Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

29 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,70 га, яка знаходиться на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, яку вона успадкувала від свого покійного чоловіка, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, але не зареєструвала у встановленому законом порядку. За життя мати склала заповіт на користь позивача, який у шестимісячний строк з дня її смерті подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом, за якою приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу заведено спадкову справу. Фактично спадщину після смерті [PERSON] він прийняв, але маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину, отримав відмову у зв'язку з тим, що на державному акті на право власності на земельну ділянку відсутня реєстрація права власності за померлою у відповідних реєструючих органах. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після матері, [PERSON], яка померла [INFO] року, право власності на земельну частку (пай) площею 4,70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Павлівської сільської ради, належну їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 червня 2011 року, виданого державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори за номером 1065, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, представник останнього за довіреністю [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує (а. с. 26). Представник відповідача - Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають (а. с. 28). Третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Шамукова С. Ф. не з'явилась. Приватний нотаріус надіслала листа про розгляд справи без її участі та копію спадкової справи до майна померлої [INFO] року [PERSON] за № 53/2014, згідно якої з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся єдиний спадкоємець- її син [PERSON] (а. с.30). Представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області в судове засідання не з'явився. В. о. начальника відділу Державного земельного кадастру Глущенко Д. С. надіслав листа про розгляд справи без участі їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 29). У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За приписами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України). Судом встановлено, що матір'ю позивача [PERSON] була [PERSON] (а. с. 10-11). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] остання померла [INFO] року в с. Павлівка Білопільського району Сумської області (а. с. 9). З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 червня 2011 року [PERSON] успадкувала після свого чоловіка - [PERSON], який помер [INFO] року земельні ділянки, зокрема земельну ділянку площею 4,70 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Павлівською сільською радою 29 березня 2002 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER], що підтверджується витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки землі, виданим відділом держкомзему у Білопільському районі Сумської області від 10 червня 2011 року за № 2086, яка належить [PERSON], померлій [INFO] року, спадкоємцем після якої був її син [PERSON], який фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав ( а. с. 7). З матеріалів справи вбачається [PERSON] належало право приватної власності на земельну ділянку площею 4,70 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Павлівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчене державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданим 29 березня 2002 року Павлівською сільською радою на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 20 березня 2002 року № 91, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] ( а. с. 8). Згідно із заповітом, посвідченим секретарем Павлівської сільської ради Білопільського району 07 грудня 2009 року [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день її смерті належало їй заповіла [PERSON] (а. с. 12). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO] житель [ADDRESS] здійснив поховання своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] року, а/з №15, фактично проживали разом з 2010 року по день смерті та вели спільне господарство ( а. с. 13). З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що 27 серпня 2014 року на ім'я [PERSON] зареєстровано спадкову справу №56461245 ( а. с. 14). Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки № ОЗ-160708-366 від 07 липня 2016 року, загальна оціночна вартість земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,70 га, розташованої на території Павлівської сільської ради, належної [PERSON] становить 104240 грн. ( а. с. 16-20). Таким чином, судом доведено, що позивач як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину після смерті матері, яку вона успадкувала після чоловіка, але юридично не оформила. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на земельну ділянку площею 4,70 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Павлівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданим 29 березня 2002 року Павлівською сільською радою на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 20 березня 2002 року № 91, на ім'я [PERSON], зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER], в порядку спадкування за законом після матері [PERSON], померлої [INFO] року, яку вона успадкувала після чоловіка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 червня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 1065. Однак, він позбавлений можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з тим, що мати спадщину після свого чоловіка прийняла, але державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 29 березня 2002 року не зареєструвала у встановленому законом порядку, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved