Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

30.09.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованостіза кредитним договором № б/н від 11.12.2015 року. Позов мотивований тим, що відповідач отримала кредит в АТ КБ «ПриватБанк». Підписом в анкеті-заяві відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. При укладенні даного договору сторони керувались положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України про договір приєднання. Відповідач [PERSON] ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджено її підписом в анкеті-заяві. Відповідно до бажання відповідача, їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 1\~000, 00 грн. Порядок зміни кредитного ліміту визначено п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач [PERSON] при укладенні договору надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою банку. [PERSON] використала кредитні кошти, але не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасила борг, тому станом на 15.06.2020 року заборгованість відповідача перед банком становить 46\~657,92 грн. Дана сума складається з: 1\~323, 87 грн. заборгованості за тілом (простроченим тілом) кредиту; 475,76 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 44\~858,29 грн. нарахованої пені. На підставі ст.ст. 526, 629, 1050, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.12.2015 року станом на 15.06.2020 року в сумі 46\~657, 92 грн. та судові витрати. \~ \~ \~ \~Представник АТ КБ «ПриватБанк» - Гребенюк О.С. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с. 88), зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась повісткою, надісланою рекомендованим листом з повідомленням за місцем останнього відомого місця проживання та оголошенням. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності не надавала. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223,\~280 ЦПК України\~суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до договору № б/н від 11.12.2015 року [PERSON] отримала кредит в АТ КБ «ПриватБанк». Підписом в анкеті-заяві відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг». «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджено її підписом в анкеті-заяві. Відповідно до бажання відповідача [PERSON] їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 1\~000, 00 грн. Порядок зміни кредитного ліміту визначено п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою банку. При укладенні даного договору сторони, крім іншого, керувались ст. 634 ч. 1 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач використовувала картковий рахунок та кредитні кошти та прийняла пропозицію банку на укладення договору (ст. 642 ЦК України). Банк виконав своє зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши [PERSON] кредитні кошти. Відповідач своєчасно не виконала зобов`язання і не погасила заборгованість за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, в порушення умов договору та ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який не був оспорений відповідачем, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № б/н від 11.12.2015 року станом на 15.06.2020 року становить 46\~657,92 грн. Дана сума складається з: 1\~323, 87 грн. заборгованості за тілом (простроченим тілом) кредиту; 475,76 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 44\~858, 29 грн. нарахованої пені. Суд вважає, що сума боргу підлягає частковому стягненню з відповідача. Так, відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який відповідатиме загальним засадам цивільного законодавства, в тому числі справедливості, добросовісності і розумності. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Загальна сума неустойки (пеня), заявлена позивачем, складає 44\~858,29 грн., що значно перевищує суму боргу по кредиту. Враховуючи вищенаведені норми Закону, суму кредиту, суму погашеного кредиту, те, що кошти отримувались на споживчі цілі, враховуючи інші істотні обставини, зокрема розмір погашеної заборгованості, а також загальні засади цивільного законодавства щодо розумності і справедливості (ст. 3 ЦК України), суд вважає можливим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшити розмір неустойки до розміру, що складає заборгованість за простроченим тілом кредиту та відсотками, нарахованими на підставі ст. 625 ЦК України. Тому стягненню підлягає сума боргу, яка виникла станом на 15.06.2020 року і складається з: 1\~323, 87 грн. заборгованості за тілом (простроченим тілом) кредиту; 475,76 грн. заборгованості за відсотками,неустойки 1\~799, 63 грн., а всього 3\~599, 26 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в загальній сумі 2\~102,00 грн., сплата яких підтверджена платіжним дорученням від 27.08.2020 року (а.с. 6). \~ \~ \~ \~

Outcome: approved