Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

30 жовтня 2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Зазначила, що з 1999 року вона співмешкала з відповідачем. Від спільного проживання у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя та виховання доньки з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, утримання сім?ї, ведення господарства. Відповідно до рішення Шаргородського районного суду Вінницької області відповідач сплачував на мою користь аліменти на утримання доньки, однак 25 квітня 2018 року їй виповнилось 18 років, а тому стягнення аліментів було припинено. На цей час [PERSON] навчається на денній формі навчання у Донецькому національному університеті ім. Василя Стуса, стипендії не отримує. \~ \~ \~ \~На неодноразові звернення щодо надання матеріальної допомоги, відповідач не реагує. Просить стягувати з відповідача аліменти на свою користь на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку чи до завершення навчання, - у зв?язку із тим, яка із зазначених обставин настане першою. 13 грудня 2018 року на адресу суду надійшла заява позивача про зміну позовних вимог. Зі змісту заяви вбачається, що позивач просить зміни позовні вимоги в частині стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення двадцятитрьохрічного віку чи до закінчення навчання, - у зв?язку із тим, яка обставина настане першою. Ухвалою, занесеною в протокол судового засідання, заяву про зміну позовних вимог прийнято до розгляду. У судове засідання позивач не з?явилась, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення (а.с. 44). Відповідач у судове засідання не з?явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечує проти задоволення позовної заяви в редакції, викладений 13 грудня 2018 року, тобто про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн щомісячно, до закінчення донькою навчання, тобто до 30 червня 2020 року (а.с. 45). Вивчивши позовну заяву, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи із наступного. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва народження І-АМ № 110976 (а.с. 8). На даний час [PERSON] досягла повноліття, однак навчається на першому курсі денної форми навчання зі скороченим терміном навчання. Період навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2020 року (а.с. 15). Із квитанцій, доданих до позовної заяви вбачається, що [PERSON] понесла витрати на оплату гуртожитку в сумі 2812,3 грн, а також витрати на проїзд в сумі 58,5 грн, тобто витрати, пов?язані із навчанням у Донецькому національному університеті ім. Василя Стуса (а.с. 16). Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 199, 200 СК України, відповідно до яких якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами\~ч.\~1,\~2\~ст.\~10\~ЦПК України\~суд при\~розгляді справи\~керується принципом\~верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до\~ч.\~1-3\~ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. \~ \~ \~ \~Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи те, що [PERSON] навчається у Донецькому національному університеті ім. Василя Стуса на денній формі навчання, суд доходить висновку, що із відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання доньки твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи 30 жовтня 2018 року, тобто з часу предявлення позовної заяви до суду, відповідно до ст. 191 СК України і на період навчання, тобто до 30 червня 2020 року. Відтак, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із наступного. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~137\~ЦПК України\~за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України \~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Із матеріалів справи вбачається, що позивачеві правова допомога надавалась адвокатом [PERSON], що підтверджується угодою про надання професійної правничої допомоги № 116 від 17 вересня 2018 року (а.с. 29, 30). Відповідно до розрахунку суми гонорару за надану професійну правничу допомогу, позивачем сплачено за послуги адвоката 1190 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 152 від 23 жовтня 2018 року (а.с. 31, 32). З огляду на викладене, із відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею документально підтверджені судові витрати в сумі 1190 грн. Окрім того, із відповідача в дохід держави слід стягнути 704,80 грн судового забору.

Outcome: approved