Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

30.01.2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , по якій просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебувають з 30.04.2014 року у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис №149. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання позивача не надає, хоча має таку можливість, а тому вона просить стягнути аліменти з відповідача на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову щомісячно і продовжуючи до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено до розгляду /а.с. 16-17/. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача через канцелярію суду надала заяву, якою просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечила проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі, правом подачі відзиву не скористався. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають з 30.04.2014 року у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис №149, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с. 5/. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 6-7/. Відповідно до довідки № 115 від 21.12.2019 року, виданої об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Електрон», [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 8/. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч.2 ст.84 СК України). Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить матері незалежно від цієї обставини. Право на аліменти у дружини-матері виникає лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. Статтею 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи до пологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 182 Сімейного кодексу України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом враховано відсутність відомостей, що відповідач є непрацездатною особою, доказів про наявність інших утриманців матеріали справи не містять, а тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу на утримання дружини. Суд звертає увагу на те, що відповідач обґрунтування позову не спростував, та будь-яких заперечень щодо позовних вимог суду не надав. Відповідно до ст. 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно зі ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 840,80 грн. слід стягнути із відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як вбачається із матеріалів справи, 13.01.2020 року між [PERSON] та адвокатом Адвокатського об`єднання «Адвокатська фірма Ромаданова і партнери» Данилюк Надією Володимирівною було укладено договір про надання правничої допомоги /а.с. 9-10/. Згідно ч.3,4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з копії квитанції до прибуткового касового ордера б/н від 13.01.2020 року позивачем було сплачено згідно договору про надання правової допомоги 3 000 грн. /а.с. 32/. Згідно розрахунку суми гонорару надано професійну правничу допомогу наступного характеру: попередня консультація - 500 грн. підготовка процесуальних документів, подання заяви до Кіровського районного суду м. Кіровограда - 1 000 грн., підготовка заяви, з`ясування обставин по справі - 500 грн., участь у судових засіданнях - 1 000 грн./а.с. 31/. За вказаного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 грн., відмовивши у стягненні витрат на участь в судових засіданнях в розмірі 1 000 грн., оскільки позивач та представник позивача в судове засідання не з`являлись, представник позивача подавала заяву про розгляд справи без її участі.

Outcome: approved