Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

30 травня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування, в якому зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] та належало їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 квітня 1994 року. Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено через відсутність документа про реєстрацію права власності на ім'я спадкодавця та правовстановлюючого документа на будинок, у зв'язку з чим позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позивачем вимоги та просив суд позов задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача Костянтинівської міської ради Ісмаілов С.Н. до суду на розгляд справи не з'явився, надав заяву про розгляд справу у його відсутності, вказуючи, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову (а.с.33). З'ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати позивача - [PERSON], яка постійно мешкала за адресою: [ADDRESS], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 22 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 650 від 03 травня 1994 року (а.с.12). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями розташованого за адресою: [ADDRESS], яке належало їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 квітня 1994 року, зареєстрованого Костянтинівською держнотконторою в реєстрі за № 2-1103 (а.с.25), після смерті її чоловіка, батька позивача по справі - [PERSON], який помер [INFO] (а.с.13). Родинні стосунки позивача з померлою підтверджуються повторним свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 22 жовтня 2013 року (а.с.8). Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок з надвірними будівлями, через відсутність документа про реєстрацію права власності на ім'я спадкодавця та правовстановлюючого документу на будинок, та запропоновано звернутись до суду (а.с.26). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.04.1994 року, зареєстрованого Костянтинівською держнотконторою в реєстрі за № 2-1103, після смерті батька позивача - [PERSON], який помер [INFO], спадщину, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями розташованого за адресою: [ADDRESS], на земельній ділянці Костянтинівського міськвиконкому отримала його дружина, мати позивача - [PERSON] (а.с.25). Бюро технічної інвентаризації м. Костянтинівка надало довідку про технічний стан об'єкта нерухомого майна від 31 березня 2014 року в якій вказано, що житловий будинок побудовано у 1949 року, та він складається з житлового будинку - літера «А-1», сіней - літера «а-1», погрібу - літера «а1», сіней - літера «а1-1»; загальною площею: 48,30 м2, житловою площею 25,70 м2; та господарських будівель: літня кухня - літера «Б-1», сарай - літера «В-1», вбиральня - літера «Г», душ - літера «Е», фундаменту - літера «ф-т», водопроводу - літера «Д», огорожа № 1,2,3 (а.с.14). Відповідно до статті 316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з нормами статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 2 ст. 41 Конституції України передбачено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом. Але закон, крім судового, інших шляхів набуття права власності в даному випадку не передбачає. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті власника. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню - визнанню права власності на житловий будинок [ADDRESS] за позивачем [PERSON], який є спадкоємцем першої черги за законом після померлої матері [PERSON].

Outcome: approved