Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

29.08.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, в якій просив заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам перешкоджати йому та іншим особам здійснювати прохід та/або проїзд до земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], через земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], в тому числі шляхом залишення, зупинки або стоянки на ній будь-якого майна, в тому числі автотранспортних засобів, встановлення на ній воріт, парканів та/або інших споруд. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно договору купівлі-продажу від 21.02.2017 року ним була придбана земельна ділянка площею 0,1 га з кадастровим номером [NUMBER], цільовим призначенням: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Отримавши всі необхідні дозвільні документи, він почав будівництво житлового будинку. Поруч з його земельною ділянкою знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER], яка не надана у власність чи користування, а призначена, як проїзд до його земельної ділянки і якою він користується, доставляючи будматеріали та будівельну техніку. Відповідач, який проживає в [ADDRESS] постійно чинить перешкоди у користуванні вказаним проїздом шляхом блокування проїзду до земельної ділянки за допомогою автомобілів [NUMBER] та «Мерседес» д/н [NUMBER] та закриттям встановлених на проїзді дерев»яних воріт, чим чинить йому перешкоди, в зв»язку з чим він несе фінансові втрати. Посилаючись на ст.ст. 16, 319, 386, 391 ЦК України та ст. 152 ЗК України просив зяавлені позовні вимоги задовольнити. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись при цьому на обставини справи, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник проти позову заперечували, при цьому відповідач пояснив, що його дружина [PERSON] є власником ? частини земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], єдиним можливим проїздом до домоволодіння є земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER], що є проїздом загального користування між [ADDRESS] та [ADDRESS]. У 2010 році з метою попередження випадків крадіжки приватного майна, за згодою сусідів, які межують з земельною ділянкою з кадастровим номером [NUMBER], в тому числі і за згодою попереднього власника земельної ділянки, що знаходиться у власності позивача, сумісними зусиллями було встановлено металеві ворота, при цьому всі сусіди, в тому числі і позивач, мають вільний доступ до вказаної земельної ділянки. В зв»язку з чим просили в позові відмовити, оскільки ніяких перешкод в користуванні земельною ділянкою йому не чиниться. Представник 3-ої особи Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає можливим розглянути справу в відсутності даного представника. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] має на праві приватної власності земельну ділянку, що розташована по [ADDRESS] площею 0,1 га з кадастровим номером [NUMBER], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від21.02.2017 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 6-7, 8). Також судом встановлено, що земельна ділянка позивача межує з земельною ділянкою, що розташована між [ADDRESS] та [ADDRESS] з кадастровим номером [NUMBER], яка належить територіальній громаді м.Києва та передбачена для проїзду і підходу до земельної ділянки, з кадастровим номером [NUMBER] та з кадастровим номером [NUMBER]. [PERSON] є власником ? частини земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2, 4, 5 ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.г) ч.1 ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до п.е ч.1 ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані, зокрема, дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вказували суду на те, а саме свідок [PERSON] що він працював на будівництві у позивача і може стверджувати що бували випадки коли відповідач залишав автомобілі «Субару» та мікроавтобус на проїзді до будинку позивача, одного разу коли відповідач залишив автомобіль і вантажний автомобіль бетоновоз не мав змоги приїхати до ділянки позивача викликались співробітники поліції, після розмови з якими відповідач автомобіль з проїзду забрав і більше таких конфліктів не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказував суду на те що в серпні 2017 р. він тричі приїздив на земельну ділянку належну позивачу і бачив, як відповідач своїм автомобілем блокував під'їзд до ділянки позивача, бачив що викликали поліцію. Свідок [PERSON] вказувала суду на те, що є дружиною відповідача і власницею земельної ділянки [ADDRESS], зазначала, що в вказаному будинку вони не проживають, а бувають періодично, вказувала що даний спір є надуманим позивачем, який на належній йому земельній ділянці будує офісний центр чим порушує спокій і життя всіх сусідів. Свідок [PERSON] вказував суду на те, що є сусідом сторін і в липні 2017 р. бачив що виник конфлікт між позивачем та відповідачем, оскільки відповідач припаркував свій автомобіль біля свого будинку і будівельна техніка не мала можливості проїхати до будинку позивача, більше свідком таких подій він не був. Дійсно позивачем на підтвердження заявлених вимог надано фотокартки з місця події, з яких вбачається, що на проїзній частині знаходяться транспортні засоби : автомобіль «Мерседес» д/ [NUMBER] та автомобіль [NUMBER], однак, вказані знімки судом не можуть бути розцінені як належні та допустимі докази, оскільки крім того що не містять дати їх складання так з них не вбачається який час дані транспортні засоби знаходились на проїзній частині, крім того е встановлено належність даних транспортних засобів. Таким чином, позивачем не надано належних доказів, що йому чиняться перешкоди у проїзді до його земельної ділянки, доводи позивача про те, що саме відповідач чинить йому перешкоди, не можуть слугувати підставою для задоволення позовних вимог, оскільки є безпідставними і юридично необґрунтованими. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed