Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

29 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, за яким все своє майно після своєї смерті заповідала позивачу [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , яке належало спадкодавцю. [PERSON] - рідна сестра позивача від прийняття спадщини відмовилась. Позивач спадщину прийняла. Проте коли позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно, нотаріус відмовив їй посилаючись на те, що спадкодавець за життя не оформила відповідних правовстановлюючих документів на домоволодіння. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої матері [PERSON] . Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30.09.2021 року справу за вказаною позовною заявою передано для розгляду за підсудністю до Куликівського районного суду Чернігівської області. Ухвалою суду від 22.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 15.11.2021 року. Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явились, представник позивача надала заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач Олишівська селищна рада надала заяву, в якоій вказує про повне визнання позову, просить справу розглянути за відсутності представника Олишівської селищної ради. Третя особа, Друга чернігівська державна нотаріальна контора надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності представника нотаріальної контори, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви по суті справи, письмові докази надані сторонами та матеріали спадкової справи № 155/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] , яку надала Друга Чернігівська державна нотаріальна контора, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.11.2015 року (а.с. 11). Згідно довідки Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області №175 від 01.04.2021 року, станом з 01.07.1990 року по 15.04.1991 рік в будинку [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 22). З довідки Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 514 від 17.09.2021 року, вбачається, що [PERSON] був головою колгоспного двору по будинку [ADDRESS] . За інформацією з погосподарської книги головою домогосподарства станом на 01.01.1964 року значиться [PERSON] , [INFO] . Склад сім`ї: дружина- [PERSON] , [INFO] , діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 23-26). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.03.2004 року (а.с. 13). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.12.2005 року (а.с. 12) Позивачка є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] (а.с. 14) та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 15) . За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 26.07.2004 року секретарем Смолянської сільської ради та виконкому Куликівського району Чернігівської області Махній О.Д., за яким все своє майно заповідала [PERSON] (позивачу) та [PERSON] (а.с.59). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема входить домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту, до складу вищевказаного домоволодіння входять житловий будинок (літ. А-1, а-1,а1-1) загальною площею 62, 2 кв.м., житловою площею 23,5 кв.м., сарай (літ. Б-1,б-1, В-1), погріб (в-1), які були побудовані в 1950 році (а.с. 17-19). За життя померла [PERSON] не ввела вказаний вище будинок з надвірними будівлями та спорудами в експлуатацію та не оформила правовстановлюючих документів на нього. Згідно довідки Комунального підприємства «Чернігівське міське бюро технічної інвентаризації» від 12.03.2021 року № 33 станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 20). Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. Спадкоємцями за заповітом після померлої [PERSON] є дочки спадкодавця: позивач [PERSON] та [PERSON] .. Відомості щодо інших осіб, які претендують на спадщину, в тому числі на обов`язкову частку у спадщині, у спадковій справі відсутні. [PERSON] відмовилась від належної їй частки у спадщині на користь позивача [PERSON] (а.с. 48). Позивач [PERSON] прийняла спадщину після померлої матері, подавши відповідну заяву до Другої чернігівської державної нотаріальної контори, на підставі якої було заведено спадкову справу (а.с. 48). Як вбачається з матеріалів спадкової справи, позивач 28.09.2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки 7422787000:04:002:0309, 7422787000:03:002:0309, 7422787000:02:002:0309 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, пасовище, що розташовані на території Смолянської сільської ради Куликівського району, Чернігівської області, належної спадкодавцю [PERSON] згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №262338, виданого Куликівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 24.06.2005 року (а.с.60 - 62). Разом з тим, своєю постановою №2251/02-31 від 25.08.2021 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю належним чином оформленого документа, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 17). Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України, визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 6 вищевказаної Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Відповідно до ст.ст.25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно та у зв`язку із відсутністю у позивача документів, які підтверджують право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких умов, враховуючи, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , було збудоване спадкодавцем до 05.08.1992 року, а саме в 1950, належало спадкодавцю на праві власності, за життя спадкодавець [PERSON] не отримала правовстановлюючі документи на домоволодіння, що позбавляє позивача отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за [PERSON] право власності на вищевказаний будинок в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] .

Outcome: approved