Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

29.10.2021 року представник позивача Сичов К.В. звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.01.2013 року в розмірі 15033,34 грн., а також сплачений позивачем судовий збір. В обґрунтування позовних вимог вказує, що рішенням Валківського районного суду Харківської області стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 22.01.2013 року в розмірі 17946 грн., нараховану станом на 31.10.2014 року. Посилаючись на положення ст.ст.526, 599 ЦК України, вважає, що рішення суду не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Оскільки прострочена заборгованість за тілом кредиту становить 9353,12 грн., відповідач з урахуванням вимог ч.2 ст.625 ЦК України за період з 29.11.2014 року по 28.09.2021 року має заборгованість в розмірі 15033,34 грн., яка складається із: 13116,08 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; 1917,26 грн. - 3% річних від простроченої суми. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, заборгованість за договором не погашає, що на думку позивача, є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк». Після виконання вимог ст.187 ЦПК України, на підставі ухвали суду від 02.11.2021 року відкрито провадження у цивільній справі. За клопотанням представника позивача з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. 18.11.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказала, що дійсно 11.02.2015 року Валківським районним судом Харківської області у справі №615/1924/14-ц винесено рішення, відповідно до якого з неї на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.01.2013 року у сумі 17946 грн. На її думку, наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором. Кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти, як зазначає відповідач, лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Валківського районного суду Харківської області від 11.02.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 22.01.2013 року в розмірі 17946 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Винесення рішення Валківським районним судом Харківської області від 11.02.2015 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договорів діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Крім того, згідно п.1.1.7.12. Договору №б/н від 22.01.2013 року, Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Пунктом 1.1.7.42. Договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту Клієнта, відкритого в рамках Договору або підпадаючого під дію Договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За наявної у Клієнта в момент закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по Договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, а також інших витрат відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим за період з 29.11.2014 року по 28.09.2021 року відповідач має заборгованість в розмірі 15033,34 грн., яка складається із: 13116,08 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; 1917,26 грн. - 3% річних від простроченої суми. Доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення відповідача від виконання зобов`язань за кредитним договором від 22.01.2013 року суду не надано. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч.1 ст.610 ЦК України встановлює, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved