Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

29 березня 2020 року заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . На день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а фактично він мешкав з нею за адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка відкрилась спадщина, яка складається з часток двох квартир, а саме: квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, яка відкрилася є вона. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, ні за законом, ні за заповітом немає. Оскільки вона та її чоловік, разом з дітьми у 1991 році переїхали на постійне місце проживання в Україну, спочатку проживали у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Потім у березні 2005 року чоловік отримав ордер на житлове приміщення, а саме квартиру [ADDRESS] , яку вони приватизували у травні 2008 року разом з двома доньками та сином. Поступово вона та діти знімалися з реєстраційного обліку у гуртожитку та реєструвалися у вищезазначеній квартирі, а чоловік залишився прописаним у гуртожитку. Жили вони з чоловіком за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство по день його смерті. 11 березня 2021 року вона звернулася до державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори Тімошиної О.В. за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Однак, постановою від 11 березня 2021 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що з чоловіком на момент його смерті за однією адресою вона не була зареєстрована, а своє постійне проживання з спадкодавцем не підтвердила відповідними документами, з заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дня смерті чоловіка до нотаріальної контори не зверталася, тому вважається не прийняла спадщину. Ухвалою суду від 02 квітня 2021 року було відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження, витребувано докази, викликано свідків у судове засідання за клопотанням заявника. Представник заявника у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених у заяві. Від представника виконкому Покровської районної ради, яка представляє інтереси Криворізької міської ради у справі, надійшла письмова заява, у якій просила розглянути справу за її відсутності, прийняти рішення згідно чинного законодавства. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , кожен окремо, суду показали, що вони є сусідами [PERSON] , яка на момент смерті [PERSON] жила з ним. [PERSON] був прописаний, квартира приватизована, жили однією сім`єю, в них троє дітей. Суд, заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , [INFO] , відкрилась спадщина на 1/5 частку квартири належну за життя, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом [NUMBER] на право власності на житло та витягом КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» №18914196. Відповідно до ст. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. За життя [PERSON] розпорядження з приводу вказаного спадкового майна не здійснив, тому його спадкоємці спадкують за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Стаття 1261 ЦК України, передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заявник [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] . Також, спадкоємцями першої черги є його діти - донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] [INFO] , факт родинних відносин підтверджується матеріалами справи. Після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , заявник звернулась із заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиної О.В. від 11.03.2021 року заявнику було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із не наданням документального підтвердження фактичного проживання на день смерті зі спадкодавцем. Згідно досліджених матеріалів спадкової справи №150/2021, заведеної після смерті [PERSON] померлого [INFO] , з заявою про прийняття спадщини [INFO] звернулась [PERSON] . Встановлення в судовому порядку факту проживання заявника з померлим [INFO] [PERSON] необхідно для вирішення питання щодо прийняття спадщини після його смерті. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Факт проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини [PERSON] та її чоловіка [PERSON] , крім показів свідків, також підтверджується Актом від 23.03.2021 року, складеного зі слів сусідів, посвідченого майстром та начальником дільниці ТОВ «УЮТ-2011», з якого вбачається, що [PERSON] проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] з 1991 року по день його смерті - [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Вказані свідчення не суперечать іншим дослідженим в судовому засіданні доказам. Згідно зі ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Згідно з п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини, повністю доведений дослідженими по справі доказами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved