overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

31 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить Стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], уродженця с. Петропавлівка, Вовчанського району Харківської області на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу і заробітку [PERSON], щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. В обґрунтування позову позивач зазначила, вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 24.12.2011 року. Від шлюбу є син - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. З 2013 року позивач з відповідачем однією сім'єю не проживають, матеріальну допомогу на утримання сина відповідач в добровільному порядку не сплачує, ні в яких витратах на дитину участі не приймає. Відповідач офіційно працює в ЗАТ «Салтівський хлібзавод», водій-експедитор. Позивач в судове засідання не з'явилася, телефонограмою повідомила суд про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав повністю. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Батьками малолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.2). Малолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, наявні підстави для задоволення позову [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

31 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між ними був укладений в 1999 році, мають синів [INFO] і [INFO]. Подружнє життя не склалось внаслідок того, що не змогли знайти спільного порозуміння. Це призвело до того, що вони припинили шлюбні стосунки 25 листопада 2010 року. Просить шлюб розірвати. Позивачка в суді свої вимоги підтримує. Відповідач, повідомлений за його місцем реєстрації проживання про час та місце слухання справи, в судове засідання не прибув. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ст..112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони, які мають двох неповнолітніх дітей, припинили спільне проживання з 25 листопада 2010 року, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, позивачка не бажає примиритися. Ці обставини встановлені з пояснень позивачки та письмових доказів - свідоцтва про шлюб та про народження синів. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, відповідають чинному законодавству. Подальше сумісне проживання сторін у шлюбі є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб можливо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

31 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 14 лютого 2009 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося за причиною аморального способу життя відповідача, зловживання алкогольними напоями, проявами агресії в стані алкогольного сп»яніння, з приводу чого виникають сварки. На теперішній час спору про поділ майна не існує. Просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на розірванні шлюбу наполягала. (а.с. 12) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, у поданій до суду заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, позовні вимоги визнає (а.с. 13) Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2009 року, який зареєстровано у Таранівській сільській раді Зміївського району Харківської області, свідоцтво про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 2 /а.с. 4/. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами не даний час не існує. Дітей сторони не мають. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

31 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 вересня 2006 року Лиманською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №14, посилаючись на непорозуміння, різні погляди на життя, відсутність взаємоповаги. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка прожиє разом із позивачем [PERSON] Шлюбні відносини між стронами припинені з березня 2011 року. Спору про поділ майна сторони не мають. Оскільки подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе, а перебування в шлюбі з відповідачем суперечить інтересам [PERSON], позивач просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягала та у зв'язку з неявкою відповідача, повідомленого належним чином про час та місце розгляду справи, просила ухвалити заочне рішення по справі. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи, був повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2006 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого Лиманською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 14. /а.с.6/ Як вбачається з копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 28.02.2007 року Лиманською сільською радою Зміївського району Харківської області, сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. /а.с.7/ Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно сторони не мають. Донька за взаємною згодою сторін залишається проживати з матір'ю [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

31 березня 2014 року [PERSON], звернулася з заявою до суду в якій просить встановити факт родинних відносин, з її матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] року. Батько [PERSON] загинув на війні. Після смерті матері [PERSON], відкрилася спадщина. Вона звернувся до нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, але їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю в неї документів які б стверджували родинний зв'язок між ними. Свідоцтво про її народження поновити на даний час не можливо, оскільки відсутні належні дані з цього питання. В свідоцтві про її народження в графі батьки дані про них не зазначені. Вона ж народилась в с. Українське Талалаївського району, де разом з батьками постійно проживали. Батьки шлюб не реєстрували прізвища не міняли. Зазначені підстави не являються перепоною в оформленні відумерлої спадщини після смерті [PERSON] У судовому засіданні представник [PERSON],доводи заяви підтримала та просить суд встановити факт родинних відносин, з [PERSON], яка являється їй рідною матір'ю. Допитані свідки [PERSON], та [PERSON], в судовому засіданні кожний окремо, під присягою підтвердили, що [PERSON] являється рідною матір'ю, [PERSON] які проживали постійно в с. Українське Талалаївського району. Суд заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного: [PERSON] померла [INFO] року у віці 83 роки. Батько [PERSON] загинув на війні. Після смерті матері [PERSON],відкрилася спадщина за законом яка не прийнята до цього часу. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для визнання факту родинних відносин між фізичними особами з метою оформлення права на спадщину необхідно не тільки документальні підтвердження, а й свідків. У суду немає підстав ставити під сумнів покази свідків і таких доказів суду не надано. У зв'язку з вищезазначеним суд вважає, що [PERSON], являється рідною матір'ю [PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON],про встановлення факту родинних відносин, що передбачено п.1 ст.256 ЦПК України. Оскільки [PERSON],являється єдиним спадкоємцем за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

31 березня 2014 року [PERSON] звернулася з позовом до Куріньківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В заяві вказує, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,90 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Куріньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. Оскільки вона не змогла вчасно оформити документи щодо прийняття спадщини та оформити спадщину у нотаріальній конторі через втрату оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) то змушена звернутися за захистом своїх прав до суду. Отримати земельну ділянку у власність без рішення суду не можливо. В позовній заяві просить визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 4,90 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Куріньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, яка належала померлій [PERSON]. на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила суд визнати право власності на земельну ділянку розміром 4,90 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Куріньківської сільської ради і належала її матері [PERSON] Відповідач, представник Куріньківської сільської ради, в судове засідання не з'явився. Суду надав довідку про розгляд справи без його участі. Проти позовних вимог не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивачки - [PERSON]. Після її смерті залишалася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 4,90 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Куріньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, батьки. Позивачка є спадкоємцем першої черги і має всі правові підстави для визнання права власності на земельну ділянку розміром 4,90 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Куріньківської сільської ради і належала померлій [PERSON] Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

31 березня 2014 року [PERSON] (позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що шлюб з відповідачкою було зареєстровано 15 грудня 2007 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 713; від шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO] який проживає із відповідачкою; сімейне життя з відповідачкою не склалось, між подружжям виникали постійні сварки; позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена; просив шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач на своєму позові наполягав, пояснив що спільно із відповідачкою не проживає через її психо-емоційний стан та несумісність характерів, спільного майна не мають, просив позов задовольнити та розірвати шлюб. Відповідачка проти задоволення позовних вимог не заперечувала, вважає що шлюб розпався остаточно і примирення не може бути. Просила шлюб розірвати. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 15 грудня 2007 року зареєстрований Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 713 серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Сторони тривалий час не ведуть сумісне господарство, не підтримують шлюбні відносини. Їх сім'я розпалася з причини несумісності характерів, постійних сварок, які виникали між подружжям, що в результаті послужило підставою до того, що між сторонами були втрачені почуття любові та поваги та призвело у підсумку до остаточного розпаду сім'ї. Відповідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Дотримуючись ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. При постановлені рішення, суд враховує те, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходить до висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно та примирення бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

31 березня 2014 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення по цивільній справі №2-175/6058/13-ц за позовом 31 березня 2014 року було задоволено частково. Не погодившись з рішенням суду представником Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» було подало апеляційну скаргу. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2014 року цивільну справу повернуто до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення. При ухваленні судового рішення, суд не вирішив питання про розподіл судових витрат, згідно п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України. У відповідності до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав (ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Відповідно до п.7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви, а позовні вимоги було задоволені частково тому судові витрати слід покласти на Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» та стягнути їх на користь Держави. Таким чином, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

31 березня 2014 року до суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 27.10.2012 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом №1396. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що спільне життя не склалося внаслідок втрати почуття любові та поваги один до одного, що призвело до відчуження і розпаду сім'ї. З травня 2013 року сторони мешкають окремо. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, строк на припинення не потрібен. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час дату та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,згідно положень ст.224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 27.10.2012 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом №1396 (а.с.4). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що подальше зберігання сім'ї неможливо та суперечить інтересам подружжя, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

31 березня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 28.03.2014р. о 15 год. 25 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 28.03.2014р. о 15 год. 25 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Сарахман Л.Н. лікарні Солонянської ЦРЛ. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора емоційно заряджена, негативно налаштована на адресу матері. Мишлення різнопланове. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved