Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

30.05.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізюмське АТП» про стягнення матеріальної шкоди. Посилаючись на те, що 23 червня 2016 року він мав везти свою доньку [PERSON] до державного закладу «Дитячий спеціалізований санаторій «Зелена гірка» в м. Одеса. У нього були квитки на потяг сполученням Харків Одеса, що відправлявся з м. Харків о 16 год. 13 хв. Щоб дістатися вчасно до м. Харків він планував доїхати рейсовим автобусом з кінцевої зупинки до залізничного вокзалу м. Ізюм, щоб їхати електропоїздом. Тому за графіком руху автобусів міського маршруту він з донькою вийшов до кінцевої зупинки «ІОМЗ» однак автобус виконав рейс не за графіком, а відправився на 5 хвилин пізніше, в зв»язку з чим він спізнився на електропоїзд до м. Харкова і його дитина могла зовсім не потрапити до санаторію. Тому, він був вимушений їхати до м. Харкова не електропоїздом як планував, а автобусом сполученням Слов»янськ-Харків о 12 год. 10 хв. 23.06.2016 року на що витратив значні для нього кошти. Таким чином з вини відповідача ним було витрачено на проїзд 168,84 гривень. Він звернувся з заявою до відповідача з проханням розібратися в ситуації та сплатити йому витрачені кошти. Однак в добровільному порядку витрачені ним кошти відповідач не сплачує. Просить суд стягнути на його користь 168,84 грн. спричиненої йому матеріальної шкоди та всі витрати по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, посилаючиь на те, що перевізник доставив пасажира в пункт призначення, чим виконав взяті на себе зобов»язання. Крім того позивач повинен був завчасно прибути до залізничного вокзалу для пересадки на електропоїзд. Не заперечувала факту виконання рейсу автобусу маршруту №2 о 10-20 год. не за розкладом. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1,\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1, ч.2\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3\~ст. 60 ЦПК України\~доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. 23.06.2016 року позивач з донькою їхали у автобусі, що належить ТОВ «Ізюмське АТП», державний номер [NUMBER], маршрутом №2 Міський парк культури- Ізюмський оптико-механічний завод (через Піски), водій [PERSON] Зазначений рейс був пільговий, та безкоштовно обслуговував пільговиків та пенсіонерів, а тому квиток на проїзд в зазначеному автобусі не видавався, що не заперечувалось в судовому засіданні сторонами. З кінцевої зупинки Міський парк культури, 23.06.2016 року автобус відправився не за розкладом о 10-20 год., а з запізненням на 5 хвилин, що підтверджується в судовому засіданні розкладом руху автобусів на міському автобусному маршруті №2, письмовими поясненнями водія [PERSON], наказом №19 від 05.07.2016 ТОВ «Ізюмське АТП». Згідно наказу, №19 від 05.07.2016 ТОВ «Ізюмське АТП» 23 червня 2016 року водій [PERSON] обслуговував пільговий рейс на маршруті №2 Міський ПК-ІОМЗ (через Піски). Не дотримавши графіку руху з кінцевої зупинки «ІОМЗ» автобус відправився на 5 хвилин пізніше, що викликало нарікання пасажира [PERSON], який запізнювався на електропоїзд. На зауваження пасажира водій відреагував в грубій формі. На підставі викладеного, заяви [PERSON], за порушення трудової дисципліни, а саме: порушення графіку руху, грубе поводження з пасажиром [PERSON], водію [PERSON] оголошено догану.(а.с.28) Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 908 Цивільного кодексу України\~«Перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення; Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.» Згідно з ч.І, ч.2\~ст. 910 ЦК України\~«За договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також: доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також; за його провезення; Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів). Сторонами по справі не заперечується та обставина, що між позивачем та відповідачем укладено договір перевезення пасажира, а тому вказана обставина в силу ч. 1\~ст. 61 ЦПК України\~не підлягає доказуванню. Зі змісту\~ст. 922 ЦК України\~слідує, що законом також передбачено відповідальність перевізника за затримку відправлення пасажира та порушення строку доставлення пасажира до пункту призначення, зокрема ч. 1 вказаної статті визначено, що за затримку у відправленні транспортного засобу, що перевозить пасажира, або запізнення у прибутті такого транспортного засобу до пункту призначення перевізник сплачує пасажирові штраф у розмірі, встановленому за домовленістю сторін, транспортними кодексами (статутами), якщо перевізник не доведе, що ці порушення сталися внаслідок непереборної сили, усунення несправності транспортного засобу, яка загрожувала життю або здоров'ю пасажирів, або інших обставин, що не залежали від перевізника. З аналізу вказаної статті Закону слідує, що відповідальність перевізника за порушення строку доставлення пасажира до пункту призначення настає виключно у тих випадках що не повязані з порушенням такого строку внаслідок непереборної сили, усунення несправності транспортного засобу, яка загрожувала життю або здоров'ю пасажирів, або інших обставин, що не залежали від перевізника. Тобто відповідальність перевізника за порушення строку доставлення пасажира виключається, якщо таке запізнення обумовлено зокрема і несправністю транспортного засобу, яка загрожувала життю або здоровю пасажирів. Частиною 3 ст.922 ЦК України передбачено, що якщо поїздка пасажира з пункту пересадки не відбулась внаслідок запізнення транспортного засобу, який доставив його у цей пункт, перевізник зобов»язаний відшкодувати пасажирові завдані збитки. 23 червня 2016 року позивач [PERSON] мав везти свою доньку до державного закладу «Дитячий спеціалізований санаторій «Зелена гірка» в м. Одеса. Зазначена обставина підтверджується зворотним талоном до путівки № 1035 та проїзними документами серії ЗЛ № 605096 та серії ЗЛ № 605097 на поїзд № 269 сполученням Харків- Одеса, відправлення 23 червня 2016 року о 16-13 год. на ім»я [PERSON] та [PERSON] (а.с.4, 4 зворот) Позивач планував доїхати рейсовим автобусом з кінцевої зупинки рейсового автобусу №2 до залізничного вокзалу м. Ізюм, щоб їхати електропоїздом до м. Харків. Виконання автобусом маршруту №2 рейсу не за графіком потягло спізнення позивача на електропоїзд та його поїздка з пункту пересадки не відбулась внаслідок запізнення рейсового автобусу, що завдало пасажирові [PERSON]І збитки, пов»язані з необхідністю придбання квитків на автобус сполученням Слов»янськ-Харків о 12 год. 10 хв. для себе та своєї доньки. Вартість двох квитків на рейс № 319 Слов»янськ-Харків від Ізюма до Харкова становить 168,88 грн. (а.с.4 зворот) Таким чином позовні вимоги [PERSON]І підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати. Судовий збір в сумі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача згідно квитанції № 0.0.776135267.1 від 30.05.2017 року на користь позивача. Зважаючи на вище викладене та

Outcome: approved