Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

31.08.2021 позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» в особі представника за довіреністю Дашка Володимира Миколайовича, звернулось до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 31.08.2012 у розмірі 16908,64 грн, яка виникла станом на 11.07.2021 та складається з 13394,23 грн заборгованості за поточним тілом кредиту та 3514,41 грн заборгованості за простроченими відсотками. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 31.08.2012 [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала Анкету-заяву, в якій підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з пам`яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, які буди надані їй для ознайомлення письмовому вигляді, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Позивач виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому у договорі, шляхом відкриття кредитного рахунку та установлення початкового кредитного ліміту. Натомість, на думку позивача, [PERSON] не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання та не повернула своєчасно Банку кредитні кошти. Згідно позовної заяви місцем реєстрації відповідача [PERSON] , [INFO] , зазначена адреса: [ADDRESS] . З довідки Краснопільської селищної ради Сумської області, яка надійшла до суду 08.09.2021, вх. №3463/21, наданої на запит суду від 02.09.2021, вбачається, що за даними Реєстру територіальної громади, відомості про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] відсутні. Проте в реєстрі територіальної громади наявні відомості щодо реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] громадянки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 09.09.2021 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи по суті призначено у судовому засіданні на 11.10.2021, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи, запропоновано відповідачеві у строк до 04.10.2021 надати контррозрахунок заборгованості, зобов`язано позивача надати відомості про те, яку суму кредитних коштів відповідачем було використано для власних потреб, та яку суму грошових коштів відповідач внесла на поповнення карткового рахунку. У порядку ст. 182, 183 Цивільного процесуального кодексу України, суд звернувся із запитом до Краснопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про надання повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу [PERSON] . 11.10.2021 вх. №3897 через загальну канцелярію Краснопільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) направив повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу [PERSON] , згідно якого вбачається, що остання зареєструвала шлюб з [PERSON] 21.07.2020 у Краснопільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) серії [NUMBER] та взяла після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с. 88-92). Представник позивача в судове засідання не прибув, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, разом із позовною заявою подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та просив позов задовольнити в повному обсязі (а.с. 5). 11.10.2021 до початку розгляду справи по суті від відповідача до суду надійшла заява за вх. №3907, у якій вона позовні вимоги визнала у повному обсязі та просить суд розглядати справу без її участі (а.с. 93-95). У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 31 серпня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] (на даний час [PERSON] ) шляхом підписання відповідачем бланку Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку був укладений договір про надання банківських послуг (а.с. 22). У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що дана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, відповідач підтвердила, що вона ознайомилася та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, які були надані відповідачу для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті www.privatbank.ua. Відповідно до довідки позивача (а.с. 21) відповідач отримала кредитні картки № [NUMBER] з терміном дії до березня 2016 року; № [NUMBER] з терміном дії до жовтня 2019 року; № [NUMBER] з терміном дії до березня 2023 року. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] , за вказаним кредитним договором станом на 31.05.2015 становить16908,64 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту13394,23 грн, в тому числі 13394,23 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту та 3514,41 грн заборгованості за простроченими відсотками. Виникнення вказаної заборгованості обумовлене неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за умовами кредитного договору. Відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнала у повному обсязі. Така позиція відповідача відповідає закріпленому у п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України праву відповідача визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Суд зазначає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення цивільного законодавства, які регулюють питання виконання зобов`язань, відповідальності за порушення зобов`язання, а також питання, пов`язані з кредитом. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Позивач у позові вказує, що після підписання відповідачем Анкети-заяви у відповідності до статті 634 ЦК України між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором та містить у собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до частини першої статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. На підтвердження факту належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором позивач надав суду копію банківської виписки за договором станом на 14.07.2021, з якої можна встановити, що відповідач у період з 31.08.2012 використовувала кредитну картку за власними потребами, списуючи з неї кошти, а також проводила поповнення карткового рахунку. Наданою випискою також підтверджується, що на картковому рахунку відповідача проводились дії із списання відсотків за користування кредитним лімітом, комісія за обслуговування (членський внесок), сплата страхового платежу за договором «Страхування кредитного ліміту», автоматичне погашення простроченої заборгованості, щомісячний платіж за страховку «Захист на кожен день». Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 вказаного Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина перша статті 612 цього ж Кодексу передбачає, що б оржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В силу зазначеного вище саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок довести належне виконання договірних зобов`язань чи спростувати розмір існуючої заборгованості у разі заперечення проти вимог позивача, або ж визнати позовні вимоги повністю чи частково. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Позивачем у встановленому порядку доведено факт укладення кредитного договору між ним та відповідачем, факт надання відповідачеві кредитних коштів та їх використання останньою за власними потребами, тобто позивачем доведений факт належного виконання ним договірних зобов`язань. Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що відповідач повністю визнала позовні вимоги і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд доходить висновку про правомірність позовних вимог та про їх задоволення. Клопотання позивача про огляд і фіксування змісту розділу 2.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті позивача, суд визнає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки в силу вимог частини 7 статті 85 ЦПК України умовою вчинення судом таких процесуальних дій є неможливість їх надання до суду. Позивачем до позовної заяви надано роздруківку розділу 2.1 «Умови використання кредитних карт», який не містить підтвердження ознайомлення відповідача з його змістом. Щодо вирішення питання про судові витрати суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно з положеннями частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що до початку розгляду справи по суті відповідач визнала позов, позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню 50 відсотків витрат по сплаті судового збору у розмірі 1135,00 грн. Крім того суд роз`яснює позивачу про право на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України звернутись до суду з клопотанням про повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved