Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

4 грудня 2013 року позивач звернулася з позовом до [PERSON], третя особа: Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог обґрунтувала позов тим, що вона є рідною дочкою [PERSON] Її дід [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] отримали право власності по ? частці кожного на домоволодіння по [ADDRESS] [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті в спадщину вступили [PERSON] та [PERSON], які успадкували дане домоволодіння у розмірі ? частини. [PERSON] належало ? частини даного домоволодіння а [PERSON] 1/4 частина. [INFO] року померла [PERSON], після її смерті в спадщину вступила [PERSON], яка успадкувала спадкове майно, а саме домоволодіння по [ADDRESS] у м. Дніпропетровську. [INFO] року померла [PERSON], після її смерті залишилось спадкове майно на вище наведене домоволодіння. Позивач як рідна донька померлої вступила в спадщину як спадкоємець першої черги, а 30 жовтня 2013 року вона звернулася до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори та їй було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа власності на спадкове майно. Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом на домоволодіння по [ADDRESS] (а.с 59-61). Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих же підстав, що викладені в позовній заяві, просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлений. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Третя особа - Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора в судове не з'явилися, надала заяву з прохання слухати справу без її участі (а.с. 35). Вислухавши доводи та пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с. 8). [INFO] року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 8 грудня 1983 року зареєстрованого в реєстрі за № 1-2092, спадкоємцями майна [PERSON] є його дружина [PERSON] та донька [PERSON], яке складається із ? частини шлакобетонного будинку, загальною площею 32,8 кв.м., який розташований за адресою [ADDRESS] який розташований на земельній ділянці розміром 818 кв.м., який належить померлому на підставі свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Самарської районної ради 20 лютого 1979 року (а.с.15). Згідно довідки Комунального підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради за № 15171 від 29.11.2011 року право власності на домоволодіння по [ADDRESS], зареєстровано за гр. [PERSON] ? частка на підставі рішення Народного суду Самарського району м. Дніпропетровська від 14.03.80 р., а ? частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 8 грудня 1983 року восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-2092; а за гр. [PERSON] ? частка на підставі свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого 8 грудня 1983 року Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-2092 (а.с.12). [INFO] року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с.46). Після її смерті фактично спадщину прийняла [PERSON] як спадкоємець першої черги, яка на той час і згодом проживала у домоволодінні, будучи там зареєстрованою згідно даних домової книги (а.с. 70-81), вступивши в управління спадковим майном. 19 липня 2010 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с.10), не оформивши свої спадкові права після смерті [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документ щодо належності [PERSON] житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Крім того, у неї відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). За даними домової книги, [PERSON] також була зареєстрована у домоволодінні по [ADDRESS] у м.Дніпропетровську, разом із [PERSON] та [PERSON], тіє ї ж дати і місця народження. Таким чином підтверджуються доводи позивача щодо родинних відносин її матері, [PERSON], та [PERSON]. Як вбачається з технічного паспорту від 19.07.1982 року, домоволодіння по [ADDRESS] у м. Дніпропетровськ складається з наступного: А-1 - житловий будинок, Б,Г - сарай, В - вбиральня, №1-2 - огорода, І - мощення, №3 - водокол. (а.с. 94-97). Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, суд доходить до наступного. В силу ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положенням ст. 1222 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Змістом ст. 1261 Цивільного кодексу України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За встановленими обставинами справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у заявлений позивачем спосіб.

Outcome: approved