Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

29 травня 2018 року позивач [PERSON] звернувся з вказаним позовом до суду і просив визнати, що він є батьком [PERSON] , [INFO] ; виключити з актового запису №18 про народження 09 грудня 2015 року [PERSON] , складеного Виконавчим комітетом Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, відомості про [PERSON] , [INFO] , громадянина Республіки Узбекистан, як про батька дитини; внести в актовий запис №18 про народження [INFO] [PERSON] відомості про батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України; видати нове свідоцтво про народження з урахуванням внесених змін. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , батьком якого є позивач. Після народження дитини, він відмовився подавати заяву до відділу реєстрації актів цивільного стану про визнання батьківства, оскільки на той час сумнівався, що є батьком дитини. Тому, в актовому записі про народження, за вказівкою матері відповідно до діючого законодавства, у розділі «Відомості про батька» вказано « [PERSON] ». У зв`язку з неприязними відносинами з відповідачем, остання заявила про внесення змін до актового запису про народження їх сина. 03 червня 2016 року реєстратором Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області до відомостей актового запису внесені зміни про визнання батьківства. У розділі «Відомості про батька» « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Позивач вважає, що відомості про батька дитини повинні відповідати дійсності, тому вимушений звернутися до суду за захистом своїх інтересів. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11.05.2019 провадження у даній справі було зупинене в зв`язку із залученням до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON] та зверненням із судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного суду Республіки Узбекистан про вручення йому судових документів з додатками та про відібрання пояснень у нього. Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) були направлені на адресу суду документи за результатами виконання судового доручення, які надійшли до суду 03.03.2020. За результатами виконання судового доручення місце фактичного перебування [PERSON] в Республіці Узбекистан не встановлено, за місцем реєстрації він не проживає. Дані про його місцезнаходження в Україні також відсутні. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, направив до суду нотаріально засвідчену заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала у повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», яке було розміщене 20 травня та 21 липня 2020 року. На підставі ч.11 ст.128 ЦПК України [PERSON] з опублікуванням оголошення про виклик вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Від третьої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Переяславу та Переяслав-Хмельницькому району Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява про слухання справи у відсутності представника відділу. Судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 25 грудня 2015 року виконавчим комітетом Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, актовий запис №18, [PERSON] народився [INFO] , де батьком записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 03 червня 2016 року виконавчим комітетом Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, актовий запис №18, [PERSON] народився [INFO] , де батьком записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 25 грудня 2015 року №18 [PERSON] , [INFO] , народила сина [PERSON] , [INFO] . У розділі «Відомості про батька» в графі «Прізвище, власне ім`я, по батькові» вказано « [PERSON] », в графі «Громадянство» - «Громадянин України». Інші відомості про батька в актовому записі відсутні. Державна реєстрація народження проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). 03 червня 2016 року реєстратором Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області до відомостей цього актового запису внесені зміни про визнання батьківства. У графі «Відомості про дитину: по батькові « [PERSON] » змінено на [PERSON] », у графі «Відомості про батька: прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », у графі «Відомості про батька: Власне ім`я « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », у графі «Відомості про батька: по батькові « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », у графі «Відомості про батька : дата народження «інформація відсутня» змінено на [INFO] , у графі «Відомості про батька: громадянство «громадянин України» змінено на «громадянин Республіки Узбекистан», у графі «відомості про батька: відомості внесені за вказівкою заявника «так» змінено на «ні»; у графі «Відомості про матір: місце проживання « [ADDRESS] » змінено на «інформація видалена». Підстава внесення змін: заява про визнання батьківства № 28/3.1.-49 від 03 червня 2016 року. Відповідно до результатів аналізу ДНК, проведеного в DNA Diagnostic Center (м. Київ) можливість батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] складає 99,9%. Відповідно до ст. 206 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно ч.1 ст.126 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно абзацу 2 ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч.2 ст.128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Пунктом 5 зазначеної Постанови роз`яснено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджені наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 р. №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи заяву відповідача щодо визнання батьківства [PERSON] щодо їх дитини, суд вважає за можливе визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] . В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню в рівних частинах з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 125, 126, 128, 134 Сімейного кодексу України

Outcome: approved