overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

30 жовтня 2014 року позивач звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати щомісяця з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітну, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з'явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні до них правовідносини. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] року народження, вбачається, що у графі батьки записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

30 жовтня 2014 року позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 16 липня 1983 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне. Таким чином, на підставі вищевикладеного та в силу ст. 122 СК України, позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

30 жовтня 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В відкрите судове засідання позивач не прибула, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги та прохав суд задовольнити їх в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у відкрите судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України в зв`язку з чим суд розглянув справу в порядку, передбаченому ст..ст. 224 - 226 ЦПК України .. Представник третьої особи -надав заяву згідно якої підтримав позов та просить суд задовольнити його в повному обсязі, виходячи з інтересів неповнолітнього Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.09.2005 року У [PERSON] та [PERSON] народився син - Данііл, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого ВРАЦС Орджонікідзевського РУЮ м. Харків. Батько долею дитини не цікавиться, бажання бачитися та спілкувався з дитиною не виявляє, матеріальної допомоги на утримання не надає. Згідно довідки № 249 від 24.09.2014 року виданої директором Харківської гімназії № 39 [PERSON] дійсно навчається в 4-А класі гімназії. Його батько [PERSON] у вихованні сина участі не бере : на батьківські збори не приходить, не спілкується з учителями, не цікавиться шкільними справами сина. Вихованням дитини займається мати [PERSON]. З довідки № 1404 від 08.10.2014 року виданої головним лікарем Харківської міської дитячої поліклініки № 2 вбачається, що до поліклініки дитина звертається у супроводі матері, яка виконує всі рекомендації працівників у повному обсязі . Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення відповідачем по справі від виховання дитини та свідоме нехтування ним своїми обов'язками. Враховуючи вище викладене, суд вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], так як він не виконує своїх батьківських обов'язків. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав являється ухилення від виконання батьками своїх обов'язків по догляду за дитиною. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

30 жовтня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 10 травня 2008 року. Сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO], припинили спільне життя в червні 2011 року. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів ухваливши заочне рішення. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 травня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER](а.с.5). Сторони мають неповнолітню дитину - доньку, [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

30 жовтня 2014 року позивачка звернулася до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 19 листопада 1994 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 1704. Просить суд розірвати шлюб, оскільки спільне проживання з відповідачем не можливо, у зв'язку із несумісністю характерів. Шлюбні стосунки припинили у вересні 2012 року. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності в якій зазначила, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені з 12.09.2012 року, у зв'язку із несумісністю характерів. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище -[PERSON]. Відповідач до судового засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що шлюбні стосунки припинені з 12.09.2012 року, у зв'язку із несумісністю характерів. Позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася з вересня 2012 року, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

30 жовтня 2014 року позивачка звернулася до Селидівського міського суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, в якому зазначила, що 25.05.2014 року [PERSON] о 17 годині перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння прийшовши до будівлі Селидівської міської ради, який розташований за адресою: м. Селидове вул. К.Маркса 8, де грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи суспільни норми моралі, виявляючи п'яну зухвалість та зневагу до оточуючих, почав голосно висловлюватися нецензурною лайкою на адресу робітників міськвиконкому, відломав частини плитки, якою була викладена клумба з квітами на порозі міськвиконкому, діючи умисно, з хуліганських мотивів побив скло в семі вікнах першого поверху будівлі міськвиконкому. В результаті хуліганських дій [PERSON] Селидівському міськвиконкому було спричинено матеріальну шкоду в сумі 5653,20 грн. Заданий злочин відповідача 10.07.2014 року засуджено вироком Селидівського міського суду за ст. 296 ч. 1 КК України. Просить суд стягнути з відповідача на їх користь 5653,20 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належно, в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився. Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що вироком Селидівського міського суду від 10 липня 2014 року, який набрав законної сили 11.08.2014 року, [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України та призначено покарання за ст. 296 ч. 1, 75, 76 КК України у виді 1 року іспитового строку. Даним вироком встановлено, що в результаті дій [PERSON] було спричинено матеріальну шкоду Селидівському міськвиконкому у розмірі 5653,20 грн. Згідно вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків п.1 ч.2 вказаної статті відносить витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. На підставі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги Селидівської міської ради до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати по справі покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

30 жовтня 2014 року ПП «ТРА «ТЕРРА» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] 200 грн. 76 коп. заборгованості за телекомунікаційні послуги та 243 грн. 60 коп. у відшкодування сплаченого при пред'явленні позову судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, подала письмову заяву, в якій надала згоду на заочний розгляд справи, просила задовольнити позов, а справу слухати за її відсутності. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим за згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 03 січня 2012 року про приєднання до регламенту надання телекомунікаційних послуг, ПП «ТРА «ТЕРРА» здійснило підключення відповідача до послуги «Інтернет + ТБ». Відповідно до тарифних планів позивача для фізичних осіб, щомісячна абонентна плата становить 89 грн. (а.с. 6-11). Згідно розділу 6 Регламенту надання послуг цифрового телебачення 01 липня 2011 року, абонентна плата нараховується із дня підключення абонента до телекомунікаційної мережі. Пунктом 6.4 Регламенту абонентна плата вноситься щомісячно відповідно до чинних тарифів позивача до 20 числа поточного місяця. Відповідно до підпункту 5.2 та пункту 6.8 Регламенту, абонент зобов'язаний здійснити оплату абонентної плати та додаткових сервісів в розмірі, строки та в порядку, визначено цим регламентом (а.с. 7-9). В порушення своїх зобов'язань відповідач за період з серпня 2012 року по 12 жовтня 2012 року прострочив оплату наданої позивачем послуги. Відповідно до довідки № 22102014, про заборгованість абонента від 22 жовтня 2014 року, заборгованість по абонентній платі складає 200 грн. 76 коп. (а.с. 12). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за надані телекомунікаційні послуги у сумі 200 грн. 76 коп. та судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

30 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Вказав, що з 20 вересня 2008 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося. Останнім часом відносини з дружиною зіпсувалися, почалися постійні сварки через відсутність спільної думки у вирішенні важливих питань, різні погляди на життя та сімейні цінності. З цих причин шлюбні стосунки з середини жовтня 2015 року припинено. Збереження сімї за викладених обставин, примирення він вважає неможливим . Питання проживання дитини вирішено добровільно син залишається з матірю. Спору про розподіл майна немає. Посилаючись на викладене, позивач прохав розірвати шлюб між ним та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Належним чином, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Направила до суду заяву, в якій прохала розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 20.09.2008 року зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Глобинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 101. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки на даний час не підтримують через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя та сімейні цінності. Проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя, та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

30 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 02.01.2007р. померла його мати, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, яка розташована на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Протягом шести місяців він звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа оригіналу Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, який був втрачений. Позивач в судове засідання не зявився. Представник позивача, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте голова Дзюньківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області [PERSON] телефонограмою повідомив суд про неможливість зявитись в судове засідання, просив розгляд справи провести у відсутності представника відповідача, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що після смерті [PERSON], яка померла 02.01.2007р., відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, яка розташована на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, яку має намір успадкувати [PERSON], проте через відсутність оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку не має такої можливості, тому з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

30 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] коштів на її утримання в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, посилаючись на те, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, на даний момент не працює, самостійного заробітку не має, тому потребує матеріальної допомоги від чоловіка, який добровільно матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивачка не зявилася, надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовоме засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

30 жовтня 2015 року в Іллічівський міський суд Одеської області звернулась [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.2-3). Свій позов позивачка аргументує тим, що 18.05.2015 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], цей факт підтверджується рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18 травня 2015 року. Від шлюбу з відповідачем мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою, знаходяться на повному її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову, тобто 30 жовтня 2015 року та до досягнення повноліття дітьми. В судове засідання сторони не явились, про слухання справи сповіщенні належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав (а.с.15,16). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], батьком приходиться [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с.7). Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO] батьком приходиться [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с.8). Нормою ст.180 СК України передбачається «що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». У відповідності зі ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дітей та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Згідно ч.1 ст.183 СК України передбачає, що судом визначається частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дітей. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved