Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

31.08.2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просила встановити факт належності їй державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за номером 471, яким посвідчено право власності на земельну ділянку площею 6,94 га на території Приазовської селищної ради Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заява обґрунтована тим, що 05.10.2004 року заявник отримала державний акт на право власності на землю серії [NUMBER], яким посвідчено її право власності на земельну ділянку площею 6,94 га на території Приазовської селищної ради Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На даний час вона бажає передати свою земельну ділянку в оренду, але з'ясувалось, що в державному акті на земельну ділянку допущено помилку при написанні її по батькові, а саме вказано «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». Внаслідок такої помилки, вона не може розпорядитися своєю земельною ділянкою, а внести виправлення чи отримати новий державний акт вона також не може, оскільки законодавчо змінився порядок посвідчення права власності на землю, який вже не передбачає видачу державних актів на землю. Заявник [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, але від її представника за довіреністю [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі заявника і її представника, на задоволенні заяви наполягає. Заінтересована особа Приазовська селищна рада Запорізької області, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання уповноваженого представника не направила, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, проти заяви [PERSON] не заперечує. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилась [INFO] року в смт. Приазовське Запорізької області. В паспорті громадянина України серії [NUMBER] по батькові заявника на українській мові вказано «[PERSON]», на російській мові - «[PERSON]». Пенсійне посвідчення [NUMBER], видано 07.12.2009 року на ім'я [PERSON]. 05.10.2004 року на ім'я [PERSON] Приазовською районною державною адміністрацією було видано державний акт на право власності на землю серії [NUMBER], яким посвідчено право власності на земельну ділянку площею 6,94 га, кадастровий номер [NUMBER], на території Приазовської селищної ради Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстровано за номером 471. Згідно з Витягом з державного земельного кадастру № НВ-2302373782016 від 29.08.2016 року, за [PERSON] (паспорт [NUMBER]) зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 6,94 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Приазовської селищної ради, на підставі державного акта від 05.10.2004 року [NUMBER]. Таким чином, беручи до уваги співставлення прізвища, імені і по батькові заявника і дати його народження, вказаними в паспорті громадянина України, з даними державного акту на земельну ділянку та відомостями Витягу з державного земельного кадастру, на переконання суду заявником доведено те, що в державному акті на право власності на земельну ділянку було помилково вказано по батькові власника «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]», а отже насправді вказаний правовстановлюючий документ належить заявнику [PERSON]. За таких умов, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved