Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

30 травня 2015 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на вивезення дитини за кордон без згоди та супроводу батька, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач [PERSON] з 18 лютого 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого 28 лютого 2014 року народила дитину [PERSON], з березня 2014 року вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, шлюб між ними розірвано рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 серпня 2016 року. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач з дитиною не бачиться, життям сина не цікавиться, повністю ухилився від його виховання. Позивачка [PERSON], а також її мати, бабуся дитини, позивач [PERSON] в звязку з тим, що дитина постійно хворіє, та крім того тому, що вони мешкають в зоні проведення АТО, бажають мати можливість вивезти дитину як за межі України до Російської Федерації, так і з території проведення АТО через лінію зіткнення без згоди батька, який в добровільному порядку відмовляється надати нотаріально посвідчений дозвіл на виїзд дитини за кордон, у зв'язку із чим вони просять суд надати дозвіл [PERSON], [INFO], оформляти проїзні документи для тимчасового виїзду за межі України малолітнього сина [PERSON], 28 лютого 2014 року, без згоди батька [PERSON], [INFO], строком на три роки; надати дозвіл малолітньому [PERSON], 28 лютого 2014 року, на тимчасовий виїзд за межі території України до Російської Федерації та на тимчасові вїзди на території проведення антитерористичної операції та виїзду з указаної території на територію України через лінію зіткнення у супроводі його матері [PERSON] та у супроводі бабусі [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON], [INFO], строком на три роки. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності в звязку з неможливістю прибути в судове засідання, їх представник [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про явку в суд був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) І.М. та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2014 року (а.с.14), який було розірвано рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 серпня 2016 року (а.с.34). Від спільного проживання мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-НО № 566004, виданим Червоногвардійським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.15). З березня 2014 року [PERSON] та [PERSON] фактично припинили шлюбні відносини, з того часу відповідач з дитиною не бачиться, життям сина не цікавиться, повністю ухилився від його виховання. Дитина часто хворіє, потребує лікування та оздоровлення, що підтверджується меличним висновком ВКК № 77/03 від 15 травня 2016 року (а.с.16). Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ,постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Так, згідно паспортних даних позивачів та свідоцтва про народження дитини, вони є громадянами України. Дитина проживає разом з матір'ю. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Згідно ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. На теперішній час, у зв'язку з проведенням на території Донецької області антитерористичної операції позивачі бажають мати можливість виїхати з дитиною до безпечного місця для лікування та оздоровлення. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, в силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачів судовий збір в розмірі по 275,60 грн. кожному.

Outcome: approved