Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

31.08.2015 року до Ширяївського районного суду Одеської області звернувся [PERSON], (далі позивач), з позовом до [PERSON] селищної ради Ширяївського району Одеської області (далі відповідач ), [PERSON] (далі відповідач) та просив суд визнати за ним - [PERSON], [INFO] право приватної власності на житловий будинок, загальною площею 56,7 кв.м., житловою 35.7 кв.м., підсобною 21.0 кв.м, що знаходиться за адресою смт. Ширяєве, вул. Михайлівська буд. 38 Одеської області (далі житловий будинок), який належить його матері - [PERSON], яка померла 21.03.2013 року, в порядку права спадкування за законом. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до канцелярії суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Одеської області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до канцелярії суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до канцелярії суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановлено наступне. З 08.05.1981 року і до дня смерті в даному житловому будинку проживала та була зареєстрована бабуся позивача, що підтверджується матеріалами справи [PERSON] (далі бабуся), [INFO], але за життя бабуся не оформила в установленому законом порядку свої права на зазначений житловий будинок. Біля бабусі до дня її смерті в зазначеному житловому будинку проживала та була зареєстрована, що підтверджується матеріалами справи мати позивача, [PERSON] (далі мати), [INFO]. 07.04.2010 року померла бабуся [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Після смерті бабусі мати проживала у вказаному домі та фактично отримала в порядку права спадкування за законом житловий будинок, але документи за життя не встигла виготовити. 21.03.2013 року померла мати [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку. Судом встановлено, що після смерті матері та бабусі спадкоємцями є рідна сестра матері, [PERSON] та діти [PERSON], що є позивачем по справі та [PERSON], що є відповідачем по справі. Відповідно до матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти задоволення позовних вимог про визнання права приватної власності на житловий будинок в порядку права спадкування за законом за позивачем, оскільки відповідно до заяв, які були приєднанні до справи [PERSON] та [PERSON] відмовляються від прийняття спадщини в порядку спадкування за законом в рівних долях з позивачем. Відповідно до довідок [PERSON] селищної ради Ширяївського району Одеської області померла бабуся та мати, які дійсно постійно проживали і були зареєстровані до дня смерті в зазначеному житловому будинку. Відповідно до інформаційного листа Любашівської районної державної нотаріальної контори Одеської області № 1257/01-16 від 17.09.2015 року позивачу було відмовлено у відкритті спадщини у звязку з тим, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Таким чином, у звязку з тим, що позивач не має можливості отримати правовстановлюючий документ на зазначений житловий будинок та надати його нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, він був змушений звернутися до суду з вищезгаданою позовною заявою. Вирішуючи цивільно-правовий спір, суд дійшов висновку про таке. Відповідно до ч. 1\~ст. 178 ЦК України, об'єкти цивільних прав можуть переходити від однієї особи до іншої в порядку спадкування, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України), після відкриття спадщини (ст. 1220 ЦК України) та належить спадкоємцеві (ст. 1268 ЦК України). Згідно зі\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з матеріалів справи позивач є спадкоємцем за законом, але нотаріусом спадкові права позивача не були оформлені з причини відсутності оригіналів правовстановлюючого документу на спадкове майно у вигляді земельної ділянки. В силу\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1\~ст.328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на\~підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~(пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до\~глави 29 ЦК України. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником даного майна,\~\~дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, тому після його смерті, спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Відповідно до ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що інші спадкоємці, в судовому засіданні не встановлені (а які встановленні написали заяви про відсутність бажання прийняття спадщини в порядку спадкування та не заперечували проти задоволення позову), та приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку і той факт, що правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця оригіналів правовстановлюючого документу на спадкове майно у вигляді житлового будинку, унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. \~\~\~\~

Outcome: approved