Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

29.09.2015 року позивачка, в особі представника [PERSON], звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з 01 вересня 2007 року до 11 грудня 2013 року проживала з відповідачем, однією сім'єю, в зареєстрованому шлюбі. Від цих стосунків мають доньку [PERSON]. 11 грудня 2013 року шлюб між позивачкою та відповідачем, за рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області, було розірвано. Донька знаходиться повністю на утриманні позивачки та її батьків. Позивачка вказує, що дитина має хворобливий стан здоров'я та згідно висновку лікарської консультативної комісії від 10.06.2014 року, дитині визначена необхідність у домашньому догляді. Через це позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 5 річного віку та не має змоги самостійно заробляти гроші. Відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає, через що відповідачці довелося звернутися з даним позовом до суду. Просить стягнути на її користь з відповідача на утримання доньки аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 грудня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Також позивачка просить стягнути на її користь аліменти у розмірі 2000 (двох тисяч) грн., щомісячно, починаючи з 22.09.2014 року до досягнення дитиною 5 річного віку. Представник позивачки, в судовому засіданні, наполягав на задоволенні позову, вказував, що є всі законні підстави для його задоволення. Представник відповідача, [PERSON], заперечила проти задоволення позову, вважаючи його, у частині стягнення з відповідача 2000 грн., на користь позивачки та у частині стягнення аліментів за минулий час, необґрунтованим та незаконним. Суд, вислухавши сторони по справі та дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги частково. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від матеріальної допомоги дитині, в зв'язку з чим така допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Згідно копії довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території від 02.09.2015 року № 1437015105, позивачка [PERSON] зареєструвалася за адресою: [ADDRESS], разом з неповнолітньою донькою [PERSON]. (а.с. 15). Згідно зі ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка, у разі проживання з нею дитини . Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, утримання продовжується до досягнення дитиною шести років. Право на утримання має дружина і в разі розірвання шлюбу. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно копій наказів ДФСУ Мар'їнської об'єднаної ДПІ, позивачка знаходиться на протязі 2014 - 2016 років у відпустці по догляду за дитиною, без збереження заробітної плати, на підставі довідки КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мар'їнського району», про стан дитини яка потребує домашнього догляду. Неповнолітня [PERSON], перебуває на диспансерному обліку та має статус «дитина - інвалід», згідно копіям довідок КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мар'їнського району» від 10.06.2014 та 06.05.2015 року (а.с. 13-14). Згідно документів, які були витребувані судом та які додані до матеріалів справи, відповідач працює, отримує заробітну плату та має можливість утримувати як свою неповнолітню дитину так і колишню дружину. Згідно зі ст. 191СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. В судовому засіданні позивачка не змогла довести, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача та те, що відповідач ухилявся від сплати аліментів. Тому стягнення аліментів за минулий час не може бути присуджено. Таким чином, суд вважає доводи позивачки такими, що знайшли своє часткове підтвердження, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку, щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 29.09.2015 року та стягує з відповідача на користь [PERSON], на її утримання аліменти, в розмірі 2000 (двох тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 29.09.2015 року до досягнення дитиною [PERSON] п'ятирічного віку, тобто до [INFO]. Виходячи з наведеного, згідно ст.ст. 84, 180-182, 191 СК України,

Outcome: approved