Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

30.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Миколаївської міської ради, треті особи: [PERSON], [PERSON] про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] 2/3 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель і споруд, який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Садова, 17. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що після смерті її рідної сестри [PERSON], померлої 01.09.2010 року, відкрилася спадщина в тому числі на 2/3 частки вищевказаного житлового будинку на які вона претендує як єдиний спадкоємець. Оскільки, на даний час виник спір про право на спадкування між співвласниками даного житлового будинку, позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом. 01.06.2017 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва відкрито провадження по даній справі. 14.07.2018 року третя особа по справі [PERSON] через канцелярію суду надала заперечення, в яких просила суд залишити позовну заяву без задоволення мотивуючи тим, що даний позов є необґрунтований, а сама [PERSON] хоче незаконно і безпідставно заволодіти спірним спадковим майном. Крім того, 14.07.2017 року через канцелярію суду надійшло клопотання від третьої особи [PERSON] про залучення її в якості співвідповідача в даній справі, а також останньою була подана позовна заява до Миколаївської міської ради, [PERSON] та третьої особи [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], яка померла 22.11.2006 року на 1/6 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель і споруд, який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Садова, 17. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.02.2018 року прийнято позовну заяву [PERSON] до спільного розгляду з первісним позовом, а клопотання про залучення її як співвідповідача за первісною позовною заявою залишено без задоволення. 11.04.2018 року представник [PERSON] через канцелярію суду надав доповнення до відзиву на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову [PERSON], оскільки надані до суду документи на підтвердження родинних звязків між останньою та померлою [PERSON] не можуть вважатися належними доказами. 08.10.2018 року [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], яка померла 22.11.2006 року на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель і споруд, який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Садова, 17. Позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, представник надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти задоволення позовних вимог третьої особи [PERSON] з урахуванням уточнень не заперечувала. Представник Миколаївської міської ради до судового засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа із самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі з урахуванням уточнень. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення просила ухвалити на розсуд суду. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, з 15.12.1972 року [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. На підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.04.1976 року [PERSON] на праві особистої приватної власності належало 3/4 частки житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами №75-В по вул. Чкалова в м. Миколаєві. Іншим співвласником вищенаведеного будинку з розміром частки 1/4 був [PERSON], а після його смерті право власності на 1/4 частку будинку перейшло до [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 07.07.2006 року. [PERSON] від першого шлюбу мав доньку [PERSON]. 28.05.1982 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 3/4 часток вищенаведеного житлового будинку. На момент смерті [PERSON] спадкоємцями, відповідно до копії спадкової справи заведеної Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою, були його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] [PERSON] звернулася з заявою до нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.1987 року, виданого старшим державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2-3057, [PERSON], як непрацездатна дочка, успадкувала обов'язкову частку у вигляді 1/3 частки спадкового майна, яке складалося з 3/4 часток житлового будинку, що належав спадкодавцю, тобто 1/4 частку будинку. Разом із тим, на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем, спадкове майно перейшло в її повне володіння та користування, що відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УСРС (1963р.) свідчить про прийняття спадщини. В матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] міститься довідка старшого державного нотаріуса Першої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON], якою встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] В подальшому, після смерті [PERSON] в 2006 році відкрилася спадщина, для прийняття якої її донька [PERSON] подала документи до Шостої Київської державної нотаріальної контори. Під час зясування державним нотаріусом [PERSON] складу спадкового майна та кола спадкоємців було зясовано, що після смерті [PERSON] його дочка [PERSON] успадкувала від свого батька 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд. Інша частина (1/2) залишалася зареєстрованою на [PERSON] З огляду на той факт, що у державного нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] не було відомостей про те, чому [PERSON] успадкувала від [PERSON] лише 1/4 частину нерухомого майна, свідоцтво про право на спадщину за законом серія ВКА №258577 від 02.11.2007 року останній було видано лише на 1/4 частину. 01.09.2010 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина в тому числі на частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами №75-В по вул. Чкалова в м. Миколаєві, яку вона успадкувала, проте не оформила після свого чоловіка [PERSON] Судом також встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємицею за законом другої черги після смерті своєї сестри [PERSON] Факт родинних відносин підтверджується наступними документами: архівним витягом із погосподарської книги Гарабської сільської ради за 1952-1955 роки №484 від 12.11.2013 року, з якого вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є доньками [PERSON] та [PERSON]; свідоцтвом про шлюб [PERSON] з [PERSON], [INFO], яка народилася в с. Гараба Резінського (перейменованого в Рибницький) району; свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], місце народження в с. Гараба Резінського (перейменованого в Рибницький) району, батьками якої є [PERSON] та [PERSON]; свідоцтвом про шлюб [PERSON] з [PERSON], [INFO] яка народилася в с. Гараба Резінського (перейменованого в Рибницький) району; будинковою книгою на житловий будинок №75-В по вул. Чкалова в м. Миколаєві з записом про прописку в будинку [PERSON], [INFO], місце народження якої: с. Гараба Резінського району МРСР, яка змінила прізвище на «Адаменко»; довідкою посольства України в республіці Молдова, в якій зазначено, що [PERSON], по-батькові Тимофіївна, 12.09.1952 р.н. є громадянкою України. Позивач, як рідна сестра померлої та спадкоємиця другої черги, не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в належні строки, тому рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.05.2014 року їй було надано додатковий строк для прийняття спадщини в три місяці. В додатковий строк [PERSON] звернулася до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою від 02.07.2014 року про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Першої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON] від 19.08.2014 року позивачу було відмовлено в оформленні спадкових прав з посиланням на відсутність документального підтвердження факту родинних стосунків із спадкодавцем та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді частки будинку. В свою чергу, [PERSON] яка є онукою [PERSON] та дочкою [PERSON] також претендує на частку спірного спадкового майна після смерті останніх, та вважає себе єдиною спадкоємицею на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель і споруд, який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Садова, 17. Також судом встановлено, що рішеннями виконкому Миколаївської міської ради від 21.12.2011 року №1254 та 25.01.2012 року №86 оформлено право власності на 3/4 частки житлового будинку по вул. Чкалова, 75-В в м. Миколаєві за [PERSON] та цій нерухомості надана нова адреса: м. Миколаїв, вул. Садова, 17. Після прийняття виконкомом вказаних рішень, [PERSON] отримав Свідоцтво про право власності від 03.02.2012 року на цілий житловий будинок №17 по вул. Садовій в м. Миколаєві та Державний акт від 04.04.2012 року серія ЯК №841616 на право приватної власності на земельну ділянку за цією ж адресою. За [PERSON], яка була співвласником житлового будинку №75-В по вул. Чкалова в м. Миколаєві, було зареєстровано право власності на цілий житловий будинок, розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Чкалова, 75-В та 23.03.2012 року видано Свідоцтво про право власності. В результаті перегляду цивільних справ Апеляційним судом Миколаївської області своїми рішеннями від 21.11.2012 року та 10.12.2012 року скасував рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.12.2010 року по справі №2-9974/2010 та від 13.01.2011 року по справі №2-9973/2010, якими за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частку та відповідно на 1/4 частку житлового будинку по вул. Чкалова, 75-В в м. Миколаєві та відмовив в задоволенні позову. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.09.2015 року по справі №487/6757/14-ц Свідоцтво про право власності від 03.02.2012 року та Державний акт від 04.04.2012 року серія ЯК №841616, видані на імя [PERSON] були визнані недійсними та скасовані. Однак, рішення виконкому Миколаївської міської ради від 21.12.2011 року №1254 та 25.01.2012 року №86 про виділення в окрему адресу 3/4 часток житлового будинку по вул. Чкалова, 75-В в м. Миколаєві і присвоєння їй нової адреси: м. Миколаїв, вул. Садова, 17 є чинними. Згідно ст. ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п. 23 Постанови Пленуму від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при наявності умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. З такими вимогами особа може звернутися до суду лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Частина 1 статті 316 ЦК України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Підсумовуючи наведене, суд приходить до переконання, що за [PERSON] як спадкоємицею другої черги після смерті [PERSON] може бути визнано лише 1/2 частини спадкового майна у вигляді житлового будинку по вул. Садова, 17. В свою чергу, з урахуванням відсутності будь-якого заповіту після смерті [PERSON], [PERSON] має право на успадкування також на 1/2 частини спадкового майна у вигляді житлового будинку по вул. Садова, 17, оскільки, 1/3 частину даного житлового будинку (1/4 частину житлового будинку за адресою м. Миколаїв, вул. Чкалова, 75-В) вона успадкувала згідно свідоцтва про право на спадщину, але не зареєструвала її в державному реєстрі речових прав (оскільки за адресою Чкалова 75-В як ціла частина зареєстрована власність [PERSON]). На підставі викладеного,

Outcome: partial