Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

29 квітня 2021 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 36 000, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона звернулась до виконавчого комітету Таврійської міської ради Херсонської області із запитом про надання публічної інформації, а саме: про наявність на території населеного пункту вільних земельних ділянок, що можуть бути використанні під забудову житлового будинку, господарських будівель та споруд. Відповідач не надав відповідь на запит на отримання інформації. 10 лютого 2021 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Таврійської міської ради щодо не надання публічної інформації за запитом від 22 вересня 2020 року; визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Таврійської міської ради щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію. Зобов`язано виконавчий комітет Таврійської міської ради розглянути запит від 22 вересня 2020 року про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Таврійськ вільних земельних ділянок, що можуть бути використанні під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Протиправними діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яка полягає: у стражданні та приниженні, яких вона зазнала в наслідок протиправних дій. Розмір моральної шкоди підтверджується тим, що завдана шкода спричинила у неї негативні переживання, стан психічної емоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я. Також завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та приниженні честі та гідності з тих підстав, що їй довелося присвятити багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Внаслідок протиправних дій відповідача, було порушено її стан душевної рівноваги. Для відновлення якого їй довилося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим, вона була позбавлена можливості повноцінно насолоджуватись життям, працювати, для чого потрібен виважений стан емоційного спокою. Крім того, їй довелось додатково дисциплінувати себе, довелося витрачати набагато більше часу, для підтримки необхідної продуктивності праці, що позначається щоденно на її фізичному та моральному стані, через що вона не встигала закінчити повсякденну роботу, зокрема побутову. Гострота цих переживань посилюється тим, що в неї загострене почуття справедливості. Більш того, внаслідок неправомірних дій відповідача, були порушенні її нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, яким вона змушена була додатково пояснювати чому стала менш привітною, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам та ін. Моральні страждання підсилювались також тим, що вона є інвалідом ІІ групи. Так, завдану їй протиправною бездіяльністю відповідача моральну шкоду вона оцінює у розмірі 36 000 грн. (6000 грн. (розмір мінімальної заробітної плати станом на січень 2021 року) х 6 місяців (строк не надання доступу до публічної інформації) = 36 000,00 грн.). 30 квітня 2021 року на підставі ухвали суду відкрито провадження і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. 24 травня 2021 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача - виконавчого комітету Таврійської міської ради Херсонської області, відповідно до якого він, вважає зазначений позов не обґрунтованим, безпідставним, посилаючись на те, що наявність судового рішення, не може бути підставою для задоволення позову, оскільки даним рішенням не встановлено безумовної доведеності усіх обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності заподіяння моральної шкоди. Також позивачем не надано жодних доказів заподіяння йому або членам його сім`ї душевних страждань протиправною бездіяльністю відповідача, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що стали наслідком протиправної бездіяльності відповідача, передбачених ч. 2 ст. 23 ЦК України, тому просив суд відмовити у задоволені позову. У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та не проводячи судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що 22 вересня 2020 року позивач [PERSON] яка згідно позовної заяви проживає за адресою: [ADDRESS] , звернулась до відповідача виконавчого комітету Таврійської міської ради Херсонської області з запитом на отримання публічної інформації, який ним отримано 25 вересня 2020 року, в якому просила надати інформацію про наявність на території м. Таврійськ вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову житлового будинку, господарських будівель і споруд. 30 вересня 2020 року вих. №02-12/351 Таврійською міською радою Херсонської області надано відповідь на запит [PERSON] про відсутність вільних земельних ділянок на території Таврійської міської ради, але інформація про його отримання позивачем відсутня. 10 лютого 2021 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Таврійської міської ради щодо не надання публічної інформації за запитом від 22.09.2020р. Визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Таврійської міської ради щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію. Зобов`язано виконавчий комітет Таврійської міської ради розглянути запит від 22.09.2020р. про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Таврійськ вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. 16 лютого 2021 року на виконання рішення П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року виконавчим комітетом Таврійської міської ради Херсонської області на адресу [PERSON] направлено відповідь на запит про отримання публічної інформації від 22 вересня 2020 року. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень: 1) ненадання відповіді на запит; 2) ненадання інформації на запит; 3) безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію; 4) неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону; 5) надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації; 6) несвоєчасне надання інформації; 7) необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом; 8) нездійснення реєстрації документів; 9) навмисне приховування або знищення інформації чи документів. Особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно ч 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. Позивач зазначала, що у зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідача, починаючи з вересня 2020 року по лютий 2021 року, їй завдано моральну шкоду, яка полягає у стражданнях та приниженні, внаслідок чого, в неї як інваліда ІІ групи, значно погіршився стан її здоров`я, не надаючи при цьому доказів на підтвердження зазначеного факту. Водночас слід зазначити, що відповідь на інформаційне звернення органом місцевого самоврядування позивачу були надані, однак, як встановлено постановою суду від 10 лютого 2021 року, відсутні доказів надіслання такої відповіді на запит позивача, тобто оформлена не належним чином, що само по собі не є підставою для стягнення моральної шкоди, аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 квітня 2020 року по справі №180/1560/16-а (провадження №11-1123апп19). Отже, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, суд вважає доведеним, що бездіяльність відповідача, як суб`єкта владних повноважень викликала у позивача негативні емоції, проте, оцінюючі мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, психологічні наслідки та стан здоров`я позивача; відсутність доказів на підтвердження зв`язку запитуваної інформації з особистими правами позивача, приходить до висновку, що такі негативні емоції не досягли рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду, тому відмовляє в задоволенні позову у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed