Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

31 березня 2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов?янську Слов?янського міськрайонного управління юстиції, в якій просив встановити факт, що її мати [PERSON] померла 16 березня 2016 року у м.Донецьку. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що її мати [PERSON] померла 16 березня 2016 року у м. Донецьку, в підтвердження чого медичним закладом видано лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] та довідку про причини її смерті. Заявниця звернулася до Відділу ДРАЦС по м.Слов?янську з проханням про реєстрацію смерті її матері, але їй відмовили у зв?язку із відсутністю у неї оригіналу лікарського свідоцтва про смерть встановленої форми з печаткою медичного закладу України. Зазначила, що встановлення факту смерті матері їй необхідне для отримання свідоцтва про її смерть та оформлення спадкових прав. Просила встановити факт смерті [PERSON] 16 березня 2016 року у м.Донецьк, причина смерті хронічна судинно-мозкова недостатність, церебральний атеросклероз головного мозку. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м.Слов?янську Слов?янського міськрайонного управління юстиції [PERSON] була належним чином сповіщена про дату, час та місце судового засідання, але до зали суду не прибула, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, зазначила, що заперечень не має /а.с.26/. Відповідно до вимог\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до положення ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~\~(зі змінами), заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.15/. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії IV-HO № 348566 [PERSON] 19 травня 1984 року уклала шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу змінила прізвище на «Ковшова»/а.с.11/. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір?ю [PERSON], [INFO]. У лікарському свідоцтві про смерть № 87 від 16.03.2016 року зазначено, що [PERSON], [INFO], померла 16 березня 2016 року у віці 84 роки вдома, за адресою: [ADDRESS], причина смерті хронічна судинно-мозкова недостатність ІІІ ступеню, церебральний атеросклероз ІІІ ступеню /а.с.16/. З довідки про причину смерті № 87 від 16.03.2016 р.вбачається, що [PERSON] померла 16.03.2016 р. у віці 84 роки через хронічну судинно-мозкову недостатність ІІІ ступеню, церебральний атеросклероз ІІІ ступеню /а.с.16/. Відповідно до заявки №4 надані послуги з організації та проведення поховання [PERSON] на цвинтарі «Щегловка» у м.Донецьку, вартість яких сплачено відповідно до квитанції КП «Ритуальна служба м.Донецька» № 8428 від 17.03.2016 р. /а.с.13,14/. Як вбачається із відомостей Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов?янську № 1058/03.2-45 від 01.04.2016 р., за результатами розширеного пошуку з 2009 р. по теперішній час актовий запис про смерть [PERSON], яка померла 16.03.2016 р., відсутній /а.с.27/. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. На звернення [PERSON] до відділу держаної реєстрації актів цивільного стану по м.Слов?янську їй було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки нею пред?явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження /а.с.17/. Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки породжує для неї правові наслідки отримання свідоцтва про смерть [PERSON] у відділі ДРАЦС. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені вимоги\~\~ [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] в певний час, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обгрунтованість. Відповідно до положення п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Враховуючи, що м.Донецьк є тимчасово окупованою територією України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду.

Outcome: approved