Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

29 листопада 2019 року [PERSON] , в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування. В позовній заяві зазначає, що [INFO] в с. Стоянів, Радехівського району, Львівської області померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим повторно 09 листопада 2017 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. [INFO] в с. Стоянів, Радехівського району, Львівської області помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим повторно 27 жовтня 2017 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] виданого повторно Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 09.11.2017 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження від 12.02.2004 року виданого повторно Радехівським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівської області, вбачається, що [PERSON] одружилася з [PERSON] та після одруження чоловік та дружина отримали прізвище « [PERSON] ». Відповідно до довідки № 3011 від 10.11.2017 року, виданої виконкомом Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області вбачається, що гр. [PERSON] 1915 р.н., яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . На день смерті разом з гр. [PERSON] 1915 р.н. проживали та були зареєстровані такі особи: [PERSON] , дочка 1949 р.н. Тобто дочка Спадкодавця фактично вступила в володіння спадщиною та прийняла її після смерті Спадкодавця, своєї мами - [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті Спадкодавця, окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області, що підтверджується наступними документами: Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ № 023740, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 18 вересня 1998 року за № 1997, відповідно до якого у приватну власність була передана земельна ділянка площею 2,2317 гектарів. Відповідно до відповіді відділу у Радехівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № 29-13-0.30-470/114-19 від 20.11.2019 року вбачається, що Державний акт на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ № 023740, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 18 вересня 1998 року за № 1997 належав (видавався) [PERSON] . Видачі Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ № 02340, передував Сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ЛВ № 038789 виданий 05.08.1996 року головою Радехівської РДА Львівської області на підставі рішення Радехівської районної державної адміністрації від 22.07.1996 року № 354 та був виданий [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 2,62 га. Позивач після смерті Спадкодавця, вступила у володіння спадщиною та фактично прийняла її і надалі продовжує користуватись та розпоряджається майном, а саме будинком, городом, садом, земельною ділянкою загальною площею 2,2317 гектарів. Маючи намір оформити спадщину після смерті мами, позивач звернулася до приватного нотаріуса Луців І.П. та відкрила спадкову справу зареєстровану у спадковому реєстрі за № 61716256 від 11.12.2017 року, Спадкодавець - [PERSON] . Однак, [PERSON] не змогла оформити у приватного нотаріуса Луців І.П. спадщину на земельну ділянку загальною площею 2,2317 гектарів, оскільки вищезазначений державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті Спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] , та відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку (оригінал держаного акту на землю серії ІV-ЛВ № 023740 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 18 вересня 1998 року за № 1997). Також, позивач для подальшої реалізації своїх майнових прав змушена встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , Державного акта на право приватної власності на землю, серії IV- ЛВ № 023740 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 18 вересня 1998 року за № 1997, який був виданий [PERSON] . Просить встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , Державного акта на право приватної власності на землю, серії IV- ЛВ № 023740 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 18 вересня 1998 року за № 1997, який був виданий [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті її мами [PERSON] , яка померла [INFO] та належали Спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ № 023740 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1997 від 18.09.1998 року, а саме земельну ділянку загальною площею 1,6154 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,4866 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,1297 гектарів. У підготовче судове засідання представник позивача з`явився, позов підтримує повністю та просить задоволити. Представник відповідача Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області, скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розгляд справи проводити без участі представника (а.с.42). У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що [INFO] в с. Стоянів, Радехівського району Львівської області померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим повторно 09 листопада 2017 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.10). [INFO] в с. Стоянів, Радехівського району, Львівської області помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим повторно 27 жовтня 2017 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 09.11.2017 року, [PERSON] народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про одруження від 12.02.2004 року, виданого повторно Радехівським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівської області, [PERSON] одружилася з [PERSON] та після одруження чоловік та дружина отримали прізвище « [PERSON] » (а.с.13). З довідки № 3011 від 10.11.2017 року, виданої виконкомом Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області, вбачається, що гр. [PERSON] 1915 р.н., яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . На день смерті разом з гр. [PERSON] , 1915 р.н., проживали та були зареєстровані такі особи: [PERSON] , дочка 1949 р.н. (а.с.14). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії IV-ЛВ №023740, виданого 18.09.1998 року головою Радехівської райдержадміністрації на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації від 16.09.1998 року №532, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1997, вбачається, що земельна ділянка, площею 2,2317 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала [PERSON] (а.с.15-зворот). Рішенням Радехівського районного суду Львівської області у справі № 451/1834/18 від 18 червня 2019 року було встановлено факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , Сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ЛВ № 038789 виданого 05.08.1996 року головою Радехівської РДА Львівської області, на підставі рішення Радехівської районної державної адміністрації від 22.07.1996 року, № 354 та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 2274, земельна частка (пай) розміром 2,62 умовних кадастрових гектарів (а.с.17-20). Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №50231505 від 11.12.2017 року, виданий приватним нотаріусом Луців І.П., відкрита спадкова справа №151/2017, спадкодавець - [PERSON] (а.с.23). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР). Перешкодою в реалізації позивача її законних прав та інтересів, є те, що вона позбавлена у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті [PERSON] . Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved