Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

8.03.2018р. [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із спільною заявою, відповідно до якої просили розірвати шлюб між ними, укладений 17.06.2006 року . Заява обґрунтована тим, що від шлюбу сторони мають двоє малолітніх дітей, 2007 та 2012 року народження. Разом з тим сімейне життя між ними не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть. Між ними досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дітей після розлучення, участі у вихованні та утриманні спільних дітей шляхом укладення договору. У судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] подану заяву підтримали повністю та просять суд її задовольнити. Додатково пояснили, що за домовленістю між ними діти залишаються проживати з матір'ю, кошти на утримання яких батько буде сплачувати добровільно, спору щодо поділу майна не існує. Повно та всебічно з»ясуваши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що подану заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Встановлено , що 17.09. 2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №49. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Даний факт підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [INFO]. донька [PERSON], та [INFO] року син [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв серії [NUMBER] та [NUMBER]. Між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання спільних дітей, їх виховання та утримання, що підтверджується наявним в матеріалах справи Договором про виховання та утримання дитини від 28.03. 2018 року, підписаного заявниками [PERSON] та [PERSON], відповідно до умов якого після припинення між батьками шлюбу, батько та мати приймають спільну і рівну за обсягом участь у забезпеченні умов для життя та розвитку дітей. Відповідно до вказаного Договору місце проживання дітей визначено з матір'ю, визначено також порядок відвідувань батьком дітей та спілкування з ними. [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] а [PERSON] зареєстрована та проживає разом з дітьми за адресою:[ADDRESS] Заявники в судовому засіданні підтвердили та визнали ту обставину, що спільно не проживають та не ведуть господарство і пояснили, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам, шлюбні відносини між ними припинені. Положеннями статей 21, 24 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 104 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.109 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно ст.293ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 4 даної статті встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі, розірвання шлюбу. З врахуванням наведеного судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Крім того, судом також встановлено, що права спільних дітей заявників внаслідок розірвання шлюбу між сторонами порушені не будуть. Відповідно до ч. 3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved