Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

31.08.2020 року представник позивача АТ «Державний експортно-імпортний банк України» філія АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] і просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії №8192966193 від 20.03.2013 року у сумі 11\~476,50 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно Договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку №8192966193\~від 20.03.2013\~року,\~викладеному у\~новій редакції\~Додатковою угодою\~№8192966193БД/2015-04\~від 08.04.2015\~року,\~ укладеного між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] , останній було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням Картки з лімітом заборгованості не більше 3 000,00 грн., терміном користування до 31.03.2018 року, з оплатою процентів у розмірі 40% річних. Кредитним договором передбачено надання позивачем відповідачу кредиту на певних умовах, а відповідач зобов`язаний виконувати усі умови Кредитного договору, у тому числі здійснювати погашення Кредиту відповідно до умов договору та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом. У зв`язку з припиненням відповідачем платежів за Кредитним договором, порушенням відповідачем своїх зобов`язань по сплаті відсотків та погашенню кредиту, станом на 01.07.2020 виникла заборгованість у розмірі 11\~476,50\~грн. яка складається із: заборгованість за основним боргом 2 995,13 грн.; заборгованість за процентами 4 759,54 грн.; пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами 1\~061,39 грн.; пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом 785,75 грн.; три проценти річних 522,87 грн.; інфляційне збільшення суми боргу 1\~351,82 грн. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.09.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» філія АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові до [PERSON] про стягнення заборгованості. Призначено судове засідання. В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи в його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явилася, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив не надала, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.12.2020 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, згідно з Договором про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку №8192966193 від 20.03.2013 року, викладеним у новій редакції Додатковою угодою №8192966193БД/2015-04 від 08.04.2015 року, яка укладена між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] , останній було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням Картки з лімітом заборгованості не більше 3 000,00 грн., терміном користування до 31.03.2018 року, з оплатою процентів у розмірі 40% річних (а.с.13-24). У зв`язку із припиненням відповідачем платежів за кредитним договором, порушенням відповідачем своїх зобов`язань по сплаті відсотків та погашенню кредиту, відповідно до умов договору, була нарахована пеня у відповідності до п. 8.1.1 Кредитного договору. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року за №567, тип Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» змінено з публічного на приватне та перейменовано в Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України». Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з п. п. 2.4. Кредитного договору, укладанням цього договору сторони домовилися про відкриття банком клієнту кредитної лінії, у межах якої банк надає клієнту кредит з лімітом у розмірі не більше 3 000 гривень, для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобов`язується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користуванням кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. У зв`язку із припиненням відповідачем платежів за кредитним договором, порушенням відповідачем своїх зобов`язань по сплаті відсотків та погашенню кредиту, відповідно до умов договору, була нарахована пеня (п.п.8.1.1.- 8.1.3. Кредитного договору). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач [PERSON] не надала своєчасно позивачу АТ «Укрексімбанк» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконала. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено на підставі змісту укладеного сторонами договору та наданого суду розрахунку, що\~станом на 01.07.2020 за відповідачем [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 11\~476,50\~грн. яка складається із: заборгованості за основним боргом 2 995,13 грн.; заборгованості за процентами 4 759,54 грн.; пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами 1\~061,39 грн.; пені, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом 785,75 грн.; трьох процентів річних 522,87 грн.; інфляційного збільшення суми боргу 1\~351,82 грн. (а.с.6-8). Підстави звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до положень ст. 617 ЦК України, відсутні, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень\~ст. 83 ЦПК України\~позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). З огляду на вищевикладене, враховуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконала умови Договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії №8192966193 від 20.03.2013 року, не подала відзив з відповідними запереченнями та доказами на їх підтвердження, отже позовні вимоги, які ґрунтуються на умовах договору та закону, підлягають задоволенню, Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії №8192966193 від 20.03.2013 року, викладеному у новій редакції Додатковою угодою №8192966193БД/2015-04 від 08.04.2015 року, яка станом на 01.07.2020 року становить 11476,50 грн. і складається із: заборгованості за основним боргом 2 995,13 грн.; заборгованості за процентами 4 759,54 грн.; пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами 1\~061,39 грн.; пені, нарахованої на прострочену заборгованість за основним боргом 785,75 грн.; трьох процентів річних 522,87 грн.; інфляційного збільшення суми боргу 1\~351,82 грн. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved