Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

4 листопада 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,12 га. по [ADDRESS], посилаючись на те, що є спадкоємцем майна померлої [INFO] матері [PERSON]. Частину спадкового майна позивачка успадкувала за заповітом, однак до спадкової маси не увійшов житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,12 га. по [ADDRESS]. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на зазначене майно, з підставі відсутності правовстановлюючих документів на нього. З огляду на викладене, позивачка просить її вимоги задовольнити визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку і будинок після смерті матері. Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги, просив визнати за [PERSON] майнові права забудовника на житловий будинок [ADDRESS] решту вимога підтримав в повному обсязі.. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив, що Хмельницька міська рада будь-яких прав позивача не порушувала. Представник третьої особи реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи пришов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] померла матір позивача [PERSON]. Після її смерті єдиним спадкоємцем за заповітом є [PERSON], за заявою якої було заведено спадкову справу №10-2013 та видано 26 червня 2014 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0.10 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і споруд (присадибної ділянки), що розташована по [ADDRESS]. Приватним нотаріусом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0.12 га. по [ADDRESS] було відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на це майно. Земельна ділянка площею 0.12 га. із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS] належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 травня 2003 року, державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ХМ 000242, де відмітка перехід права до спадкоємця [PERSON], однак реєстрація права власності у встановленому порядку здійснена не була. Житловий будинок по [ADDRESS] було збудовано [PERSON] та прийнято в експлуатацію на підставі Декларації про готовність об'єкта до експлуатації зареєстрованої 3 січня 2013 року інспекцією держархбудконтролю у Хмельницькій області, однак право власності на нього за померлою зареєстровано не було. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. ст.328 ЦК України, визначено, що право власності набувається з підстав, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч.1 ст.126 цього Кодексу в редакції на момент виникнення спірних правовідносин право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Ч.2 даної статті передбачено, що право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. Згідно ч.6 ст.126 ЗК України при набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції на момент виникнення спірних правовідносин підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є: державний акт на право власності на земельну ділянку у випадках, визначених законом; свідоцтво про право на спадщину. В силу ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved