Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

30 квітня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Він обґрунтовував свої вимоги тим, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 26 грудня 2013 року з нього на користь його сина, [PERSON], були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісяця до досягнення сином 23 років за умови продовження ним навчання на денному відділенні Костянтинівського індустріального технікуму Державного вищого навчального закладу «Донецькій національний технічний університет», тобто до 28 червня 2015 року. У теперішній час його матеріальне становище змінилось, з 5 березня 2014 року він перебуває на обліку у Костянтинівському центрі зайнятості як безробітний, будь-якого доходу не має, а тому не в змозі сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі. У зв'язку із неспроможністю надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який навчається, просив зменшити розмір стягуваних аліментів до 80грн. на місяць. 7 липня 2014 року позивач уточнив позовні вимоги та просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, до 10грн. на місяць. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав, посилались на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач [PERSON] на повторний виклик у судове засідання не явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також самі діти, що продовжують навчання. Відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду від 26 грудня 2013 року з позивача [PERSON] на користь повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісяця до досягнення сином 23 років за умови продовження ним навчання на денному відділенні Костянтинівського індустріального технікуму Державного вищого навчального закладу «Донецькій національний технічний університет», тобто до 28 червня 2015 року (а.с.3). Згідно приписів статті 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином, щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. Так, зокрема частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Позивачем надані суду докази про те, що після ухвалення вказаного рішення суду, його матеріальне положення змінилось, про що свідчить довідка Костянтинівського державного центру зайнятості від 9 квітня 2014 року, відповідно до якої [PERSON] перебуває на обліку як безробітний з 5 березня 2014 року і доходів не має (а.с.4-5); довідка Тарасівської сільської ради Костянтинівського району №67 від 3 березня 2014 року про те, що він не має права на земельний пай (а.с.6), і як, слідство, не отримує доходи від аренди землі. Враховуючи, що за законом умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, є спроможність батька надавати матеріальну допомогу, то за наявності наданих позивачем доказів, судом встановлено, що такої можливості у теперішній час він не має. Але, зважаючи на ту обставину, що позивач вважає за можливе сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 10грн. на місяць, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з нього слід стягнути аліменти на його утримання в розмірі 10грн. щомісяця, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення ним 23 років, тобто до 15 липня 2018 року, або до припинення ним навчання, зміни матеріального чи сімейного стану сторін. На підставі ст.ст.192,199,201 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved