Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

31.07.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Казанківський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області про звільнення нерухомого майна з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що 20.06.2018 року згідно сформованого протоколу №340004 проведення електронних торгів організатором ДП «СЕТАМ», він як учасник за №2, став переможцем торгів по придбанню нерухомого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 71,50 кв.м., житловою площею 49,5 кв.м. (літ. «А»), з господарськими будівлями та спорудами: саманний сарай «Б-1», цегляна літня кухня «В-1», дерев'яна вбиральня «Г-1», спорудження №4, огорожа №1-3, замощення №1, що знаходиться по [ADDRESS] та який належить на праві власності [PERSON], що являється боржником за виконавчими провадженнями №55012823 і №54984276 про стягнення заборгованості та судових витрат на його користь на загальну суму 252500 грн., згідно рішення Казанківського районного суду Миколаївської області у справі №478/960/17. 02.07.2018 року Казанківським районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на підставі зазначеного протоколу йому було надано Акт про проведені електронні торги. На підставі ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 05.07.2017 року державним реєстратором Казанківської РДА Миколаївської області було проведено державну реєстрацію обтяження (арешт нерухомого майна) на житловий будинок, розташований вул. Вишнева, [ADDRESS] в смт. Казанка Миколаївської області, з придбання якого він став переможцем торгів, що при наявності Акту про реалізацію цього майна, унеможливлює оформлення права власності на придбане ним на електронних торгах майно. Просив звільнити нерухоме майно з-під арешту, який накладено згідно ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 05.07.2017 року у справі №2/478/333/2017, а саме: житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 71,50 кв.м., житловою площею 49,5 кв.м. (літ. «А»), з господарськими будівлями та спорудами: саманний сарай «Б-1», цегляна літня кухня «В-1», дерев'яна вбиральня «Г-1», спорудження №4, огорожа №1-3, замощення №1, що знаходиться по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, яка відповідно до вимог ч.3 ст.130 ЦПК України була вручена матері [PERSON], про причини неявки суду не повідомила, відзиву не подала. Представник третьої особи Казанківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про можливість слухання справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вислухавши доводи позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При цьому способи захисту цивільного права та інтересів, зазначені в ст.16 ЦК України. Положеннями ст.396 ЦК України визначено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Таким чином, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном;рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Згідно п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). В силу частини 1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. За змістом ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 05.07.2017 року заяву [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про стягнення авансу, задоволено. Накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS], власником якого зареєстрована [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 12 травня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О. та зареєстрованого в реєстрі за №674 (а.с.8). Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 21.07.2017 року позов [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про стягнення авансу, задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 250000 (двісті п'ятдесят тисяч) гривень. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2500 грн. Рішення набрало законної сили 01.08.2017 року (а.с.9). На виконання рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 21.07.2017 року Казанківським районним судом Миколаївської області 07.09.2017 року були видані виконавчі листи №2/478/333/2017, які позивачем [PERSON] для примусового виконання подані до Казанківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області. Постановами головного державного виконавця Казанківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області від 24.11.2017 року відкриті виконавчі провадження за №55012823 і №54984276 з примусового виконання зазначеного рішення суду (а.с.21-22). 20.06.2018 року на підставі сформованого протоколу №340004 проведення електронних торгів організатором ДП «СЕТАМ», позивач - [PERSON], як учасник за №2, став переможцем торгів по придбанню нерухомого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 71,50 кв.м., житловою площею 49,5 кв.м. (літ. «А»), з господарськими будівлями та спорудами: саманний сарай «Б-1», цегляна літня кухня «В-1», дерев'яна вбиральня «Г-1», спорудження №4, огорожа №1-3, замощення №1, що знаходиться по [ADDRESS], який належить на праві власності [PERSON] (а.с.25-26). 02.07.2018 року Казанківським районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на підставі вищевказаного протоколу, позивачу [PERSON] було надано Акт про проведені електронні торги житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 71,50 кв.м., житловою площею 49,5 кв.м., з усіма господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. (а.с.28-29). Відповідно до ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Так, згідно Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5, після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди Організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди Організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований (п.4 розділ 10). Підписаний та скріплений печаткою приватного виконавця або затверджений начальником відділу державної виконавчої служби акт виконавець видає або надсилає переможцеві електронних торгів не пізніше наступного робочого дня з дня його затвердження (п.6 розділу 10). Не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/надсилання акта про проведені електронні торги переможцю виконавець виносить постанову про зняття арешту з реалізованого майна, накладеного відділом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). Копії постанови виконавця про зняття арешту з реалізованого майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення переможцю та відповідному органу (установі) для зняття арешту (п.7 розділу 10). Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги (п.8 розділу 10). Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу вимог ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Пунктом 2.1. положення про Єдиний реєстр заборон на відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №31/5 від 9 червня 1999 року, передбачено зняття заборони на підставі рішення суду. Враховуючи вищевказане та той факт, що позивач в законному порядку набув право власності на житловий будинок [ADDRESS], який розташований по [ADDRESS], суд вважає, позовні вимоги, щодо звільнення нерухомого майна з-під арешту обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved