Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

29.10.2014 року позивачка звернулася до суду з цим позовом. В заяві зазначила, що 08.02.2007 р. позивачка з відповідачем уклали шлюб. Від спільного проживання у шлюбі народився Син [PERSON], [INFO]. Рішенням Міжгірського районного суду від 23.02.2010 року між сторонами було розірвано шлюб та рішенням Міжгірського райсуду від 26.05.2010 року покладено обов'язок сплати аліментів на користь позивачки на утримання сина в твердій грошовій сумі по 250 грн. щомісячно. Після розлучення син [PERSON] проживає з позивачкою, вихованням та матеріальним забезпеченням сина займається позивачка, створює всі умови для фізичного та духовного розвитку дитини. У 2011 році органом опіки та піклування Міжгірської РДА було винесено рішення про зміну прізвища сина з «[PERSON]» на «[PERSON]», про що відділом РАЦС Міжгірського РУЮ 25.11.2011 року було видане повторне свідоцтво про народження. На сьогоднішній день дитині вже шість років, а вона майже не пам'ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за все своє свідоме життя жодного разу його не бачила. Відповідач не приймає участі у вихованні сина, не займається вихованням дитини, тому позивачка [PERSON] просить позбавити батьківських прав [PERSON] та змінити розмір аліментів, визначивши у твердій грошовій сумі 350 грн.. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позивач позов підтримав, просить такий задоволити. Відповідач [PERSON] розгляд справи не з'явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи, про що є відмітка в справі. Причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи [PERSON] не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п.2), ч.1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Із встановлених судом належними доказами обставин справи вбачається, що відповідач [PERSON] не займається вихованням свого неповнолітнього сина, не зустрічається і не приймає участі у вихованні, не спілкується з ним ні усно, ні письмово, не відвідує дошкільний навчальний заклад та не проявляє належної турботи про його розвиток і здоров'я.. За таких обставин суд констатує, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини, що дає підстави для застосування вищезазначеної норми сімейного законодавства та для задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.05.2010 року зобов'язано [PERSON] сплачувати в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в сумі 250 гривень, щомісячно, починаючи з 08.04.2010 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина відповідача - [PERSON], [INFO] року, на даний час має більше 6 років. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України 2014 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1210 гривень, з 1 грудня - 1286 гривень.За таких обставин мінімальний розмір аліментів не може бути меншим за 385 грн. Встановлено, що син знаходиться на вихованні позивачки, якої-небудь допомоги, крім сплати аліментів, відповідач на утримання сина не надає. Тому задоволення зростаючих зазначених потреб дитини повністю залежить від доходу матері. Саме в цьому виражається погіршення її матеріального стану, що дає підстави застосувати наслідки, передбачені вищевказаною нормою СК України та збільшити розмір суми аліментів, яка в теперішній час є дуже незначною - всього 250 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають до стягнення із відповідача у доход держави.

Outcome: approved