Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

29.12.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем; сина [PERSON], [INFO] залишити проживати з нею; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 26.04.2011 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, сімейні обов'язки, відсутня взаємоповага та взаєморозуміння. Відповідач зловживає алкогольними напоями, застосовував фізичне насильство, шлюб існує формально. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона змушена звертатися до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні визнав позов в частині розірвання шлюбу, залишення дитини з позивачкою, стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, в задоволенні решти позовних вимог просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.04.2011 року між відповідачем [PERSON] та позивачкою [PERSON] було зареєстровано шлюб Глинською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 26.04.2011 року. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Відповідач [PERSON] працює на посаді оглядача вагонів Виробничого структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Ковель» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою (а.с. 18). Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, представник відповідача в судовому засіданні позов в частині розірвання шлюбу визнав, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Малолітня дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов'язки по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, працює та отримує відповідну заробітну плату. З урахуванням матеріального становища сторін, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. та на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial