Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

31 березня 2015 року Миргородський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Савинцівської сільської ради звернувся до Миргородського міськрайонного суду із заявою про визнання відумерлою спадщини, заінтересована особа - Миргородська районна державна адміністрація, в якій просив суд визнати відумерлою спадщину - у виді права на земельну частку (пай) в розмірі 4,32 гектара, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Савинцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, вартістю 125821,24 грн. та належала померлій [PERSON] згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28.09.2004 року та передати її у власність територіальної громади (комунальну власність) Савинцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Обґрунтовуючи заяву вказав про те, що [INFO] померла [PERSON], [INFO], яка на момент смерті мешкала одна за адресою [ADDRESS]. Факт смерті [PERSON] підтверджується актовим записом про смерть № 09 від 05.05.2006 року. За інформацією Управління Держземагенства у Миргородському районі на ім'я померлої [PERSON] був виготовлений та виданий державний акт [NUMBER] від 28.09.2004 року, який підтверджує її право власності па земельну ділянку площею 4.32 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, виділеної за рахунок земельної частки (паю) в межах колишнього КСГІ «Нива» на території Савинцівської сільської ради площею 4.32 гектара станом на 01.01.2015 року становить 125821,24 гри. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 40007110 від 27.03.2015 року Першої миргородської державної нотаріальної контори, заяви про прийняття спадщини від спадкоємців померлої [PERSON], не надходили і спадкова справа не відкривалась. [PERSON] на момент смерті проживала сама, що підтверджується довідкою Савинцівської сільської ради, а тому згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично спадщина ніким не прийнята. В судовому засіданні прокурор подану заяву підтримала, просила задовольнити її пояснивши, що після смерті спадкодавці [PERSON], ще у 2006 році, відкрилася спадщина, в тому числі і на її права, проте до цього часу така спадщина ніким не прийнята, а заповіту спадкодавцем не залишено, з огляду на що цю спадщину слід визнати відумерлою. Представник Савинцівської сільської ради Тищицький О.В. підтримав заяву прокурора. Представник заінтересованої особи від Миргородської районної державної адміністрації Ушаков О.А., який діє на підставі довіреності заперечень щодо заяви прокурора не висловив, в своїх поясненнях вказував на можливість її задоволення через відсутність спадкоємців у померлої особи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних обґрунтувань. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с.5), яка на день смерті проживала в [ADDRESS] (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну ділянку, яка належала їй на праві власності відповідно до державного акту [NUMBER] від 28.09.2004 року. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки [NUMBER], наданої за рахунок земельної частки (паю) в межах колишнього КСП «Нива» на території Савинцівської сільської ради площею 4,32 гектарів станом на 01.01.2015 року становить 125821,24 грн. (а.с. 4,6,10). Як вбачається з інформаційної довідки із Спадкового реєстру Першої Миргородської державної нотаріальної контори від 27.03.2015 р. (а.с.13), заяв від спадкоємців про прийняття спадщини після померлої [PERSON] не надходило, спадкова справа не заводилася. Таким чином, жодна особа у встановленому законом порядку спадщини після [PERSON] не прийняла. Відповідно до довідки Савинцівської сільської ради (а.с.9) [PERSON] проживала в с. Зелений Кут Миргородського району одна, дітей та рідних не мала. Заповіт не залишала. Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003р., правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила статті 1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року. Відповідно до ч.1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1277 ЦК України, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 278 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved