Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

\~ 30.10.2019 р. представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, завдану державі, в розмірі 612257,52 грн., та суму сплаченого судового збору в розмірі 9183,87 грн. В обгрунтування зазначених вимог посилається на наступне. Відповідач в період з 18.11.2014 року по 03.11.2017 року перебував на військовій службі у ВЧ [NUMBER] Національної гвардії України за контрактом офіцерського складу. Наказом командира ВЧ [NUMBER] від 18.11.2014 №105 капітана запасу [PERSON] було зараховано в списки особового складу частини та призначено на посаду командира 9-ї роти оперативного призначення (на автомобілях) 3-го батальйону оперативного призначення капітаном [PERSON] . За результатами проведення перевірки фак5тичної наявності майна комісією частини було складено акт №2615 від 03.12.2015р. «Про прийняття і здавання посади командира 9 роти оперативного призначення 3 батальйону оперативного призначення ВЧ [NUMBER] » з інвентаризаційним описом, згідно яких станом на 25.11.2015 комісією було виявлено нестачу матеріальних цінностей, що обліковуються за даними бухгалтерського обліку за капітаном [PERSON] . У зв`язку з виявленням факту нестачі, наказом командира ВЧ [NUMBER] від 07.12.2015 №980 «Про призначення службового розслідування по факту виявленої нестачі під час прийому-передачі справ командира 9-ї роти оперативного призначення 3-го батальйону оперативного призначення» було призначено службове розслідування. За результатами проведення службового розслідування було встановлено, що відповідачем в порушення вимог ст. 11,12,111, 119 та 120 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, в результаті неналежного виконання ним своїх службових обов`язків щодо збереження військового майна, державі в особі ВЧ [NUMBER] було завдано матеріальної шкоди у розмірі 377300,00 грн., та відповідача було притягнуто до повної матеріальної відповідальності за заподіяну матеріальну шкоди згідно вимог Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою ВРУ від 23.06.1995 року №243/95-ВР, а саме з його грошового забезпечення утримувалось 20%. Згідно довідки про відрахування від 10.10.2019 №372, в період з 01.05.2016 по 02.11.2017 з грошового забезпечення відповідача було утримано 19203,48 грн., та заборгованість складає 358096,52 грн. Також, згідно наказу командира частини від 06.01.2016 №968 комісією частини було проведено інвентаризацію майна служби ракетно-артилерійського озброєння ВЧ [NUMBER] . За результатами інвентаризації було складено акт від 05.04.2016 №968/1, згідно якого комісією було виявлено нестачу майна, у тому числі матеріальних цінностей 9-ї роти оперативного призначення 3-го батальйону оперативного призначення ВЧ [NUMBER] , яке обліковувалося за капітаном [PERSON] . У зв`язку з виявленням факту нестачі, наказом командира ВЧ [NUMBER] від 06.04.2016 №306 було призначено службове розслідування, за результатами проведення якого встановлено, що відповідачем в порушення вимог ст. 11,12, 63, 111 та 112 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, в результаті неналежного виконання ним своїх службових обов`язків щодо збереження військового майна, державі в особі ВЧ [NUMBER] було завдано матеріальної шкоди у розмірі 254161,00 грн., та відповідача було притягнуто до повної матеріальної відповідальності за заподіяну матеріальну шкоду. Наказом командира ВЧ [NUMBER] від 03.11.2017 №225 відповідача було виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення у зв`язку з його призначенням для подальшого проходження служби до ВЧ [NUMBER] (м. Харків). Після вибуття відповідача з ВЧ [NUMBER] відшкодування ним завданої матеріальної шкоди до теперішнього часу не здійснюється та станом на даний час залишок невідшкодованої матеріальної шкоди, завданої відповідачем державі в особі ВЧ [NUMBER] складає 612257,52 грн., що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Представник позивача ВЧ [NUMBER] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про проведення судового засідання у його відсутність, позов підтримав та просив ухвалити заочне рішення. \~ Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою представника позивача та за наявними в справі доказами. 30.10.2019 року вказана позовна заява надійшла до суду, та розподілена судді Зуб Г.А. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 31.10.2019 року було прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження. Судом встановлено, що відповідач з 18.11.2014 року по 03.11.2017 року проходив службу у військовій частині [NUMBER] . Під час проходження відповідачем військової служби у військовій частині [NUMBER] , та за результатами прийому передачі посади начальника речового складу була виявлена за відповідачем нестача матеріальних цінностей на загальну суму 377300 грн. За вказаним фактом відбулось службове розслідування, складено висновок від 21.03.2016 року, в якому зазначено, що внаслідок неналежного виконання службових обов`язків, тобто з вини відповідача виявлена нестача військового майна, та запропоновано здійснювати відрахування з його заробітної плати у розмірі 20%. На підтвердження вказаного також була складена зведена відомість, з якою також був ознайомлений відповідач під розпис. Із заробітної плати відповідача відшкодовано позивачеві матеріальну шкоду в розмірі 19203,48 грн., що підтверджується наданою до суду довідкою. Також, згідно наказу командира частини від 06.01.2016 №968 комісією частини було проведено інвентаризацію майна служби ракетно-артилерійського озброєння ВЧ [NUMBER] . За результатами інвентаризації було складено акт від 05.04.2016 №968/1, згідно якого комісією було виявлено нестачу майна, у тому числі матеріальних цінностей 9-ї роти оперативного призначення 3-го батальйону оперативного призначення ВЧ [NUMBER] , яке обліковувалося за капітаном [PERSON] . У зв`язку з виявленням факту нестачі, наказом командира ВЧ [NUMBER] від 06.04.2016 №306 було призначено службове розслідування, за результатами проведення якого встановлено, що відповідачем в результаті неналежного виконання ним своїх службових обов`язків щодо збереження військового майна, державі в особі ВЧ [NUMBER] було завдано матеріальної шкоди у розмірі 254161,00 грн., та відповідача було притягнуто до повної матеріальної відповідальності за заподіяну матеріальну шкоду. Наказом командира ВЧ [NUMBER] від 03.11.2017 №225 відповідача було виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення у зв`язку з його призначенням для подальшого проходження служби до ВЧ [NUMBER] (м. Харків). Таким чином, відповідачем була заподіяна державі в особі позивача матеріальна шкода в загальному розмірі 612257 грн. 52 коп., що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Відповідно до ст.ст. 1,2,3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. \~\~Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Порушення вимог чинного законодавства України при використанні закріпленого за військовими частинами Збройних Сил України військового майна, що спричинило його втрату порушує економічні інтереси держави. Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, визначає Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджене Постановою Верховної Ради України від23 червня 1995 року N 243/95-ВР із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 21 грудня 2000 року N 2171-III. Згідно з п. 2. зазначеного Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. У випадках, передбачених пунктом 14 цього Положення, відшкодування військовослужбовцем і призваним на збори військовозобов`язаним прямої дійсної шкоди, заподіяної державі, здійснюється у кратному співвідношенні до вартості майна. Пунктом 8 Положення передбачено, що залежно від того навмисно чи необережно заподіяно шкоди, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду і вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність. Згідно з п. 13 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично не виконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети. Визначення розміру шкоди та порядок її відшкодування передбачено розділом IV. зазначеного Положення, де, зокрема, передбачено, що за висновками ревізії (перевірки), інвентаризації, органу дізнання, попереднього слідства або суду командир (начальник) військової частини в п`ятиденний термін з дня одержання такого висновку видає наказ про стягнення з винної особи відповідної суми. \~Відповідно до ст. 326 вказаного Кодексу, у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. \~За нормами\~ч.\~1\~ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для покладення на відповідача обов`язку по відшкодуванню вказаної шкоди, а тому позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме в розмірі 612257 грн. 52 коп. Судові витрати відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved