Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

30.12.2013 року позивач ТОВ «ЛАН» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну умов договору оренди землі. На підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що 19.12.2008р. між ним та відповідачем по справі, [PERSON], був укладений договір оренди землі, згідно якого [PERSON] здав в оренду підприємству земельну ділянку площею 12,5 га, яка належить йому на праві приватної власності, строком на 5 років для ведення сільськогосподарського товарного виробництва. Вказаний договір зареєстрований 29.12.2008 р. за №040816000061 в Красноармійському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам». Відповідно до ст..19 Закону України «Про оренду землі» термін дії договору оренди землі повинен бути визначений з урахуванням періоду ротації основного сівозмінення у відповідності до проекту землеустрою. Оскільки договір укладався в 2007 році, то строк його дії визначається з урахуванням проекту землеустрою до грудня 2012 року. Однак процес його реєстрації затягнувся, в зв'язку з чим строк дії продовжився до грудня 2013 року. Оскільки 31.12.2013 року закінчується п'ятирічний термін договору оренди землі, а новий сільськогосподарський рік починається з вересня, то в серпні 2013 року з відповідачем була проведена бесіда, під час якої вирішено питання про те, чи згоден він на те, щоб договір оренди землі був переукладений в грудні 2013 року. Відповідач [PERSON] не заперечував та дав згоду на переукладання договору. В зв'язку з цим земельна ділянка, яка належить [PERSON] на праві приватної власності, була підготовлена до весняного посіву, а саме: перша дисковка, друга дисковка, глибока обробка глибокорихлетелем, осіння культивація. Загальна вартість по обробці складала 10105,00 грн, а також були витрати на заміну сертифікату на державний акт вартістю 850,00 грн. Всі ці витрати сплачені підприємством. Разом з цим в грудні 2013 року ТОВ «ЛАН» розпочало процес переукладання договорів з пайовиками. Однак від відповідача [PERSON] надійшло письмове повідомлення про небажання продовження терміну дії договору оренди землі. Хоча, відповідно до ст..33 ч.1 Закону України «Про оренду землі», орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Відповідач порушує право їх підприємства, окрім цього підприємству можуть бути причинені істотні збитки оскільки на утримання земельної ділянки вкладено 10955,00 грн. В зв'язку з цим їх господарство звернулося до відповідача з пропозицією змінити умови договору оренди землі продовжив його дії з урахуванням ротації сівозмінення до 31.10.2014 року, або відшкодувати господарству вказану загальну суму збитків. Відповідач відмовився як від відшкодування суми збитків, так і від складання додаткової угоди договору оренди землі. Відповідно до ст..30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Відповідно до ст..27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Просить змінити умови договору оренди земельної ділянки площею 12,5 га, яка належить [PERSON], та який зареєстрований в Красноармійському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам», продовживши строк його дії до 31.10.2014 року з виплатою господарством орендної плати у відповідності до умов договору. В судовому засіданні представник позивача Очеретько Є.О. позовну заяву підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, за участю представника [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що 19.03.2014 року між відповідачем [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір оренди спірної земельної ділянки. В зв'язку з чим, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи і їх сукупність суд приходить до наступного. Встановлено, що 19.12.2008р. між ним та відповідачем по справі, [PERSON], був укладений договір оренди землі, згідно якого [PERSON] здав в оренду підприємству земельну ділянку площею 12,5 га, яка належить йому на праві приватної власності (а.с.9), строком на 5 років для ведення сільськогосподарського товарного виробництва. Вказаний договір зареєстрований 29.12.2008 р. за №040816000061 в Красноармійському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» (а.с.4-7). 30.12.2008 року вказана земельна ділянка була передана [PERSON] у користування ТОВ «ЛАН», що підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки (а.с.8) Згідно п.8 договору оренди землі (а.с.4) договір укладено на п'ять років, строк якого сплинув 29.12.2013 року (а.с.7) згідно державної реєстрації. Ст.33 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Таким чином, позивач ТОВ «ЛАН» не скористався переважним правом перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), не направив відповідачу [PERSON] листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом додаткової угоди, у зв'язку з чим, суд вважає, що договір припинився по закінченню строку, на який його було укладено, що відповідає п.37 вказаного договору (а.с.6) та ст.31 Закону України «Про оренду землі», де зазначено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. До того ж, згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.34), встановлено, що 19.03.2014р. між відповідачем [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір щодо надання спірної земельної ділянки в оренду, що свідчить про те, що [PERSON] виявив бажання укласти договір з іншим орендавцем, а також про те, що [PERSON] не бажає пролонгування договору з ТОВ «ЛАН». Стосовно вимог позивача відносно того, що відповідач порушив його право відмовою в небажанні продовження терміну дії договору оренди землі і цим самим позивачу заподіяні збитки на утримання земельної ділянки в сумі 10955,00 грн., то суд вважає їх безпідставними, оскільки позивач не мав права підготовлювати земельну ділянку до весняної сівби, так як згідно листа про ротацію культур (а.с.10) на земельній ділянці відповідача [PERSON] в схемі чергування культур термін оренди на 2013 рік відсутній, також у позивача відсутня письмова згода [PERSON] на поліпшення стану земельної ділянки. Відповідно до ч.ч.6,7,8 ст.28 Закону України «Про оренду землі» та п.п.21-25 договору оренди землі (а.с.5) у разі дій орендаря, не передбачених договором оренди, що призвели до зміни стану земельної ділянки, витрати на їх здійснення орендодавцем не відшкодовуються. Таким чином, в орендаря, тобто відповідача [PERSON] не виникло обов'язку відносно переукладання договору та про зміну умов договору оренди землі, що є підставою для відмови ТОВ «ЛАН» у задоволенні позову до [PERSON] про зміну умов договору оренди землі.

Outcome: dismissed