Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

2 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому прохала стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до моменту закінчення навчання 30.06.2017 року. Посилалася на те, що нею було укладено шлюб з [PERSON] Шлюб між ними розірвано, про що видане свідоцтво про розірвання шлюбу від 22.09.2003 року, актовий запис № 445. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В даний час син проживає з нею, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. З 1 вересня 2015 року син навчається на третьому курсі денного відділення Кременчуцького педагогічного коледжу імені [PERSON]. До судового засідання позивач [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина народжена в шлюбі [PERSON] та [PERSON], який 22.03.2003 року було розірвано. Своє батьківство щодо дитини відповідач не оспорює. Згідно довідки № 918 від 11 вересня 2015 року, виданої Кременчуцьким педагогічним коледжем імені [PERSON], [PERSON] навчається на денному відділенні Кременчуцького педагогічного коледжу імені [PERSON] з 01 вересня 2015 року, дата завершення навчання 30 червня 2017 року. [PERSON] повністю знаходиться на утриманні матері, самостійного заробітку не має. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N3, від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до інформаційної довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 680 від 27.10.2015 року, [PERSON] (відповідач у справі) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, проте добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється. Враховуючи наведене, суд вважає, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, що навчається в розмірі 1\\4 частки від усіх видів його заробітку (доходів). Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі названої норми суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved