Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

29 березня 2017 року позивач звернувся до суду із вказаними позовними вимогами, мотивуючи їх тим, що 15 лютого 2004 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Довженка, буд. 43 с. Будище Козелецького району Чернігівської області та право на земельну частку (пай) площею 4,37 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «Комунар». Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку, тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу розглядати без участі позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області з проханням справу розглядати без представника. Позовні вимоги визнає. Третя особа в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно довідки виданої виконкомом Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за вих. № 109 від 01.03.2017, житловий будинок № 43 по вул. Довженка с. Будище Козелецького району Чернігівської області, станом на 15.04.1991 відноситься до категорії колгоспних дворів. До складу даного колгоспного двору входили [PERSON] та [PERSON] /а.с. 17/. Оскільки станом на 15.04.1991 [PERSON] та [PERSON] входили до складу колгоспного двору, тому кожен з них мав право на ? частину житлового будинку № 43 по вул. Довженка с. Будище Козелецького району Чернігівської області. Згідно довідки № 74 від 20.03.2017, виданої КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, право власності на садибний житловий будинок № 43 по вул. Довженка с. Будище, станом на 31.12.2012 не зареєстровано /а.с. 21/. 24 червня 1992 року [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть серії ІІ-ЕЛ № 455336, видане 25.06.1992 Патютинською сільською радою народних депутатів) /а.с. 10/. Згідно довідки виданої виконкомом Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за вих. № 112 від 01.03.2017, в управління спадковим майном до шести місяців після смерті [PERSON], який помер 24.06.1992, вступила [PERSON] /а.с. 19/. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0112694, [PERSON] на підставі рішення Козелецької районної державної адміністрації № 350 від 07.08.1996 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Комунар», розміром 4,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). 15 лютого 2004 року [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 188725, видане 15.02.2004 виконкомом Воробївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області) /а.с. 9/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Довженка, буд. 43 с. Будище Козелецького району Чернігівської області та право на земельну частку (пай) площею 4,37 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «Комунар». Згідно заповіту посвідченого 27.02.1993 секретарем Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за реєстровим № 10, [PERSON] все своє майно де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати, і на що за законом матиме право, заповіла дочці [PERSON] позивачу у справі /а.с. 9/. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняла, що підтверджується копією спадкової справи № 72/2017, яка надійшла на запит суду з Козелецької районної державної нотаріальної контори /а.с. 33/. Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом. Відповідно до ч. 1, 3\~ ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved