Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

30 червня 2021 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначила, що вона є власником будинку [ADDRESS] . В спірному будинку зареєстровані: [PERSON] та її син [PERSON] , які є відповідачами по справі. Відповідач [PERSON] є знайомою позивача, на її прохання [PERSON] 02.06.2009 року зареєструвала відповідачку разом з сином, оскільки їм була потрібна реєстрація для отримання соціальна допомога, однак відповідачі ніколи в спірному будинку не мешкали. Відповідачі не проживають в спірній квартирі, не сплачують комунальні платежі, в утримані житла участі не приймають, особистих речей в квартирі не мають. Таким чином позивач просять суд визнати відповідачів, таким, що втратили право користування будинком [ADDRESS] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за її відсутності, наполягаючи при цьому на задоволенні поданого нею позову, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, будучи у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, за невідомих причин, відзиву на позов чи будь-яких інших заяв по суті справи не надали. Від представника третьої особи [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, максимально врахувати інтереси неповнолітньої дитини, остаточно рішення прийняти на розсуд суду. Також надала висновок органу опіки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно рішення Народного суду Орджонікідзевського району м. Жданова від 21 травня 1974 року, будинок [ADDRESS] , поділений на дві частини між [PERSON] та [PERSON] . Згідно реєстраційного посвідчення виданого БТІ м. Жданова від 19.06.1974 року, будинок [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] по 47/100 ч. та за [PERSON] по 53/100 ч.. Відповідно до інформації Департаменту адміністративних послуг управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Маріупольської міської ради від 29.06.2021 року по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , дана інформація також підтверджена відповіддю на запит суду наданої відділом аналітичного забезпечення Департамент адміністративних послуг від 16.09.2021 Згідно заяв наданих сусідами позивача, а саме [PERSON] та [PERSON] , які зазначили, що [PERSON] та її син [PERSON] в будинку [ADDRESS] , ніколи не проживали. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Стаття 3 СК визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом. В контексті ст. 405 ЦК вимога спільного проживання є додатковою і має обов`язковий характер. Тому можна виділити такі умови, за наявності яких особа матиме право на користування житлом поряд з власником: користувач повинен, по-перше, бути членом сім`ї власника житла, а по-друге, повинен проживати разом із ним. За змістом ст. 316, 317, 319 ЦК право власності є правом особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд. На підставі ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно висновку Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради від 27 серпня 2021 року, з якого вбачається, що позивачем не надано доказів які б підтверджували що неповнолітній [PERSON] не проживає в спірному будинку, а також не надано доказів на підтвердження наявності іншого житла, а тому з метою соціального захисту дитини,

Outcome: approved