідач має у власності будинок у Новомосковському районі, квартиру площею 56,6 кв.м. в місті Дніпрі та квартиру площею 66 кв.м. у смт Слобожанське Дніпровського району, яка розташована в новобудові - ЖБК «Дніпровська брама» та була придбана ним у 2017 році. Крім того, відповідач має у власності автомобіль «SUZUKI VITARA», 2018 року випуску, вартістю на дату придбання 454000 грн. Отже, сам по собі факт інвалідності відповідача та наявності в нього ряду захворювань, не спростовують його можливість надавати дітям матеріальну допомогу на час навчання, оскільки його рід діяльності та матеріальне становище, зокрема наявність у нього цінного рухомого та нерухомого майна, свідчать про отримання ним достатнього рівня матеріального забезпечення. Стороною відповідача не надано суду даних щодо наявності в нього таких захворювань, які б суттєво позначалися на його майновому становищі. Доводи представника відповідача про перебування на утриманні відповідача матері та дитини дружини не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони об`єктивно не підтверджені, тим більше, що мати відповідача є пенсіонеркою і самостійний дохід, та відповідач як батько, перш за все, повинен утримувати власних дітей та надати їм освіту. Посилання сторони відповідача на те, що позивач має дохід від надання належної їй квартири в оренду, не спростовують неможливість самостійного утримання нею дітей та їх потребу в матеріальній допомозі, яку відповідач має можливість надавати. Суд звертає увагу, що відповідач також має у власності майно, від якого може отримувати доходи. Таким чином, приймаючи до уваги матеріальний стан сторін та всі інші обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] на час їх навчання відповідає майновому стану відповідача та не є непомірним. Враховуючи наведене, позов необхідно задовольнити, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову - 29 грудня 2020 року до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними двадцятитрьохрічного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд також вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі статтею 141 ЦПК України, оскільки позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved