Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

31 травня 2016 року позивач звернулася до Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.2016. року, реєстровий НАІ 332481, належить 34/100 частини домоволодіння №277 по вул. Спогадів у м. Дніпропетровську (квартира №1). За вказаною адресою вона зареєстрована з 14.04.2014 року, також з нею зареєстрована її донька [PERSON], [INFO], та її дядько [PERSON], [INFO]. Відповідач по справі [PERSON] був зареєстрований у домоволодінні після відбування покарання у Менській ВК №91 Чернігівської області, однак у будинку ніколи не проживав, його особисті речі відсутні. Факт не проживання [PERSON] в домоволодінні №277 по вул. Спогадів у м. Дніпропетровську (квартира №1) останні п'ять років підтверджується довідкою голови квартального комітету №8 від 24.05.2016 року. Також зі слів сусідів їй відомо, що відповідач проживає десь у Росії, але фактичне його місце проживання невідоме. Реєстрація відповідача [PERSON] за вказаною адресою носить формальний характер, а також вона змушена нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, перешкод у здійсненні права користування вона відповідачу не чинить, тому звертається до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням. На підставі викладеного, з урахуванням уточнень від 20 липня 2016 року, просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - 34/100 частинами домоволодіння №277 по вул. Спогадів у м. Дніпропетровську (квартира №1) (а.с.2-4, 26-27). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання на слухання по справі не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпровя», випуску № 52 (1751) від 14 липня 2016 року (а.с.32). Третя особа Самарський відділ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, причина неявки суду невідома. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Вислухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.2016. року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-603 належить 34/100 частини будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться по вул. Спогадів, буд. 277 у м. Дніпропетровську (а.с.29). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності від 16.06.2016р. 34/100 домоволодіння з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться по вул. Спогадів, буд. 277 у м. Дніпропетровську належить на праві приватної спільної часткової [PERSON] (а.с.31). Згідно довідки голови квартального комітету №8 від 24.05.2016 року та даними домової книги на домоволодіння по вул. Спогадів, буд. 277 у м. Дніпропетровську вбачається, що в будинку зареєстрована позивач [PERSON], її донька [PERSON], [PERSON], але не проживає і ніколи не проживав, на разі п'ять років мешкає у Росії, майна не має (а.с.12,14-17). Аналізуючи спірні правовідносини, співставляючи їх із здобутими в судовому засіданні доказами суд доходить наступного: У відповідності до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, тощо.\~\~ Відповідно до ст. 1 Протоколу 1\~Європейської конвенції з прав людини\~і основоположних свобод та ч. 1\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. В силу ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. У відповідності до ст. 310 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Так, згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 321 \~\~ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном. Тобто в розумінні ст.ст. 316, 321, 391 ЦК України, позивач [PERSON] є власником 34/100 частини домоволодіння № 277 по вул. Спогадів в м. Дніпропетровську, наділена правом володіння, користування та розпорядження ним. У відповідності до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON]в будинку № 277 по вул. Спогадів в м. Дніпропетровськуне мешкає понад п'ять років, що перевищує строки встановлені ст. 405 ЦК України, жодних домовленостей про його тимчасову відсутність не встановлено, а отже він не проживає у квартирі без поважних причин. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що реєстрація [PERSON]в будинку носить формальний характер, вимоги позивачі підлягають задоволенню.

Outcome: approved