Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

31 серпня 2016 року (за інформацією про відправлення) представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 10 серпня 2009 року, б/н, відповідач отримав кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі Умови), Правилами користування платіжною карткою (далі Правила) та Тарифами Банку складає між сторонами Договір. Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії [PERSON], він автоматично лонгується на такий же термін. Позивач свої зобовязання за договором виконав повністю, надавши відповідачу кредит. Натомість відповідач станом на 31.07.2016 порушив зобовязання за кредитним договором, ухиляється від їх виконання та має заборгованість в розмірі 89611,64 грн, тому просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у вищезазначеному розмірі та сплачені судові витрати. У своїх письмових запереченнях проти позову відповідач посилається на те, що відповідно до Правил погашення заборгованості по кредиту може здійснюватися шляхом внесення коштів на карту клієнтом або шляхом списання коштів з інших карт. Згідно з наданою позивачем випискою по картковому рахунку останнє надходження готівки особистих коштів платника на карту для поповнення карткового рахунку було проведено 14.01.2014. Проте 03.06.2013 він востаннє провів таку операцію. Інших карток ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», з яких могли бути списані кошти, він не мав, так як термін дії зарплатної карки з рахунком № 1201 0000 6151 3482 закінчився у 2010 році. Також кошти з ощадного рахунку цієї картки не могли бути списані у звязку із закінченням її дії 10.08.2010 та всі заощаджені кошти були перераховані в рахунок погашення кредиту в 2010 році. Таким чином, починаючи з 01.07.2013, погашення кредиту будь-яким способом не здійснювалося. Із заяви позичальника випливає, що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Картка дійсна до дати, вказаної на картці. Відповідно до Правил договір є чинним в межах строку дії картки. Суд має встановити строк дії картки, отже строк дії [PERSON]. Повернення кредитних коштів визначено періодичними щомісячними платежами, тому у випадку неналежного виконання відповідачем зобовязань за [PERSON] позовна давність за вимогами кредитора має обчислюватися із моменту настання строку погашення чергового платежу (постанова Верховного Суду України від 06.11.2013 справа № 6-116цс13). У звязку із зазначеним та спливом позовної давності, про яку він заявляє, є підстава для відмови у позові. У відзиві на позов від 22.01.2018 відповідач зазначає, що позивач не надав доказів щодо отримання ним грошових коштів у зазначеному позивачем розмірі, щодо погодження Умов, а додані до позову Умови та Правила мають загальний характер. Проте він не підписував ні їх, ні витяг із Тарифів, а Пам»ятку позивач взагалі не надав.У анкеті-заяві відсутнє посилання на те, що Умови затверджені наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 та відсутнє посилання на Правила. У позовній заяві та анкеті заяві зазначені різні банківські сайти. Відтак є підстави вважати, що йому як відповідачу були надані не ті Тарифи та Умови, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Відсутні докази щодо ознайомлення його із усіма істотними умовами [PERSON] (постанова Верховного Суду України від 22.03.2017 справа № 6-2320цс16). У справі № 6-1374цс17 від 11.10.2017 Верховний Суд виходить з того, що збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку є нікчемним. Його позивач не повідомляв про таке та не довів цього. Відтак договір у належній письмовій формі не укладався. Крім того, зазначає, що надані позивачем «Умови та правила користування платіжною карткою» не містять п. 5.6 про те, що боржник доручає списувати банку кошти з будь-якого рахунку, відкритого у ПАТ КБ «ПриватБанк». Позивач не повідомляв йому про зміну сайту, з наказами про зміну тарифів від 18.08.2014 та 18.02.2015 не ознайомив. Жодних смс-повідомлень він не отримував, оскільки із 01.09.2009 користується іншим номером, про що повідомив позивача. Строк дії картки становить до 07/13, як стверджує позивач. Тобто у січні 2014 він не міг автоматично погашати заборгованість, а списувалась за ініціативою банку. Відповідно до розрахунку заборгованості та висновку експерта останнє самостійне погашення по кредиту він провів 01.12.2012 у розмірі 1050,00 грн. З 02.12.2012 він не вносив коштів. Починаючи з простроченого чергового платежу, а саме, з 26.01.2013, позивач вже довідався про порушення свого права, тому наполягає на застосуванні позовної давності. У відповіді на відзив представник позивача не погоджується із позицією відповідача щодо неналежної форми [PERSON], зазначає, що наказ № РR-2007-1247 від 20.12.2007, копію якого надає, підтверджує дію саме долучених до справи Умов та Правил, які діяли на час укладення [PERSON] між сторонами. Крім заяви від 10.08.2009, відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням картки від 10.08.2009, яка містить тарифи на обслуговування кредитної картки та є Пам»яткою клієнта згідно з [PERSON]. Заява містить підпис відповідача про отримання картки та ПІН-коду до неї, що є беззаперечним доказом її отримання та зазначення терміну дії карти 07/13, що підтверджується довідкою щодо строку її дії. Отже відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України заява від 10.08.2009 разом з Умовами та Тарифами складають Договір банківського обслуговування від 10.08.2009. Відповідач підписав необхідні документи, отримав платіжну картку та в подальшому активно користувався нею за допомогою банкомату та терміналів, сплачував заборгованість по кредитному ліміту на платіжну картку, що підтверджується випискою по картковому рахунку. ВССУ в ухвалі від 10.02.2016 у справі № 6-35121ск15 дійшов висновку, що виписка по картковому рахунку є належним, допустимим доказом та підтверджує факт користування карткою відповідачем. Банківська виписка має статус первинного документа, яка містить відомості про рух грошових коштів. Щодо нарахування відсотків, то з 01.09.2014 по 31.03.2015 ставка була змінена з 30% на 34,8% річних (2,9% на місяць), з 01.04.2015 43,2% річних (3,6% на місяць)., що підтверджується копіями наказів ПриватБанку. Про зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку відповідача було повідомлено шляхом направлення смс-повідомлень від 15.08.2014 та від 15.03.2015. Про свою незгоду із новими тарифами відповідач не звертався. Не вбачає підстав для застосування позовної давності, про що заявив відповідач, так як термін дії картки становить до липня 2013 року, останнє погашення заборгованості проведено в січні 2014 року, позивач звернувся з позовом в серпні 2016 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності з моменту останнього погашення по кредиту. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 20.12.2016 подовжено розгляд справи. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 20.01.2017 провадження у справі було зупинено на час проведення судово-економічної експертизи, ухвалою від 29.11.2017 відновлено провадження у звязку із проведенням експертизи. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 09.01.2018, внесеною до протоколу судового засідання, суд, заслухавши думку учасників справи, ухвалив проводити розгляд справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 21.03.2018, внесеною до протоколу судового засідання, суд, задовольнивши клопотання відповідача, витребував від представника позивача копії наданих доказів у перекладі на державну мову. В судовому засіданні 22.01.2018 представник позивача позов підтримала повністю, відповідач позов не визнав повністю. В судове засідання 11.04.2018 сторони не зявилися, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені, представник позивача про причини неявки суду не повідомила, ухвалу суду від 21.03.2018 не виконала. Проте відповідач направив відзив, у якому просить розглянути справу за його відсутності та застосувати наслідки пропуску позивачем позовної давності. За зазначених обставин не вбачається законних підстав для вікладення розгляду справи або перерви в судовому засіданні, передбачених ст. 223 ЦПК України, враховуючи також те, що сторони надали необхідні пояснення щодо предмета позову. В судовому засіданні представник позивача надала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Крім того зазначила, що не вбачає підстав для застосування позовної давності, так як має місце її переривання у звязку із погашенням та спсанням коштів із рахунку відповідача. В судовому засіданні відповідач надав пояснення, які повністю відтворюють зміст його письмових заперечень та відзивів. Оцінюючи кожен аргумент, наведений учасниками справи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно зясованих обставин, об'єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що 10 серпня 2009 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ «ПриватБанк») (а.с.20, 22, 23 копії довідки ЄДРПОУ, банківської ліцензії, Статуту) та [PERSON] було укладено кредитний договір, б/н, відповідно до Умов якого відповідачу було надано кредитний ліміт у розмірі 500,00 грн з базовою відсотковою ставкою за кредитним лімітом на момент підписання договору 2,5% на місяць із розрахунку 360 днів у році. Відповідно до п. 1.1 Умов Договір складається із Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку.\~\~ Відповідно до умов [PERSON] відповідач отримав зарплатну платіжну картку, термін дії якої визначено листопад 2009 року, та кредитку «Універсальна», термін дії кредитного ліміту по якій збігається з терміном дії платіжної картки, а саме, липень 2010 року. Сплата заборгованості за кредитним лімітом може здійснюватися як шляхом внесеня коштів на картку клієнтом, так і списанням банком коштів із платіжної картки № 4627081766073139. Крім того, відповідач прийняв умови вкладу «Копілка», відповідно до [PERSON] ІІІ Умов та Правил, відповідно до яких позивач для зарахування суми вкладу відкрив відповідачу особовий рахунок № 2635 та електронну ощадкнижку № 1201000061513482 на термін з 10.08.2009 по 10.08.2010 із сумою регулярного надходження на вклад 50 грн щомісячно шляхом переказу банком коштів з карткового рахунку платіжної картки № 4627081766073139. Відсоткова ставка за вкладом становить 22,25 %. Сторони мають право виключити пункт про вклад із заяви відповідно до діючого законодавства, попередивши про це іншу сторону за два банківські дні до дати розірвання [PERSON] (п. 3.10 Умов). У випадку, якщо по закінченню строку вкладу Клієнт не заявив Банку про відмову від продовження строку вкладу, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк, зазначений у п. 1 цієї Угоди. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки Клієнта в [PERSON]. При цьому обрахування нового строку вкладу починається з дня, наступного за датою закінчення попереднього строку вкладу. З урахуванням особливостей програмного забезпечення Банку, при продовженні строку вкладу [PERSON] має право змінити номер рахунку без укладення додаткової Угоди до цього [PERSON]. При цьому новий номер рахунку відображається у виписці по вкладу (п. 3.13 Умов). За наявності у Клієнта простроченої заборгованості по кредитах чи кредитних лімітах, отриманих Клієнтом у банку, а також по процентах за їх користування, [PERSON] має право на власний розсуд: після закінчення строку вкладу вклад та нараховані проценти зарахувати на поточний/картковий рахунок Клієнта чи розірвати цей Договір. При цьому [PERSON] направляє Клієнту письмове повідомлення із зазначенням дати розірвання цього [PERSON]. Вклад та нараховані проценти перераховуються на поточний/картковий рахунок Клієнта. Списання коштів оформляється меморіальним ордером (п. 3.17 Умов). В якості додаткового документу, який підтверджує внесення коштів на депозит, [PERSON] видає Клієнту електронну ощадну книжку, яка дозволяє отримати в банкоматах ПРИВАТБАНК інформацію про суму вкладу та процентах до виплати (п. 3.19 Умов). Клієнт доручає Банку списувати із Картрахунків суми грошових коштів в розмірі, які здійснює Клієнт та його довірені особи, операцій, відповідно з правилами Міжнародних платіжних систем, а також вартість послуг, визначених Тарифами Банку при настанні строку платежа (п. 4.3 Умов). Під час дії [PERSON] кредитний ліміт змінювався банком відповідно до Умов, узгоджених із клієнтом, а саме, 10.08.2009 2900, 15.12.2009 5000, 16.04.2010 6000, 13.09.2010 10000, 19.02.2011 15000 (т.1 а.с.11 довідка). Відповідно до змісту п. 3.2 Умов Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку та клієнт дає право банку в любий момент змінити (збільшити чи зменшити) кредитний ліміт. Згідно з п. 6.5 Умов відповідач зобов'язувася погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим [PERSON]. Відповідно до змісту п. 6.6 Умов обовязок клієнта у разі невиконання зобов'язань за [PERSON], на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту, оплати Винагороди Банку. П. 9.12 [PERSON] І Умов передбачено, що\~\~договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про зупинення дії договору,\~\~він автоматично\~\~продовжується на такий же строк (а.с.12, 13-18 копії заяви, Умов). По закінченню строку дії відповідна Картка продовжується Банком на новий строк (шляхом видачі Клієнту Картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінченя строку дії) не надійшла письмова заява Клієнта про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії та при дотриманні інших умов продовження, передбачених [PERSON] (п. 3.1.3 [PERSON] Умов). [PERSON] вбачається, що, крім платіжної картки № 4627081766073139, відповідач 10.08.2009 отримав картку № 5457082926086872, по якій 30.07.2009 було відкрито рахунок, яка є основною карткою та відповідно до Виписки з якої вона є чинною станом на 21.11.2016 та останнє автоматичне погашення простроченої заборгованості було проведено на цю картку 14 січня 2014 року (т.1 а.с.95, т.2 а.с.22 - довідка). Відповідач наполягає на застосуванні позовної давності, посилаючись на те, що він здійснив останній платіж 03.06.2013, в подальшому зазначив 26.01.2013 . Проте зазначена обставина спростовується висновком судово-економічної експертизи, відповідно до якого, згідно з виписками по картрахунках № 4627081766073139 та № 5457082926086872 [PERSON], списання грошових коштів за період з 28.12.2013 по 14.01.2014 у розмірі 0,51 грн позивачем проведено шляхом здійснення службової операції автоматичне погашення простроченої заборгованості [PERSON] з картрахунку № 4627081766073139 на картрахунок № 5457082926086872, що відповідає умовам п. 5.2 Правил користування платіжною карткою, Умов та правил користування платіжною карткою, Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» та Заяви [PERSON] від 10.08.2009 (бланк № 0212070200113341137) (а.с.208-213 - висновок), у якій він прийняв умови [PERSON] щодо сплати заборгованості шляхом списання банком коштів із платіжної картки № 4627081766073139. Тобто відповідач не спростував у цій частині докази, надані банком. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 31.07.2016 загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем у зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором становить 89611,64 грн, яка складається з заборгованості за кредитом 14642,95\~ грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 74968,69 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку відповідача та вбачаються належними доказами отримання відповідачем коштів у зазначеному позивачем розмірі (т.1 а.с.5-10, 72-88, 120-154). Відповідач свій розрахунок заборгованості не навів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Так, у випадку наявності простроченої заборгованості по кредиту, зобов'язання сплатити відсотки за час фактичного користування кредитними коштами у позичальника виникає на підставі ст. 1048 ЦК\~України та умов [PERSON] щомісячно у розмірах, встановлених умовами [PERSON] від 10.08.2009, а вимога кредитора про повернення процентів за користування кредитними коштами виникає щомісячно до повного погашення тіла кредиту та зараховується до суми заборгованості. Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, вбачається, що за [PERSON] (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким встановлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі\~не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (\~ст. 261 ЦК України) (правова позиція ВСУ від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14). Даних про розірвання [PERSON] в частині умов вкладу «Копілка», в тому числі про закриття рахунку електронної ощадкнижки відповідно до п. 3.13 Умов та Правил чи отримання суми вкладу та відсотків за неповний строк вкладу відповідач не надав. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~ \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, так як в судовому засіданні доведено, що має місце порушення відповідачем умов [PERSON], що є підставою для стягнення із нього заборгованості у визначеному судом розмірі. При цьому суд враховує, що позивач не надав на вимогу суду (ст. 10 ЦПК України у редакції, чинній на мемент постановлення ухвали) розрахунок заборгованості у межах позовної давності та виходить з того, що відповідач не заперечив факт підписання заяви, а відтак - укладення [PERSON]. Із наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач періодично частково погашав заборгованість за [PERSON], що свідчить про визнання ним факту отримання кредитних коштів, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості та випискою про рух коштів. Вбачається, що списання позивачем коштів з рахунку відповідача у січні 2014 року є добровільним погашенням боргу останнього, що перериває перебіг позовної давності, оскільки боржник знав про можливість такого погашення, підписавши заяву від 10.08.2009 на таких умовах. Таким чином схвалив такі дії, що підтверджується й висновком експертизи від 16.11.2017, та спростовує твердження відповідача, що останнє самостійне погашення боргу він здійснив 26.01.2013 чи 03.06.2013. Посилання відповідача на відсутність в Умовах та правилах користування платіжною карткою п. 5.6 спростовується матеріалами справи, де на а.с.18 т.1 викладено цей пункт. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши заяву. Умови є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Витяг з Умов, які надані суду, відповідачем не підписані. Проте відповідач підписав довідку про умови кредитування (т.2 а.с.19). У заяві відсутнє посилання на те, що Умови затверджені наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010, як стверджується у позовній заяві. Однак Правила користування платіжною карткою, всупереч твердженню відповідача, є складовою частиною Умов, а саме, вони містяться у [PERSON] У позовній заяві зазначено, що Умови і Тарифи банку викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, проте у анкеті-заяві вказано, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на сайті ПриватБанку - www.privatbank.ua. Всі ці обставини не дають підстав вважати, що відповідач при оформленні заяви про приєднання до Умов був ознайомлений саме з тими Умовами і саме в тій редакції, які надав позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, що саме вони мались на увазі сторонами при оформленні заяви і що Пам'ятка клієнта взагалі надавалась. Твердження представника позивача про те, що довідка про тарифи є Пам»яткою, не є переконливими. Вищезазначені доводи позивача не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Відсутність підпису відповідача на Умовах фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16). Позивач не довів, що між сторонами досягнуто згоди щодо збільшення розміру відсотків за користування кредитом, оскільки не підтвердив факту відправлення на адресу відповідача листа про зміну умов [PERSON] та його вручення адресатові під розписку. Направлення смс-повідомлення не є належним повідомленням, із врахуванням того, що позивач не підтвердив факт його отримання відповідачем. Отже вимоги у цій частині є безпідставними і задоволені бути не можуть. Згідно з правовою позицією у справі за № 6-1374цс17 від 11.10.2017 щодо збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку Верховний Суд України виходить з того, що відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Належних та достовірних доказів погашення заборгованості за [PERSON] та його припинення відповідач також суду не надав та не спростував в повному обсязі доказів, наданих позивачем. Відповідач наполягає на застосуванні загальної позовної давності до вимог позивача про стягнення заборгованості за укладеним [PERSON]. Враховуючи викладене, вбачається за необхідне стягнути із відповідача заборгованість на підставі ст. 257 ЦК України в межах строку загальної позовної давності тривалістю у три роки в розмірі 19648,94 грн з наступних підстав. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобовязання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обовязку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобовязань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. [PERSON] таку правову позицію було висловлено Верховним Судом України у постановах від 19.03.2014 у справі № 6-20цс14 та від 17.09.2014 у справі № 6-53цс14. Як убачається із розрахунку заборгованості та та виписки про рух коштів по рахунку відповідача, чергові платежі по сплаті кредиту та відсотків відповідач повинен був здійснювати щомісяця частинами, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог боржника та обчислення строку для предявлення вимог до боржника. Таким чином, суд визначає розмір заборгованості відповідача відповідно до наступного розрахунку. Період, за який нараховуються відсоткиКількість днів, за які нараховані процентиПоточна заборгованість за тілом кредиту Прострочена заборгованість за тілом кредитуПроцентна ставка за кредитом (поточна)Процентна ставка за кредитом (прострочена)Нараховані проценти на поточну заборгованість за кредитомНараховані проценти на прострочену заборгованість за кредитомПогашення заборгованості за процентамиЗагальна заборгованість за процентами (накопичувальним підсумком) 31.08.201331.08.2013110405,70,0030,00%30,00%8,670,000,008,67 01.09.201330.09.20133010405,70,0030,00%30,00%260,140,000,00268,81 01.10.201331.10.2013319782,55623,1630,00%30,00%252,7216,100,00537,63 01.11.201330.11.2013309174,251231,4630,00%30,00%229,3630,790,00797,77 01.12.201331.12.2013318564,931840,7830,00%30,00%221,2647,550,391066,20 01.01.201431.01.2014317931,602474,1130,00%30,00%204,9063,910,121334,89 01.02.201428.02.2014287336,063069,7430,00%30,00%171,1771,630,001577,69 01.03.201431.01.2014316725,833679,8830,00%30,00%173,7595,060,001846,51 01.04.201430.04.2014306080,534325,1830,00%30,00%152,01108,130,002106,65 01.05.201431.05.2014315877,274528,4430,00%30,00%151,83116,980,002375,46 01.06.201430.06.2014305877,274528,4430,00%30,00%146,93113,210,002635,61 01.07.201431.07.2014315877,274528,4430,00%30,00%151,83116,980,002904,42 01.08.201431.08.2014315877,274528,4430,00%30,00%151,83116,980,003173,23 01.09.201430.09.2014305877,274528,4430,00%30,00%146,93113,210,003433,38 01.10.201431.10.2014315877,274528,4430,00%30,00%151,83116,980,003702,19 01.11.201430.11.2014305877,274528,4430,00%30,00%146,93113,210,003962,33 01.12.201431.12.2014315877,274528,4430,00%30,00%151,83116,980,004231,15 01.01.201531.01.2015315877,274528,4430,00%30,00%151,83116,980,004499,96 01.02.201528.02.2015285877,274528,4430,00%30,00%137,14105,660,004742,76 01.03.201531.01.2015315877,274528,4430,00%30,00%151,83116,980,005011,58 01.04.201530.04.2015305877,274528,4430,00%30,00%146,93113,210,005271,72 01.05.201531.05.2015315877,274528,4430,00%30,00%151,83116,980,005540,53 01.06.201530.06.2015305877,274528,4430,00%30,00%146,93113,210,005800,68 01.07.201531.07.2015315877,274528,4430,00%30,00%151,83116,980,006069,49 01.08.201531.08.2015315877,274528,4430,00%30,00%151,83116,980,006338,30 01.09.201530.09.2015305877,274528,4430,00%30,00%146,93113,210,006598,45 01.10.201531.10.2015315877,274528,4430,00%30,00%151,83116,980,006867,26 01.11.201530.11.2015305877,274528,4430,00%30,00%146,93113,210,007127,40 01.12.201531.12.2015315877,274528,4430,00%30,00%151,83116,980,007396,22 01.01.201631.01.2016315877,274528,4430,00%30,00%151,83116,980,007665,03 01.02.201629.02.2016295877,274528,4430,00%30,00%142,03109,440,007916,50 01.03.201631.03.2016315877,274528,4430,00%30,00%151,83116,980,008185,32 01.04.201630.04.2016305877,274528,4430,00%30,00%146,93113,210,008445,46 01.05.201631.05.2016315877,274528,4430,00%30,00%151,83116,980,008714,27 01.06.201630.06.2016305877,274528,4430,00%30,00%146,93113,210,008974,42 01.07.201631.07.2016315877,274528,4430,00%30,00%151,83116,980,009243,23 Всього заборгованості за тілом кредиту10405,71Всього заборгованості за відсотками9243,23 Всього заборгованості (за тілом кредиту та відсотками)19648,94 Позивач при предявленні позову сплатив судовий збір у розмірі 1378,00 грн. Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, то понесені позивачем судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 302,20 грн. Відповідач є жителем [INFO]. У задоволенні інших позовних вимог вбачається за необхідне відмовити, оскільки заборгованість обрахована за період поза межами позовної давності та позивач не довів, що між сторонами досягнуто згоди щодо збільшення розміру процентної ставки. На підставі викладеного,

Outcome: partial