Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

31.10.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 25.04.1997 року, актовий запис № 13. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинили свої існування, кожен має протилежні погляди на шлюб та сім»ю, відповідач веде аморальний спосіб життя, не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім»ї. Спільне господарство не ведеться, відповідач мешкає окремо. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Подальше сумісне життя і збереження сім»ї позивач вважає не можливим. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові. Додатково пояснила, що збереження сім»ї не можливе, вона наполягає на розлученні. Відповідач у судовому засіданні погодився з причинами розлучення, але заперечував проти розірвання шлюбу та просив надати строк на примирення. У відповідності з п.9 ч.1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 15.12.2017 року суд продовжує розгляд справи за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 25.04.1997 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Куликівської райдержадміністрації Чернігівської області, Україна, актовий запис № 13. Прізвища після укладення шлюбу: чоловіка - «[PERSON]», дружини - «[PERSON]» (а.с.3). Згідно свідоцтва про зміну імені, 26.11.2015 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.4). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім»ю. При вирішенні даного позову, суд враховує фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, той факт, що сторонам був наданий строк для примирення, який не дав результатів та вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, підстав для примирення подружжя - немає. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved