Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

29 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до Брусилівського районного суду Житомирської області з позовом до Приватного підприємства «ДОВ Імпульс» про стягнення грошових коштів в загальній сумі 759533,10 гривень за договором про надання поворотної фінансової допомоги №07/01 від 11.01.2012 року, мотивуючи тим, що відповідно до умов вказаного договору вона як позикодавець надавала відповідачу із власних коштів протягом строку дії договору поворотну фінансову допомогу в загальній сумі 745000,00 гривень, яка підлягала поверненню до 31.12.2013 року. В порушення умов договору відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, не повернув передані грошові кошти. Позивач, посилаючись на ст.ст. 15, 16, 202, 509, 611, 625, 629, 1046, 1049, 1214 Цивільного кодексу України, просить стягнути з Приватного підприємства «ДОВ Імпульс» 745000,00 гривень наданої поворотної фінансової допомоги, 313,81 гривень як суму відсотків за безпідставне користування чужими грошовими коштами, 14155,00 гривень як суму інфляції, 64,29 гривень як 3% річних, а всього разом - 759533,10 гривень. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених ва позовній заяві. Представник відповідача директор Приватного підприємства «ДОВ Імпульс» Дейнеко В.Ф. позовні вимоги визнав повністю, просив винести рішення про задоволення позову, підтвердив, що є відповідні документи, касові ордери, договір про надання поворотної фінансової допомоги і надані позивачем кошти за вказаним договором не були повернуті в строки, передбачені договором. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного: Зазначені в позовній заяві обставини надання позивачем поворотної фінансової допомоги Приватному підприємству «ДОВ Імпульс» в загальній сумі 745000,00 гривень, яка підлягала поверненню до 31.12.2013 року, але не була повернута в строк, передбачений договором, окрім повного визнання позовних вимог представником відповідача, також підтверджується дослідженими в судовому засідання письмовими доказами, а саме: копією договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі (фонді) приватного підприємства «ДОВ Імпульс», зареєстрованого в реєстрі під № 1025; копією договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі (фонді) приватного підприємства «ДОВ Імпульс», зареєстрованого в реєстрі під № 1027, копією договору про надання поворотної фінансової допомоги № 07/01 ФД від 11 січня 2012 року; копіями квитанцій до прибуткового касового ордера № 36 від 2.07.2012р., № 42 від 06.08.2012 р., № 49 від 03.09.2012р., № 57 від 03.10.2012р., № 66 від 05.11.2012р., № 74 від 03.12.2012р., № 20 від 03.04.2013 р., № 2 від 14.01.2013р., № 15 від 04.03.2013р., № 8 від 04.02.2013р.; копією претензії від 31.12.2013р. Відповідно до ч.1 ст.96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Відповідно до ч.2 ст.509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, або таку ж кількість речей того ж роду та тієї ж якості. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що були встановлені договором. Таким чином, за встановленими обставинами справи суд дійшов висновку, що між сторонами у справі виникли зобов'язальні правовідносини, які виникають із договору позики. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач свої зобов'язання за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 07/01 ФД від 11 січня 2012 року не виконав і не повернув позивачу кошти за договором в розмірі 745000,00 гривень у визначений сторонами в договорі строк до 31 грудня 2013 року. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, застосувавши системний аналіз наведених норм закону в сукупності зі встановленими обставинами справи, суд приходить до висновку, що між сторонами даної справи виникли договірні зобов'язання, що випливають із договору позики, за яким відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконав і відповідно до умов договору про надання поворотної фінансової допомоги № 07/01 ФД від 11 січня 2012 року не повернув позивачеві отриману суму позики у визначений договором строк, а тому порушене право позивача підлягає захисту. Таким чином, заявлені позивачем вимоги в частині стягнення боргу за договором про надання поворотної фінансової допомоги в сумі 745000,00 гривень ґрунтуються на законі та є такими, що підлягають до задоволення. Суд вважає вірним розрахунок позивача суми відсотків за безпідставне користування чужими грошовими коштами в розмірі 313,81грн. на рівні облікової ставки НБУ відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, суми збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції, яка становить 14155,00грн., 3% річних від суми заборгованості за договором позики, яка становить 64,29 гривень, і відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України вимоги про стягнення вказаних сум з відповідача є обгрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки за укладеним між сторонами договором визначений строк виконання і боржник ПП «ДОВ Імпульс» прострочив виконання вказаного грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів і дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги №07/01 ФД від 11 січня 2012 року в загальній сумі 759533,10 гривень (сімсот п'ятдесят дев'ять тисяч п'ятсот тридцять три гривні 10 копійок), яка складається з: суми наданої та неповернутої фінансової допомоги - 745000,00 гривень, суми відсотків за безпідставне користування чужими грошовими коштами - 313,81грн., суми збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції - 14155,00грн., суми 3% річних від простроченої суми - 64,29грн. Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат, у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення витрат зі сплати судового збору 3654,00 гривень.

Outcome: approved