Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

29 листопада 2017 року представник позивача звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 14 листопада 2012 року, згідно з якою відповідач отримав кредит в розмірі 5713,81 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконав у зв'язку з чим у нього перед банком утворилася заборгованість станом на 15 вересня 2017 року у розмірі 17992,16 гривень, яка складається з: 5713,83 гривень - заборгованість за кредитом, 2755,33 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7770,70 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди 1752,30 гривень - штрафу. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 17992,16 гривень та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надіслав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а. с. № 38).Також надіслав на адресу суду заяву про приєднання до матеріалів справи доказів про понесені судові витрати з платіжним дорученням та витягом з газети «Рідне Прибужжя» (а.с. 54-57). Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті «Рідне Прибужжя» №52 (3496) від 28 грудня 2017 року (а.с. №57). За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 14 листопада 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н, згідно з якою відповідач отримав кредит в розмірі 5713,81 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. № 6). [PERSON] своїм підписом в заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між ним та банком договір. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в цій Генеральній угоді, Умовах і правилах, більш ніж на 31 день, по зобов'язанням, строк яких не наступив, сторони узгодили, що строком повернення кредиту вважається 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1752,3 грн. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за вказаним кредитним договором стосовно надання кредиту виконав, а [PERSON] в порушення умов договору зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим у нього перед банком утворилася заборгованість. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Таким чином, заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 15 вересня 2017 року складає 17992,16 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом - 5713,83 гривень; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 2755,33 гривень; - заборгованість за пенею та комісією - 7770,70 гривень; - штраф - 1752,30 гривень (а. с. № 4). Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 1600 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 306 гривень(а. с. №1, 54-57).

Outcome: approved