Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

29 вересня 2015 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі (а.с.2-3). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що працювала в ПАТ\~«Дніпропетровський трубний завод». 09 вересня 2015 року, на підставі ст.. 38 КЗпП України, а саме: за власним бажанням у зв'язку із пенсією, вона була звільнена. Остаточного розрахунку, який складає 3\~925,00 грн., із нею відповідач не здійснив, у зв'язку із чим, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути із відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 3\~925,00 грн. Позивач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надала письмову заяву, в якій просить розглядати справу без своєї присутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити їх у повному обсязі (а.с.13). Відповідач в особі свого законного представника у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення адресату в матеріалах справи (а.с.14). Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без присутності свого представника до суду не надавав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч.1,6 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Підставою звернення позивача до суду із позовом є захист прав та майнових інтересів сторони за трудовим правовідношенням, повязаних із реалізацією гарантованого ст. 43 Конституції України права на працю. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON], [INFO], працювала в ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» на посаді машиніста крана металургійного виробництва 4 розряду. Звільнена з займаної посади 09\~вересня 2015 року, на підставі ст..38 КЗпП України, а саме: за власним бажанням у зв'язку із пенсією (а.с.5). Як вбачається із повідомлення ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» від 09.09.2015 року, [PERSON] належить кінцевий розрахунок в сумі 3\~925,00 грн. (а.с.8). Згідно зі ст.. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116\~цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 116 КЗпП України,\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня\~після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У відповідності до ст.. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Виходячи з вищевикладених норм діючого законодавства та обставин справи, суд вважає, що ст.ст. 47,116 КЗпП України,\~передбачають обовязок саме підприємства здійснити повний та своєчасний розрахунок з працівником у разі його звільнення. Відповідач такого розрахунку не здійснив, крім того, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачці сум в день її звільнення, у зв'язку із чим, вважає за належне стягнути із ПАТ\~«Дніпропетровський трубний завод» на користь [PERSON] нараховану, але невиплачену суму при звільненні у розмірі 3\~925,00 грн. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, внаслідок чого слід стягнути з відповідача на користь позивачки нараховану, але невиплачену грошову суму в розмірі 3\~925,00 грн. Крім того, вирішуючи питання щодо сплати судових витрат, згідно статті 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved