Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

29.11.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Мотивувала позов тим, що у шлюбі з відповідачем [INFO] народилась донька - [PERSON] . Позивач в даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Батько [PERSON] проживає окремо від дружини та доньки, коштів на утримання дружини не надає, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі даного позову до досягнення трирічного віку донькою [PERSON] , [INFO] . Позивач також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати - 500 грн. за надання правничої допомоги. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, оскільки дитина знаходиться на грудному вигодовуванні, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся повісткою, надісланою рекомендованим листом з повідомленням за останнім відомим місцем реєстрації проживання та оголошенням на сайті судової влади. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 14.02.2017 року (а.с. 7). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Дитина проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні (а.с. 8). Позивач [PERSON] в даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною - донькою [PERSON] , [INFO] , до досягнення 3-х років, до [INFO] . Відповідач проживає окремо від дружини та дитини, коштів на утримання дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за донькою [PERSON] , [INFO] , добровільно не надає. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд враховує положення ст. 84 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів. Відповідач є молодою, фізично здоровою людиною, може працювати, тому може утримувати дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Враховуючи наведені обставини, норми закону, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1 500 грн. щомісяця, до досягнення дитиною - донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати за вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини - 768,40 грн. (за ставками, що діяли станом на день подачі даного позову). Також з відповідача на користь позивача слід стягнути 500 грн. понесених нею витрат на правничу допомогу (а.с. 11,12).

Outcome: approved