Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

8 липня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення моральної шкоди, в якому вказав, що 1 квітня 2014 року, об 11 годині 30 хвилин, відповідач [PERSON] керував належним на праві власності відповідачу [PERSON] автомобілем ЗАЗ-Daewoo ТІЗ110 СПГ, державний номер [NUMBER], та скоїв зіткнення з належним йому на праві власності автомобілем Chery Amylet, державний номер [NUMBER], внаслідок чого зазначений транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Винним у даній ДТП визнано відповідача [PERSON], матеріальну шкоду йому відшкодовано страховою компанією, і він просив стягнути солідарно з останнього та власника автомобіля [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000грн., яка полягає у моральних стражданнях у зв'язку неможливістю використання автомобіля для роботи, пов'язаної з узвозом, необхідністю докладати додаткові зусилля для організації свого життя. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, підтвердив вищевказані обставини, надав пояснення аналогічно викладеним у позові та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача [PERSON] не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, оскільки автомобілем, власником якого є [PERSON] на законних підставах управляв [PERSON], який визнаний винним у скоєнні ДТП, і саме на останнього може бути покладена відповідальність за спричинену шкоду. Більш того, вважає недоведеною моральну шкоду, спричинену позивачу. Відповідач [PERSON] позов не визнав і просив у задоволенні вимог [PERSON] відмовити, оскільки, на його думку, ДТП мало місце з вини обох водіїв, і позивач отримав відшкодування спричиненої шкоди у достатньому розмірі. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 7 травня 2014 року, яка набула чинності, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та встановлені наступні обставини. 1 квітня 2014 року, об 11 годині 30 хвилин, відповідач [PERSON] керував належним на праві власності відповідачу [PERSON] автомобілем ЗАЗ-Daewoo ТІЗ110 СПГ, державний номер [NUMBER], та в районі ЖЕК №4 по вул.Громова в м.Костянтинівка Донецької області скоїв зіткнення з належним на праві власності позивачу [PERSON] автомобілем Chery Amylet, державний номер [NUMBER], внаслідок чого зазначений транспортний засіб отримав механічні пошкодження, тобто порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України (а.с.4). Відповідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Оскільки винною особою у спричиненні шкоди позивачу внаслідок ДТП за участю двох транспортних засобів є відповідач [PERSON], то саме на нього може бути покладений обов'язок по відшкодуванню як матеріальної, так і моральної шкоди. По наведеним підставам не може бути покладена відповідальність по відшкодуванню шкоди на власника транспортного засобу [PERSON] Учасники судового розгляду не заперечують, що матеріальна шкода у розмірі 1712грн. відшкодована позивачу страховою компанією «ТАС» відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.5). У відповідності до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Згідно ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано, зокрема, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Суд дійшов висновку, що внаслідок ДТП позивачу була заподіяна крім матеріальної моральна шкода. Суд вважає, що розмір моральної шкоди, яка підлягає до стягнення, дорівнює 1000грн. Визначаючи такий розмір моральної шкоди, суд враховує характер та глибину душевних страждань позивача [PERSON], який переживав у зв'язку з ушкодженням належного йому транспортного засобу та докладав додаткові зусилля для організації свого життя. Також судом враховуються вимоги розумності та справедливості. Частково задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд вважає за необхідне згідно з вимогами ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 243грн.60коп.

Outcome: partial