Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

31.07.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем, її чоловіком - [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO], за адресою: [ADDRESS] та визнати за позивачем, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, право на земельну частку (пай) по КСП «Бессарабія» на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 4,60 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить її чоловіку [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить право на земельну частку (пай) по КСП «Бессарабія» на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 4,60 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги являються дружина спадкодавця [PERSON] та син спадкодавця [PERSON]. Позивач прийняла спадщину, оскільки мешкала разом із спадкодавцем за однією адресою. [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався та постійно зі спадкодавцем не проживав, тобто вважається таким, що спадщину не прийняв. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після померлого [INFO] її чоловіка [PERSON], у зв'язку із тим, що їй необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця [PERSON] особисто подати нотаріусу заяву, про прийняття спадщини, і заява не була подана. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав та просить справу розглянути за його відсутністю. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) по КСП «Бессарабія» на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 4,60 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], що підтверджено довідкою, наданою Міськрайонним управлінням в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 2415/126-18 від 08.08.2018 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER], повторно виданого 03.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку (пай) по КСП «Бессарабія» на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 4,60 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 53271025 від 12.09.2018 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON], померлого [INFO], являються: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER], повторно виданим 30.06.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 04.01.1978 року Ізмаїльським відділом РАЦС. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався та постійно зі спадкодавцем не проживав, тобто вважається таким, що спадщину не прийняв. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживала разом зі спадкодавцем, її чоловіком - [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO], за адресою: [ADDRESS], що підтверджено довідкою № 445 від 24.07.2017, виданою Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та показаннями допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які зазначили, що [PERSON] проживала разом зі спадкодавцем, її чоловіком - [PERSON] з 1975 року до часу смерті, тобто до [INFO], за адресою: [ADDRESS], тобто позивач вважається такою, що прийняла спадщину, після [PERSON], померлого [INFO]. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. № 1064/01-16 від 18.09.2018 року позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв'язку із тим, що [PERSON] необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, і заява нею не була подана. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що позивачем доведено факт прийняття спадщини після [PERSON], померлого [INFO], та у зв'язку з тим що, визнання права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved