Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

31.10.2016р. до Зачепилівського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до ОСББ «РАНКОВА ЗІРКА», в якій позивач зазначає, що з 28.06.2015р. по 18.02.2016р. вона працювала двірником. При її звільненні за власним бажанням розрахунок з нею не проведено і заборгованість з невиплаченої заробітної плати становить 2652 гривні. Тому, вона просить суд стягнути з відповідача 2752 грн. невиплаченої заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 11023 гривні. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача ОСББ «Ранкова зірка» [PERSON]В в судове засідання не зявилась. 15.11.2016 подала заяву про розгляд справи без її участі та 16.11.2016 відзив на позов разом з письмовими доказами на його підтвердження. Просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Суд, заслухавши учасників процесу, присутніх у залі, та дослідивши матеріали справи: - позовну заяву; - копію сторінок паспорту та РНОКПП [PERSON]; - копію сторінок трудової книжки [PERSON]; - копію індивідуальних відомостей ПФУ про застраховану особу [PERSON]; - копію виписки з карткового рахунку [PERSON]; - копію відомостей ДРФО ДФС [PERSON]; - квитанцію про оплату послуг адвоката [PERSON] в сумі 1000,00 грн. та документи на підтвердження її повноважень, як представника позивача; - заяву представника ОСББ «Ранкова зірка» від 15.11.2016; - копію протоколу від 20.01.2016 №01; - копію заяви про прийняття [PERSON]П на роботу від 28.05.2015; - копію витягу з наказу про прийняття на роботу від 28.05.2015; - копію заяви про звільнення [PERSON] від 18.02.2016; - копію доповідної записки [PERSON]; - копію наказу від 19.02.2016 №02 про звільнення двірника; - копію табелю обліку робочого часу за лютий 2016; - копію платіжного доручення від 09.03.2016 №02; - копію платіжного доручення від 20.04.2016 №6; - довідку про нарахування та виплату заробітної плати [PERSON]; - копію відомостей про звернення [PERSON] на «гарячу лінію» ХОДА від 23.03.2016; - копію листів заст. нач. УПСЗН Зачепилівської РДА про наявність та про погашення заборгованості із заробітної плати [PERSON]; - копію листа [PERSON] на адресу заст. нач. ГУ [PERSON] Петренко; - копію листа від 20.04.2016 №7 про погашення заборгованості перед [PERSON]; - копія пояснювальної записки щодо невиплати заробітної плати [PERSON]; - копію акту перевірки ОСББ «Ранкова зірка» №20-01-4300/1259; - копію припису від 10.08.2016 №20-01-4300/1259-1552; - відзив на позов від 16.11.2016р. - Копії банківських виписок по рахунку ОСББ «Ранкова зірка» за період від 12.02.2016 по 10.05.2016; - копії аркушів касової книги ОСББ «Ранкова зірка» за період від 07.02.2016 по 11.05.2016; - поштові повідомлення; вважає, що спірні правовідносини повинні регулюватись наступними нормами права: -ч. 1 ст. 16 ЦК України «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу»; -ст. 60 ЦПК України: «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу»; -ч.1 ст. 116 КЗпП України: «При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум»; -ст. 117 КЗпП України: «В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору»; -передостаннім абзацом п.4 р. ІІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100 : «В інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу». Судом встановлено, що позивач з 28.06.2015р. по 19.02.2016р. працювала двірником у відповідача та звільнена за власним бажанням (а.с.5, 20-24). При цьому, з наданих суду доказів вбачається, що заробітна плата позивачу за весь час роботи нараховувалась виходячи з мінімального, встановленого чинним законодавством України розміру заробітної плати пропорційно до фактично відпрацьованого нею часу (а.с. 6, 8, 21, 25, 28). Виплата заробітної плати здійснювалась відповідачем шляхом зарахування належних до виплати позивачеві сум на її картковий рахунок (а.с. 7, 26, 27). З чого випливає, що вимога працівника про виплату розрахунку для такої форми розрахунків не обовязкова, так як розрахунок здійснюється не в касі підприємства, а дистанційно. 19.02.2016 позивача звільнено за власним бажанням згідно до наказу №02 (а.с.22, 24). Отже, підприємство мало розрахуватись з нею по заробітній платі шляхом перерахування суми бору, яка складала на день звільнення, тобто, на 19.02.2016, - 2822 грн. (а.с. 28). Однак остаточний розрахунок здійснено з позивачем лише 20.04.2016р. Зясовуючи наявність вини підприємства у несвоєчасному розрахунку, суд критично ставиться до пояснень т.в.о. голови правління ОСББ «Ранкова зірка» [PERSON], яка пояснювала затримку виплати браком коштів на рахунку підприємства (а.с. 17, 33, 47). Так з досліджених доказів вбачається, що станом на 19.02.2016р. на рахунку відповідача знаходилось 2775,98 грн., з яких 570 грн. 22.02.2016 було направлено на сплату податків, а решта 2206,12 грн. залишалась на рахунку. Та вже 24.02.2016 залишок на рахунку склав 3122,54 грн. (а.с. 51), які залишались на рахунку до 09.03.2016, в який позивачу було здійснено часткове погашення боргу із невиплаченої заробітної плати в сумі 2300 грн. При цьому, залишок на рахунку на кінець операційного дня 09.03.2016 склав 654,796 грн. (а.с.53), що свідчить про можливість проведення повного розрахунку з позивачем вже станом на 24.02.2016. Однак, як вбачається з матеріалів справи, остаточний розрахунок з позивачем було здійснено лише 20.04.2016 після відповідного реагування на звернення позивача органами державної влади (а.с. 29-33). Виходячи з наведеного суд вважає вину відповідача у несвоєчасному розрахунку з позивачем по заробітній платі повністю доведеною, а позовні вимоги в частині виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, який відбувся 20.04.2016, такими, що підлягають задоволенню. Середній заробіток за час затримки від 19.02.2016 по 20.04.2016 розраховується відповідно до названого вище Порядку, виходячи з мінімального розміру заробітної плати (виходячи з якого розраховувалась заробітна плата позивача), який існував на день звільнення позивача, тобто, 1378 грн. на місяць, які належить стягнути за 2 місяці та 1 день прострочення, що складає: 1378 + 1378 + 62,63 = 2818,63 грн. Вирішуючи спір, щодо правильності нарахування сум заробітної плати суд виходить з того, що позивач та її представник не надали суду обґрунтованого розрахунку. А а правильність нарахування та виплати заробітної плати позивачу підтверджено результатами перевірки відповідача спеціалістами ГУ Держпраці у Харківській області (а.с. 34 46). Як повідомила суду позивач, акт перевірки вона отримала, але його не оскаржувала. Отже, на цей час висновки перевірки не викликають у суду жодних сумнівів, тому, в іншій частині суд визнає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про судові витрати, суд стягує з відповідача на користь Держави судовий збір у мінімальному розмірі в 551,20 грн., а на користь позивача судові витрати на надання правової допомоги (послуги адвоката) пропорційного до задоволеної частини позовних вимог, що складає 204,62 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial