Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

5 жовтня 2016 року до суду надійшла заява Маріупольської міської лікарні № 7 про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO], за направленням дільничного лікаря-психіатра. Комісійним оглядом лікарів психіатрів [PERSON] поставлено діагноз: легка розумова відсталість (виражена дебільність) зі значними порушеннями поведінки, яка потребує лікувальних заходів. Представник Маріупольської міської лікарні № 7, [PERSON], яка діє на підставі доручення, підтримала доводи заяви та пояснила суду, що [PERSON] було доставлено до психіатричної лікарні 4 жовтня 2016 року. [PERSON] знаходиться на обліку у психіатра з 2005 року, є інвалідом ІІ групи. [PERSON] народилась від вагітності, яка протікала з токсикозом, народилась на тлі слабкості родової діяльності матері. Ранній розвиток з затримкою, пізніше почала тримати голову, близько півроку, сидіти після 7-8 місяців. Відставання в розвитку помітили з п'яти років. До школи пішла з семі років. З шкільною програмою не впоралася. За проханням батьків проходила навчання до шостого класу, потім була переведена до Маріупольської допоміжної шкоди, закінчила девять класів. За психічним станом навчатися та працювати не могла. Знаходячись вдома нічим не займалась, нічим не цікавилася, недостатньо осмислювала доручення. На прохання батьків реагувала емоційно, бурхливо, негативно. Залишає місце мешкання. Може не зявлятись до дому по декілька днів. З 2009 року [PERSON] отримувала допомогу, як інвалід дитинства. [PERSON] неодноразово лікувалась у психіатричній лікарні м. Донецька. Останній раз стаціонарно лікувалась у Маріупольській міській лікарні № 7 з 5 вересня 2014 року по 1 жовтня 2014 року. Значне погіршення стану відбулось за декілька днів. Був порушений сон, була нервовою, неслухняною, залишала місце мешкання. На зауваження батьків озлоблювалась, почала відмовлятись від прийому підтримуючого лікування. В супроводі батька звернулась на прийом до лікаря психіатра. На підставі переліченого просить суд госпіталізувати [PERSON] Особа, у відношенні якої вирішується питання про примусову госпіталізацію, [PERSON], не розуміє необхідність лікування у міській лікарні, не вважає себе хворою. Суд, заслухавши пояснення сторін, думку прокурора та опікуна, які вважали, що хвору необхідно примусово госпіталізувати, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що в стані психічного здоров'я [PERSON] виявляються ознаки психічного розладу, що внаслідок стану хворого свідчить про необхідність його примусової госпіталізації до лікарні, що підтверджується комісійним оглядом та поставленим діагнозом. На підставі комісійного огляду лікарів № 67 від 5 жовтня 2016 року [PERSON] поставлено діагноз: легка розумова відсталість (виражена дебільність) зі значними порушеннями поведінки, яка потребує лікувальних заходів. Відповідно до ст. 14 Закону України „Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особі тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Таким чином суд приходить до висновку щодо наявності достатніх підстав для госпіталізації до психіатричного закладу [PERSON] внаслідок встановлення у неї тяжкого психічного розладу, що також свідчить про її неспроможність самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на необхідному рівні.

Outcome: approved