Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

29.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, укладений 09.09.2014 року. Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини остаточно припинені з січня 2017 року, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально, на примирення незгодна. Від сумісного проживання мають доньку [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO], які проживають та залишаться проживати з нею. В судове засідання позивач не зявилася, надала нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO], проживають та залишаться проживати з нею. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «Чабанюк». Відповідач не зявився, надав нотаріальну посвідчену заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, визнав та погодився, що діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з матірю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з оригіналом Свідоцтва про шлюб, 09 вересня 2014 року [PERSON], [INFO], та Чабанюк (дошлюбне прізвище Бережнова) [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №583. Подружжя має дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Сторони погодили, що спільні діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з матірю. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2017 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved