Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

31 березня 2021 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що [PERSON] являлась працівником на Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» Міністерства інфраструктури України та займала посаду сторожа-прибиральника Дніпровської технічної дільниці водних шляхів. Наказом відповідача №61-о від 02.04.2020, [PERSON] сторожа-прибиральника Дніпровської технічної дільниці водних шляхів, з 03.04.2020 було звільнено за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України. На момент звільнення відповідач перед позивачем мав заборгованість з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Починаючи з моменту звільнення і до моменту звернення до суду з даним позовом, відповідач частково виплатив заборгованість по заробітній платі, проте не в повному обсязі. Станом на 18.01.2021 заборгованість відповідача перед позивачем по виплаті заробітної плати складає 23908,86 грн., яка складається з: квітень 2019 року 5000,06 грн., травень 2019 року 4835,48 грн., вересень 2019 року 4719,04 грн., жовтень 2019 року 4648,11 грн., листопад 2019 року 4706,17 грн. Позивач неодноразово зверталася до відповідача та Головного управління держпраці у Київській області з вимогами про виплату заборгованості по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі, але усі вимоги залишились без задоволення, що і стало підставою для звернення до суду. Відповідач був зобов`язаний виплатити працівникові нараховану, але не виплачену заробітну плату саме в день звільнення, чого зроблено не було, чим порушив права позивача та норми діючого законодавства. Середньоденна заробітна плата позивача складає 229,47 грн. виходячи з наступного розрахунку: 6658,01+7110,20)/60 (кількість календарних днів за останні 2 місяці). Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні виходячи з розрахунку 229,47 грн. (середньоденна заробітна плата) * 386 (кількість днів) складає 88575,42 грн. Просить стягнути з Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 23908,86 грн., суму середнього заробітку за весь період затримки розрахунку з 03.04.2019 по 24.03.2021 у розмірі 88575,42 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. 15 квітня 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі та призначено справу по суті в порядку загального позовного провадження. 18 травня 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Від представника позивача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Також в заяві зазначив, що ним будуть надані докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом 5 днів з дня постановлення рішення по справі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Від відповідача відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суддя вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 43 Конституції України\~передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату. Судом встановлено, що [PERSON] у період часу з 01 вересня 2005 року по 03 квітня 2020 року працювала у ДП ВШ «Укрводшлях», що підтверджується записами у її трудовій книжці (а.с.6-8). Наказом №61-о від 02 квітня 2020 року, [PERSON] , сторож-прибиральник Дніпровської технічної дільниці водних шляхів 03 квітня 2020 року була звільнена з підприємства за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України (а.с.5). Згідно ч.1\~ст.94 КЗпП України\~заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Як вказано у\~ст.115 КЗпП України\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч.1\~ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. За приписами\~ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно довідки ДП ВШ «Укрводшлях» №5-07/3 від 21.01.2021 сума заборгованості по заробітній платі позивача за період з квітня 2019 року по листопад 2019 року становить 23908,86 грн. (а.с.10). У теперішній час заборгованість по заробітній платі в сумі 23908,86 грн. перед позивачем не сплачена. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 23908,86 грн. підлягає задоволенню. Таким чином, суд знаходить доведеним той факт, що в порушення вимог\~ст.116 КЗпП України\~відповідачем при звільненні позивача не проведено з ним повний розрахунок та не виплачено йому усіх належних йому сум. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми середнього заробітку за весь період затримки з 03.04.2019 по 24.03.2021 у розмірі 88575,42 грн., суд приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення, виходячи з наступного розрахунку. Відповідно до ч.1\~ст.117 КЗпП України,\~в разі\~невиплати з\~вини власника\~або уповноваженого\~ним органу\~належних звільненому\~працівникові сум\~у строки,\~зазначені в\~статті 116\~цього Кодексу,\~при відсутності\~спору про\~їх розмір\~підприємство,\~установа,\~організація повинні\~виплатити працівникові\~його середній\~заробіток за\~весь час\~затримки по\~день фактичного\~розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Середній заробіток працівника згідно ч.1\~ст.27 Закону України «Про оплату праці» №108/95-вр, визначається за правилами, закріпленими у порядку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995. Із п.5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абз.1 п.8 цього порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Outcome: partial