Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

31.03.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позову вказує, що з 09.09.2006 р. вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який розірвано рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого рогу 18.04.2012 р. В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 02.03.2012 р. стягнуто з відповідача аліменти на її користь на утримання сина до його повноліття у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача. 30.11.2012 р. рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу зменшено розмір аліментів до 1/6 частки з усіх видів заробітку відповідача. В період часу з 16.04.2013 р. по 04.03.2016 р. їх син неодноразово хворів, за рекомендаціями та направленнями лікарів проходив курс лікування, в тому числі і санаторно-курортне лікування. Так, з 16.04.2013 р. по 22.04.2013 р. з діагнозом гострий бронхіт, дитині було призначено амбулаторне лікування в лікаря педіатра КЗ «Криворізька міська лікарня №9» Дніпропетровської обласної ради». На лікування було витрачено 210,55 грн.; - з 05.06.2013 р. по 24.07.2013 р. з діагнозом герпетична інфекція, вірусний блефароконюктивіт, стрепдодермія, назофарініт, дитина проходила лікування в КЗ «Криворізька міська лікарня №9 «Дніпропетровської обласної ради». На лікування було витрачено 864 грн.; - з 24.07.2013 р. по 21.08.2013 р. в КЗ «Криворізька міська лікарня №9» Дніпропетровської обласної ради, на лікування витрачено 871,50 грн.; - з 28.08.2013 р. по 10.09.2013 р. з діагнозом герпетична інфекція, вірусний блефароконюктивіт, стрепдодермія, назофарініт, дитина проходила лікування у Львівській інфекційній клінічній лікарні, на лікування витрачено 1157,70 грн.; - з 30.08.2013 р. по 16.09.2013 р. санаторно-курортне лікування в санаторії «Стожари» - вартість лікування 6300 грн.; - з 21.11.2013 р. по 28.11.2013 р. консультація імунолога в обласній клінічній лікарні м. Дніпропетровська, на лікування витрачено 247,15 грн.; - 11.04.2014 р. по 04.03.2014 р. лікування в КЗ «Криворізька міська лікарня №9» Дніпропетровської обласної ради» та в поліклініці «Медиком» в м.Кривому Розі з діагнозом ОРВІ сінусіт, острий трахеїт, алергічний рініт, двохсторонній євстахеіт, на лікування витрачено 4148,52 грн.; - з 06.01.2015 р. по 04.03.2016 р. лікування в КЗ «Криворізькій міській лікарні №9 Дніпропетровської обласної ради», Криворізькій міській лікарні №8, клінічній обласній лікарні м.Дніпропетровськ, за вказаний період на лікування та проїзд до м.Дніпропетровськ витрачено 8112,57 грн. Всього за період з 16.04.2013 р. по 04.03.2016 р. витрачено на лікування 22\~294,81 грн. Просить суд стягнути з відповідача половину витрат на лікування дитини, а саме: 11\~147,41 грн., також понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн., та судовий збір в сумі 551,20 грн. Позивач в судове зсідання не зявилася, про час, день та місце слухання справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, просить суд задовольнити його. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заперечення, позов визнає частково, на суму 2186,16 грн. (4372,31 : 2 = 2186,16), тобто в тій частині де наявне підтвердження не тільки чеками, але й записами лікаря в амбулаторній картці. Вважає безпідставними чеки витрачені на придбання ліків, які забороняється давати дітям до 12 років, зокрема «Комбігрип», препарат «Смекта», який не лікує захворювання вказані позивачем в позові, біодобавки, тощо. Витрати на санітарно-курортне лікування взагалі не підтверджені будь-якими доказами. Крім того, просить суд взяти до уваги те, що він сплачує аліменти не тільки на сина [PERSON], а також на утримання доньки [PERSON], яка продовжує навчання, заробітна плата на підприємстві на якому він працює значно зменшилася, а ще він позбавлений субсидії, і змушений сплачувати комунальні послуги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] пояснила, що позивач в позові посилається на різні діагнози, однак записи в амбулаторній карті про ті хвороби відсутні, відповідно немає підстав для виплати сум вказаних в чеках, які не відповідають захворюванням дитини. Біодобавки заборонені для вживання дітьми, тоді як в позові на їх придбання позивачем зазначено витрати в розмірі 508 грн. Лікування дитини визнають лише за період 2014 року. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження відповідач являється батьком, а позивач матірю дитини [PERSON], [INFO] а.с.5, рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 09.08.2012 р. зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення цього ж суду від 02.03.2012 р. на утримання неповнолітнього [PERSON], на користь [PERSON], встановивши 1/6 частину з усіх видів заробітку до досягнення диною повнолітня, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку а.с.6. Відповідно до положень\~ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст. 141 СК України, мати, батько, мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. За змістом\~ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Звертаючись до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, позивач просить стягнути з відповідача половину витрати на лікування сина, придбання ліків за період з 16.04.2013 р. по 04.03.2016 р. в розмірі 11\~147,41 грн., від суми 22\~294,81 грн. Відповідно до положень ст.ст.\~57,\~58,\~59,\~60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вивчивши зміст зазначених позивачем чеків, суд приймає до уваги вартість ліків з урахуванням вказаних у чеках сум, які були рецепторно рекомендовані дитині, а також придбані позивачем аналоги таких препаратів. Крім того, зарахуванню для визначення розміру додаткових витрат на дитину підлягають придбані позивачкою лікарські мазі, травяні настойки, направлення на мікробіологічні дослідження, дослідження мікрофлори, прийом офтальмолога, курортно-лікувальне оздоровлення в санаторії «Стожари», яке згідно медичної картки неодноразова рекомендувалося дитині. Вартість вказаних товарів розрахована судом і становить 6795,80 грн. (половина від загальної суми 13\~591,63 грн.), які підлягають стягненню з відповідача, як додаткові витрати на дитину повязані з її хворобою. Разом з тим, судом не були враховані нечитаємі чеки, нечитаємі лікарські препарати на розрахункових квитанціях, товарні чеки датовані 05.03.2016 р. та 11.03.2016 р., тобто придбанні після періоду заявленого позивачем в позові 04.03.2016 р., що не може бути враховано судом в силу вимог ст.11 ЦПК України, а також вартість квитка від 18.09.2013 р. за напрямком Східниця-Львів, оскільки той не іменний, також не заслуговую на увагу товарний чек № 240 від 11.02.2016 р., щодо перевозки пасажирів, оскільки незрозуміло чи здійснювалося перевезення дитини в лікувальних цілях, відповідно не може слугувати доказом. Необхідність придбання інших ліків не підтверджується медичною документацією, а за змістом іншої частини чеків позивачем були придбані природно потрібні товари, а саме: мінеральна вода, лейкопластир, медичні рукавички, дитячий крем, медична пелюшка, які в розумінні положень\~ст. 185 СК України, не є додатковими витратами на дитину, а є життєво необхідною складовою для життя та розвитку дитини. Відповідно до положень п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, щодо передбаченої ст. 185 СК України викликаних особливими обставинами участі в додаткових витратах на утримання дитини, йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати. Виходячи з наведеного з відповідача підлягають стягненню у відшкодування додаткових витрат, понесених позивачем на дитину, в сумі 6795,80 грн., що є половиною від понесених нею та підтверджених належним чином додаткових витрат на лікування сина. Доводи відповідача про те, що він сплачує аліменти на навчання повнолітньої доньки, а також сплачує комунальні послуги в повному обсязі без врахування субсидії, суд вважає безпідставними, та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки згідно покладених на нього обовязків передбачених ст.185 СК України не звільняє від участі у додаткових витратах на дитину. Отже, дослідивши обставини справи, перевірив їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат повязаних з розглядом справи відносяться витрати на правову допомогу та витрати … Згідно з ст. 84 ч.1 ЦПК України\~витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ст.88 ч.1,2 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З матеріалів справи вбачається до позивачем сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн., витрати на правову допомогу 2000 грн., що підтверджується квитанцією та актом виконаних робіт від 01.06.2016 р. а.с.1, 124. Суд, враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, тому й судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial