Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

29 грудня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 3,75 га в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «20 річчя Жовтня», яке належало її чоловіку [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0110755 в порядку спадкування після померлого [INFO] її сина [PERSON] . В обґрунтування позову вказує, що [INFO] помер [PERSON] , після якого відкрилась спадщина, до складу якої входило право на земельну частку (пай), яка розташована та території Виблівської сільської ради Куликівського району. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли позивач та їх син [PERSON] , який [INFO] помер. За життя [PERSON] прийняв спадщину, але не встиг зареєструвати право на належну йому 1/2 частку у праві на земельну частку (пай) після померлого батька [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не залишив. Інших спадкоємців за законом першої черги, крім [PERSON] , немає. Коли позивач звернулася до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі того, що сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] у позивача відсутній Ухвалою суду від 04 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 11 лютого 2021 року. 12.01.2021 року третя особа - приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощук В.О. надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутності, підтримує позов, проти позовних вимог не заперечує. 19.01.2021 року відповідач - Куликівська селищна рада подала відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що позовні вимоги визнає повністю та просила розглядати справу у відсутності представника відповідача. В підготовче судове засідання сторони не з`явились, просили суд розглядати справу без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] . (а.с.9) Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, до складу якої входило право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «20 річчя Жовтня», розміром 3,75 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Виблівської сільської ради Куликівського району (а.с. 19). За життя [PERSON] заповіту не залишив. Спадщину після [PERSON] прийняли в рівних частинах дружина померлого [PERSON] та його син [PERSON] на підставі ст. 529, 548 ЦК УРСР (в редакції, яка діяла на момент смерті спадкодавця), проте не оформили своїх спадкових прав (а.с. 9) Інших спадкоємців за законом першої черги, крім дружини [PERSON] та сина [PERSON] , які прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає. Родинні відносини між спадкоємцями та спадкодавцем [PERSON] підтверджуються Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого 16 квітня 1965 року про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ), а також свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 06 травня 1972 року. (а.с. 11,12) [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] . (а.с. 14,15) За життя [PERSON] заповіту не складав. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після померлого [PERSON] є позивач - [PERSON] .. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частка права на земельну частку (пай) площею 3,75 га в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «20 річчя Жовтня», яке належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0110755. Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняла, так як на день смерті проживала разом з ним (а.с.15, 38). Інших спадкоємців, які претендують на спадщину, немає. (а.с. 36, 37) Враховуючи, що позивач та спадкодавець [PERSON] не оформили своїх прав на спадщину після померлого [PERSON] , до складу якої входило право на земельну частку (пай), що належало [PERSON] , на підставі сертифікату серії ЧН № 011075, позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний пай після померлих [PERSON] та [PERSON] в цілому. Проте, 22.12.2020 року листом приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В.О. позивачу було повідомлено про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай) (а.с.18) За інформацією відділу у Куликівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області П-237/0-0.29-236/138-19 [PERSON] значиться за номером 46 у списках громадян Виблівської сільської ради, що мають право на земельну частку (пай), у додатку до державного акту на право колективної власності на землю серії І-ЧН № 000001 виданого КСП «20 річчя Жовтня» відповідно рішення Виблівської сільської ради від 30.05.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності за № 2 від 28.07.1995 року. На ім`я [PERSON] було виготовлено, але не видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0110755 зареєстрований за №846 від 17.03.2000 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по Виблівській сільській раді, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 3,75 га. (а.с. 19) Надані суду докази суперечностей не містять, ніким не заперечуються та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи, що спадкодавець [PERSON] помер до набрання чинності Цивільним Кодексом України, а саме до 01.01.2004 року, тому, відповідно до ст. 5 ЦК України, до даних правовідносин необхідно застосовувати норми Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, який регулював відносини спадкування на момент смерті спадкодавця. Позивач та її син [PERSON] на момент смерті [PERSON] проживали разом зі спадкодавцем, тому, відповідно до ст. 529, 548 ЦК УРСР вони прийняли спадщину як спадкоємці першої черги за законом. Системний аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 524 ЦК УРСР, передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За таких підстав, відповідно до ст. 529 та ст. 549 ЦК УРСР спадкоємцями, які прийняли спадщину після [PERSON] є його дружина [PERSON] та син [PERSON] , яким належить по 1/2 частини в праві на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом серії ЧН № 0110755. Згідно зі ст. 1216 ЦК України (в ред.. 2003 року) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України) Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його мати [PERSON] . Отже судом встановлено, що [PERSON] на день своєї смерті [INFO] , мав право на 1/2 частку у праві на земельну частку (паї) після померлого батька [PERSON] .. Позивач, яка також має право на 1/2 частки у праві на цю же земельну частку (пай), прийняла спадщину після померлого сина [PERSON] та фактично отримала право на земельну частку (пай) в цілому. Підставою для відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай) є відсутність у спадкоємця правовстановлюючого документа, а саме оригіналу сертифікату на право на земельну частку. Відповідно до п.п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 п. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність» (далі - Указ) паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно з пунктом 2 Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно зі ст. ст. 1, 2, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Зважаючи на наведене, судом встановлено що [PERSON] за життя, як член КСП «20 річчя Жовтня» с. Виблі Куликівського району Чернігівської області був включений до списку членів КСП «20 річчя Жовтня», які мають право на земельну частку (пай), а отже, набув за життя право на земельну частку (пай). Після смерті [PERSON] , спадщину прийняли в рівних частинах дружина померлого [PERSON] та його син [PERSON] . Після смерті [INFO] [PERSON] позивач прийняла спадщину, до складу якої входило право на частину вищевказаної земельної частки, а тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право на земельну частку (пай) у порядку спадкування після померлих [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved