Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

31 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 24 жовтня 2008 року між фінансовою установою та [PERSON] був укладений кредитний договір № 05007885012, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 51\~295.25 гривень\~у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом. В подальшому фінансова установа уклала договір купівлі продажу з позивачем кредитного портфелю. Фінансова установа свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконала, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. В звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 37690.83 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Відповідач до суду не зявився. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст.263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так судом встановлено, що дійсно 24 жовтня 2008 року між фінансовою установою та [PERSON] був укладений кредитний договір № 05007885012, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 51\~295.25 гривень\~у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом. В подальшому фінансова установа уклала договір купівлі продажу з позивачем кредитного портфелю. Фінансова установа свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконала, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. Станом на 27 вересня 2013 року сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає 37\~690.83 грн.:- тіло кредиту 29\~364.65 грн.;- нарахування відсотків за користування кредитом 4991.94 грн.;- нарахована комісія - 3334.24 грн.; Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] заборгованість за кредитний договором в розмірі 37\~690.83 грн. відповідно до ст. 1049 ЦК України (а.с.1,2). [PERSON] помер 23 червня 2013 року (а.с.30,38)., після його смерті фактично спадщину прийняв близький родич батько померлого [PERSON], відповідач по справі (а.с.159 168). Таким чином між сторонами не виникли правовідносини які регулюються кредитним договором від 24.10.2008 року. В ході судового розгляду позивач відповідно до своїх прав та обовязків не вточнив свої позовні вимоги. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає спір в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Виходячи зі змісту предмету позову з яким звернувся позивач у вигляді стягнення заборгованості за кредитним договором, суд вважає, що позивач з урахуванням тих обставин, які були встановлені під час судового розгляду, звернувся до суду з тими позовними вимогами, які відповідно до ст. 15,16 ЦК України не підлягають судовому захисту. Виходячи з вищевказаного суд прийшов до висновку, що позивач не зміг обґрунтувати свої позовні вимоги на засадах верховенства права, а тому в позовних вимогах необхідно відмовити. При поданні позову позивач сплатив судовий збір в повному обсягу, вини відповідача у подані позову не має, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed