Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

30.01.2020 року представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просив в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» за кредитним договором № 50007430 від 22.04.2013 року, розмір якої станом на 17.01.2020 становить 444 744, 90 грн., звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки: VOLKSWAGEN, модель POLO, 2012 року виробництва, кузов № [NUMBER] з об`ємом двигуна 1 598 куб. см., державний номер [NUMBER] , що належить на праві власності відповідачу, шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» із початковою ціною у розмірі 125 356, 07 грн. Вимоги обґрунтовані тим, що 22.04.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» відповідачем укладено Кредитний договір № 50007430, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 106 552, 66 грн. - еквівалент суми кредиту в іноземній валюті становить 12 225 доларів США 55 центів та суму додаткового кредиту у розмірі 37 660, 23 грн. - еквівалент суми кредиту в доларах США: 3 199 доларів США 68 центів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9, 90% на рік, які відповідно до п. 2.3 загальних умов є змінними, з кінцевим терміном повернення кредиту - 15.03.2018, для купівлі автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, 2012 року виробництва, кузов № [NUMBER] з об`ємом двигуна 1 598 куб. см. з кінцевим терміном погашення не пізніше 15.03.2018 року. Крім того, між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору, згідно з якою останні домовились змінити строк кредиту, викладений в розділі «Основні умови кредиту» та продовжити його до 84 місяців, тобто не пізніше 15.03.2020 року. Відповідно до п. 1.6 загальних умов зобов`язання відповідача перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором № 5007430 від 22.04.2013 року забезпечено договором застави № 5007430 від 26.04.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бродським В.В., зареєстрованим в реєстрі за № 524, згідно з умовами якого відповідач надав в заставу автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель POLO, 2012 року виробництва, кузов № [NUMBER] з об`ємом двигуна 1 598 куб. см., державний номер [NUMBER] , що належить йому на праві власності. 29.12.2014 року між сторонами укладено договір про внесення змін до вищевказаного договору застави транспортного засобу № 50007430, яким виключено з п. 1.3. договору застави положення щодо додатків та змінено редакцію п. 1.3.2. щодо строку користування кредитом. ТОВ «Порше Мобіліті» має право достроково вимагати повернення кредиту та додаткового крелиту, серед іншого, у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу або плати за користування кредитом на строк більше ніж 1 календарний місяць (п. 3.2.1. Загальних умов). Невиконання відповідачем своїх обов`язків з оплати чергових платежів з повернення кредиту за кредитним договором у строки, погоджені сторонами, призвело до виникнення заборгованості по їх сплаті в сумі 13 431, 62 грн. 03.06.2015 було надіслано відповідачу вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором за № 5007430 від 22.04.2013 року. Однак, вимогу не виконано відповідачем. У зв`язку із невиконанням вимоги приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Хижняком А.М. 22.07.2015 року вчинено виконавчий напис № 1029 про звернення стягнення на предмет застави, за договором застави посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бродським В.В., в реєстрі за № 524. 31.07.2015 року державним виконавцем Гаєвським С.М. відкрито виконавче провадження №48315175 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 1029. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06.11.2017 року у справі № 757/30568/15-ц позов [PERSON] до ТОВ «Порше Мобіліті», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хіняком Андрієм Миколайовичем 22 липня 2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 1029. Підставою для задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є те, що суми заборгованості, вказані у вимозі є відмінними, ніж ті, що вказані у виконавчому написі. Отже, станом на дату подання даної позовної заяви предмет застави перебуває у відповідача. У зв`язку із порушенням відповідачем умов кредитного договору та відсутністю можливості звернути стягнення на предмет застави в позасудовому порядку, ТОВ «Порше Мобіліті» звернулось за захистом своїх порушених прав та інтересів до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23.12.2019 року у справі №459/3338/18 у задоволенні позову про стягнення заборгованості відмовлено з підстав застосування наслідків спливу строку позовної давності. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором №50007430 від 22.04.2013 року становить 444 744, 89 грн. Користуючись правами наданими Цивільним кодексом України вважає за необхідне звернути стягнення на предмет застави в рахунок часткового погашення заборгованості відповідача. З моменту вчинення виконавчого напису нотаріуса № 1029 (22.07.2015 року) до моменту набрання законної сили рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06.11.2017 року у справі № 757/30568/15-ц (17.11.2017 року) право позивача щодо задоволення своїх майнових вимог по зверненню стягнення на предмет застави порушено не було, а було захищено чинним у вказаний період написом нотаріуса № 1029. Позивач дізнався про порушення свого права на звернення стягнення на предмет застави саме 17.11.2017 (дата набрання законної сили судовим рішенням у справі №757/30568/15-ц, яким виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню), таким чином саме з цієї дати починається перебіг позовної давності для звернення до суду із позовом про звернення стягнення на предмет застави, який закінчується 16.11.2020 року. 20.03.2020 року відповідач подав відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що використання кредитором права достроково вимагати повернення усієї суми кредиту, що залишилась несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України та пені за порушення зобов`язання, є зміною кредитором на власний розсуд умов основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користуванням кредитом, а право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом в зв`язку з цим припиняється. Надіславши 03.06.2015 року вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати процентів, позивач на власний розсуд змінив строк дії договору, періодичності платежів та порядку сплати процентів за користування кредитом. З використанням права вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту та сплати процентів, яка була вперше надіслана йому ще 04.02.2015 р., позивач втратив право нараховувати передбачені договором проценти за кредитом. Розрахунок заборгованості, в який включено платежі по сплаті процентів здійснено за період з 06.03.2015 р. по 15.04.2018 р., при цьому включено у нього щомісячні платежі щодо сплати процентів, як після направлення йому вимоги щодо дострокового повернення кредиту 04.02.2015 р., так і після направлення такої вимоги 03.06.2015 р., тобто за період, в якому позивач вже не вправі був нараховувати передбачені договором проценти. Також у розрахунках заборгованості за кредитом не враховано здійснення ним 14.04.2015 р. платежу за кредитним договором в сумі 20000 грн. Розрахунок інфляційних втрат здійснено за період з 17.04.2015 року по 15.04.2018 року. Розрахунок інших витрат за договором не конкретизовано. Розрахунок 3% річних також здійснено за період з 21.07.2015 р. по 17.01.2020 р., виходячи з суми заборгованості 189906, 03 грн., вказаної в позовній заяві, доказів якої не надано. Розрахунок 3% річних щодо заборгованості за кредитом здійснено за період з 15.05.2015 р. по 15.04.2018 р., виходячи з платежів у повернення кредиту та сплати процентів, в той час як у вказаному періоді позивач не вправі був нараховувати проценти за договором в зв`язку із здійсненням вимоги про дострокове повернення кредиту та сплати процентів. Надані позивачем розрахунки за своїм характером та змістом є лише письмовим оформленням математичних операцій по визначенню тих чи інших загальних сум, з використанням даних про здійснення та/чи відсутність платежів за кредитним договором, які при цьому безпосередньо не підтверджені належними та допустимими доказами. У випадку використання кредитором права вимоги дострокового повернення кредиту в повному обсязі право задоволення забезпечених заставою вимог за рахунок предмета застави виникає у кредитора у зв`язку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту у повному обсязі. В такому випадку кредитор може пред`явити позов до заставодавця, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання протягом трьох років. При цьому підстави переривання позовної давності є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають. Посилання позивача на висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 10.12.2018 р. - у справі № 372/2017/13-ц є безпідставними, оскільки такі висновки стосуються періоду з дня ухвалення судом апеляційної інстанції рішення про скасування рішення суду першої інстанції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, до дня скасування такого рішення суду апеляційної інстанції (залишення в силі рішення суду першої інстанції) судом касаційної інстанції. В той час як у випадку спірних правовідносин рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06.11.2017 р. у справі № 757/30568/15-ц, яким визнано виконавчий напис про звернення стягнення на вищевказаний автомобіль, як на предмет застави, в апеляційному і касаційному порядку не переглядалось. Враховуючи, що 03.06.2015 року позивач направив йому вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати процентів, строк виконання якої згідно загальних умов кредитування становив 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу або з дати відправлення цього повідомлення якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано і такий закінчився 20.07.2015 року. Перебіг строку позовної давності розпочався 21.07.2015 року, тоді як в позивач звернувся до суду з цим позовом лише 24.01.2020 року, а отже з пропуском строку позовної давності. 03.06.2020 року відповідач подав заяву про застосування позовної давності. 14.04.2020 року представник позивача подав додаткові пояснення, суть яких зводиться до правомірності наданого розрахунку та звернення до суду з позовом у межах строку позовної давності. 18.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідача, просить відмовити у задоволенні позову, застосувати строк позовної давності. Ураховуючи достатність у матеріалах справи даних про спірні відносини, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Розгляд справи проведено у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке. Судом установлено, що 22.04.2013 року між ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» та [PERSON] укладено кредитний договір № 50007430, відповідно до умов якого ТОВ «ПоршеМобіліті» надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 106 552,66 грн. (еквівалент 13 075,55 доларів США, з курсом для обчислення Філії «КІБ» ПАТ «КредіАгріколь Банк» - 8, 1490 гривень/долар США), із застосуванням змінної процентної ставки в розмірі 9,90 % річних на придбання автомобіля - марки VW, модель - PoloSedan, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 1 598 куб.см., рік випуску - 2012 , зі строком кредиту: 60 місяців. Договір між сторонами складають даний Кредитний договір, Загальні умови кредитування, Графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані сторонами у відношенні кредиту. 25.04.2014 року між сторонами було укладено договір про внесення змін/Додаткова угода № 1 до кредитного договору № 50007430 від 22 квітня 2013 року, за умовами якого ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» надав позичальнику [PERSON] додаткову суму кредиту у сумі еквіваленту 3 199,68 доларів США, в українських гривнях, а позичальник зобов`язався належним чином використовувати і повернути компанії суму додаткового кредиту у повному обсязі, а також сплатити проценти за його використання та інші платежі відповідно до умов кредитного договору, всіх додатків, що є невід`ємними частинами, та цієї Додаткової угоди. Крім того, сторонами було встановлено, що на дату укладання цієї Додаткової угоди еквівалент суми додаткового кредиту у іноземній валюті, прийнятній для сторін, дорівнює 37 660,23 гривень. З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, 26.04.2013 року між ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № [NUMBER] , відповідно до умов якого заставодавець [PERSON] з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 50007430 від 22 квітня 2013 року передає в заставу майно, а саме автомобіль з наступними характеристиками: марка, модель: VolkswagenPolo, випуску 2012 року, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , об`єм двигуна: 1598, колір: сірий. Заставодержатель має право у разі невиконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором №50007430 від 22.04.2013 року задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги у повному обсязі, включаючи основну сум боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, необхідні витрати на отримання предмету застави та його реалізацію. 29.12.2014 року між ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін до договору застави транспортного засобу № 50007430, за умовами якого строк користування кредитом за кредитним договором встановлено згідно з Графіком погашення кредиту, що є невід`ємною частиною до кредитного договору, але в будь-якому випадку кредит підлягає поверненню не пізніше 84 місяців з дати надання кредиту, якщо інший строк повернення кредиту не встановлено у відповідності до зазначеного кредитного договору. Ззгідно з п.1.4.2 Загальних умов кредитування, повернення кредиту здійснюється позичальником у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими Загальними умовами кредитування, передбачено інші строки повернення кредиту (стаття 3 Загальних умов кредитування). Такі ж умови передбачені для повернення додаткового кредиту (п. 10.10.3 Загальних умов кредитування). Відповідно до п. 3.2.3 Загальних умов кредитування, сторони погодились, що ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» має право визнати термін повернення кредиту та додаткового кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання кредитного договору у наступних випадках: порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяці. Позичальник зобов`язаний повернути ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» у повному обсязі суму кредиту та суму додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення позичальником розраховується ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» і вказується у повідомленні ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті») протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником (п. 3.3 Загальних умов кредитування). 03.06.2015 року позивачем було скеровано відповідачу вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, яку відповідач отримав 19.06.2015 р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. 22.07.2015 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Хижняком А.М. вчинено виконавчий напис № 1029 про звернення стягнення на предмет застави, за договором застави, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бродським В.В., в реєстрі за № 524. 31.07.2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №48315175 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 1029 від 22.07.2015 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06.11.2017 року у справі № 757/30568/15-ц позов [PERSON] до ТОВ «Порше Мобіліті», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хіняком Андрієм Миколайовичем 22 липня 2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 1029. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23.12.2019 року у справі №459/3338/18 у задоволенні позову ТОВ «Порше Мобіліті» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено з підстав спливу строку позовної давності. Згідно з наданим ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» розрахунком заборгованість відповідача станом на 17.01.2020 р. становить 444 744, 89 грн., яка складається з: 1) простроченої заборгованості за кредитним договором в сумі 22 599, 16 грн., з яких: 13 431, 62 грн. - сума простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів за кредитом; 1909, 79 грн. - сума 3% річних за час прострочення за кредитом; 7 257, 75 грн. - сума інфляційних втрат за час прострочення за кредитом, 2) простроченої заборгованості в сумі 83 076, 74 грн. за додатковим кредитом, з яких: 59 427, 58 грн. - сума заборгованості по сплаті платежів за додатковим кредитом; 5 560, 82 грн. - сума 3% річних за час прострочення по сплаті платежів за додатковим кредитом; 18 088, 34 грн. - сума інфляційних втрат за час прострочення за додатковим кредитом; 3) заборгованості з дострокового повернення кредиту в сумі 310 678, 46 грн., з яких: 189 906, 03 грн. - сума заборгованості за кредитом; 25 629, 51 грн. - сума 3% річних; 95 142, 92 грн. - сума інфляційних втрат; 4) суми заборгованості за компенсацію інших витрат відповідно до договору у розмірі 7 080, 00 грн.; 5) суми штрафу, нарахованого за п.8.2. Загальних умов у розмірі 21 310, 53 грн. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (частина перша статті 546 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Право позивача звернути стягнення на предмет застави у разі невиконання або неналежного виконання кредитного договору передбачене п. 2 договору застави № 50007430 від 26.04.2013 року за реєстровим №524. Ураховуючи наявність у відповідача заборгованості, підтвердженої наданим позивачем розрахунком, позивач має право звернути стягнення на предмет застави. Представник позивача 03.06.2020 року подав заяву, у якій просив застосувати позовну давність до позовних вимог ТОВ «Порше Мобіліті». Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Право задовольнити забезпечені договором застави вимоги за рахунок предмета застави виникло у кредитора у зв`язку з невиконанням відповідачем вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі. Таке право згідно з умовами укладеного договору виникло через тридцять календарних днів з дня одержання позичальником відповідної вимоги та за умови її невиконання. Отже, надіславши 03.06.2015 року відповідачу вимогу №50007430 про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, посилаючись на пункт 3.2 кредитного договору, позивач вимагав достроково, протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги, виконати зобов`язання в повному обсязі, чим змінив строк виконання основного зобов`язання. Оскільки вимогу про дострокове повернення кредиту відповідач отримав 19.06.2015 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, а з позовом до суду позивач звернувся 30.01.2020 року, ураховуючи заяву представника відповідача про застосування строку позовної давності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з пропуском трирічного строку позовної давності, який розпочав свій перебіг 20.07.2015 року. Такі висновки відповідають висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 757/21623/15-ц (провадження № 61-38423ск18). Представник позивача, посилаючись на правові висновки Верховного Суду викладені у постанові від 10.12.2018 року у справі №372/2017/13-ц, зазначає, що з моменту вчинення виконавчого напису нотаріуса № 1029 (22.07.2015 року) до моменту набрання законної сили рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06.11.2017 року у справі № 757/30568/15-ц (17.11.2017 року) право позивача щодо задоволення своїх майнових вимог по зверненню стягнення на предмет застави порушено не було, а було захищено чинним у вказаний період написом нотаріуса № 1029. Суд відхиляє такі доводи позивача і надає перевагу висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 року, у справі № 757/21623/15-ц, оскільки така була ухвалена пізніше й, крім того, у ній по - іншому визначено правила обчислення строків позовної давності для звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки). Що стосується посилання представника відповідача на неправильність проведення позивачем розрахунку заборгованості відповідача, суд вважає такі безпідставними, оскільки на підтвердження зазначеної обставини не подано жодних доказів та не подано суду іншого розрахунку. Отже, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed