Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

31.10.2017 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, в порядку спадкування після смерті доньки [PERSON], померлої [INFO] року, право власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], свої вимоги мотивує тим, що 1/2 частка вищевказаного будинку належить [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] залишила заповіт, згідно умов якого усе її майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що вона по закону матиме право заповіла [PERSON], [INFO]. [PERSON] має право на обов'язкову частку у спадковому майні та у встановлений законом строк вона звернулась із заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено, у зв'язку із тим, що відсутні необхідні документи для видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить незакінчений будівництвом житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджено договором купівлі-продажу № 907707 від 03.03.1994 року, посвідченим державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованим в реєстрі за № 2-711. Згідно технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], вказаний житловий будинок збудовано 1959 року та відповідно до п. 3.2 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованого в Мінюсті України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року. Згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягає здачі в експлуатацію об'єкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 29.08.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] року. Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 10.08.2016 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 2047, [PERSON] заповіла усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що вона по закону матиме право [PERSON], [INFO]. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 44934982 від 01.09.2016 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д., заповіт [PERSON] від 10.08.2016 року, зареєстрований за № 2047 не змінювався та не скасовувався. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON] у встановлений строк звернувся із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою від 01.09.2016 року, посвідченою приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д., зареєстрованою в реєстрі за №179, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, мати спадкодавця [PERSON] має право на обов'язкову частку у спадщині, що підтверджено паспортом серії [NUMBER], згідно якого [PERSON] народилась [INFO] року, свідоцтвом про народження [PERSON], серії [NUMBER] виданим Болградським бюро реєстрації актів цивільного стану, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00001888038 від 12.01.2010 року, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]», витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00019167474 від 06.12.2017 року, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]», свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 03.07.1997 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради народних депутатів, відповідно до якого шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 03.07.1997 року зроблено запис № 181. Крім того, 19.12.2016 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д. з заявою про прийняття спадщини, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Згідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до заяви від 01.09.2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д., [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за законом на обов'язкову частку. Згідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України - відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Відповідно до заяви від 19.12.2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д., [PERSON] відкликала заяву від 01.09.2016 року про відмову від прийняття спадщини за законом на обов'язкову частку. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфименко М.Д. № 02-14/749, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відсутні необхідні документи для видачі свідоцтва про право на спадщину. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved