Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

30 червня 2017 року до Словянського міськрайонного суду звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вона 11 жовтня 2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Слов'янському міському відділі РАЦС Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №681. Шлюб вона розриває з тієї причини, що вона з відповідачем не зійшлись характером та поглядами на життя, у звязку з чим між ними постійно виникали суперечки та сварки. Вона проживала спільно з відповідачем до 20.04.2017 року, а потім їх спільне сімейного життя припинилось і вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. В подальшому спільне життя з відповідачем неможливе, так як крім скандалів, нервозної обстановки, неповажного ставлення до неї з боку відповідача, таке життя нічого не принесе. Від шлюбу вони дітей не мають. Майнового спору не має. Просила суд розірвати шлюб між нею - [PERSON], 27.07.1977р.народження, та [PERSON],12.02.1976р. народження, зареєстрований 11 жовтня 2003 року у Слов'янському міському відділі РАЦС Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №681, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище «Куряча». У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, в якій вона свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволені (а.с. 17). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України\~) встановив наступне. У судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №218680, сторони зареєстрували шлюб 11 жовтня 2003 року у Слов'янському міському відділі РАЦС Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №681 (а.с.5). Сторони не мають неповнолітніх дітей. Сторони проживають окремо з 20.04.2017 року, і фактично їх шлюбні відносини припинені, оскільки за весь період часу окремого проживання спроб примирення між ними не відбулося. На даний час спір з приводу поділу спільного майна відсутній. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших\~осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до положень\~статті 51 Конституції України\~та частини першої\~статті 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно із приписами\~статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинені. Сторони не проживають однією сім'єю і не ведуть спільне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились неприязні взаємовідносини. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно із положеннями\~статті 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог\~статті 60 ЦПК України\~докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON], та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі дружини, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Квитанцією від 29.06.2017р.(а.с.1) позивач документально підтвердила сплату нею судового збору при зверненні до суду з даним позовом з вимогою про розірвання шлюбу в розмірі 640,00 грн., який відповідно до вимог ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача на її користь в повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved