Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

31 серпня 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що 21.05.2007 померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить домоволодіння, розташоване за адресою: с. Чемер, вул. Шевченка, 122 Козелецького району Чернігівської області. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 05.06.2006 головою Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за реєстровим № 88, яким все своє майно, заповіла [PERSON] Позивач, як спадкоємець за заповітом спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку, тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься клопотання про проведення судового розгляду за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява за підписом голови Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області з проханням справу розглядати без присутності представника. Позов визнає. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 21.05.2007 померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 066871, видане 21.05.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області) /а.с. 7/. Згідно довідки виданої виконкомом Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за вих. № 858 від 26.08.2016, домоволодіння розташоване в с. Чемер по вул. Шевченка, 122 Козелецького району Чернігівської області станом на 15.04.1991 відносилось до категорії робітничих дворів і в ньому проживала [PERSON] /а.с. 11/. Як суспільна група робітничий двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України Про власність. Оскільки станом на 15.04.1991, [PERSON] єдиною була членом робітничого двору, то після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить домоволодіння, розташоване за адресою: с. Чемер, вул. Шевченка, 122 Козелецького району Чернігівської області. Згідно заповіту посвідченого 05.06.2006 головою Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за реєстровим № 88, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] позивачу у справі /а.с. 8/. Відповідно до копії спадкової справи № 679/2007 заведеної Козелецькою районною державною нотаріальною конторою, позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] /а.с. 15/. Відповідно до ч. 1, 3\~ ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, позовні вимоги [PERSON]про визнання права власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою с. Чемер, вул. Шевченка, 122 Козелецького району Чернігівської області, підлягають задоволенню і за позивачем суд вважає можливим визнати право власності на зазначений будинок.

Outcome: approved