Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

29.10.2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (далі - відповідач) про стягнення страхового відшкодування та збитків. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.01.2015 року о 14 год. 30 хв. керуючи автомобілем [PERSON] у м.Одесі по вул. Дальницькій, 27, здійснив виїзд з двору, не надав дорогу автомобілю, який рухався по тій проїзній частині, яким керував [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Київського районного суду м.Одеси від 26.02.2015 року [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АС № 880029 від 13.01.2014 року, автомобіль [PERSON] застрахований в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна». За вказаним договором сума відшкодування збитків, за відшкодування майнової шкоди, завданої страхувальником становить 50000 гривень. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 30.01.2017 року по справі № 20/13642/15-ц стягнуто з відповідача на користь позивача та третьої особи, яка заявляла самостійні вимоги на предмет позову загальну суму 47364,39 грн. Постановою Апеляційного суду Одеської області від 23.05.2018 року вказане рішення було залишено без змін. На підставі вищевказаного рішення Київського районного суду м. Одеси відносно позивача було відкрито виконавче провадження за яким останній вимушений був понести видатки на покриття коштів, стягнутих з нього зі рішенням суду. Загальна сума коштів, стягнутих з позивача становить 69 755, 89 тис. грн., що підтверджується квитанціями про сплату вказаних грошових коштів та постановами державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням - добровільною сплатою коштів, стягнутих за рішенням суду та виконавчих зборів. Позивач зазначає, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 30.01.2017 року та розмір збитків в межах полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АС № 880029 від 13.04.2014 року, мають бути стягнуті в регресному порядку з відповідача, оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в межах сум, передбачених полісом серія АС №880029 від 13.04.2014 року. Крім того, позивач вважає, що з відповідача необхідно стягнути збитки завдані у результаті порушення його права, а саме вимушені витрати, які поніс позивач у зв`язку з невиконанням умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АС №880029 від 13.04.2014 року з боку відповідача. Тобто, у разі, якщо б страховик сплатив суму збитків на користь [PERSON] та [PERSON] , отриманих внаслідок страхового випадку, в добровільному порядку, які були встановлені рішенням Київського районного суду м.Одеси від 30.01.2017 року по справі № 20/13642/15-ц та залишені в силі судом апеляційної інстанції, то позивач не зазнав би інших витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді першої, апеляційної та касаційної інстанції. За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 30080,79 грн. та суму збитків у розмірі 39675,10 грн. Ухвалою від 31.10.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження. 27.02.2019 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому представник страхової заперечував щодо задоволення позову в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 16.01.2015 року о 14 год. 30 хв. керуючи автомобілем [PERSON] у м.Одесі по вул. Дальницькій, 27, здійснив виїзд з двору, не надав дорогу автомобілю, який рухався по тій проїзній частині, яким керував [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Київського районного суду м.Одеси від 26.02.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Згідно положень ч.6 ст.82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, у відповідності до положень ст. 82 ЦПК України вина [PERSON] у скоєнні вказаного ДТП та обставини цього ДТП, не потребують доказування. З матеріалів справи вбачається, що 13.01.2014 року було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс № АС/8800219, за яким об`єктом страхування є цивільна відповідальність власника транспортного засобу марки «Hyndai», номерний знак [NUMBER] , за яким страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяного майну становить 50000 грн. на одного потерпілого та розмір франшизи - 510 грн. Разом з тим, за рішенням Київського районного суду м.Одеси від 30.01.2017 року у справі № 20/13642/15-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.; стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] судовий збір 551,20, грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2560,00 грн.; стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 30590,79 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.; стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , судовий збір у розмірі 1102,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2560,00 грн. Рішення було залишено без змін судом апеляційної інстанції та набрало законної сили. При цьому у вказаному рішенні, судом встановлено, що [PERSON] , яка є власником автомобіля «Нісан», д/н [NUMBER] , завдано шкоди у розмірі 38709,45 грн., частину якої було виплачено ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» - 8628,66 грн. [PERSON] виконав рішення суду в повному обсязі, виплативши потерпілим матеріальну шкоду в розмірі 30 080,79 грн., що підтверджується постановами державних виконавців про закриття виконавчих проваджень, які містяться в матеріалах справи. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач як на підставу для його задоволення, посилається те, що оскільки ним виконано рішення Київського районного суду м.Одеси у повному обсязі та на момент вчинення ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована у відповідача, тому вважає, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача виплаченої ним суми - 30080, 79 грн. Згідно розрахунку, який наданий представником відповідача, коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу становить 0,5007. Відповідно до пункту 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Таким чином, розмір втрати товарної вартості з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу - 0,5007 та матеріальної шкоди, яку заподіяно власнику транспортного засобу «Нісан», д/н [NUMBER] , у розмірі 38709, 45 грн. становить 19381, 82 грн.( 38709,45 грн. 0,5007) В свою чергу, положеннями ч.1 ст.1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортних засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір відшкодування страховиком шкоди (збитків), завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); шкодою, заподіяною майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду (пункт 32.4 статті 32); шкодою, пов`язаною із втратою товарної вартості транспортного засобу (пункт 32.7 статті 32); сумою франшизи, розрахованою за правилами пункту 12.1 статті 12. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що позивач , як винна у ДТП особа, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у відповідача, виплатив на підставі рішення суду матеріальну шкоду потерпілим особам, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в сумі 10188,97 грн. (38709, 45 грн. - 19381, 82 грн. - 8628,66 грн. - 510 грн.). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь позивача суму судового збору в розмірі 704,80 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial