Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

30 листопада 2015 року [PERSON] діючи на підставі довіреності уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та кредит» (далі позивач) звернулася до Малиновського районного суду міста [PERSON] із позовної заявою до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості (далі справа). 08 лютого 2016 року справу, було направлено з Малиновського районного суду міста [PERSON] за підсудністю до Іванівського районного суду Одеської області, та після автоматичного розподілу 25 лютого 2016 року передано на розгляд судді. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 21 квітня 2016 року справу прийнято до провадження та продовження судового розгляду (далі ухвала від 21 квітня 2016 року, а.с. 84-85). За позовною заявою позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 жовтня 2012 року позивач та відповідач уклали договір №004-Z/023138 про відкриття карткового рахунку (далі договір 1) та договір №00-029231/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі договір 2) відповідно до яких відповідачу було надано кредит з використанням платіжної карти, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 78 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом. За таких обставин представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивачазаборгованість за договором на загальну суму 36185 гривень 55 копійок, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 1218 гривень 00 копійок. В судове засідання представник позивача не зявився, направив до суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу заочно у разі неявки відповідача та у його відсутність. Відповідач та її представник в судове засідання не зявилися, у звязку з чим судом 11 травня 2016 року було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Сторонам в ухвалі від 21 квітня 2016 року роз'яснено, що вони зобов'язані подати до суду усі наявні, належні та допустимі докази й надано строк для подання до суду доказів (а.с. 84-85). Суд забезпечивши сторонам сприяння всебічному, повному з'ясуванню обставин справи вирішив справу на підставі наступних доказів наданих сторонами. 01 жовтня 2012 року відповідач та позивач уклали договір 1, та договір 2 й на підставі заяви позивач надав відповідачу кредит з використанням платіжної карти на умовах строковості, поворотності та платності, шляхом встановлення кредитного ліміту (а.с. 7-11, 16-19). Банк відкриває картковий рахунок позичальнику на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки №476071681043483 на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 5000 гривень 00 копійок із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентної ставки 78 % річних, а Позичальник зобовязується повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 02.10.2014 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки передбачені договором (п. 2.1 договору 2). Позичальник уповноважує Банк списувати необхідні суми, за умови їх наявності, з картрахунку позичальника та зараховувати їх у рахунок погашення позичкової заборгованості та процентів за користування кредитними ресурсами, у тому числі й при настанні строків повернення кредиту та процентів, відповідно до кредитного договору (п. 3.3 договору 2). Нарахування процентів проводиться щомісяця, один раз в місяць, у день нарахування процентів на залишок заборгованості позичальника за період попереднього по поточний день нарахування процентів по методу факт/360 (п. 4.2 договору 2). За прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, відповідно до п. 3.2, 2.1.1, 4.3, 4.4 кредитного договору позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 60% річних з простроченої суми за кожен день прострочення (п. 6.1 договору 2). Встановивши зазначені обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Вирішуючи питання про норми матеріального права, суд виходив з такого. З ч.1 ст.509 ЦК України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч.2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася та сплати процентів, належних йому. З вимог ч.1 ст.1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Застосовуючи зазначенні в рішенні нормативно-правові акти, беручи до уваги докази в їх сукупності та кожен окремо, суд задовольняючи позов виходить з таких мотивів. Відповідач належним чином взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконувала, у звязку з чим станом на 19 жовтня 2015 року має заборгованість перед позивачем на суму 36185 гривень 55 копійок, яка складається з: простроченої (несанкціонованої) заборгованості за кредитним договором 4453 гривні 70 копійок; нарахованих відсотків по заборгованості 8952 гривень 04 копійки; нарахованих відсотків по простроченій (несанкціонованій заборгованості) заборгованості 11563 гривень 08 копійок; пеня 11216 гривні 73 копійки (а.с.21-22). Вирішуючи справу

Outcome: approved