Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

31 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги відмовою відповідача у добровільному порядку надавати їй матеріальну допомогу при здобутті нею освіти в учбовому закладі. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на участь у судовому, надавши суду письмову заяву про підтримку позовних вимог та можливість розгляду справи за її відсутності. Зі змісту позовної заяви убачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано у листопаді 2004 року. Після цієї події вона проживала та виховувалась матір'ю. На підставі договору про навчання від 16 вересня 2013 року вона на контрактній основі навчається в Донецькому національному медичному університеті ім.М.Горького. Стипендію вона не отримує, проживає разом з матір'ю. Окрім неї, матір виховує неповнолітнього сина - [PERSON]. Всі витрати, пов'язані з її утриманням та навчанням, на сьогоднішній день фактично несе її мати - [PERSON], яка не може збільшити її матеріальне утримання. Враховуючи напружений навчальний процес, вона сама немає об'єктивної можливості працювати. Батько у наданні їй матеріальної допомоги на навчання відмовив. Вона вважає, що відповідач має реальну можливість надати їй матеріальну допомогу, однак [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Посилаючись на викладені обставини та правове обґрунтування своїх вимог, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь у зв'язку з навчанням в учбовому закладі аліменти у розмірі однієї четвертої частини його заробітку щомісяця на період навчання. Третя особа - [PERSON], яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на участь у судовому, надавши суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечуючи свого обов'язку утримання дочки у зв'язку з її навчанням в університеті, він не погодився з розміром аліментів, заявивши про можливість надавати дочці матеріальну допомогу на період навчання в сумі 400 грн. з його заробітку. На його утриманні знаходиться неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Офіційно працює охоронником в управлінні Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області, отримує заробітну плату, інших доходів немає. До повноліття дочки він добросовісно виконував свої аліментні обов'язки. Враховуючи викладені обставини, відповідач просить суд зменшити розмір аліментів на дочку у зв'язку з її навчанням до 400 грн. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Між сторонами виникли спірні правовідносини в сфері аліментних зобов'язань батьків при фінансуванні навчання повнолітньої дочки. Положеннями статті 199 Сімейного кодексу України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зі змісту норми закону випливає, що обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За правилами статей 10 і 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). Позивачка [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано 02 листопада 2004 року. На підставі договору від 13 серпня 2013 року № 569/2013 на теперішній час [PERSON] навчається на першому курсі в Донецькому національному медичному університеті ім.М.Горького, спеціальність лікувальна справа, форма навчання денна, період навчання з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2019 року. Як студентка платної форми навчання стипендію не отримує. Згідно пункту 4 договору розмір плати встановлюється за строк надання освітньої послуги і не може змінюватися. Вартість освітньої послуги за даним фахом становить 101400 грн. за весь період навчання. Наданими сторонами доказами підтверджено, що позивачка незаміжня, фізично здорова, у період навчання проживає в сім'ї матері. Відповідно до умов навчального процесу на денній формі у закладі освіти, учбового плану занять [PERSON] немає можливості для працевлаштування, вона не займається приватно-підприємницькою діяльністю та у неї відсутні інші доходи. У зв'язку з навчанням обов'язкові щомісячні витрати зі сплати вартості навчання становлять 15100 грн. за рік. Крім того, позивачка, враховуючи її пояснення, щомісяця несе витрати на своє харчування в період учбового дня та проїзд до учбового закладу відповідно, користування літературою, придбання канцелярії. Зазначені обставини не заперечуються сторонами в судовому засіданні. За наведених обставин суд дійшов висновку, що у зв'язку з навчанням в учбовому закладі на денній формі [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків на її утримання, обов'язки яких згідно чинного сімейного законодавства є рівними. Мати позивачки - [PERSON] на теперішній час офіційно працює у ФОП Автономов - магазин «Східний» продавцем продовольчих товарів, спільно з чоловіком у зв'язку з розлученням вона не проживає, на її утриманні знаходиться неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Інших доходів третя особа немає. Згідно довідки від 30 жовтня 2013 року № 15 ФОП [PERSON] заробіток [PERSON] за травень - жовтень 2013 року складає 7 800 грн. Батько позивачки - [PERSON] фізично здоровий, має постійне місце роботи - працює в в управлінні Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області охоронником, його середньомісячна заробітна плата за період січня 2014 року по лютий 2014 року згідно довідки підприємства від 11 березня 2014 року № 140 складає 1937,61 грн. Інші доходи відповідача відсутні. На його утриманні знаходиться неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Враховуючи викладене, суд вважає, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу дочці [PERSON], яка продовжує навчатися. Приписами статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначені розміру аліментів, як вказано в частині 1 статті 182 СК України, суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Нормами статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня - 1176 грн., з 1 липня - 1207 гривень; з 1 грудня - 1218 грн. Прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів для харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг) необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 15.07.1999 р. № 966-ХІV «Про прожитковий мінімум»). Порівняльний аналіз засвідчує, що розмір аліментів щомісяця із середньої заробітної плати [PERSON] буде становити, виходячи з позиції позивачки - 484,40 грн. (1937,61 : 4); відповідача - 400,00 грн. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, приймаючи до уваги склад та розмір вказаних позивачем витрат у зв'язку з навчанням, доходи відповідача, його матеріальний та сімейний стан, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, оцінивши наведені сторонами докази в їх сукупності, суд, виходячи з наведеного, встановлює аліменти з [PERSON] на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчатися, щомісячно, починаючи з 31 жовтня 2013 року, у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, в установленому законом порядку звільнено від сплати судових витрат при зверненні до суду, тому відповідно до положень частини 3 статті 88 ЦПК України при постановленні рішення судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial