overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

29 липня 2015 року позивач звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 05 лютого 2000 року. Від шлюбу мають трьох дітей. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Відповідачка проявляла до нього неповагу, вживає спиртні напої, веде аморальний спосіб життя. Вони втратили почуття взаємної поваги та любові. Шлюб фактично розпався, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Посилаючись на викладені обставини позивач просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву у якій просила позов розглянути без її участі, позов визнала, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 лютого 2000 року, що підтверджується свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 001905 від 08 лютого 2000 року. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] Данііла, [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ФП № 064858 від 26 грудня 2000 року, Серії 1-ФП № 098338 від 10 липня 2009 року та Серії І-ФП № 181896 від 18 квітня 2013 року відповідно. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться. Шлюб фактично розпався. Діти проживають разом з матір'ю. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

29 липня 2015 року позивач звернувся до суду до відповідачки [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Він перебуває з відповідачкою у шлюбі з 17 січня 2014 року, який було зареєстровано Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 34. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей не мають. Останнім часом між ним та відповідачкою склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сімї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Майнового спору між ними немає. Позивач в судове засідання не зявився по заяві про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання також не зявилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 січня 2014 року, який було зареєстровано Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 34 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей не мають. Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сімя фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, майновий спір відсутній, в звязку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

29 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. У судовому засіданні позивач позов підтримав, а відповідач його визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено з лютого 2015 року. Поновлювати шлюбні стосунки сторони наміру не мають, примирення та збереження сім'ї вважають неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін та дитини. Враховуючи викладене ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

29 липня 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 17.03.2000 р. він уклав шлюб із відповідачем, від шлюбу мають дитину [INFO] З квітня 2014 р. шлюбні відносини фактично між ними припинені, спільне господарство не ведуть, кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Спільне життя не склалося у звязку із тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, вони мають розбіжні погляди на сімейні відносини, це призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Протилежність у поглядах відносно побудови сімї, відсутність порозуміння робить збереження сімї неможливим. Тому, вважає збереження шлюбу недоречним, надання строку на примирення недоцільним. У судове засідання позивач не зявився, від його представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу, зазначила, що з позивачем не проживають близько 1,5 року, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 17.03.2000 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 185, що підтверджується наявним у матеріалах справи повторним свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 264146 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для її збереження не вбачається, доказів іншого суду не надано. Сторони не проживають разом більше року, спільне господарство не ведуть та шлюбно-сімені стосунки не підтримують. Винними у розпаді сімї суд вважає обох із подружжя. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

29 липня 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення з нього страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 3870 грн. 92 коп. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 20 серпня 2014 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та приватним підприємством фірмою «Юнікс трейд КО» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-1210-00155, предметом якого було страхування транспортного засобу «Fiat ducato», д/Н [NUMBER]. 29 листопада 2014 року близько о 09 год. 35 хв., [PERSON], керуючи тнапсортним засобом ВАЗ 2108, номерний знак [NUMBER], рухався вул..Кірова в м.Миколаєві та в районі перехрестя з вул.Космонавтів, порушивши п.п.2.3 «Б», 12.1,13.1 ПДР, допустив зіткнення з транспортним засобом Фіат, р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], який внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Центрального районного суду м.Миколаєва від 22 грудня 2014 року за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., що підлягає перерахуванню до місяцевого бюджету центрального району. 01.12.2014 року ППФ Юнікс Трейд КО звернулося до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Страховик

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

29 липня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 14 червня 2006 року у відділі РАЦС по м.Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ Донецької області, актовий запис № 163, від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], також зазначила, що брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14 червня 2006 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 163, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС по м.Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ Донецької області (а.с.6). Сторони від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.7), та [PERSON], [INFO] (а.с.8), мешкають окремо, брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

29 липня 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що вона зі своїм чоловіком відповідачем по справі 15 жовтня 1982 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають повнолітню дочку [INFO]. Зазначала, що розірвати шлюб через органи РАЦСу відповідач не бажає, тому вона вимушена звернутися з позовною заявою про розірвання шлюбу до суду. Причиною припинення шлюбних відносин позивач зазначила зловживання останнім часом відповідачем спиртних напоїв, на грунті чого між ними стали часто виникати сварки, під час яких чоловік її ображає, принижує її авторитет як дружини і матері. Все це призвело до втрати любові і прихильності, довіри і поваги між ними. Примирення між нею і відповідачем не можливо, тому просила розірвати шлюб із залишенням їй теперішнього прізвища. У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити. Зазначила, що вона з чоловіком не підтримує шлюбні відносини більше двох останніх місяців. Проти винесення заочного рішення не заперечує, просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати зі сплати судового збору (а.с.11,13). Належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи відповідач (а.с.12) у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, з заявами про розгляд справи в його відсутність або про відкладення розгляду справи з певних причин до суду не звертався, на підставі чого суд розглядає справу з винесенням заочного рішення в порядку ст.224 ЦПК України, проти чого не заперечувала позивач. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 1982 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, від подружнього життя малолітніх і неповнолітніх дітей не мають (а.с.6,13). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують більше двох останніх місяців. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна. Відповідач не заявив суду про невизнання ним позову. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. За правилами ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені нею 243,60 грн. судового збору при подачі позову згідно квитанції на а.с.1.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

29 липня 2015 року позивач звернулася до суду із відповідною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 20 січня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], від сумісного проживання в них народилася дитина донька [PERSON], [INFO]. З липня 2015 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, на теперішній час відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від обов'язку щодо утримання дитини, участі у її вихованні не приймає, в зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом та просить його задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, просила задовольнити позов, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надіслав, в звязку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого М-Погорілівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 20 січня 2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №1. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на Купрієвич (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідач є її батьком (а.с.8). На підставі довідки М-Погорілівської сільської ради №1720 від 13 липня 2015 року позивач проживає разом з донькою [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні (а.с.9). Виходячи з положення ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В той же час, враховуючи обовязок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст.180 СК України, вимоги ст.182 СК України, в тому числі матеріальне становище дитини, стан її здоровя та стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобовязаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) батька щомісяця, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення нею повноліття. За правилами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривен 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

29 липня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 15 вересня 2007 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 415. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені півроку тому через різні погляди на життя. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Майнового спору немає. Просила позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО №091972, виданого 15 вересня 2007 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №415, після реєстрації шлюбу дружині залишено прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачу залишити без змін «Реммель».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

29 липня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 16 липня 1994 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Новоазовським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис № 44. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з 2013 року через різні погляди на життя, постійні сварки. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Просила позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО №271964, виданого 16 липня 1994 року Новоазовським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №44, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачу залишити без змін «Сирко».

Outcome: approved