Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

29 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилалася на те, що [PERSON] звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з необґрунтованим позовом, внаслідок чого, вона була змушена подати апеляційну скаргу, сплатила 1\~827,00 грн. судового збору та 18,27 грн. комісійних витрат за сплату судового збору. В звязку з наведеним, посилаючись на вимоги ст.ст. 1166, 1192 ЦК України, [PERSON] просила суд стягнути на її користь з [PERSON] майнову шкоду в розмірі 1\~845,27 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник підтримали позов в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просили суд задовольнити вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилався на те, що судами вищих інстанцій [PERSON] було відмовлено у стягненні зазначених сум, в звязку з чим, її вимоги є необґрунтованими. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Встановлено, що апеляційним судом Дніпропетровської області була розглянута апеляційна скарга [PERSON] на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2015 року по справі за позовом [PERSON] до Новоолександрівської сільської ради про визнання забудовником житлового будинку в порядку спадкування. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року було скасоване рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2015 року, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Новоолександрівської сільської ради про визнання забудовником житлового будинку в порядку спадкування відмовлено. Додатковим рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто 1\~827 грн. витрат із сплати судового збору. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року додаткове рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року було скасоване, справа направлена до суду апеляційної інстанції для ухвалення додаткового рішення. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2016 року [PERSON] було відмовлено в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2015 року по справі за позовом [PERSON] до Новоолександрівської сільської ради про визнання забудовником житлового будинку в порядку спадкування, з тих підстав, що [PERSON] не була стороною у справі та нормами статті 88 ЦПК України не передбачено відшкодування їй судових витрат. У відповідності до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, на обґрунтування вимог позивач [PERSON] посилалася на вимоги ст.ст. 1166, 1192 ЦК України. Згідно вимог ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дії осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставам виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В той же час, судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги особою, яка не є стороною у справі не є майновою шкодою, в розумінні статей 1166, 1192 ЦК України, в звязку з чим, в задоволенні позовних вимог належить відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed