Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

30.08.2018 р. [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ), в особі свого представника за письмовим ордером (а.с.5) адвоката Камисова Андрія Яковича (далі представник позивача, [PERSON] .) звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №1» (далі відповідач, ДЗ «СМСЧ №1»), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: в.о. начальника Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №1» Кульпіна Людмила Анатоліївна (далі в.о. начальника ДЗ «СМСЧ №1» Кульпіна Л.А.), в якій просить суд: Скасувати наказ від 31.05.2018 р. №3-д «Про накладення дисциплінарного стягнення стосовно [PERSON] »; Стягнути з відповідача компенсацію моральної шкоди в розмірі 10000 грн. В обґрунтування вимог позову, сторона позивача зазначає, що 21.11.2005 р. наказом №570-к (розпорядження) про прийом на роботу, позивача було прийнято на роботу до ДЗ «СМСЧ №1, місцем роботи визначено - акушерське відділення і професія, посада - лікар-акушер-гінеколог. А також, під розпис ознайомлено з посадовими інструкціями лікаря-акушера-гінеколога ( з надання екстреної допомоги) акушерського відділення на посадовою інструкцією лікаря-акушера-гінеколога (ординатора) акушерського відділення. У зв`язку з перепідпорядкуванням та зміною в підпорядкуванні та застосуванні інших організаційних заходів 14.09.2012 р. наказом начальника ДЗ «СМСЧ №1» були затверджені нові посадові інструкції, з якими позивач був ознайомлений 19.09.2012 р., а отже саме вони та Наказ №570-к складають трудовий договір з ДЗ «СМСЧ №1». З наказом про накладення дисциплінарного стягнення №3-д від 31.05.2018 р. позивач був ознайомлений 05.06.2018 р., в якому вказано підставу: Акт експертного контролю якості медичної допомоги від 29.05.2018 року №4, в пункт 21, якого зазначено: «Оперуючим лікарем при кесаревому розтині є лікар [PERSON] - в свій неробочий час без узгодження із завідувачем відділення, що є порушенням правил внутрішнього трудового розпорядку ДЗ «СМСЧ № 1» та трудового законодавства» і Висновку: «Випадок інтранальної смертності у породіллі [PERSON] вважати таким, який можливо було запобігти при наданні медичної допомоги відповідно до наказів МОЗ України №676 від 31.12.2004р., №900 від 27.12.2006р., №901 від 27.12.2006р., №977 від 27.12.2011р.». Про надання позивачем медичної допомоги [PERSON] завідувачу відділенням [PERSON] стало відомо в той же день 25.04.2018 р., а [PERSON] 27.04.2018 р. з доповідної [PERSON] за №1214, підтвердженням чого є наказ від 03.06.2018 р. №198-к «Про переведення на посаду [PERSON] .», а наказ №3-д «Про накладення дисциплінарного стягнення стосовно [PERSON] » видано лише 31.05.2018 р., у зв`язку з чим, на думку сторони позивача, цей наказ видано з пропуском місячного строку в який можливо застосування до позивача дисциплінарного стягнення. Крім того, сторона позивача, посилаючись на незаконність та необґрунтованість застосування до позивача дисциплінарного стягнення, вважає, що позивачу було спричинено моральну шкоду, яку оцінює в суму 10000 грн., обґрунтовуючи таку шкоду відсутністю нарікань за 25 років роботи та у зв`язку з застосуванням дисциплінарного стягнення, вимушеним виконанням непритаманної йому лише консультативної роботи. Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області Бульби О.М. від 31.08.2018 р. провадження по справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.27). Ухвалою Енергодарського міського суду від 22.10.2018 р. було задоволено клопотання представника позивача про витребування у відповідача у якості доказів оригіналів документів, підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.35). В судове засідання, для розгляду справи по суті, позивач [PERSON] не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надав. 07.05.2019 р. позивачем було надано до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити (а.с.74). В судове засідання представник позивача адвокат Камисов А.Я., який діє на підставі ордеру (а.с.5), в судове засідання, для розгляду справи по суті, не з`явився, надав до суду 28.05.2019 р. письмову заяву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги просить задовольнити (а.с.114). В судове засідання, для розгляду справи по суті, представник відповідача: ДЗ «СМСЧ №1» повторно не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з суду через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» (а.с.112). Заяв або клопотань про відкладення слухання справи, розгляд справи у відсутності - від відповідача до суду не надійшло. 15.05.2019 р. представником відповідача було надано до суду письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого сторона відповідача вважає, що адміністративне стягнення на відповідача накладено правомірно, строк його накладення не пропущено, в задоволенні позовних вимог просять суд відмовити. (а.с.82-84). В судове засідання, для розгляду справи по суті, повторно не з`явилась третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з суду через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» (а.с.71, 113), про поважність причин неявки суд не повідомила. Заяв або клопотань про відкладення розгляду справи, розгляд справи у відсутності, заперечень на позовну заяву до суду не надала. Вирішуючи питання про можливість слухання справи у відсутності учасників, суд дійшов наступного. Відповідно до ч.3\~ст.131 \~ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Ні стороною відповідача, ні третьою особою, не надано суду клопотань або заяв про відкладення слухання справи та не повідомлено про поважність причин неявки. Заяв або клопотань про розгляд справи у відсутності також не надано. Судом, враховуючи положення п.3 ч.2 ст.43 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) - не визнавалася обов`язковою явка учасників справи. Підстав для відкладення\~слухання справи\~визначених ч.2\~ст.223\~ЦПК України судом не встановлено. Стороною позивача надано до суду письмові заяви про розгляд справи у відсутності. Отже, враховуючи зазначене, суд вважає можливим провести слухання справи у відсутності не з`явившихся учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів та доказів. Враховуючи, що стороною відповідача надано письмовий відзив на позовну заяву та належно повідомлено про час та місце слухання справи, підстави для розгляду справи в порядку заочного провадження, відповідно до ст.280 ЦПК України відсутні. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] (позивача по справі), 21.11.2005 р. було прийнято на посаду лікаря-акушер-гінеколога акушерського відділення, безстроково, наказом №570-к (розпорядження) про прийом на роботу (а.с.10). Наказом №3-д від 31.05.2018 р. «Про накладення\~дисциплінарного стягнення\~стосовно [PERSON] »(а.с.11-11зворот) за виявлені порушення п.3 розділу 3 правил внутрішнього трудового розпорядку, п.2.18 функціональних обов`язків посадової інструкції лікаря-акушер-гінеколога акушерського відділення та п.2.1. функціональних обов`язків посадової інструкції лікарі-акушер-гінеколога акушерського відділення, лікарю-акушер-гінекологу акушерського відділення Маєвському М.О. оголошено догану за порушення трудової дисципліни, на підставі Акту експертного контролю якості медичної допомоги від 29.05.2018 р. №4 (далі Акт №4) (а.с.55-57), який надано до суду 19.11.2018 р. (а.с.45). Відповідно до висновку, викладеного в Акті №4, визначено, що було можливим запобігти при наданні медичної допомоги лікарем [PERSON] , у відповідності зі стандартами надання медичної допомоги відповідно до наказів МОЗ України №676 від 31.12.2004 р., №900 від 27.12.2006 р., №901 від 27.12.2006 р., №977 від 27.12.2001 р., інтегральної смертності у породіллі [PERSON] (а.с.57). Як визначено статтею 147 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), за порушення трудової дисципліни, до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Це стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі. Такий моральний осуд покликаний спонукати працівника надалі належно виконувати свої трудові обов`язки. Адже працівник має усвідомлювати, що в разі порушення ним трудової дисципліни після оголошення йому догани до нього роботодавцем може застосовуватися більш суворе стягнення, передбачене законодавством, зокрема звільнення. Статтею 148 КЗпП України\~передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Судом встановлено, що згідно абзаців 1 та 2 доповідної зав. акушерського відділення [PERSON] на ім`я начальника ДЗ «СМСЧ №1» Кульпіної Л.А. від 27.04.2018 р. одержаної, відповідно до відбитку штампа, 27.04.2018 р. №1214, до відому начальника ДУ «СМСЧ №1», [PERSON] було доведено, що ним неодноразово попереджувався лікар [PERSON] про недопущення самостійного ведення родів у денний час робочого дня при наявності зав. відділення та внаслідок ігнорування цього лікарем [PERSON] , в родах у породіллі [PERSON] яка поступила 25.04.2018 р. 8-00 відбувся дистресс плоду (а.с.54-54зворот). Крім того, відповідно до Наказу №198-к від 03.05.2018 р. «Про переведення на посаду [PERSON] » В [PERSON] начальника [PERSON] , підставою якого, також зазначено і доповідна від 27.04.2018 №1214, [PERSON] (позивача по даній справі) з 04.05.2018 р., було тимчасово, на період службового розслідування, переведено на посаду лікарі-арушера-гінеколога жіночої консультації поліклініки для дорослих (а.с.24). З аналізу зазначених вище доказів, суд вбачає, що дійсно, виявлення проступку мало місце 27.04.2018 р., однак, дисциплінарне стягнення у вигляді догани, було застосовано відповідачем до позивача лише 31.05.2018 р., тобто з порушенням визначеного ст.148 КЗпП Україна місячного строку, у зв`язку з чим, з цих підстав Наказ №3-д\~від 31.05.2018\~р. «Про накладення дисциплінарного стягнення стосовно [PERSON] » підлягає скасуванню. При цьому, суд зауважує, що стороною відповідача не спростовано, що порушення позивачем [PERSON] трудової дисципліни було виявлено саме 27.04.2018 р. з доповідної [PERSON] та не доведено дотримання строків накладення на позивача дисциплінарного стягнення Наказом №3-д\~від 31.05.2018\~р. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача розміру моральної шкоди оціненої стороною позивача в розмірі 10000 грн., суд дійшов наступного. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється\~статтею 237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством. Однак, стороною позивача не надано суду жодного доказу на доведення обґрунтувань існування моральних страждань, погоджуючись з цього приводу зі стороною відповідача, у зв`язку з чим, вимоги позову в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial