Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

30.11.2018 року представник позивача звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього 43 678, 31 грн. заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 29.11.2017 р., яка виникла станом на 31.10.2018 р. В обґрунтування позову послався на те, що 29.11.2017 між позивачем та відповідачем укладено заяву №1599311 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб /ДКБО/ та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до даної заяви банк відкрив на ім'я відповідача поточний рахунок №26254000220517 в гривнях України, на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщенні установи банку. На виконання умов ДКБО банк надав відповідачу платіжну картку типу Mastercard Debit Standart «Моя картка» та ПІН-конверт до неї. Відповідачу встановлено кредит в розмірі 40\~000,00 грн., зі сплатою 38 % річних. Банк свої зобов'язання виконав, однак відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим, станом на 31.10.2018 р. утворилася заборгованість за на вище зазначену суму. Ухвалою від 14.01.2019 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд на 15.03.2019 р. на 12:20 год. в залі судового засідання Червоноградського міського суду Львівської області, без виклику сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суду не подали. Відповідач відзиву та будь-яких інших заяв чи клопотань не подавав. У відповідності положень п. 1 ч. 3 ст. 223, ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до наступного висновку. 29.11.2017 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON], укладено заяву № 1599311 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Шляхом підписання заяви про приєднання до ДКБО фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідач беззастережно приєднався до ДКБО в редакції, яка на день підписання заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 31.10.2018 р. заборгованість відповідача за цим договором становить 43\~678,\~31\~грн.,\~що складається\~з:\~39 788, 20 грн. - загальна сума основної заборгованості; 216, 89 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 112, 50 грн. - загальна сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування; 2 164, 66 грн. - загальна сума нарахованої пені; 788, 18 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 129, 29 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 394, 89 грн. - 3 % річних на суму простроченного кредиту; 83, 70 грн. - 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Виходячи з вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів. Відповідно до статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). З огляду на вище наведене, суд приходить до переконання, що відповідач не виконав взятих на себе зобовязань по вказаному договору, та внаслідок цього заборгував позивачу 43 678, 31 грн., тому позов слід задовольнити. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача у користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1762 грн.

Outcome: approved