Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

30 квітня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 06 липня 1996 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб і зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 21. За час перебування в шлюбі вони мають двох спільних дітей. Донька [PERSON] , [INFO] , на даний час навчається і є студенткою хіміко-технологічного факультету Одеського національного політехнічного університету, навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб отримувати заробіток. На даний час відповідач [PERSON] працює електромонтером у Великомихайлівському РЕМ у зв`язку з чим має змогу утримувати їх спільну дитину. Тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в Одеському національному політехнічному університеті в розмірі 25 відсотків, з усіх видів його заробітку ( доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення нею 23 років, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить суд слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 25 відсотків з усіх видів заробітку ( доходу) до закінчення навчання чи досягнення нею 23 років. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 27 лютого 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . З наявної в матеріалах справи довідки № 25 від 24.03.2021 року виданої Одеський національним політехнічним університетом, вбачається, що [PERSON] дійсно є студентом І курсу денного відділення хіміко-технологічного інституту Одеського національного політехнічного університету. Закінчення навчання планується у 2025 році. Крім того, в матеріалах справи наявна довідка про склад сім`ї вих. № 163 від 22.04.2021 року видана [PERSON] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , з якої вбачається, що до складу її сім`ї входить дочка [PERSON] , [INFO] . За положенням ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживають повнолітня дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON] , яка ще не досягла віку 23 років; дочка фактично проживає з матір`ю [PERSON] ; навчається денно в державному навчальному закладі; фактично перебуває на утриманні матері, яка несе витрати на її проживання. Встановивши всі обставини, суд дійшов висновку, що [PERSON] , як особа, що продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч.3 ст. ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Статтею 141 СК України, встановлена рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Суд приймає до уваги те, що відповідач надав до суду заяву, в якій визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищезазначеного, суд при визначенні розміру аліментів, у відповідності зі ст.182 СК України враховує те, що відповідач надав згоду на стягнення з нього аліментів на період навчання дочки у розмірі 1/4 частини з усіх його видів доходів, щомісячно та вважає за необхідне стягувати щомісячно з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на період навчання в учбовому закладі, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, починаючи з 30.04.2021 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача [PERSON] до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 908,00 грн. Згідно з ч.1 п.1,ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved