Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

29.11.2016 року позивач [PERSON] звернулася до Козельщинського районного суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення авансового платежу, посилаючись на те, що вона 04 березня 2015 року з метою придбання у особисту приватну власність житлового будинку № 43 з господарськими будівлями, які розташовані по вулиці Короленка в с. Лутовинівка, Козельщинського району Полтавської області уклала з відповідачем [PERSON] угоду у вигляді розписки, завіреної секретарем Лутовинівської сільської ради, реєстраційний № 29, у відповідності до якої вона передала, а відповідач отримала 15 000,00 грн., як аванс тобто платіж в рахунок оплати вартості зазначеного будинку. Остаточний розрахунок повинен був відбутися при укладанні між ними договору купівлі - продажу будинку. Одразу укласти договір купівлі-продажу вони не змогли, так як відповідач повинна була вирішити питання щодо оформлення права власності на земельну ділянку на якій розташований будинок, господарські будівлі та зняти з реєстрації всіх осіб, які були зареєстровані в її будинку. 04.03.2015 року відповідач [PERSON] на підтвердження наміру продати позивачу житловий будинок зареєструвала її місце проживання у вищезазначеному житловому будинку, де вона ніколи не проживала, оскільки проживає в найманій квартирі в місті Кременчуці, так як працює вчителем початкових класів ЗОШ № 22 м. Кременчука. В подальшому, протягом року, відповідач не змогла вирішити питання про право власності на землю та зняття з реєстрації осіб, яки були зареєстровані в її житловому будинку, у звязку з чим укладання договору купівлі-продажу будинку між ними стало неможливим. В травні - червені 2016 року відповідач добровільно перерахувала їй на банківську картку частину авансового платежу в розмірі 1\~100,00 грн. та запропонувала знятися з реєстрації. 15 липня 2016 року вона знялася з реєстрації та зареєструвалася в с. Чапаєвка, Козельщинського району в житловому будинку, якій належить її матері. Далі, позивач в позові зазначила, що відповідач не повернула їй аванс в повному розмірі, який на даний час складає 13 900,00 грн., а тому вона прохає суд, стягнути з відповідача на її користь авансовий платіж в розмірі 13 900,00 грн., судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551,20 грн., а також витрати понесені за надання правової допомоги в розмірі 500,00 грн. 04.01.2017 року відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті, звернулася до Козельщинського районного суду із зустрічним позовом до позивача [PERSON] про стягнення заборгованості за оренду житлового будинку в с. Лутовинівка по вул. Короленка, 43. в розмірі 13\~720,00 грн., посилаючись на те, що вона у вересні 2014 року дозволила проживати позивачу у вищезазначеному житловому будинку. Між ними відбулася домовленість, що позивач сплачує їй орендну плату за місяць проживання в розмірі 980,00 грн., що також можуть підтвердити свідки [PERSON] та [PERSON] Позивач отримавши у вересні 2014 року ключі від житлового будинку завезла до нього особисті речі та меблі. Далі відповідач в позові зазначила, що вона неодноразово зверталася до позивача з приводу сплати коштів за оренду житлового будинку. Позивач грошові кошти не сплачувала та завжди говорила їй, що віддасть їх трохи пізніше. Згодом, наполягаючи на оплаті заборгованості за користування житлового будинку, позивач запропонувала їй купити у неї житловий будинок, але при цьому 04.03.2015 року умовила її укласти безоплатно договір оренди житла терміном на 1 рік. Цього ж дня, вони перебуваючи в Лутовинівській сільській раді Козельщинського району дізналися, що оформлення договору купівлі-продажу здійснює нотаріус, але при цьому їм для оформлення договору купівлі-продажу потрібно технічний паспорт на будинок і інші правовстановлюючі документи. Наполягаючи на оплаті заборгованості за оренду, позивач передала їй грошові кошти в розмірі і 15\~000,00 грн. завдатку за будинок, а решту позивач зобовязалась передати їй разом із заборгованістю по оплаті після оформлення договору купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку, що підтверджується розпискою завіреною в Лутовинівській сільській раді Козельщинського району. Згодом вона виконала всі поставлені позивачем умови для оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку, але в листопаді 2016 року позивач її повідомила, що вона не буде купувати вищезазначений житловий будинок, сплачувати за оренду житлового будинку в період часу з вересня 2014 року по листопад 2016 року грошові кошти в розмірі 13\~720,00 грн., у звязку з чим прохала повернути їй сплачений завдаток в розмірі 15\~000,00 грн. Далі відповідач в позові зазначила, що позивач у звязку з орендою житлового будинку, заборгувала їй грошові кошти в розмірі 13\~720,00 грн., а тому прохала стягнути з позивача на її користь зазначену суму заборгованості, а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640,00 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов в частині стягнення з відповідача грошових коштів уточнила та прохала стягнути 13\~700,00 грн. Також, позивач [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення, що первісний позов підтримує повністю, оскільки дійсно між нею та відповідачем виникла усна домовленість щодо придбання вищезазначеного будинку, так як після виходу на пенсію, мала намір переїхати ближче до своїх родичів в с. Лутовинівка. Відповідачу для підтвердження намірів укладання з нею в майбутньому договору купівлі-продажу, після виготовлення та підготовки нею всіх відповідних документів для нотаріального оформлення угоди, було сплачено грошові кошти в розмірі 15\~000,00 грн. Відповідач тривалий час не вчиняла дій, які свідчили, що вона бажає укласти договір купівлі-продажу будинку. Відповідач добровільно повернула їй грошові кошти лише в розмірі 1300,00 грн., а тому вона прохає суд стягнути з відповідача на її користь неповернуту суму завдатку в розмірі 13\~700,00 грн. Вимогу відповідача щодо стягнення заборгованості за оренду житлового будинку в розмірі 13\~720,00 грн. не визнає, оскільки вважає її безпідставною. За згодою відповідача вона дійсно була прописана разом зі своїм сином у вищезазначеному будинку. Домовленості щодо сплати грошових коштів за оренду житлового будинку між ними не було. Прописалася вона разом із сином в житловому будинку, так як здійснила продаж своєї квартири в м. Кременчуці та мала намір придбати будинок у відповідача. У будинку, ні вона, ні її син [PERSON] не проживали, оскільки її син працює в м. Києві, а вона залишилася працювати вчителем в Кременчуці, у звязку з чим, після продажу квартири змушена винаймати для проживання інше житло. Відповідач ніяких збитків, у звязку з її пропискою та пропискою сина [PERSON] не понесла Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення, що первісний позов позивача не визнає, оскільки позивач починаючи з 2014 року проживала разом зі своїм сином [PERSON] в житловому будинку як квартиронаймач. Мала заборгованість з оплати за оренду житлового будинку. З часом, позивач запропонувала їй, купити у неї житловий будинок та сплатити заборгованість за оренду житла, у звязку з чим між ними виникла домовленість щодо укладання договору купівлі-продажу житлового будинку за 60\~000,00 грн. Перебуваючи разом в сільській раді, вони дізналися, що для оформлення договору купівлі-продажу їй як власнику будинку необхідні документи, які підтверджують право власності на будинок та на земельну ділянку. На підтвердження наміру того, що позивач бажає купити будинок та розрахуватися з боргом за оренду житла, остання сплатила їй грошові кошти в розмірі 15\~000,00 грн. та склала розписку про отримання нею від позивача зазначених грошових коштів. З часом, після виготовлення всіх документів, які необхідні для вчинення нотаріальної дії купівлі продажу, позивач відмовилася від придбання будинку, так як вважала, що раніше обумовлена ціна будинку є завеликою. Позивач та її син почали погрожувати та вимагали від неї повернути всі грошові кошти в розмірі 15\~000,00 грн. Позивачу було повернуто лише 1 300,00 грн., оскільки позивачка та її син користувалися будинком. Також, [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення, що зустрічний позов підтримує, оскільки позивач була разом з сином прописані в її житловому будинку, а тому повинні платити щомісячно за прописку в розмірі 980,00 грн. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, свідка [PERSON] та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] досягнута усна домовленість щодо укладання в майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку, який розташований по вулиці Короленка, 43, в с. Лутовинівка, Козельщинського району Полтавської області, що також не заперечували в судовому засіданні сторони по справі. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Далі судом встановлено, що позивач передав, а відповідач отримала грошові кошти в розмірі 15\~000,00 грн. в рахунок сплати та укладання в майбутньому договору купівлі-продажу вищезазначеного житлового будинку, решта обумовлена сума грошових коштів позивачем буде сплачено після укладання договору купівлі-продажу вищезазначеного житлового будинку (а.с. 9). Відповідачем на виконання попередньої домовленості з позивачем було надано розписку про своє зобовязання продати будинок після виготовлення всіх необхідних правовстановлюючих документів, що також не заперечували в судовому засіданні сторони по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України,\~виконання зобовязанням може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі\~ст. 570 ЦК України,\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Згідно квитанцій про перерахування коштів вбачається, що в період з березня травня 2016 року відповідач повернула добровільно позивачу грошові кошти в загальному розмірі 1 300,00 грн. Сума неповернутих відповідачем грошових коштів на час розгляду справи становить (15\~000,00 грн. сплачені кошти позивачем відповідачу 1 300,00 грн. повернуті кошти відповідачем добровільно позивачу ) = 13 700,00 грн. Також судом встановлено, що 04.03.2015 року та 28.04.2015 року відповідачем було укладено безоплатний (п.3.1.) договір (найму) оренди вищезазначеного житлового будинку з позивачем та її сином [PERSON]В.(а.с. 28-29). Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Суд не приймає до уваги твердження відповідача та свідка [PERSON], що позивач повинна сплати відповідачеві за оренду житла та за її прописку грошові кошти в розмірі 13\~720,00 грн., оскільки зазначене твердження спростовується пунктом п. 5 договору найму (оренди) житла від 04.03.2015 року (а.с.28). Згідно ст.ст.\~60,\~ 61 ЦПК України, \~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що первісний позов позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] про стягнення авансового платежу підлягає до задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони домовились укласти договір купівлі-продажу житлового будинку, але відповідним чином його не оформили, а тому сплачена в рахунок виконання договору сума грошових коштів в розмірі (15\~000,00 грн. сплачені кошти позивачем відповідачу 1 300,00 грн. повернуті кошти відповідачем добровільно позивачу ) = 13 700,00 грн. визнається авансовим платежем та підлягає стягнення з відповідача на користь позивача. Зустрічний позов відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за оренду житла з позивача [PERSON] не підлягає до задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні відповідач прописала позивача та її сина [PERSON] безоплатно в житловому будинку як квартиронаймачів тобто уклала договір (найму) оренди житлового будинку, яким визначила порядок проживання та безоплатне користуванням житловим будинком, а тому правові підстави, які передбачали можливість стягнути з позивача грошові кошти в розмірі 13\~720 грн. за оренду житлового будинку в період часу з вересня 2014 року по листопад 2016 року та за прописку відсутні. Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України,\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За змістом\~ст.79 ЦПК України,\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача Згідно\~статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі\~за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні,\~під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та\~під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно\~ст.8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік»\~установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня\~1378,00 грн., з 1 травня 1450,00 грн., з 1 грудня\~1600,00 грн. З наведеного вбачається, що станом на 29.11.2016 року (час подачі позову позивачем) граничний розмір компенсації за одну годину роботи адвоката становить 580,00 грн. (1450х40/100). Відповідно до розрахунку, який був наданий позивачем [PERSON] від 25.11.2016 року вбачається, що останньою за домовленістю було сплачено, а адвокатом [PERSON] отримано за складання позовної заяви про стягнення авансового платежу грошові кошти в розмірі 500,00 грн. Адвокатом на складання позовної заяви було затрачено 3 годин робочого часу.(а.с. 10-11). Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та до ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати за розгляд позовної вимоги про стягнення авансового платежу в розмірі 551,20 грн. (а.с. 1), а також витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн.(а.с.10-11), а всього в розмірі 1051,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved