Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

29 жовтня 2021 року Чернігівський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути грошові кошти в сумі 7057 грн. 73 коп. Обгрунтовано позов тим, що з 08 листопада 2012 року до 24 квітня 2013 року та з 03 вересня 2013 року до 23 грудня 2013 року [PERSON] перебувала на обліку в Чернігівському міському центрі зайнятості як безробітна і отримувала соціальні послуги та забезпечення відповідно до статті 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення було встановлено, що відповідач у період знаходження на обліку перебувала у цивільно-правових відносинах з АТ «Страхова група «ТАС» з 03 січня 2012 року до 13 грудня 2013 року, проте при зверненні 08 листопада 2012 року та 03 вересня 2013 року до Чернігівського міського центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітної, відповідач не повідомила ці обставини. Оскільки на момент звернення із заявами про надання статусу безробітної відповідач належала до зайнятого населення та не мала права на отримання такого статусу і призначення допомоги по безробіттю, а тому нарахована і виплачена їй допомога по безробіттю за період з 08 листопада 2012 року до 23 квітня 2013 року та з 10 вересня 2013 року до 21 грудня 2013 року в сумі 7057 грн. 73 коп. підлягає поверненню. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подала. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала та вказала, що договору саме з АТ «Страхова група «ТАС» вона в зазначений період не укладала. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 08 листопада 2012 року [PERSON] звернулася до Чернігівського міського центру зайнятості із заявою, в якій просила надати їй статус безробітної і призначити виплату допомоги по безробіттю. У вказаній заяві відповідач зазначила, що не має постійного або тимчасового заробітку, в тому числі за договорами цивільно-правового характеру, права на пенсію за віком, у тому числі на пільгових умовах, на пенсію за вислугу років або інших передбачених законодавством доходів, не є членом особистого селянського господарства, не є фермером або членом сім`ї фермера, що бере участь у виробництві, не зареєстрована як фізична особа-підприємець, не належить до громадян, які забезпечують себе роботою самостійно, їй не призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного (6-річного) віку та не займається видами діяльності, що визначені частиною третьою статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» (а.с. 11). Наказом Чернігівського міського центру зайнятості № НТ121108 від 08 листопада 2012 року надано [PERSON] статус безробітної з 08 листопада 2012 року та призначено допомогу по безробіттю (а.с. 9). Наказом Чернігівського міського центру зайнятості від 24 квітня 2013 року № НТ130424 відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю з 24 квітня 2013 року відповідно до підпункту 10 пункту 1 статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», у зв`язку з поданням письмової заяви про відмову від послуг служби зайнятості (а.с. 9, 13). 03 вересня 2013 року [PERSON] знову подала до Чернігівського міського центру зайнятості заяву, в якій просила зареєструвати її як безробітну та призначити (поновити) виплату допомоги по безробіттю, при цьому зазначила, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно (а.с. 10). Наказом Чернігівського міського центру зайнятості № НТ130909 від 09 вересня 2013 року надано відповідачу статус безробітної з 03 вересня 2013 року (а.с. 8). Також, наказом Чернігівського міського центру зайнятості № НТ130910 від 10 вересня 2013 року призначено [PERSON] з 10 вересня 2013 року допомогу по безробіттю відповідно до пунктів 2, 4 статті 22, пункту 2 статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пунктів 2.7, 2.9 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності (а.с. 8). Наказом Чернігівського міського центру зайнятості № НТ131223 від 23 грудня 2013 року припинено відповідачу виплату допомоги по безробіттю з 23 грудня 2013 року відповідно до підпункту 10 пункту 1 статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», у зв`язку з поданням письмової заяви про відмову від послуг служби зайнятості. (а.с. 8 на звороті, 12). Під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення було встановлено, що в період перебування відповідача на обліку як безробітної, вона перебувала у цивільно-правових відносинах з АТ «Страхова група «ТАС» з 03 січня 2012 року до 31 грудня 2013 року та не повідомила про ці обставини центр зайнятості, про що складено акт № 297 від 15 березня 2021 року (а.с. 14). Так, з довідки Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» № 00710/0121 від 11 березня 2021 року вбачається, що [PERSON] працювала за агентським договором доручення № 35-6834/000/01, укладеним 03 січня 2012 року, який припинив свою дію 31 грудня 2013 року на підставі пункту 7.3 вказаного вище договору доручення. Агентська винагорода не нараховувалась (а.с. 15). Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітним визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Згідно із пунктом 12 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 219 (який був чинний станом на 08.11.2012) для одержання статусу безробітного громадянин особисто подає у день, що настає після закінчення встановленого строку для пошуку підходящої роботи, до центру зайнятості заяву із зазначенням у ній інформації про те, що він не зареєстрований як фізична особа - підприємець та не займається видами діяльності, що визначені частиною третьою статті 1 Закону України «Про зайнятість населення», і не отримує пенсію на пільгових умовах. Відповідно до підпункту б) пункту 3 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» (який був чинний станом на 08.11.2012) в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах: громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України «Про особисте селянське господарство» Також, частиною першою статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції станом на 03.09.2013) було передбачено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Згідно з абзацом 2 підпункту 1 пункту 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 219 (який був чинний станом на 08.11.2012) громадяни, зареєстровані як такі, що шукають роботу, та безробітні, знімаються з обліку з дня працевлаштування, в тому числі на сезонні або загальнодержавні оплачувані громадські роботи, державної реєстрації фізичної особи - підприємця, укладення цивільно-правового договору, предметом якого є діяльність, спрямована на виконання власними силами робіт, надання послуг. Підпунктом 2 пункту 7 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198 (який був чинний станом на 03.09.2013), було визначено, що підставою для відмови у наданні статусу безробітного є, зокрема, встановлення факту зайнятості особи, у тому числі отримання повідомлення роботодавця про працевлаштування особи. Таким чином, оскільки відповідач перебувала у цивільно-правових відносинах з АТ «Страхова група «ТАС» з 03 січня 2012 року до 31 грудня 2013 року, а тому на момент звернення до Чернігівського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітної вона належала до зайнятого населення і не мала права на отримання цього статусу та призначення допомоги по безробіттю. Доказів того, що між Акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та відповідачем не укладався агентський договір доручення № 35-6834/000/01 від 03 січня 2012 року чи того, що він був розірваний, відповідач суду не надала. Відповідно до пункту 18 частини другої статті 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Згідно із частинами другою, третьою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України з метою працевлаштування чи здійснення іншої діяльності, спрямованої на отримання прибутку, така особа зобов`язана повідомити про це державну службу зайнятості. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до довідки-розрахунку матеріального забезпечення № 06/1132 від 16 березня 2021 року сума нарахованого відповідачу матеріального забезпечення, яке підлягає поверненню становить 7057 грн. 73 коп., в тому числі: допомога по безробіттю за період з 08 листопада 2012 року до 23 квітня 2013 року та з 10 вересня 2013 року до 21 грудня 2013 року (а.с. 16). На підставі наказу Чернігівського міського центру зайнятості № 62 від 16 березня 2021 року «Про відшкодування коштів [PERSON] », відповідачу надіслано листа від 16 березня 2021 року № 05/1136 щодо необхідності повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю, в сумі 7057 грн. 73 коп. (а.с. 42, 43), однак кошти відповідач у добровільному порядку не повернула. Таким чином, враховуючи, що на момент звернення відповідача до Чернігівського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітної відповідач належала до зайнятого населення і не мала права на отримання цього статусу та призначення допомоги по безробіттю, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved