Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

30 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь суму відшкодування у розмірі 20211,26 грн. в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача позивачем, як страховиком на виконання договору страхування, сплачено на користь третьої особи - страхувальника страхове відшкодування в розмірі 20211,26 грн., у зв'язку з чим просить стягнути вищевказані кошти з відповідача в порядку регресу та понесені ним судові витрати по справі. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що на виконання умов ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01 липня 2004 року, на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована не була. ЗАТ «Українська страхова компанія «Княжа» застрахувала цивільно-0правову відповідальність потерпілої особи, що підтверджується полісом ВС 2022812. Відповідно до ст. 39.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01 липня 2004 року, Позивач (надалі - МТСБУ) являється єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Згідно до ст. 41.1 МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в транспортному засобі. 11 листопада 2010 року о 18.45 год. в м. Новомосковську Дніпропетровської області мала місце дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «ВАЗ 2106» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля «DAEWOO» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням потерпілого [PERSON], що на праві приватної власності належить [PERSON] Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2010 у справі про адмінправопорушення № 3-16093/10 за ст. 124 КУпАП [PERSON] визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку №1870 від 14 січня 2011 року вартість матеріального збитку транспортного засобу «DAEWOO» державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 24793,87 грн. На підставі Договору страхування, висновку про розмір матеріального збитку № 1870 від 14 січня 2011 року, платіжного доручення №845 від 04 березня 2011 року та №993 від 15 березня 2011 року з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума у розмірі 20211,26 грн., яка складається з: виплаченого відшкодування внаслідок ДТП - 19480,91 грн. та витрат на проведення оцінки та збір необхідних документів по справі - 730,35 грн. 27 квітня 2011 року з метою врегулювання спору в досудовому порядку Позивачем на адресу Відповідача було направлено претензію щодо добровільного відшкодування завданого збитку, однак останній на вимоги Позивача не відреагував. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Виходячи зі змісту ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993, 1191 ЦК України до страхової організації, що сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яку особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням підтвердження матеріалами справи виплати позивачем страховику суми відшкодування, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума матеріальних збитків, спричинених внаслідок виплати страхового відшкодування в розмірі 20211,26 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved