Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

30.04.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Позовні вимоги мотивовані тим, що Дніпродзержинською міжрайонною прокуратурою з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства, згідно якої виявлено факт самовільного зайняття земельної ділянки. Згідно планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, користувачем земельної ділянки, яка розташована у [ADDRESS] - є ДП «Верхньодніпровське лісове господарство». У поточному році відповідачем земельна ділянка використовувалася для ведення пасіки. Крім того, на самовільно зайнятій земельній ділянці розташована будівля, загін для собак, які огороджені парканом. Жодні договори, які б надавали право користування цією ділянкою відповідачу відсутні, на підставі чого просить зобов'язати відповідача звільнити та привести до стану, придатного для використання за цільовим призначенням, шляхом знесення рухомого та нерухомого майна, земельну ділянку, площею 0,0646 га, яка розташована у [ADDRESS] та стягнути на користь держави судові витрати. Заявою від 18.12.2013року за №53-06-13 прокурор уточнив позовні вимоги та просив зобов'язати [PERSON] звільнити та привести до стану придатного для використання за цільовим призначенням, шляхом знесення паркану, нерухомої споруди (загін для собак) та вуликів, земельну ділянку площею 0,0646 га, яка розташована у [ADDRESS]; стягнути з відповідача на користь держави судові витрати (а.с.61-63) В судове засідання прокурор з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник позивача - державного підприємства «Верхньодніпровське лісове господарство» в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій просив розглянути справу за відсутністю представника позивача (а.с. 39; 66). Відповідач в судове засідання з'явився, позов не визнав в повному обсязі. Суду пояснив, що дійсно на території державного підприємства «Верхньодніпровське лісове господарство» знаходяться земельна ділянка, яка огороджена парканам та на території цієї земельної ділянки знаходиться господарська споруда та вулики. Зазначене майно є його власністю. У 2013 році він звертався до компетентних органів для отримання лісового квітка для подальшого розміщення пасіки, проте йому відмовили в зв'язку з відсутністю лімітів використання лісових ресурсів. Підтвердив, що його притягували до адміністративної відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки лісового господарства. Зазначав, що бджоли приносять користь лісу. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності та взаємозв'язку прийшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Актом огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 20 березня 2013 року встановлено незаконне використання земель державного лісового фонду (установка огорожі та будівництво господарських споруд) у [ADDRESS] Верхньодніпровського лісництва ДП «Верхньодніпровський лісгосп» категорія лісів -І, таксовий пояс-І (а.с.11). Постановою про накладання адміністративного стягнення від 20.03.2013 року за №4 [PERSON] визнаний винним у вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 63 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) грн. Підставою для притягнення до відповідальності стало незаконне використання відповідачем земель державного лісового фонду (установка огорожі та будівництво господарських споруд) (а.с. 13). Актом обстеження земельної ділянки від 26 березня 2013 року, встановлено, що земельна ділянка, площею 0,0646 га, у [ADDRESS] самовільно зайнята [PERSON], яку він використовує під пасіку. На момент перевірки земельна ділянка огороджена парканом, на ділянці розташована нерухома споруда, загін для собак та встановлені вулики. Під час перевірки було встановлено, що вищезазначена земельна ділянко використовується без правовстановлюючих документів, за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо вказаної земельної ділянки. Земельна ділянка використовується без державної реєстрації права власності на земельну ділянку, права постійного користування та права оренди земельної ділянки та документів, що посвідчують право на земельну ділянку (а.с. 15). Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26 березня 2013 року, проведено обстеження та встановлено, що земельна ділянка, площею 0,0646 га, у [ADDRESS] використовується [PERSON] під пасіку. На момент перевірки земельна ділянка огороджена парканом. Під час перевірки було встановлено, що вищезазначена земельна ділянко використовується без правовстановлюючих документів, за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо вказаної земельної ділянки. Земельна ділянка використовується без державної реєстрації права власності на земельну ділянку, права постійного користування та права оренди земельної ділянки та документів, що посвідчують право на земельну ділянку (а.с. 16). Листом від 23.07.2013р. №432 Дніпропетровське обласне управління лісового та мисливського господарства повідомило відповідача про неможливість отримання лімітів на встановлення пасік в строк до 01 червня 2013 року. Також відповідачеві роз'яснено, що для встановлення стаціонарної пасіки йому необхідно вирішити питання щодо надання земельної ділянки, на якої розміщена пасіка, в постійне або довгострокове користування (а.с. 44). Відповідно до ст. ст. 67, 68 Лісового Кодексу України, у порядку спеціального використання можуть здійснюватися певні види використання лісових ресурсів, зокрема побічні лісові користування. Порядок та умови здійснення спеціального використання лісових ресурсів встановлюються Кабінетом Міністрів України. Спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється на лісових ділянках, які виділяються для цієї мети, без надання земельних ділянок. Лісова ділянка може бути виділена одному або кільком тимчасовим лісокористувачам для різних видів використання лісових ресурсів. Згідно зі ст. 69 Лісового Кодексу України, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на інші, крім заготівлю деревини в порядку рубок головного користування, види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами. На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом. Підставами для прийняття рішення про відмову у видачі спеціального дозволу є, зокрема невстановлення лімітів використання лісових ресурсів або їх перевищення. Відповідно до ст. 73 Лісового Кодексу України до побічних лісових користувань належать: заготівля сіна, випасання худоби, розміщення пасік, заготівля дикорослих плодів, горіхів, грибів, ягід, лікарських рослин, збирання лісової підстилки, заготівля очерету. Ліміт використання лісових ресурсів при здійсненні побічних лісових користувань встановлюється органами виконавчої влади відповідно до цього Кодексу за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, а на території Автономної Республіки Крим - органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства, погодженим з обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища. У разі прийняття рішення про встановлення ліміту використання лісових ресурсів при здійсненні побічних лісових користувань обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями таке рішення погоджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища. Постановою Кабінету Міністрів України, від 23 травня 2007 року за №761, затверджений Порядок спеціального використання лісових ресурсів, відповідно до якого, до побічних лісових користувань належать: заготівля сіна, випасання худоби, розміщення пасік, заготівля дикорослих плодів, горіхів, грибів, ягід, лікарських рослин, збирання лісової підстилки, заготівля очерету. Ділянки для розміщення вуликів і пасік з метою раціонального використання медоносів лісу і лучного різнотрав'я виділяються переважно на узліссях, галявинах та інших не вкритих лісовою рослинністю ділянках. Місця розміщення вуликів і пасік визначають власники лісів або постійні лісокористувачі з урахуванням умов ведення лісового господарства та використання інших видів лісових ресурсів. Згідно з Порядком видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 р. N 761, лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого, зокрема здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів. Лісовий квиток видається власником лісів або постійним лісокористувачем для: 1) заготівлі другорядних лісових матеріалів; 2) здійснення побічних лісових користувань; 3) використання корисних властивостей лісів на умовах короткострокового тимчасового користування. Лісовий квиток видається щороку на підставі лімітів використання лісових ресурсів під час заготівлі другорядних лісових матеріалів, здійснення побічних лісових користувань (у межах території та об'єктів природно-заповідного фонду - за погодженням з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, Мінприроди). Відповідно до ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено судом, що відповідач не отримав дозвіл на використання лісових ресурсів - лісовий квиток, проте розмістив пасіку на землях державного лісового фонду, тому позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача звільнити та привести до стану, придатного для використання за цільовим призначенням, шляхом знесення паркану, споруди (загін для собак) та вуликів, земельну ділянку, площею 0,0646 га., яка розташована у [ADDRESS], підлягають задоволенню. Не підлягає задоволенню вимога позивача щодо зобов'язання відповідача знести нерухому споруду, оскільки сторонами не доведена наявність на спірної ділянки безпосередньо нерухомого майна.

Outcome: partial