Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

30 жовтня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи - Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровській області, приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: -земельна ділянка площею 0,1042 га., кадастровий номер № 1223281500:03:007:0123, яка надана для ведення особистого селянського господарства та розташована за адресою: [ADDRESS] (Державний акт на право приватної власності на землю серія ЯГ № 573704. -земельна ділянка площею 0,250 га., кадастровий номер № 1223281500:03:007:0122, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та розташована за адресою: [ADDRESS] (Державний акт на право приватної власності на землю серія ЯГ № 573703. Позивач зазначила, що вона у встановлений законодавством строк звернулася до нотаріальної контори з заяво про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO]. Дочка спадкодавця - [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини на її користь. Позивач зазначила, що постановою нотаріуса від 04 березня 2013 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, оскільки в Державних актах на право власності на земельні ділянки відсутні дані щодо дати видачі, також, за життя, [PERSON] не зареєстрував право власності на спірні земельні ділянки. Позивач посилалася на те, що у відповідності до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. В зв'язку з наведеним. в позовній заяві [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за законом після батька - [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Вільненська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровській області, як третя особа, в своїй заяві просило суд розглянути справу без участі його представника. Третя особа - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно до спадкової справи приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON] з заяво про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] звернулася дочка спадкодавця - позивач [PERSON], дочка спадкодавця - [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] Судом встановлено, що постановою нотаріуса від 04 березня 2013 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, оскільки в Державних актах на право власності на земельні ділянки відсутні дані щодо дати видачі, також, за життя, [PERSON] не зареєстрував право власності на спірні земельні ділянки. Судом встановлено, що у відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯГ № 573704, виданого Вільненською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1042 га., кадастровий номер № 1223281500:03:007:0123, яка надана для ведення особистого селянського господарства та розташована за адресою: [ADDRESS]. у відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯГ № 573703, виданого Вільненською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,250 га., кадастровий номер № 1223281500:03:007:0122, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та розташована за адресою: [ADDRESS]. Встановлено, що Державні акти на землю не містять дати видачі, не пройшли державну реєстрацію. В той же час, право власності [PERSON] на спірні земельні ділянки підтверджується договором купівлі-продажу від 19 липня 2006 року. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. У відповідності до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. На підставі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На підставі ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Оскільки позивач є спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину обумовлена тільки відсутністю дати на правовстановлюючому документі, також тим, що Державні акти не пройшли реєстрацію, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно, оскільки право власності спадкодавця встановлена та підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Outcome: approved