Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

2 листопада 2009 року КП «Тепло» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги (теплозабезпечення), в якому вказувало, що відповідачі проживають в [INFO], яка належить їм на праві спільної приватної власності. Вони споживали теплову енергію, яку виробляло та поставляло ОКП «Миколаївоблтеплоенерго», правонаступником якого є позивач. Посилаючись на те, що відповідачі надані послуги оплачували не вчасно та не в повному обсязі, через що за період з 1 листопада 2002 року по 1 вересня 2009 року за ними утворилася заборгованість в сумі 6419 грн. 85 коп., тому просило стягнути з них на свою користь дану заборгованість та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі до судового засідання не зявилися, про його час та місце повідомлені належним чином шляхом оголошення в друкованому засобі масової інформації, причини їх неявки суду не відомі. Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі відповідачів за наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечує проти цього. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідачі проживали в [INFO], яка належить їм на праві спільно приватної власності: по 1/3 частині кожному. Вони споживали теплову енергію, яку виробляло та належним чином їм поставляло ОКП «Миколаївоблтеплоенерго», правонаступником якого є позивач, в кількості зазначеній в особовому рахунку № 14161А, але надані послуги вчасно не сплачували. Тому за період з 1 листопада 2002 року по 1 вересня 2009 року за ними утворилася заборгованість в сумі 6419 грн. 85 коп. Відповідно до ст. 714 ЦК України, п.5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21 липня 2005 року №630, споживачі зобовязані повністю сплачувати надані їм житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом (щомісячно в строк до 20 числа наступного за розрахунковим місяцем). Згідно статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають не тільки з угод (письмових чи усних), а й з вчинків осіб. Відповідачі фактично споживали теплоенергію, тобто користувалися наданими послугами ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» та частково їх сплачували про що свідчать виписка з особового рахунку. Ці обставини, а також наявність підключеного до квартири відповідачів теплопостачання і відкриття особового рахунку слід вважати наявністю договірних відносин з ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» з приводу теплопостачання на умовах, передбачених зазначеними вище нормативними актами. Дані про те, що відповідачі зверталися до ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» або його правонаступника чи до житлово-експлуатаційної організації з приводу ненадання або неналежного надання теплопостачання або ж відмови від цих послуг, відсутні. Виходячи з положень статей 6, 526, 626-631 ЦК України укладений договір є обовязковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Зі свого боку позивач належним чином виконував умови договору, вчасно та в необхідній кількості поставляв теплоенергію відповідачу, але надані послуги сплачував не вчасно та не в повному обсязі, що підтверджується випискою з особового рахунку, згідно з якою в період з 1 листопада по 1 вересня 2009 року заборгованість склала 6419 грн.85 коп., яка до цього часу не погашена. В ст. 257 діючого на день розгляду справи ЦК України, передбачена загальна позовна давність в три роки. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 264 цього ж ЦК України перебіг строку позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново, час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Випискою з особового рахунку відповідача підтверджено, що в листопаді 2004, в лютому, травні та червні 2007 року було здійснено часткове погашення заборгованості, що свідчить про визнання відповідачами боргу за надані послуги, тому в даному випадку строк позовної давності переривався і з відповідачів підлягає стягненню в рівних частках повністю вся заборгованість. Також, відповідно до ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягнення в рівних частках судові витрати: судовий збір на користь держави в розмірі 64 грн. 20 коп., по 21 грн. 40 коп. з кожного, та на користь позивача понесені ним витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., по 10 грн. з кожного. а також витрати на виклик відповідача на розгляд справи через оголошення в друкованому виданні в сумі 162 грн. 14 коп., по 54 грн. 05 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved