Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

29 липня 2020 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому державного акту на права власності на земельну ділянку серії МК, №03237, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №259, виданого на підставі рішення Партизанської сільської Ради народних депутатів від 31 березня 1993 року за №9 «Про передачу земельних ділянок в приватну власність». В обґрунтування заявлених вимог заявник вказав, що 31 березня 1993 року на підставі рішення Партизанської сільської Ради народних депутатів №9 «Про передачу земельних ділянок в приватну власність» йому було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового індивідуального будинку, що розташована на території Партизанської сільської ради. Державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватних приватної власності на землю за №259. Як з`ясувалось, під час виготовлення технічної документації з метою державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку в державному акті на право власності на земельну ділянку, виконавцем допущена помилка, а саме: його прізвище вказано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». В зв`язку з помилкою у вказаному документі заявник позбавлений можливості реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження майном, тому змушений звернутися до суду з вказаною заявою. Заявник в судове засідання не з`явився, направи до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Заінтересована особа Партизанська сільська рада Вітовського району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, причини суду не повідомила, про дату та час розгляду справи судом повідомлена своєчасно, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення на якому міститься прізвище довіреної особи, якою 13 серпня 2020 року отримано поштове повідомлення. Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено, наступне. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК, №03237, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №259, вказаний акт виданий 26 лютого 1996 на підставі рішення Партизанської сільської Ради народних депутатів від 31 березня 1993 року №9 на ім`я [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). З огляду на копію рішення Партизанської сільської Ради народних депутатів від 31 березня 1993 року №9, яким передана вказана земельна ділянка заявнику, воно прийнято російською мовою, відповідно і список мешканців на приватизацію присадибних земельних ділянок також складений російською, а тому прізвище особи, якій вона передана у власність вказано російською « [PERSON] » (а.с. 14-15, 16). Звернувшись до Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області для реєстрації речових прав на земельну ділянку заявнику було відмовлено через розбіжності в написанні його прізвища в державних актах на право приватної власності на землю серії МК, №03237 та №ІІ-МК, №042304, « [INFO] » та паспорті « [PERSON] » (а.с. 12), в зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду . Житловий будинок [ADDRESS] , а саме за адресою, за якою розташована земельна ділянка, належить заявнику на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 17 травня 1996 року №б/н виданого виконавчим комітетом Партизанської селищної Ради народних депутатів (номер запису від 17 травня 1996 року № 3) (а.с. 17-18). Право власності зареєстровано за [PERSON] . Тобто саме заявник є власником житлового будинку, розташованого на спірній земельній ділянці. Відповідно до паспорту громадянина України, серії [NUMBER] , виданого Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області 18 листопада 1996 року на ім`я [PERSON] , заявник зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-6). У трудовій книжці серії [NUMBER] , виданій 26 червня 1986 року, свідоцтві про народження від 07 червня 1996 року серії [NUMBER] , та військовому квитку, виданому 23 грудня 1999 року № [NUMBER] прізвище заявника російською мовою вказано « [PERSON] ». Тобто, на думку суду, у зв`язку зі співзвучністю прізвища українською та російською мовою, працівником при видачі державного акту на право приватної власності на землю помилково було при перекладі на українську мову зазначено прізвище заявника « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Крім цього, ім`я та його по батькові особи, якій була виділена земельна ділянка, а також місце її проживання співпадають з даними заявника. Згідно з підпунктом 4 частини 1 ст. 24 зазначеного Закону у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Пунктом 4.1, 4.4 Інструкції «Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22.06.2009 року № 325, встановлено, що виправлення помилок у бланку та державному акті не допускається. У разі виявлення у виданому державному акті таких помилок землевласником, він має звернутися до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою про видачу нового державного акту. Водночас вищевказана Інструкція втратила чинність згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09.09.2013 року №537. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] та особа, на ім`я якої виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, є однією й тією ж особою, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності та, що під час виготовлення державного акту було допущено орфографічну помилку при написанні прізвища та ім`я власника земельної ділянки. Обставин, які спростовують заяву [PERSON] в процесі судового розгляду у справі не встановлено. Враховуючи вищевикладене, встановивши, що підтвердження належності заявнику державного акту необхідне для розпорядження цією земельною ділянкою, тобто має юридичне значення, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved