Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

8 квітня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» (далі - Товариство) звернулося до суду з позовом до відповідачки, про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19 січня 2015 року в сумі 36610 грн. 07 коп. В обґрунтування свого позову зазначало, що 19 січня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № L01.188.33596 (далі - Договір), згідно якого їй був наданий кредит в розмірі 31002 грн., зі сплатою 10 % річних. За умовами Договору відповідачка зобов'язалась погашати щомісячно отриманий кредит та відсотки за його користування згідно з умовами погашення до його повного повернення. Проте вона не в повному обсязі виконувала умови кредитного договору і за нею виникла кредитна заборгованість. 31 грудня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено договір факторингу № 31/12-1, у відповідності до умов якого, позивач набув право вимоги заборгованих коштів від відповідачки за кредитним Договором. Посилаючись на те, що [PERSON] не виконала умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредитних коштів, в наслідок чого за нею утворилася заборгованість в розмірі 36610 грн. 07 коп., тому позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь дану заборгованість, а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позові просив розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, 19 січня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № L01.188.33596, згідно якого їй був наданий кредит в сумі 31002 грн., зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 10% річних. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших атів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання за Договором, а позичальниця навпаки, порушила його умови в частині своєчасної та повної сплати кредитних платежів, тому за нею утворилася загальна заборгованість в сумі 36610,07 грн., яка складається із залишку заборгованості за кредитом - 31002 грн., несплачених відсотків та комісії - 5608 грн. 07 коп. Вказана заборгованість до цього часу не погашена. Тому виходячи з положень ст.ст.526, 530, 552, 1049, 1050, 1054 ЦК України, вона підлягає стягненню з відповідачки в повному розмірі. 31 грудня 2015 року між 31 грудня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено договір факторингу № 31/12-1, у відповідності до умов якого, позивач набув право вимоги заборгованих коштів від відповідачки за кредитним Договором. Таким чином до позивача перейшло право вимоги повернення кредитного боргу, тому він підлягає стягненню на користь позивача в повному розмірі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 1378 грн.

Outcome: approved