Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

8 вересня 2016 року, позивачка звернулась до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області (актовий запис № 466), в якому у сторін народився син [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем припинилось у вересні 2015 р. через те, що між ними до цього часу виникло відчуження й небажання проживати спільно, вони ведуть самостійний спосіб життя, втрачене почуття любові та поваги один до одного, і на сьогоднішній день їхній шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, однак надіслала до суду письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримала позов, просила його задовольнити і слухати справу без її участі (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак надав суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов та просив суд слухати справу за його відсутністю (а.с. 14). \~\~ Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 29 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області (актовий запис № 466), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖД № 174667, від 29.09.2012 р., в період якого у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 343705 від 05.02.2013 р., який проживає разом із позивачкою і спору щодо місця проживання малолітньої дитини та спору з приводу поділу майна між сторонами немає (а.с. 5,6). Суд з`ясував, що спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося з приводу різних поглядів на сімейне життя, вони не розуміють один одного, все це привело до того, що вони живуть окремо з вересня 2015 р., і їхній шлюб носить формальний характер. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи категоричну позицію позивачки та відповідача, викладених у їхніх письмових заявах на адресу суду, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та свободам позивачки, малолітній дитині та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved