Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

29 травня 2018 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод в користуванні шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщення. Позивач посилається на те, що 30.01.2007 року за адресою м. Дніпро, вул. Соловїна, буд.15, був зареєстрований [PERSON]. Відповідач [PERSON], що зареєстрований в будинку, що належить позивачу, є родичем дружини позивача і деякий час мешкав в даному будинку. Проте на теперішній час відповідач не зявляється з місцем своєї реєстрації вже 10 років, позивач з відповідачем не спілкується, жодних відносин з ним не підтримує, де він перебуває на даний час йому також не відомо. Проте своєю реєстрацією в житловому будинку, що належить позивачу, відповідач чинить перешкоди у реалізації прав позивача відносно даного домоволодіння. Крім того, розмір комунальних платежів у звязку з зареєстрованими в будинку особами також значно вищий, що також змушує позивача нести додаткові витрати. На момент реєстрації у позивача з відповідачем були договірні відносини щодо його реєстрації в домоволодінні. На даний час будинком він не користується і може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим будинком. Просить суд усунути перешкоди в користуванні своєю власністю шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком №15 за адресою: м. Дніпро, вул. Соловїна, що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. 21 червня 2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження (а.с.25). Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, від представника позивача до початку судового засідання через канцелярію суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON]\~в судове\~засідання не\~зявився,\~повідомлявся належним\~чином про\~час та\~місце розгляду\~справи,\~причини неявки\~невідомі.\~Від відповідача\~відзиву на\~позовну заяву\~і всіх\~доказів,\~що підтверджують\~заперечення проти\~позову на\~адресу суду\~не надходило,\~у звязку\~з чим\~суд вважає\~можливим застосувати\~положення ст.280\~ЦПК України\~та розглянути\~справу заочно.\~ \~ Третя особа\~- Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не зявилися, на адресу суду від них надійшла письмова заява з проханням розглядати справу за їх відсутності та прийняти рішення суду, згідно матеріалів справи та відповідно до чинного законодавства України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування від 08.07.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] належить житловий будинок №15 по вул. Соловїна у м. Дніпропетровську. (а.с.4). Крім позивача в квартирі також зареєстрована відповідач [PERSON], 1996р.н., [PERSON], 1970р.н., [PERSON], 1990р.н., [PERSON], 1993р.н., [PERSON], 2001р.н., [PERSON], 2009р.н., [PERSON], 1978р.н., [PERSON], 1971р.н., [PERSON], 1999р.н., [PERSON], 1978р.н., [PERSON], 1987р.н., [PERSON], 1978р.н., [PERSON], 2010р.н. та [PERSON], 2008р.н., що підтверджується довідкою від 23.03.2018 року, виданою Головою квартального комітету №24 Самарської районної у м. Дніпрі ради [PERSON]\~ (а.с.6). Відповідач [PERSON] не проживає у спірному житлі за місцем реєстрації, що підтверджується актом про не проживання від 18.03.2018 року (а.с.5). Таким чином, суд знаходить встановленим той факт, що відповідач [PERSON] у 2015 році добровільно покинув будинок №15 по вул. Соловїна у м. Дніпрі (м. Дніпропетровську) та з того часу без поважної причини не проживає там, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Таким чином, суд доходить висновку про те, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням обґрунтована, а отже підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved