overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

29 лютого 2016 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 24 вересня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Вказала, що вона сама утримує дитину, а відповідач ухиляється від батьківських обов'язків, гроші на утримання дитини не надає, хоча працює. Просила суд постановити рішення, за яким стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки щомісячно до її повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надіслала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, але також надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнав повністю і не заперечував проти їх задоволення, а справу просив розглянути без його участі. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Положенням частини 3 статті 181 СК України визначено, що кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, сторони з 24 вересня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час подружнього життя, а саме, [INFO] року у них народилася дитина, донька - [PERSON], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з позивачем і перебуває на її утриманні. Судом з'ясовано, що відповідач [PERSON] має задовільний стан здоров'я, є працездатним, інші аліментні платежі не сплачує, але й дитину на власні кошти не утримує. Наведене свідчить про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідно з вимогами ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 29 лютого 2016 року і на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягають обов'язковому негайному стягненню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

29 серня 2016 року, позивач [PERSON] звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій вказала, що 07 березня 2014 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 12. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. По справі встановлено, що 07 березня 2014 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 12 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Позивач причиною розірвання шлюбу зазначила, що між сторонами відсутні спільні інтереси, тому подальше збереження сімї та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

29 серпня 1998 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Дружківського міського управління юстиції Донецької області, про що мається актовий запис за №316. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].. Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили у липні місяці 2013 року. В теперішній час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] до досягнення ним трьохрічного віку. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки являється працездатним, має постійний заробіток і на утриманні нікого не має. Просить стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача до виповнення дитиною сином [PERSON] трьох років. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і пояснила, що відповідач в добровільному порядку допомоги на її утримання не надає. Являється працездатним, має постійний доход і в змозі платити аліменти. Відповідач у судове засідання не з'явився, вручити повістку про явку в суд йому неможливо у зв'язку з відсутністю за місцем реєстрації та проживання. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 серпня 1998 року у відділі РАЦС Дружківського міського упрвління юстиції Донецької області, про що мається актовий запис за №316. Свідоцтвом про народження [NUMBER] [PERSON], який народився [INFO] року, виданим відділом РАЦС Дружківського міського управління юстиції, про що має місце актовий запис за №32, підтверджується, що його батьком вказаний [PERSON] Згідно з вимогами ст.80 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивачка являється непрацездатною, оскільки виховує дитину до досягнення нею трирічного віку. Суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти, оскільки він працює, має постійний доход нікого на утриманні не має. Суд приходить до висновку, що з відповідача можливо стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу до виповнення дитині трирічного віку. Згідно зі ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати в сумі 243.60 грн. в Державний бюджет міста Дружківки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

29 серпня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-23049-2908-07 за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 1399 грн. на придбання певного майна зі сплатою 12 % річних за користування кредитом та 2,7 % в місяць за ведення кредитної справи, з кінцевим терміном повернення боргу до 28 лютого 2009 року. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з нього 1242 грн. 88 коп. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 29 серпня 2007 року за кредитним договором, а він отримав 1399 грн. на придбання певного майна зі сплатою 12 % річних за користування кредитом та 2,7 % в місяць за ведення кредитної справи, з кінцевим терміном повернення боргу до 28 лютого 2009 року. Відповідно до кредитного договору відповідачка повинна була здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. В порушення цього відповідачка не сплачувала своєчасно кредит та відсотки і станом на 27 лютого 2014 року допустив заборгованість у сумі 1242 грн. 88 коп. (904 грн. 86 коп. - заборгованість за кредитом, 70 грн. 60 коп. - заборгованість за відсотками, 267 грн. 42 коп. - заборгованість за комісіями). Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.526, 1049,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

29 серпня 2008 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16 березня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 11507,43 грн., тіло кредиту 2912,14 грн, нараховано відсотків за користування кредитом 3992,72 грн, нараховано пені 3816,50 грн, а також штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) 536,07 грн., всього загальна сума забогованості склала 11507,43 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 29 серпня 2008 року в розмірі 11507,43 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 29 серпня 2008 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16 березня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 11507,43 грн., тіло кредиту 2912,14 грн, нараховано відсотків за користування кредитом 3992,72 грн, нараховано пені 3816,50 грн, а також штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) 536,07 грн., всього загальна сума забогованості склала 11507,43 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

29 серпня 2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі РАЦС по м. Золотоноші Золотоніського МУЮ Черкаської області за актовим записом № 136, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 053124 від 29.08.2009 року. \~ \~ \~ \~Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON]. \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Шлюбні відносини між подружжям припинені з лютого 2018 року. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, а тому між ними виникали часті сварки та непорозуміння, що призвело до втрати поваги та взаєморозуміння між подружжям і розпаду сім`ї. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив суд розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить підготовче засідання за відсутності позивача та відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи визнання позову відповідачем та згоду обох сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

29 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 53. У цьому шлюбі народилася дитина: син [PERSON], [INFO]. У березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до свого чоловіка [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, постійні сварки призвели до втрати почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а з липня 2015 року шлюбні відносини між ними фактично припинено, вони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Вважає, що їхня сімя розпалася, спільне життя і збереження сімї стали неможливими. Посилаючись на ці обставини просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, подала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, подав письмову заяву, в якій позов визнав повністю та просив розглянути справу за його відсутності. За таких обставин у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З 2015 року сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, інтересам дитини подружжя, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 18, 55, 104, 105, 110, 112 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

29 серпня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Карачіївецькій сільській раді Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 2. В період шлюбу у них народилось двоє дітей: 20.01.2010 року дочка [PERSON] і 19.12.2011року син [PERSON]. Посилаючись на непорозуміння, конфлікти, які виникають через те, що відповідач ніде не працює, часто зловживає спиртними напоями, бє її та сина, дітьми не цікавиться, фінансово сімю не утримує, крім того протягом останнього року проживає окремо, [PERSON] звернулася в суд з вищеозначеним позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивачка заявила про розгляд справи за її відсутності, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач надав заяву, в якій погодився на розірвання шлюбу та розгляд справи за його відсутності. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наведених у позовній заяві підстав. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони проживають окремо, в наданий двохмісячний строк примирення не настало і вони наполягають на розірванні шлюбу, а тому приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них і його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Романіченко». Спору щодо місця проживання дітей не має. На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

29 серпня 2010 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін народилась дитина дочка [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що далі їхнє спільне проживання не можливе. Спільне життя з відповідачкою не склалось, основна причина - цілковита психологічна несумісність їхніх характерів, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони не проживають разом, помиритися не бажають, фактично сім`я розпалась і подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

29 серпня 2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Княгининській сільській раді Дубенського району Рівненської області за актовим записом №14. Дітей від шлюбу у них немає, однак у дружини є дитина від першого шлюбу. Подружнє життя у сторін не склалося, з кінця 2012 року почали виникати постійні сварки та непорозуміння, так відповідачка не рахувалась з думками чоловіка, не займалась веденням домашнього господарства, не працювала, перебуваючи на утриманні чоловіка та його батьків, що призвело до того, з червня 2013 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, а [PERSON] повернулась проживати до своїх батьків. В даний час спору з приводу спільнонажитого майна між ними немає, однак розірвати шлюб в органах РАЦС позивач не має можливості, оскільки оригінал свідоцтва про шлюб знаходиться у відповідачки, яка проживає в іншій області. Враховуючи вищенаведене, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 29 серпня 2011 року у Княгининській сільській раді Дубенського району Рівненської області, актовий запис №14. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак в позовній заяві просив врахувати те, що він перебуває на даний час на військовій службі Збройних Сил України в зоні АТО, а тому просить позов задовольнити, а справу слухати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак до початку розгляду справи по суті надала на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Крім того, питання про поділ майна між сторонами вирішено в добровільному порядку. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

29 серпня 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. На утримання дітей відповідач коштів не надає. [PERSON] просила ухвалити рішення, яким щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися, згідно поданих до суду заяв, просили розглядати справу у їх відсутність. При цьому позивачка позовні вимоги підтримала, а відповідач позов визнав. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved