Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

29 липня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що з 01 червня 2007 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 596. Від даного шлюбу спільних дітей немає. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, втратили почуття любові один до одного, кожен має різні погляди на шлюб та сім`ю. Спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. З наведених вище підстав вважає, що примирення між ними та збереження їхнього шлюбу є неможливим, подальше формальне перебування у шлюбі буде суперечити її інтересам. На підставі викладеного позивач просить шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати та стягнути судові витрати. Ухвалою судді від 07 серпня 2020 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання. Станом на 09 жовтня 2020 року відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. Від позивача надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явилася в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 596 (а.с. 4). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя встановлено, що Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач подружніх стосунків не підтримують у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги. Їхні стосунки стали неприязними на ґрунті сімейно-побутових проблем, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, їхній шлюб існує лише формально, примирення між ними неможливе. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved