Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

30 березня 2015 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON],\~ [PERSON],\~ товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство\~ «Атланта»\~ про стягнення заборгованості за\~ кредитним договором. 22 жовтня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство «Атланта» звернулось до суду з зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання договору поруки припиненим, який був прийнятий до розгляду з первинним позовом. Ухвалою суду від 31 березня 2016 року позов публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» залишений без розгляду. ТОВ «Агентство «Атланта» мотивує вимоги тим, що 12 липня 2005 року був укладений договір поруки № SR/501/024/2005, відповідно до якого ТОВ «АГЕНСТВО «АТЛАНТА» поручалось за виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань за [PERSON] про надання кредиту № ML/501/024/2005 від 12 липня 2005 року. 19.07.2005 р. між «Райффайзенбанк Україна» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та боржником [PERSON] укладено договір застави (іпотеки) відносно нерухомого майна, яке було придбано боржником за кредитні кошти та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На виконання договору застави на нерухоме майно накладено обтяження, а тому в момент укладення договору застави (іпотеки) договір поруки фактично та юридично припинив свою дію. Сторони в судове засідання не зявились. Представник позивача звернулась до суду з завою про розгляд справи за ії відсутністю, позовні вимоги про припинення договору поруки підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день,місце та час розгляду справи банк був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 12.07.2005 р. між «Райффайзенбанк Україна» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №ML-501/024/2005 про надання кредиту в сумі 31000 доларів США. 12 липня 2005 року між акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «АГЕНСТВО «АТЛАНТА» був укладений договір поруки № SR/501/024/2005, відповідно до якого ТОВ «АГЕНСТВО «АТЛАНТА» поручалось за виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань за [PERSON] про надання кредиту № ML/501/024/2005 від 12 липня 2005 року. Відповідно п.4.3. зазначеного [PERSON] поруки № SR/501/024/2005 від 12.07.2005 р. сторони наступним прийшли до згоди, що в разі укладення між Банком та Боржником [PERSON] застави нерухомого майна цей договір поруки (незважаючи на положення п.4.1.,4.2. цього [PERSON]) також припиняється. При цьому, а разі настання вищезазначеної події, Днем розірвання цього [PERSON] поруки буде вважатись День укладення вищеописаного [PERSON] застави». Виходячи зі ст. 509 Цивільного Кодексу України, поручительство за своєю правовою природою є зобовязанням, у відповідності до якого одна сторона (Поручитель) зобовязана здійснити певні дії на користь іншої сторони (Банка), а Банк має право вимагати від Поручителя здійснення його зобовязання. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однією із умов [PERSON] поруку є умова, зазначена у п. 4.3. [PERSON] Сторони прийшли до згоди, що договір поруки припиняється у разі укладання між Банком та [PERSON] (Боржником) договору застави нерухомого майна придбаного за рахунок кредитних коштів наданих йому банком. Тобто сторони дійшли домовленості про випадок припинення договору. 19 липня 2005 року між акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» та боржником [PERSON] укладено Іпотечний договір №РML-501/024/2005. Предмет іпотеки - нерухоме майно-квартира, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 102/[ADDRESS]. Відповідно ст. 598 ЦК України зобовязання припиняє свою дію частково, або в повному обсязі на підставах зазначених договором, або законом. До того ж сторонами чітко визначений момент припинення зобовязання це момент укладання між Банком та [PERSON] (Боржником) договору застави (іпотечного договору). Відповідно до ч.2. ст.553 Цивільного Кодексу України встановлено, що порукою може забезпечуватись зобовязання частково або у повному обсязі», а ч.4.ст.559 Цивільного Кодексу України чітко передбачено, що «порука припиняється у разі закінчення строку, встановленого у договорі поруки». Таким чином, на момент підписання договору поруки ТОВ «АГЕНСТВО «АТЛАНТА» брало на себе зобовязання по поруці лише на період до укладення договору застави. Так, 19.07.2005 р. між «Райффайзенбанк Україна» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та боржником [PERSON] укладено договір застави (іпотеки) відносно нерухомого майна, яке було придбано боржником за кредитні кошти та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На виконання договору застави на нерухоме майно накладено обтяження, а тому в момент укладення договору застави (іпотеки) договір поруки фактично та юридично припинив свою дію. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Ст.629 ЦК України регламентує, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Таким чином, дана правова норма вкотре підтверджує, що укладення договору застави (іпотеки) на виконання п.4.3 договору поруки від 12.07.2005р. фактично припинило дію останнього, проте ПАТ «ОТП Банк» всупереч нормам діючого законодавства продовжує вважати договір поруки діючим. Згідно ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків. Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом норм ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Outcome: approved