Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

4 травня 2020 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 14 вересня 2007 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, який розірвано на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 22 жовтня 2019 року. За час проживання з відповідачем у шлюбі і них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . З моменту припиненням шлюбних відносин дитина знаходиться на її утриманні, відповідач мешкає окремо і матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку змогу, так як офіційно працює та отримує дохід. Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала суду заяву, в якій позов підтримала та розгляд справи просила провести за її відсутності (а.с.11). Відповідач надав суду заяву, в якій позов визнав та розгляд справи просив провести за його відсутності (а.с.20). Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Судом встановлено, що з 14 вересня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 22 жовтня 2019 року, та є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.5-8). В силу ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в розмірі: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідач не надав доказів на підтвердження своїх доводів про те, що він у добровільному порядку надає кошти на утримання дитини. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що домовленості щодо способу участі в утриманні дітей сторонами у добровільному порядку не досягнуто, відповідач є особою працездатного віку, відомості про отримання ним доходів у суду відсутні. З врахуванням вищенаведених обставин в сукупності, визначеного ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, положень ч.2 ст.182 СК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. У зв`язку із задоволенням позову та визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, в силу ч.1 ст.142 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved