Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

30.06.2016 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що 31.01.2005 року [PERSON] уклав з АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» кредитний договір №20136-001/05Р. Відповідно до кредитного договору кредитор зобовязався надати позичальнику на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання кредит в 4000 доларів США у розмірі на умовах, визначених договором, а позичальник зобовязувався прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути (погасити) кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, видача кредиту здійснюється шляхом видачі коштів із каси банку. Згідно п. 1.2 Кредитного договору кредит надається строком до 31.01.2020 року. За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором в повному обсязі не погашена. Умовами кредитного договору визначено, що протягом всього терміну користування кредитними коштами, позичальник зобовязаний сплачувати проценти. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, проценти за користування кредитом, підлягають сплаті позичальником щомісячно в строк до 10 числа місяця включно, наступного за місяцем нарахування процентів, а також в момент повернення кредиту, вказаний в п. 1.2 даного Договору. Згідно п. 9.1 Кредитного договору, за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення процентів за користування грошовими коштами позичальник сплачує банку пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної у п. 1.2 Кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Відповідачем [PERSON] допущено порушення своїх зобовязань щодо своєчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а тому згідно розрахунку заборгованості, станом на 28.12.2015 року він має заборгованість в сумі 5702,41 дол. США, яка складається з наступного: суми кредиту - 1910 доларів США; відсотків в сумі 1408,08 доларів США; пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів у розмірі 2384,33 долари США, що в перерахунку на гривні становить 59573,92 грн. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 5702,41 доларів США заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду справи (а.с.26,36). Відповідно до положень ст.ст. 77; 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що 31.01.2005 року між АКБ «Правек-Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №20136-001/05Р. Відповідно до кредитного договору кредитор зобовязався надати позичальнику на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання кредит в 4000 доларів США у розмірі на умовах, визначених договором, а позичальник зобовязувався прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути (погасити) кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, видача кредиту здійснюється шляхом видачі коштів із каси банку. Згідно п. 1.2 Кредитного договору кредит надається строком до 31.01.2020 року. За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором в повному обсязі не погашена. Умовами кредитного договору визначено, що протягом всього терміну користування кредитними коштами, позичальник зобовязаний сплачувати проценти. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, проценти за користування кредитом, підлягають сплаті позичальником щомісячно в строк до 10 числа місяця включно, наступного за місяцем нарахування процентів, а також в момент повернення кредиту, вказаний в п. 1.2 даного Договору. Згідно п. 9.1 Кредитного договору, за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення процентів за користування грошовими коштами позичальник сплачує банку пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної у п. 1.2 Кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення (а.с. 7-9). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит. Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. За положеннями ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Відповідно до положень ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідачем [PERSON] отримано кредитні кошти, але погашення заборгованості проводиться не в повному обсязі та не у визначені договором строки, тобто ним порушено умови кредитного договору від 31.01.2005 року, який передбачає здійснення щомісячних платежів (а.с. 4-6). За розрахунками ПАТ КБ «Правекс-Банку» відповідач заборгував станом на 28.12.2015 року по сумі кредиту та відсотків 3318,08 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в сумі 2384,33 долари США, що в перерахунку на гривні становить 59573,92 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з [PERSON] пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором суд вважає, що вона повинна стягуватися в гривнях, а не в доларах, як того бажає позивач, виходячи з наступних обґрунтувань. Так, відповідно до ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За правилами ч.1,3 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»). Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України; оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні. Зважаючи на викладене із відповідача на користь банку підлягає стягненню пеня в національній валюті України в гривнях у розмірі 59573,92 грн. Отже, позов ПАТ КБ «Правекс-Банку» щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає до часткового задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial