Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

29 вересня 2014 року представник позивача ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначав, що між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем 14 червня 2013 року був укладений кредитний договір №002-14934-140613 про надання кредиту в розмірі 31800,00 грн. Відповідач згідно договору зобов'язався щомісяця у строки, передбачені договором, здійснювати погашення суми заборгованості, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією. Посилаючись на те, що відповідач порушила умови кредитного договору, а саме виконував свої зобов'язання неналежним чином, внаслідок чого станом на 16.07.2014 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 45152,85 грн., в тому числі в тому числі заборгованість за кредитом 21302,85 грн., прострочене тіло кредиту 10494,00 грн., заборгованість за відсотками 0,00 грн., заборгованість за комісіями 13356,00 грн. представник позивача просив позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем 14 червня 2013 року був укладений кредитний договір №002-14934-140613 про надання кредиту в розмірі 31800,00 грн. Відповідач згідно договору зобов'язався щомісяця у строки, передбачені договором, здійснювати погашення суми заборгованості, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією. Відповідно до п.п. 2.1; 2.2; 2.5 частини 1 договору, позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 31800 грн. ( п. 2.3 частини 3 договору). Відповідно до п. 1 частини 3 договору - обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Відповідно до п. 2.4. частини 2 пропозиції строк ліміту кредитної лінії становив 364 календарних дні. Відповідно до п. 2.5 частини 3 договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку ( у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. У відповідності зі ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі, в свою чергу відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 16.07.2014 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 45152,85 грн., в тому числі заборгованість за кредитом 21302,85 грн., прострочене тіло кредиту 10494,00 грн., заборгованість за відсотками 0,00 грн., заборгованість за комісіями 13356,00 грн.. Враховуючи встановлені судом обставини, а також відсутність доказів, які б спростовували наявність кредитної заборгованості у відповідача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Таким чином на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 451,53 грн.

Outcome: approved