Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

29 травня 2018 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з вказаним позовом в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], до ? частини від усіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 01 червня 2018 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області було відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 06 липня 2018 рік. В своєму позові [PERSON] зазначила, що з 20 вересня 1998 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від вказаного шлюбу вони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. 27 січня 2012 року укладений між нею та відповідачем шлюб був розірваний. Також, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.09.2014 року було стягнуто з [PERSON] на її користь на утримання двох дітей аліменти у розмірі 1/3 частки від заробітку останнього, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 01.08.2014 року. На даний час донька [PERSON] досягла повноліття. Син [PERSON] залишається проживати з нею та перебуває на його утриманні. Зазначила, що відповідно до положень ст.182 СК України розмір аліментів не може бути меншим ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, посилаючись на те, що відповідач відмовляється сплачувати аліменти на утримання сина у належному розмірі, просила суд збільшити розмір аліментів які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], до ? частки від доходу останнього, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилася. Надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Просила справу розглянути за її відсутності. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подав. За таких обставин, відповідно до положень ст..280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у ній доказах. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 20 вересня 1998 року. Від шлюбу вони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2012 року (справа № 2/2218/693/12) укладений між сторонами шлюб був розірваний. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2014 року (справа №686/16263/14-ц) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не меншому ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 01 серпня 2014 року і до повноліття дитини. Відповідно до приписів ст.51 Конституції України кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно приписів ст..141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено з матеріалів справи рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2014 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей (доньки [PERSON] та сина [PERSON]) та визначено єдину частку доходу відповідача на утримання дітей. На даний час [PERSON] досягла повноліття та відповідно з відповідача на її утримання припинилося стягнення аліментів, а на сина [PERSON] стягується 1/6 частка від заробітку [PERSON] (частка яка залишилася за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття ). В своєму позові позивач фактично ставить питання про визначення розміру аліментів які слід стягувати на утримання неповнолітнього сина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, зважаючи на матеріальний стан платника аліментів, який більше нікому не сплачує аліменти, суд вважає за можливе задовольнити позов та визначити розмір аліментів, які слід стягувати з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від заробітку (доходу) останнього, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved