Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

6 квітня 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В позовній заяві, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 22 лютого 2021 року, зазначає, що відповідно до укладеного договору №б/н від 30.10.2006 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 14300.00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.08.2013 року. Згідно довідки про склад сім`ї КП «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» зареєстровані та проживають в [ADDRESS] , наступні особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Отже спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачі у справі. Таким чином, відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого Позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідачі не відмовилися від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 30.10.2006 року становить 13093,33 грн., яка складається з 13035,71 грн. - заборгованість за кредитом; 57,62 грн. - заборгованість за відсотками. Просить винести рішення, яким стягнути з відповідачів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на їх користь згадану вище заборгованість у розмірі - 13093 гривень 33 копійок та судові витрати (а.с.2-3 зворот,179-181). 23 листопада 2018 року, автоматизованою системою документообігу суду Д-3, судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.44). 20 липня 2018 року до суду надійшов лист голови Правління банку, з якого вбачається, що з 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). В зв`язку в цим просить суд по всіх справах, у яких розгляд не завершено, вказувати нову назву банку (а.с.104). 16 лютого 2021 року ухвалою судового засідання Радехівського районного суду Львівської області, залучено до участі в справі в якості співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.177). 11 березня 2021 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з підстав наведених в такому, а також після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалася і вона ніякого майна в спадок не отримувала, за рахунок якого б було можливо задовольнити вимоги позивача (а.с.220-224). Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника за наявними матеріалами справи (а.с.239). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представник позивача. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином судовими повістками. Причини неявки в судове засідання суду не повідомили (а.с.237-238). Із врахуванням наведеного, на підставі ч.4 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого ліміту кредитування на картковий рахунок у розмірі 14300 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 30.08.2013 року (а.с.20). Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 30.10.2006 року становить 13093,33 грн., яка складається з 13035,71 грн. - заборгованість за кредитом; 57,62 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.4-10,109-133,182-188). У зв`язку із порушенням умов договору, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 24 лютого 2014 року та 12 вересня 2017 року, відповідачу було надіслано лист - претензію про усунення порушення кредитних зобов`язань за Кредитним договором №б/н від 30.10.2006 року (а.с.22-28). З матеріалів спадкової справи №56/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що за претензією кредитора заведена спадкова справа №55930166, номер у нотаріуса 56/2014 від 02.04.2014 року, спадкодавець [PERSON] (а.с.95-101). Згідно відповіді в.о. завідувача Радехівської державної нотаріальної контори, завідувача Соснівської державної нотаріальної контори Медведюк З.С. №301 01-16 від 02 вересня 2020 року, спадкоємці [PERSON] на 02.09.2020 року до Радехівської державної нотаріальної контори з заявами не зверталися (а.с.145). З довідок про склад сім`ї КП «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» №2922 від 8.12.2020 року та №245 від 22.01.2020 року, вбачається, що за адресою в [ADDRESS] , зареєстровані та проживають наступні особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.80,170). Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( ст.629 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплати проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно із статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики не припиняються, а включаються до складу спадщини, тому спірні правовідносини мають регулюватися статями 1281,1282 ЦК України. Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Згідно положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. А тому, виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість. У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки у тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця. Проте, представник позивача у своїй позовній заяві як на підставу задоволення позову покликається на те, що відповідачі постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину і повинні нести цивільно-правову відповідальність за борги спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд звертає увагу на те, що всупереч наведеним вище нормам, позивач не долучив до матеріалів справи жодного доказу на підтвердження того, що після смерті [PERSON] , саме відповідачі отримали від нього у спадщину майно, вартість якого відповідає ціні позову. Більше того, відповідно до копій матеріалів спадкової справи №56/2014, така заводилась 2.04.2014 року Радехівською державною нотаріальною конторою, виключно на підставі претензії позивача від 24.02.2014 р. При цьому, згідно відповіді Радехівської державної нотаріальної контори №157/01-16 від 08.04.2020 р., після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємці за оформленням спадщини не звертались, що свідчить про відсутність у відповідачів статусу спадкоємців прав та обов`язків спадкодавця. Позивач надав суду в якості доказів щодо фактичного постійного проживання відповідача [PERSON] із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме: копії паспортів відповідача та спадкодавця, де зазначено місце реєстрації: [ADDRESS] , а також довідку від 22.01.2020 року, видану КП «Радехівське міське водоканалізаційне господарство», про зареєстрованих осіб по [ADDRESS] , з якої не можливо встановити факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] . Відносно відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , позивач надав суду як доказ довідку про склад сім`ї №2922 від 8.12.2020 року. Тобто суд вважає, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження спільного проживання відповідачів із спадкодавцем (позичальником). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Посилання банку лише на проживання відповідачів з спадкодавцем, без надання доказів наявності, об`єму та вартості спадкового майна після смерті спадкодавця, доказів того, що відповідачі є єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] , свідчить про недоведеність позивачем позовних вимог. Таким чином, враховуючи наведені обставини, відсутні підстави для стягнення боргу за кредитом спадкодавця, а тому позов задоволенню не підлягає. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1762 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Outcome: dismissed