Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

30.04.2020 року заступник керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області Тимоцко А.В. звернувся в суд в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Сколівської районної державної адміністрації з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В позовній заяві позивач просить проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 14.05.2020 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Розгляд справи відбувся 11.06.2020 року без учасників справи. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вироком Сколівського районного суду Львівської області від 30.01.2020 року у справі № 453/1555/20 відповідачку [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України та на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено їй остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Внаслідок вчинення відповідачкою вказаних кримінальних правопорушень державі в особі Управління соціального захисту населення Сколівської районної державної адміністрації заподіяно майнову шкоду у сумі 14 741 грн. 62 коп. Станом на 13.04.2020 року [PERSON] частково відшкодовано кошти в сумі 1700 грн. на користь управління соціального захисту населення. В зв`язку з наведеним позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Сколівської районної державної адміністрації 13 041 грн. 62 коп. шкоди, завданої вказаним кримінальним правопорушенням. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за її відсутності не скористалася. Відзив на позовну заяву не подала. У зв`язку з викладеним судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 3 і 4 статті 56 ЦПК України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. При цьому прокурор обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно вимог ч. 1 і ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадян або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадян або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або не належним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України, за змістом котрої майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної абр юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема зі змісту обвинувального акту, [PERSON] , 14.08.2017 року, перебуваючи в приміщенні управління праці та соціального захисту населення Сколівської РДА, м. Сколе, вул. Д.Галицького, № 10, достовірно знаючи, що згідно ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли: працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які доглядають за особами, які досягли 80-річного віку;) підробила офіційні документи та використала їх, власноручно на бланку затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 204 від 22.03.2007 року власноручно внесла неправдиві відомості в декларацію про доходи та майновий стан своєї сім`ї за період з 01.02.2017 року по 31.07.2017 року в якій у розділі II вказала, що її чоловік [PERSON] здійснює соціальний догляд за особою похилого віку, яка досягла 80- річного віку, знаючи, що він фактично такий догляд не здійснював, оскільки з 19.04.2017 року по 16.07.2017 року перебував за межами Державного кордону України. Після чого [PERSON] , достовірно знаючи, що оригінали документів є підроблені, використала їх при подачі пакету документів, з метою одержання державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї. На підставі поданих нею документів та заповненої власноручно заяви і декларації про доходи сім`ї, управлінням праці та соціального захисту населення Сколівської РДА в період з 01.09.2017 року по 31.12.2017 при відсутності чоловіка [PERSON] в Україні упродовж від одного до кількох місяців у задекларованому періоді, було призначено відповідачу та нараховано державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї, яку вона отримала на загальну суму 14 741 грн. 62 коп. Таким чином, [PERSON] , в період з 01.09.2017 року по 31.12.2017 року в сукупності своїх умисних дій з використанням завідомо підроблених нею офіційних документів, шляхом обману та зловживання довірою, заволоділа чужим майном, а саме: державними коштами на загальну суму 14 741 грн. 62 коп., які було їй нараховано та виплачено в філії Львівського ОУ АТ «Ощадбанк» ТВБВ № 10013/0179 на особистий рахунок № [NUMBER] , як державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї. Внаслідок таких неправомірних дій [PERSON] завдала матеріальної шкоди державному бюджету, тобто вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України. 30.01.2020 вироком Сколівського районного суду Львівської області [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України та на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено їй остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Як встановлено в судовому засіданні, вирок Сколівського районного суду Львівської області від 30.01.2020 року відповідачкою в апеляційному порядку не оскаржувався та 03.03.2020 набрав законної сили. Цивільний позов в кримінальному провадженні прокурором в інтересах держави не пред`являвся. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Як вбачається з листа начальника УСЗН за вих. № 418 від 13.04.2020 року, [PERSON] станом на 13.04.2020 року частково відшкодувала на користь Управління соціального захисту населення Сколівської районної державної адміністрації кошти в сумі 1700 грн. . Отже, враховуючи фактичні обставини справи, встановлені в судовому засідання, зміст спірних правовідносин, а також досліджені докази і зокрема вирок суду, який набрав законної сили, суд приходить до висновку, що між неправомірними діями відповідачки та шкодою, завданою Управлінню соціального захисту населення Сколівської районної державної адміністрації, яка на даний час є невідшкодованою, є безпосередній причинний зв`язок, а тому вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Позивач (юридична особа) звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а отже, з огляду на вимоги ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 2 102 грн. судового збору.

Outcome: approved