overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

29 грудня 2016 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 16071,69\~грн. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 квітня 2007 року між сторонами було укладено договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач належним чином виконав своє зобовязання за договором шляхом надання коштів відповідачу. Прийняті на себе зобовязання відповідач не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість станом на 30 листопада 2015 року, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 3585,64 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 9394,54 грн., заборгованість за пенею та комісією 1850,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (відсоткова складова) 741,51 грн., у загальному розмірі 16071,69 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до суду не зявилась, була повідомлена про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у її відсутності та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору б/н від 04 квітня 2007 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.9-15). Позивач належним чином виконав своє зобовязання за договором шляхом надання коштів відповідачу. Прийняті на себе зобовязання відповідач не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість станом на 30 листопада 2015 року, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 3585,64 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 9394,54 грн., заборгованість за пенею та комісією 1850,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (відсоткова складова) 741,51 грн., у загальному розмірі 16071,69 грн. (а.с.5-7, 8). За змістом положень ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 16071,69грн. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1218,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

29 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження своїх позовних вимог позивач вказав, що 28 грудня 2013 року в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 299. 20 квітня 2014 року у сторін народився син [PERSON] який мешкає з відповідачкою. Сумісне життя з відповідачем із-за різних поглядів на спільне життя не склалося, сторони мешкають окремо і сім`я фактично розпалась з березня 2017 року, сторони проживають окремо, спірного майна немає. Збереження сімї неможливо. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив шлюб розірвати. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала, просила шлюб розірвати. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 грудня 2013 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с. 10-11). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

29 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просила розірвати її шлюб з [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явилась, але надала до суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі. Одночасно наполягала на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач не з'явився на розгляд справи, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. У відповідності до ст.280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 7 червня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 7 червня 2014 року (а.с.3), але з жовтня 2017 року спільно не проживають через різні погляди на сімейне життя. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 9 жовтня 2014 року (а.с.4). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 640 грн. - судовий збір спалчений нею при подачі позову до суду та 150 грн. - витрат на правову допомогу, а всього 790 грн.. На підставі викладеного, ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

29 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 06 березня 1993 року, який було зареєстровано Відділом РАЦС Бабушкінського району народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 237. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню доньку. Одруження виявилося невдалим, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Також відповідач зловживає спиртними напоями, веде себе неадекватно, ображає позивача нецензурними словами, влаштовує сварки. У зв'язку з чим, сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2018 року, сторонам надано строк для примирення, однак примирення між сторонами не відбулося. В підготовче засідання позивач не з'явилася, звернувшись до суду з заявою в якій просить цивільну справу за її позовом розглянути у підготовчому засіданні без неї, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, але звернувся до суду з заявою в якій просить цивільну справу розглянути у підготовчому засіданні без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про одруження, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06 березня 1993 року (а.с.18), від даного шлюбу сторони мають повнолітню доньку. В підготовчому засіданні встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд у відповідності до ст.112 СК України, прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

29 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявниця обґрунтовувала тим, що вона народилася [INFO], у теперішній час є вагітною та термін вагітності складає 35 тижнів. З батьком її майбутньої дитини [PERSON] вони вирішили узаконити свої стосунки, однак зареєструвати шлюб у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки вона не досягла встановленого законом шлюбного віку. Укладення шлюбу з [PERSON] відповідає її інтересам, оскільки вона хоче проживати з останнім однією сім'єю та виховувати разом із ним спільну дитину. Посилаючись на викладене та на ст. 23 СК України, просила суд надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON] Особи, які беруть участь у розгляді справи, в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від заявниці та заінтересованих осіб надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, в яких просили задовольнити заяву. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Відповідно до ч. 1 ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Згідно з ч. 1 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Частиною 2 ст. 23 СК України передбачено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. З копії паспорту заявниці [PERSON] вбачається, що вона народилася [INFO], тобто на час розгляду справи їй виповнилося повних 16 років. Заявниця перебуває на обліку по вагітності в Очаківській центральній районній лікарні, термін вагітності складає 35 тижнів, що підтверджується висновком ЛКК № 1464 від 18 грудня 2017 року. В судовому засіданні будь-яких перешкод для реєстрації шлюбу не встановлено, заявниця за станом фізичного і психічного здоров'я відповідає своєму віку, підтримує стосунки з батьком майбутньої дитини, який є повнолітнім та дієздатним. Зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що створення родини для заявниці, яка є вагітною та бажає зареєструвати шлюб з біологічним батьком своєї дитини, відповідатиме її інтересам, зважаючи на що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

29 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягувати аліменти з відповідача на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 1300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог вказувала, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги для сина, хоча має таку можливість, оскільки працює неофіційно, інших дітей не має, тому просила суд здійснити стягнення з нього аліментів у вказаному розмірі. 07 лютого 2018 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, яку одночасно направлено [PERSON], в якому [PERSON] позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі 900 грн. щомісячно. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується даними свідоцтва про народження дитини, котрий проживає разом з матір`ю. [PERSON] не виконує в повному обсязі обовязок, передбачений ст.180 СК України по наданню утримання своїй малолітній дитині. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст.184 СК України розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі, який з врахуванням обставин, названих в ст.182 СК України, на думку суду, має становити 1100 грн. щомісячно. Також на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України із [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

29 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідні обставини позивач обґрунтовує тим, що сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальнного утримання на дитини не надає, хоча відповідно до ст.180 СК України зобов'язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1 500 грн., починаючи з 29 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач вимоги викладені у позовній заяві підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, погодився сплачувати аліменти в сумі 1 500 грн. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 січня 2003 року. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю [ADDRESS], що підтверджується довідкою Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради від 29 грудня 2017 року №10130. Обов'язок батьків утримувати дітей закріплений в ст.180 СК України. Право вибору способу стягнення аліментів надано тому із батьків з ким проживає дитина, зокрема кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідне право передбаченеу ст.181 цього Кодексу. При цьому судом враховується, що відповідач спроможний та згідний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в сумі 1 500 грн. При визначенні розміру аліментів судом враховуються вимоги ч.1 ст.182 СК України, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Суд, зважаючи на те, що [PERSON] є працездатною особою, має постійне джерело доходу, інших утриманців не має, з урахуванням положень ч.3 ст.181 СК України вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1 500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому судом також враховуються вимоги ч.2 ст.182 СК України, з яких вбачається, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати по справі становлять 640 грн., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

29 грудня 2017 року до суду звернулася [PERSON] з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28 серпня 2013 року між нею та відповідачем [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №667. Від цього шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Подружні стосунки між ними щодня погіршуються, оскільки подружжя перестало розуміти один одного. Таким чином, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Позивач просила суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Кривошей».\~ У підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, обставини, викладені в позовній заяві не оскаржував, просив розірвати шлюб. 11 січня 2018 року ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено відкрите підготовче судове засідання, за правилами загального позовного провадження. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 серпня 2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №667 (а.с. 8). Від шлюбних стосунків у сторін народилася дитина, донька [PERSON], [INFO] (а.с.9), яка після розірвання шлюбу за згодою сторін залишається проживати з матірю. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені. Сторони пояснили, що стосунки між подружжя є неприйнятними, а тому збереження шлюбу шкодить їх інтересам. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу [PERSON], слід залишити прізвище «Кривошей», оскільки вона не виявила бажання його змінити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

29 грудня 2017 року до суду звернулося ТОВ «Служба миттєвого кредитування» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві просили суд стягнути з відповідача на їх користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 10\~260 грн. та судові витрати в розмірі 1378 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи у відповідності з ч.1 ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» уклало з відповідачем [PERSON] договір № 150723-103252 від 23.07.2015 року. Згідно умов вказаного договору позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 1000,00 грн. У відповідності до Договору відповідач зобов'язаний щомісяця в строки визначені договором здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, та сплачувати відсотки за користування кредитом. Отримавши грошові кошти на умовах визначених у договорі, відповідач порушив свої договірні зобов'язання, внаслідок чого станом на 24.11.2016 року утворилася заборгованість, яка складається з наступного: - заборгованість по тілу кредиту - 1000,00 грн., - відсотки - 280,00 грн., - пеня 8\~980,00 грн., а всього 10\~260,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 16-24). На день розгляду справи заборгованість відповідачем перед ТОВ «Служба миттєвого кредитування» у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню. Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Служба миттєвого кредитування» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

29 грудня 2017 року заявник [PERSON] звернувся до Кобеляцького районного суду з заявою про встановлення факту родинних відносин вказуючи, що [INFO] року померла його двоюрідна тітка [PERSON]. На день її смерті залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 4,05 га, розташованої на території Чорбівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, на успадкування якого за законом він має право, але отримати свідоцтво про право на спадщину немає можливості за відсутністю доказів родинних зв'язків. В зв'язку з цим, заявник прохав встановити факт, що він є двоюрідним племінником [PERSON], яка померла [INFO]. 03 січня 2018 року ухвалою судді відкрито провадження в справі за правилами окремого провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 09.02.2018. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] підтримали заявлені вимоги та прохали їх задовольнити. Від представника заінтересованої особи - Чорбівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області надійшла заява, в якій сільський голова Васюта Л. І. прохав справу розглянути без його участі. Заслухавши пояснення заявника та його представника, свідків [PERSON] й [PERSON], які були сусідами померлої [PERSON] та в судовому засіданні підтвердили факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON], як двоюрідних племінника і тітки, оскільки батько заявника [PERSON] та [PERSON] були між собою двоюрідними братом та сестрою, а їх батьки [PERSON] та [PERSON] - рідними братами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Оскільки факт родинних відносин підтверджується показаннями свідків та належними й допустимими доказами, що є у справі ( а.с. 5,6,7-9), потрібно встановити факт родинних відносин між [PERSON], [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO] як двоюрідного племінника з двоюрідною тіткою.

Outcome: approved