Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

31 серпня 2015 року представник позивачів звернувся до суду з цим позовом, який мотивував тим, що позивачі є власниками земельних ділянок у відповідності до держаних актів: [PERSON] - серії [NUMBER] від 02.11.2005 року, площами: 1,7840 га. кадастровий [NUMBER] та 0,6608 га. кадастровий [NUMBER], загальною площею 2,4448 га.; [PERSON] - серії [NUMBER] від 17.04.2006 року, площами: 1,5561 га. кадастровий [NUMBER] та 1,0100 га. кадастровий [NUMBER], загальною площею 2,5661 га.; [PERSON] - серії [NUMBER] від 17.04.2006 року, площами: 1,8295 га. кадастровий [NUMBER] та площею 1,0106 га. кадастровий [NUMBER], загальною площею 2,8401 га.; що розташовані на території Михайловецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Весною 2014 року позивачі дізнались про факт існування зареєстрованих договорів оренди належних їм земельних ділянок, які нібито були укладені між ними та ФГ «Тракт» і на підставі яких відповідач, як правонаступник ФГ «Тракт», використовує їх земельні ділянки. Про укладення зазначених договорів оренди позивачі не знали, навіть не припускали про їх існування, оскільки цих договорів не підписували та не знали про їх реєстрацію. Примірників договорів їм не надавали. В зв'язку з цим вони звернулися до Красилівського РВ УМВС України в Хмельницькій області з заявами про злочин, на підставі яких 04.06.2014 року було розпочато кримінальне провадження за ст.358 КК України. Ознайомившись з вилученими слідчим із управління Держземагенства в Красилівському районі оспорюваними договорами оренди належних їм земельних ділянок, вони дізналися, що вказані договори від їх імені були укладені невідомою особою. Посилаючись на те, що вони зазначених договорів не підписували, що підтверджується висновками експерта і свідчить про відсутність у них вільного волевиявлення на укладення цих договорів, представник позивачів просив суд визнати зазначені договори оренди земельних ділянок недійсними та скасувати їх державну реєстрацію. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог позивачів, посилаючись на те, що останні знали про вказані договори оренди землі, з 07.08.2008 року отримували орендну плату за користування їх земельними ділянками, що ними не заперечується і свідчить про добру волю позивачів на укладення договору оренди землі, просив застосувати строк позовної давності і в задоволенні позовних вимог відмовити за спливом позовної давності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що позивачі є власниками земельних ділянок у відповідності до держаних актів: - [PERSON] - серії [NUMBER] від 02.11.2005 року, площами: 1,7840 га. кадастровий [NUMBER] та 0,6608 га. кадастровий [NUMBER], загальною площею 2,4448 га.; - [PERSON] - серії [NUMBER] від 17.04.2006 року, площами: 1,5561 га. кадастровий [NUMBER] та 1,0100 га. кадастровий [NUMBER], загальною площею 2,5661 га.; - [PERSON] - серії [NUMBER] від 17.04.2006 року, площами: 1,8295 га. кадастровий [NUMBER] та 1,0106 га. кадастровий [NUMBER], загальною площею 2,8401 га.. Вказані земельні ділянки розташовані на території Михайловецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначені земельні ділянки позивачів перебувають на даний час в користуванні відповідача на підставі договорів оренди землі без номера: - щодо земельної ділянки загальною площею 2,4448 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами с. Мотрунки, укладеного 03 березня 2008 року між фермерським господарством «Тракт» (код ЄДРПОУ 33526873) та [PERSON], зареєстрованого 14.03.2008 року Красилівським відділом Центру ДЗК Хмельницької області за № 040875600051; - щодо земельної ділянки загальною площею 2,5661 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами с. Мотрунки, укладеного 03 березня 2008 року між фермерським господарством «Тракт» (код ЄДРПОУ 33526873) та [PERSON], зареєстрованого 14.03.2008 року Красилівським відділом Центру ДЗК Хмельницької області за № 040875600242; - щодо земельної ділянки загальною площею 2,8401 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами с. Мотрунки, укладеного 03 березня 2008 року між фермерським господарством «Тракт» (код ЄДРПОУ 33526873) та [PERSON], зареєстрованого 14.03.2008 року Красилівським відділом Центру ДЗК Хмельницької області за № 040875600243; Вказані договори оренди землі позивачі, як орендодавці, не підписували. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до ст.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. У ч. 3 ст. 203 ЦК України зазначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля є бажанням, наміром особи вчинити правочин, однак для вчинення правочину необхідно не тільки воля, а ще й доведення цієї волі до відома інших осіб. Згідно висновку судового експерта сектору технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи відділу криміналістичної експертизи НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області №43 п від 18.03.2015 року, підписи: в графі «орендодавець» в договорі оренди землі від 03.03.2008 року, укладеному між [PERSON] та ФГ «Тракт»; в графі «Власник землі (Орендодавець)» в акті прийому-передачі земельної ділянки, переданої в користування на умовах оренди; напроти прізвища «[PERSON]» в актах визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 03.03.2008 року, виконанні не [PERSON], а іншою особою. Висновком судового експерта сектору технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи відділу криміналістичної експертизи НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області №41п від 16.03.2015 року підтверджується, що підписи: в графі «орендодавець» в договорі оренди землі від 03.03.2008 року, укладеному між [PERSON] та ФГ «Тракт»; в графі «Власник землі (Орендодавець)» в акті прийому-передачі земельної ділянки, переданої в користування на умовах оренди; напроти прізвища «[PERSON]» в актах визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 03.03.2008 року виконанні не [PERSON], а іншою особою. Згідно висновку судового експерта сектору технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи відділу криміналістичної експертизи НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області №42 п від 17.03.2015 року, підписи в графі «орендодавець» в договорі оренди землі від 03.03.2008 року, укладеному між Кушніру ком В.А. та ФГ «Тракт»; в графі «Власник землі (Орендодавець)» в акті прийому-передачі земельної ділянки, переданої в користування на умовах оренди; напроти прізвища «[PERSON]» в актах визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 03.03.2008 року, виконанні не [PERSON], а іншою особою. В судовому засіданні представник відповідача не назвав особу, яка у зазначених договорах оренди землі в графі «Орендодавець» виконала підписи за позивачів без надання останніми їй таких повноважень у встановленому законом порядку. Згідно правової позиції, сформульованої в Постанові Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року по справі №6-127 цс13 - «Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст.203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору». Відповідно до правової позиції, сформульованої в Постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року по справі № 6-162 цс 13,- «договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору». Частиною 1 с.216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані із його недійсністю. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що не підписання позивачами договорів оренди землі і ненадання іншим особам, відповідно до вимог закону, повноважень на підписання цих договорів від їх імені, свідчать про відсутність волі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] на укладення оспорюваних договорів оренди землі з ФГ «Тракт», а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню повністю. Твердження представника відповідача щодо схвалення позивачами вчинених відповідачем дій по укладенню договору оренди землі, які свідчать про дійсність правочину, а саме: отримання від останнього орендної плати, суд не бере до уваги, оскільки позивачі одержували плату за фактичне користування їх земельними ділянками. Вказане твердження спростовується матеріалами справи та суперечать вимогам закону ст.203, 215 ЦК України, ст.15 Закону України «Про оренду землі» і пункту 43 вказаних договорів оренди землі, відповідно до яких зазначені позивачами договори набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації. Згідно правової позиції, сформульованої в Постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року по справі №6-48 цс15, відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Судом встановлено, що позивачі дізналися про порушення свого права, тобто наявність спірних договорів оренди, лише після ознайомлення в міліції із зазначеним договорами оренди їх земельних ділянок в червні 2014 року, що в розумінні ч.1 ст.261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності. Відповідач не надав суду доказів, які підтверджують надання ним позивачам примірників спірного договору оренди землі. Посилання представника відповідача на те, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту укладення спірного договору, оскільки позивачі отримували плату за користування землею, суд не приймає до уваги, оскільки воно суперечить нормам ст.261 ЦК України. Твердження представника відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом суд не бере до уваги, оскільки воно не ґрунтується на вимогах закону і не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі по 243,60 гривень кожному. Враховуючи викладене,

Outcome: approved