Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

31 серпня 2015 року прокурор звернувся до суду з позовом до відповідачів та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, у якому зазначив, що 22.05.2009 року неповнолітній [PERSON], [INFO], на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1276 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, встановлено опіку та призначено опікуном бабусю [PERSON], яка 19 січня 2015 року загинула при пожежі у будинку. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 8,0826 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Березнегуватської селищної ради, що належала покійній на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, який було знищено при пожежі. Позивачі є єдиними спадкоємцями за законом які спадщину у встановленому законом порядку прийняли. Однак нотаріусом їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Посилаючись на викладене, прокурор просив суд визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на земельну ділянку по ? частині за кожною в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. [PERSON] в судове засідання зявилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі просила суд їх задовольнити. Відповідач по справі Березнегуватська селищна рада Миколаївської області до суду подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Третя особа по справі, головний спеціаліст сектору опіки і піклування служби у справах дітей Березнегуватської райдержадміністрації [PERSON] (за дорученням) позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, до суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог не заперечували.. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], серії І-ФП № 221883 виданого повторно 21.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області, вона народилась 01 березня 2002 року, її батьками є [PERSON], [PERSON] (а.с.5), які на підставі заочних рішень Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 31.10.2006 року та Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.04.2009 року позбавлені батьківських прав щодо [PERSON] (а.с.12,13). Відповідно до розпорядження Березнегуватської райдержадміністрації № 404 від 17 червня 2009 року над малолітньою [PERSON] було встановлено опіку та призначено опікуном її бабусю [PERSON] З копії свідоцтва про народження [PERSON], серії І-ФП №221888 виданого повторно 29.01.2015 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції слідує, що її батьками є [PERSON] та [PERSON], яка заочним рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області 31 жовтня 2006 року позбавлена батьківських прав відносно позивачки [PERSON] ( а.с.4,13). Згідно з актом про пожежу Березнегуватського РС ГУ ДСНС України в Миколаївській області 19 січня 2015 року [PERSON], [PERSON], та [PERSON], загинули під час пожежі по вул. Кузьменка,110 в смт. Березнегувате Миколаївської області (а.с.11). У звязку з чим 21 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області було складено актовий запис про смерть № 8 та видано свідоцтво про смерть [PERSON] серії І-ФП № 212361 (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 8,0826 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Березнегуватської селищної ради Миколаївської області, що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серії та номер № 2957965, виданого 26.04.2013 року Реєстраційною службою Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області (а.с.19). Згідно з додатком до акту про пожежу, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, земельну ділянку належну [PERSON] було знищено під час пожежі 19.01.2015 року (а.с.10). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті [PERSON] у спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу № 57189030. 27 лютого 2015 року на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 110 представником малолітньої [PERSON] на час здійснення права на спадкування призначено [PERSON] ( а.с.25), якій 15 липня 2015 року після реєстрації шлюбу з [PERSON], було присвоєне прізвище «Костенко» ( а.с.23). 22 липня 2015 року завідувачем Березнегуватської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено в оформлені спадкових прав після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки ( а.с.18). Статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 3,4 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня особа, вважаються такими, що прийняли спадщину. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 статті 131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п.10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки отримавши відмову нотаріуса, прокурор відповідно до ст.16 ЦК України та п.23 вказаної вище постанови Верховного суду України звернувся до суду в інтересах позивачів за захистом порушеного права, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved