Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

30.04.2021 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити факт її постійного проживання з [PERSON] , померлим [INFO] , за однією адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини. Заявниця надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Миколаївської міської ради належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Заінтересована особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Валієва Валерія Валеріївна належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] . З 2000 року заявник з померлим знаходилась у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Мали спільний бюджет, разом займались закупівлею продуктів харчування, сезонного одягу, ліків, приготуванням їжі. По день смерті [PERSON] вони постійно проживали за адресою: [ADDRESS] , та періодично в квартирі [ADDRESS] , яка належала померлому. За життя померлим [PERSON] був складений заповіт, посвідчений П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, відповідно до якого все належне йому майно [PERSON] заповідав заявнику [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 53/100 частин квартири [ADDRESS] . Заявник [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Інших спадкоємців немає. З метою оформлення своїх спадкових прав заявник звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Валієвої В.В., однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки упродовж встановленого законом шестимісячного строку вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Судом встановлено, що по день смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заявник постійно проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується наявними в матеріалах справи документами. Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30.05.2008 р. №7 зазначив, що у випадку, коли постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. \~ \~ \~ \~ З огляду на положення наведеної норми Закону, Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Як зазначено у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. \~ \~ \~ \~Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті. \~ \~ \~ \~Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду України від 21.02.2018 року по цивільній справі №317/2329/15-ц та від 28.02.2018 року по цивільній справі № 633/344/16-ц. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення для підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту постійного проживання з померлим [PERSON] на момент його смерті має для заявника юридичне значення і потрібне для належним чином оформлення її спадкових прав після смерті померлого. Оскільки матеріалами справи знайшлося підтвердження факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved