Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

9 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.07.2012 року. Від спільного шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони різні за характером, мають різні погляди на сімейне життя, через що між ними виникають суперечки та непорозуміння, що негативно впливає на її здоров'я. Шлюбні відносини між ними припиненні з травня 2013 року. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, проте, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте, від нього надійшла заява, в якій відповідач позовні вимоги визнає, справу просить розглянути без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с. 5). Від спільного шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 6). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Разом сторони не проживають з травня 2013 року, шлюбні відносини між ними припинились. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Встановленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України. Так, згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб згідно ч. 1 ст. 36 СК України є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Статтею 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір в сумі 229,40 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved