Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

29.09.2021 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] , у якому просить суд розірвати шлюб з відповідачем на підставі того, що відношення з відповідачем з початку 2019 року поступово погіршувались з причин різних поглядів на сімейне життя та обов`язки. В результаті чого між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів. Більше трьох років вони проживають окремо і не підтримують подружні стосунки. Шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу не можливе. 04.11.2021 року до суду надійшла відповідь з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, щодо місця реєстрації відповідача. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2021 року відкрито провадження по справі та призначено вказану справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з призначенням судового засідання на 25.11.2021 року. Позивач - у судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву, згідно якої, на позові наполягала, просила справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Надав суду згоду щодо розірвання шлюбу. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 вересня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1360. Від шлюбу у сторін є неповнолітні доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сімейні відносини припинені остаточно з 2019 року. Подальше сімейне життя чоловіка і дружини, і збереження родини стали неможливими, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що у відповідності зі ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Майнового спору між сторонами судом не встановлено. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. ст.\~110,\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved