Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

30.04.2014 року КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.03.2008 року по 31.10.2012 року у розмірі 7201 грн. 60 коп.; судовий бір у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що КП «ХТМ» надає послуги з теплопостачання відповідачам. Відповідачі періодично сплачують за комунальні послуги. 26.11.2012 року КП «ХТМ» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з відповідачів. 14.12.2012 року судом видано судовий наказ, який 31.01.2013 року за заявою відповідача було скасовано. Після чого, КП «ХТМ» звернулося до суду з позовною заявою. В судовому засіданні представник КП «ХТМ» позовні вимоги підтримала, заявила клопотання про поновлення строків позовної давності з моменту звернення до суду з заявою про видачу судового наказу - з 26.11.2012 року, оскільки звернутися з позовом можливо лише після звернення в наказному провадженні, що і було зроблено. У зв'язку з цим, строк позовної давності пропущено з поважних причин. Відповідачка сплачувала заборгованість нерегулярно, тому утворилась заборгованість. Відповідач [PERSON] позов визнала частково, щодо стягнення заборгованості за теплопостачання у розмірі 2575 грн. 34 коп. Просила застосувати позовну давність. Відповідач [PERSON] не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомила. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідачі зареєстровані в [ADDRESS] та отримують як споживачі послуги з теплопостачання, які надаються КП «ХТМ». Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачами. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21 липня 2005р. N630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ч. 6 ст. 25 ЗУ «Про теплопостачання», у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.03.2008 року по 31.10.2012 року утворилася заборгованість у розмірі 7201 грн. 60 коп. В судовому засіданні, відповідачка не заперечувала, що грошові кошти, які вона сплачувала, відображені в розрахунку, який надано представником позивача. В судовому засіданні представник позивача заявила клопотання про поновлення строків позовної давності з моменту звернення до суду з заявою про видачу судового наказу - з 26.11.2012 року, оскільки звернутися з позовом можливо лише після звернення в наказному провадженні. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч. 1,5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.ч. 3,4,5 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як вбачається з матеріалів справи, КП «ХТМ» звернулося 26.11.2012 року до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржників (відповідачів). 14.12.2012 року Київським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ №2018/18954/2012 про стягнення заборгованості з відповідачів у розмірі 7625 грн. 49 коп., який ухвалою суду від 31.01.2013 року було скасовано. Після скасування судового наказу позивач звернувся до суду в позовному провадженні 30.04.2014 року. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Враховуючи, що позивач звернувся до суду за захистом свого права, зокрема, щодо стягнення заборгованості з боржників, 26.11.2012 року (з заявою про видачу судового наказу), то позивач має право на стягнення заборгованості в межах 3-х річного строку позовної давності, тобто з листопада 2009 року. Вимоги про стягнення заборгованості за теплопостачання за період з 01.03.2008 року по 31.10.2009 року задоволенню не підлягають у зв'язку з пропуском позовної давності. Як вбачається з розрахунків, сума заборгованості за період з 01.11.2009 року по 31.10.2012 року (з урахуванням сплаченої відповідачами суми заборгованості за цей період) складає 2575 грн. 34 коп. Враховуючи, визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості за теплопостачання у розмірі 2575 грн. 34 коп., суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково та стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість у розмірі 2575 грн. 34 коп. за період з 01.11.2009 року по 31.10.2012 року. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч. 1 ст. 88 ЦПК України). Суд вважає необхідним стягнути у рівних частках з відповідачів на користь позивача судовий збір по 43 грн. 56 коп. з кожного (243,60 х 2575,34 / 7201,60 = 87,11 грн.; 87,11 / 2 = 43,56 грн.) Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: partial