Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

30.01.2015 року позивачка звернулася до суду з вищеозначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 15.11.2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.09.2014 року. Від шлюбу з відповідачем мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і перебуває на повному її утриманні та вихованні. Вказує, що з лютого 2014 року постійно зверталася до відповідача з проханням надавати допомогу на утримання дитини у розмірі 800 грн., але відповідач ухилявся від виконання батьківського обов'язку. Відповідач не має постійної роботи, отримує нерегулярний , мінливий дохід, частину якого отримує в натурі. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття з дати звернення до суду, а також за минулий час - з лютого 2014 року до моменту звернення до суду з даним позовом. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Зазначила, що з лютого 2014 року домовлялася з відповідачем, що останній буде сплачувати 800 грн. щомісяця на утримання дочки, враховуючи витрати на лікування дитини, але останній не почав сплачувати ці кошти. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Відповідач вказав, що погоджується сплачувати аліменти у розмірі ? розміру всіх його доходів, оскільки працює різноробочим, отримує мінімальну заробітну плату, має хвору матір якій потрібно роботи операцію. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази в судовому засіданні, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Судом встановлено, що з 15.11.2008 року сторони перебували у шлюбі, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.09.2014 року шлюб розірвано (а.с. 5-6). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], яка зареєстрована і проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст.181 СК України передбачає способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину і визначається і за домовленістю між ними. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) Стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) Стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) Інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] фактично проживає в с.Болотівка, Буринського району, Сумської області, здійснює догляд за хворою матір'ю, яка потребує стороннього догляду, що підтверджується довідкою Сільського голови Біжівської сільської ради від 28.02.2015 р. № 62 та консультативним висновком спеціаліста. [PERSON] працює різноробочим в селянському (фермерському ) господарстві «Конкордія», напрямок його роботи є сезонним, отримує заробітну плату з квітня по жовтень, розмір заробітної плати становить 1218 грн., що підтверджується довідкою Голови СФГ «Конкордія» від 26.02.2015 р. № 187. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, тому суд відповідно до вимог ст. 184 СК України вважає необхідним визначити розмір аліментів саме у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку (доходу) як просив останній. Позивач [PERSON] не надала суду належних і переконливих доказів, які б свідчили про можливість сплати відповідачем аліментів на утримання дитини у заявленому нею розмірі 800 грн. Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 р. № 80-VIII встановлено прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років у розмірі 1032 грн. на місяць. Оскільки, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], працює на сезонних роботах, має нерегулярний, мінливий дохід, здійснює догляд за хворою матір'ю, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, з урахуванням матеріального становища [PERSON], суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно на утримання дитини до досягнення дочкою повноліття, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову - 30 січня 2015 року. Щодо вимог [PERSON] про стягнення аліментів за минулий час з лютого 2014 року до 30 січня 2015 року суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України позивач не надала суду належних і переконливих доказів на підтвердження того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Натомість, відповідач надав суду докази на підтвердження того, що здійснював грошові перекази на користь [PERSON] в сумі 310 грн., що підтверджується копіями квитанцій про приймання поштового переказу. Як пояснила позивачка [PERSON] ці кошти вона не брала і вони поверталися назад відповідачу. З огляду на викладне, вимоги позивачки про стягнення аліментів за минулий час з лютого 2014 року до 30 січня 2015 року задоволенню не підлягають. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір у прибуток держави у розмірі 243,60 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial