Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

29 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Торецької міської ради про визнання права власності. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Дзержинської міської ради Донецької області від 23 серпня 2005 року № 4/32-6 Релігійній громаді Климентіївської парафії Горлівської єпархії Української православної церкви м.Дзержинська Донецької області було узгоджено місце розташування споруди церкви по вул.Центральна (вул.Дзержинського) в місті Торецьку (м.Дзержинську) Донецької області за рахунок земель житлової та громадської забудови та отримано містобудівне обґрунтування будівництва. Після отримання зазначених документів було розпочато будівництво спірної споруди, яке завершено в 2009 році. Після закінчення будівництва за зверненням позивача відповідач рішенням від 13 травня 2010 року № 5/36-32 передав Релігійній громаді Климентіївської парафії Горлівської єпархії Української православної церкві міста Дзержинська Донецької області в постійне користування земельну ділянку площею 0,1734 га розташовану за адресою: вул.Центральна, 55а, м.Торецьк Донецька область, для розміщення церковної споруди, кадастровий номер 1411200000:00:001:1082, що підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 061136 від 08 грудня 2010 року. На теперішній час у позивача виникла необхідність переукладення договорів на отримання комунальних послуг необхідних для обслуговування та функціонування споруди церкви, для підписання яких постачальникам послуг необхідно надати правовстановлюючий документ, який у Релігійної громаді Климентіївської парафії Горлівської єпархії Української православної церкви м.Дзержинська Донецької області відсутній, в зв'язку з тим, що будівництво спірної споруди свого часу було розпочато без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, що на теперішній час є перешкодою для введення її експлуатацію в адміністративному порядку. Отже, виходячи із зазначених вище обставин, споруда церкви збудована Релігійною громадою Климентіївської парафії Горлівської єпархії Української православної церкви м.Дзержинська Донецької області на теперішній час є об'єктом самочинного будівництва і позивачу визнання права власності на зазначений об'єкт за рішенням суду необхідно для введення його в експлуатацію у встановленому порядку, передбаченому Постановою КМУ № 461 від 13 квітня 2011 року «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів». Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до положень ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Судом встановлено, що Релігійна громада Климентіївської парафії Горлівської єпархії Української православної церкви м.Дзержинська Донецької області є юридичною особою, яка знаходиться за адресою: 85200, Донецька обл., м.Дзержинськ (м.Торецьк), вул.Дзержинського (вул.Центральна), 55А, що підтверджено випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.3) Рішенням Дзержинської міської ради Донецької області від 23 серпня 2005 року №4/32-6 Релігійній громаді Климентіївської парафії Горлівської єпархії Української православної церкви м.Дзержинська Донецької області було узгоджено місце розташування споруди церкви по вул.Центральна (вул.Дзержинського) в місті Торецьку (м.Дзержинську) Донецької області за рахунок земель житлової та громадської забудови та отримано містобудівне обґрунтування будівництва (а.с.7) Рішенням Дзержинської міської ради № 4/33-29 від 28.09.2005 року було затверджено містобудівне обґрунтування розміщення храму-каплиці по вул.Дзержинського в м.Дзержинську (а.с.8) Матеріалами справи підтверджено, що Релігійній громаді Климентіївської парафії Горлівської єпархії Української православної церкви м.Дзержинська Донецької області видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, місцезнаходження: 85200, Донецька обл., м.Дзержинськ (м.Торецьк), вул.Дзержинського (вул.Центральна), буд.55а (а.с.9) В матеріалах справи міститься клопотання відповідача, з якого вбачається, що відповідач не заперечує проти позову, а навпаки вважає, що позовні вимоги заявлені не в повній мірі (а.с.29) Представником позивача була надана заява про уточнення позовних вимог, згідно якої він просить визнати за Релігійною громадою Климентіївської парафії Горлівської єпархії Української православної церкви м.Дзержинська Донецької області, код ЄДРПОУ 33580569, право власності на споруду церкви, розташовану за адресою: 85200, Донецька область, м.Торецьк, вул.Центральна, 55а, загальною площею - 321,4 м.кв., визначену в технічному паспорті літерами - «А-2», п/д, ґанки та іконну лавку, загальною площею - 33,6 м.кв., визначену в технічному паспорті літерами - «Б-1», ґанок, огорожа «N» загальною площею 151,9 м.кв. та замощення загальною площею 987,0 м.кв. За правилами встановленими нормами ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належне затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Однак, у відповідності до положень ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухомі майно. Крім того, положеннями ч.5 ст.376 ЦК України також передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що Релігійній громаді Климентіївської парафії Горлівської єпархії Української православної церкви м.Дзержинська Донецької області була надана у постійне користування земельна ділянка та відповідно до рішення Дзержинської міської ради було узгоджено місце розташування споруди - церкви. Згідно з нормами ст.92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, в тому числі, релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності. А положення ст.95 Земельного кодексу України визначають права землекористувачів, до яких відноситься, зокрема, право споруджувати будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Згідно з положеннями Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» відповідно до статті 376 ЦК України суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земель, ділянки. Відповідно до п.3 зазначеної Постанови Пленуму ВССУ право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК України, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв'язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм правил є завершеним будівництвом. При цьому, під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів фізичною чи юридичною особою (п. 4 Постанови). А, право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 землекористувачі (стаття 95 ЗК) , особи, які набули права користування чужою земельною ділянкою (суперфіцій) за договором із власником земельної ділянки (стаття 1021 ЗК) або з інших передбачених законом підстав (п.8 Постанови Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством. Пунктом 14 Постанови Пленуму ВССУ № 6 визначено, що на підставі частини третьої статті 376 ЦК України суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК). Судом встановлено, що Релігійній громаді Климентіївської парафії Горлівської єпархії Української православної церкви м.Дзержинська Донецької області у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку, будівництво церкви велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією. Крім цього, суд враховує, що відсутні заперечення відповідача проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво. Виходячи зі змісту частини третьої статті 376 ЦК України, при доведе визначених нею умов суд може визнати право власності на самочинно збудоване майно також за особою, яка його збудувала, якщо після закінчення будівництва земельну ділянку цій особі було передано у власність або надано у користування, або з власником земельної ділянки, на якій розміщено майно укладено договір суперфіцію (частина перша статті 413 ЦК) відповідно до цільового призначення (п. 15 Постанови). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття право власності не встановлена судом. Будь-яких підстав, які б перешкоджали визнанню права власності на споруду церкви за позивачем судом не встановлено. Таким чином, позов Релігійної громади Климентіївської парафії Горлівської єпархії Української православної церкви м.Дзержинська Донецької області до Торецької міської ради Донецької області про визнання права власності підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved