Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

31 серпня 2016 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Красноармійської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] являється матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], яка перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, втім у 2010 році сімейні відносини були припинені. З 2011 року малолітній [PERSON] постійно проживає з позивачем. Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2013 року [PERSON] відмовлено у задоволенні позовних вимог стосовно відібрання дитини та визначення її місця проживання у [PERSON] На прохання позивача та самої дитини надати [PERSON] дозвіл на виїзд малолітньої дитини до м.Волгоград, Російської Федерації на відпочинок до родичів остання не погодилася, що позбавило можливості дитині разом з батьком виїхати на відпочинок. З квітня 2011 року по теперішній час малолітній [PERSON] повність знаходиться на утриманні позивача, який займається його вихованням, забезпечує всім необхідним для належного розвитку дитини, піклується про нього. Мати дитини ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання та утримання дитини, не виявляє до неї турботи, не спілкується, не цікавиться станом здоров'я, не спілкується з вчителем стосовно успішності дитини у навчанні та самоусунулась від виконання батьківських обов'язків. [PERSON] не дотримується зобов'язань, які встановлені законодавством щодо виховання, піклування та поваги до дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Позивач просить суд винести рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та згідні на заочний розгляд справи. Одночасно зауважили про розгляд справи без участі малолітньої дитини [PERSON], оскільки він висловив думку комісії органу опіки та піклування Красноармійської міської ради, а також, щоб дитину не піддавати психологічному стресу. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. [PERSON] заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Покровської міської ради Донецької області в судове засідання не з'явилася, надано заяву про розгляд справи у її відсутність та висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, перевіривши зібрані у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області 16 вересня 2011 року підтверджується, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], а його батьком є [PERSON] Згідно довідки загальноосвітньої школи I-III ступенів №12 міста Красноармійська Донецької області №80 від 28 липня 2016 року, малолітній [PERSON] дійсно навчається в 5 класі ЗОШ I-III ступенів №12 м.Покровська, Донецької області. Характеристикою зазначеного вище учбового закладу підтверджується, що [PERSON] навчається у школі з другого класу, має навчальні досягнення середнього рівня, потребує постійного контролю навчання з боку вчителів та батьків, має добрий загальний та фізичний розвиток, брав участь у громадському житті школи, спокійний, врівноважений, намагається підтримувати дружні стосунки з учнями класу. Бабуся та дідусь приділяють належну увагу вихованню онука. Мати не проживає з дитиною, а батько працює за межами країни. Згідно довідки комунальної установи Покровського координаційного комітету самоорганізації населення №1316 від 02 серпня 2016 року, [PERSON], [INFO], проживає [ADDRESS] та до складу сім'ї входить [PERSON], 1947 року народження - батько, [PERSON], 1956 року народження, - мати та син [PERSON], [INFO]. Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області №0425/1340/2012 від 12 березня 2013 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], органу опіки та піклування Удачннської селищної ради Корасноармійського району Донецької області, третя особа: орган опіки та піклування Межівської селищної ради Дніпропетровської області про відібрання дитини та визначення її місця проживання відмовлено. Згідно довідки ПП [PERSON], [PERSON], [INFO], працює в ПП [PERSON] водієм-експедитором. Висновок органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області свідчить про те, що з 2011 року дитина проживає у родині батька, якій створені необхідні умови для проживання та виховання. Відповідач на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з'явилася та заперечувала, щоб її було позбавлено батьківських прав стосовно сина [PERSON]. Позивач працює в м.Волгоград, Російської Федерації, придбав там житло разом із земельною ділянкою та має намір забрати до себе сина [PERSON] на постійне місце проживання. Малолітній Тігна висловив бажання проживати разом з батьком, з матір'ю не спілкується. Влітку [PERSON] не зміг виїхати з родичами за межі України з причини того, що його мати не надала на це нотаріальної згоди. Вищевикладене свідчить про те, що [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини та є всі підстави для позбавлення її батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Думка дитини судом не з'ясовувалася, оскільки малолітній [PERSON] її висловив на комісії органу опіки та піклування Красноармійської міської ради, а також, щоб уникнути психологічного для нього стресу. Згідно ч.ч.4, 5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання малолітнього [PERSON] і як наслідок необхідність застосування до неї на підставі п.2 ч. 1 ст. 164 СК України крайнього заходу - позбавлення батьківських прав. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved