Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

29 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона є власником квартири, розташованої за вищевказаною адресою на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05.08.2014. Відповідач, який є сином колишнього власника квартири - [PERSON] , на час укладання договору був зареєстрований у квартирі. [PERSON] повідомила позивачу, що [PERSON] ще до укладення договору добровільно виселився із зазначеної квартири і фактично проживає у квартирі його бабусі в [ADDRESS] . Пунктом 10 договору купівлі-продажу квартири було передбачено, що продавець зобов`язана у строк до 01.09.2014 зняти з реєстраційного обліку всіх осіб, зареєстрованих у квартирі. Однак до цього часу відповідач зареєстрований у належній позивачу квартирі. Реєстрація відповідача у квартирі створює позивачу перешкоди у користуванні і розпорядженні її майном. Ухвалою від 12.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином. Подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином за зареєстрованим та фактичним місцем проживання і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 18.12.2019, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача [PERSON] , на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями договору купівлі-продажу квартири від 05.08.2014 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.08.2014 (а.с. 7-9). Пунктом 10 договору купівлі-продажу квартири від 05.08.2014, укладеного між [PERSON] (продавцем) і [PERSON] (покупцем), було передбачено, що продавець до 01.09.2014 повинна змінити реєстрацію свого місця проживання і сприяти зміні реєстрації місця проживання членів її сім`ї. Згідно довідки Підприємства житлово-комунального господарства «Донецьке» від 22.10.2019 та відповіді Донецької селищної ради Балаклійського району Харківської області від 06.11.2019 на запит суду, відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10, 17). З акту обстеження, складеного 28.10.2019 комісією у складі депутата Донецької селищної ради Балаклійського району Харківської області Романовської А.М. у присутності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що відповідач [PERSON] , який є сином колишнього власника квартири, зареєстрований, але з 05 серпня 2014 року не проживає у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . Фактично проживає у своєї бабусі - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11, 12). Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Беручи до уваги, що відповідач не є членом сім`ї позивача, був зареєстрований у квартирі як член сім`ї колишнього власника, не проживає у належній позивачу квартирі з серпня 2014 року, чим створює позивачу перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатила 768,40 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідача.

Outcome: approved