Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

30.11.2015 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають спільну дитину - малолітню [PERSON], [INFO]. Дитина постійно проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. 19.02.2010 року шлюб між відповідачем та позивачем було розірвано, о підтверджується відповідним Свідоцтвом про розірвання шлюбу. Зазначила, що відповідач з моменту розірвання шлюбу з дитиною не спілкується, належної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, жодної участі у вихованні доньки не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, її культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню донькою загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання дитиною освіти. З огляду на таке, оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, просила позбавити останнього батьківських прав відносно доньки [PERSON] та стягувати з [PERSON]аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх доходів щомісячно, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідної вікової категорії. Позивач надала суду заяву про розгляду справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до законодавства, в тому числі і шляхом публікації оголошення про виклик до суду в загальнодержавній газеті «Урядовий кур'єр». Представник третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Надав суду Висновок, згідно якого встановлено, що батько дитини [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї доньки - [PERSON], [INFO]. Беручи до уваги вищевказане, Комісією з питань захисту прав дитини було прийнято рішення про необхідність позбавлення [PERSON]батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. За таких обставин, враховуючи заяву сторони позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається зі змісту позовної заяви, та не заперечувалося стороною відповідача, позивач [PERSON]та відповідач [PERSON]перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народилася донька - [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за № 508 та видано Свідоцтво про народження серія [NUMBER] (а.с. 6). Як вбачається зі Свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 19.02.2010 року, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, про що зроблено запис № 37 (а.с. 12) . Згідно висновку органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] було встановлено, що батько дитини [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Відповідно до висновку психолога щодо проведеного психологічного дослідження дитячо-батьківських відносин виявлено, що малолітня [PERSON] не має зв'язку та прив'язаності з біологічним батьком, якого вона не пам'ятає. Беручи до уваги вищевказане, Комісією з питань захисту прав дитини було прийнято рішення про необхідність позбавлення [PERSON]батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги висновок органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] є обґрунтованими, повністю доведеними, а отже підлягають задоволенню. Стосовно вимог позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідної вікової категорії, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 вказаної статті, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач є особою працездатного віку та відповідно до положень ст. 180 СК України, він зобов'язаний нести витрати по утриманню спільної дитини. Таким чином, оскільки обов'язок утримання дитини покладається на обох з батьків, а також враховуючи, що відповідач не має на утриманні інших осіб, суд вважає за доцільне встановити розмір аліментів в розмірі ? частини від всіх доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved