Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

29 травня 2015 року до суду із позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики від 09 жовтня 2012 року. В позовній заяві зазначено, що відповідно до п. 1 вищезазначеного договору позивач передав у власність [PERSON], а останній прийняв грошові кошти в сумі 203 750 грн. 00 коп., що відповідно до офіційного курсу Національного Банку України еквівалентно 25\~000 доларів США, з строком повернення на протязі двох місяців з дня укладення цього договору, тобто зі строком повернення до 09 грудня 2012 року. Не зважаючи на взяті на себе зобовязання за вищезазначеним договором позики, відповідачем до теперішнього часу ніякого розрахунку з позивачем не проведено, у звязку з чим заборгованість [PERSON] перед [PERSON] становить 25\~000 доларів США, що станом на 29 травня 2015 року, згідно офіційного курсу Національного Банку України еквівалентно 526\~000 грн. 00 коп. З підстав зазначених вище, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. За таких обставин, на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення сторін, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як було встановлено судом, що 09 жовтня 2012 року між сторонами було укладено договір позики, у відповідності до якого позивачем було надано відповідачу грошові кошти в розмірі 203 750 грн. 00 коп., що еквівалентно 25\~000 доларів США, з строком повернення на протязі двох місяців з дня укладення цього договору (а.с. 8). На момент розгляду цивільної справи борг за договором позики від 09 жовтня 2012 року становить 526 000 грн. 00 коп. Зазначена обставина в судовому засіданні не заперечувалась відповідачем. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи наведене вище, позивач, як позикодавець, має право вимагати повернення боргу. Відповідач, як позичальник, в порушення взятих на себе зобов'язань, позику в розмірі 25\~000 доларів США, що станом на 29 травня 2015 року, згідно офіційного курсу Національного Банку України, еквівалентно 526\~000 грн. 00 коп. за договором позики від 09 жовтня 2012 року, не повертає, тому, зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 3\~897 грн. 60 коп. понесених судових витрат щодо сплати судового збору. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved