Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

29.09.2017 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду про визнання за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Заповіту [PERSON] не складав, а тому спадкування здійснювалось за законом. Вказану спадщину мала була отримати її мати [PERSON], яка померла [INFO]. Але в зв'язку зі своєю необізнаністю вчасно не оформила спадок на себе. 29.09.2017 року вона звернулась до Великоновосілківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв'язку зі спливом шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує державну реєстрацію права власності на житловий будинок. Зазначене змушує її звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача - виконавчого комітету Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на спірний будинок. Вподальшому просила про розгляд справи за її відсутності. Суд, вислухавши позивача, третю особу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER], виданого Виконкомом Комарської сільської ради 15.03.2001 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.13). Згідно довідки Комарської сільської ради Великоновосілкіського району Донецької області №204 від 05.09.2017 року [PERSON], який помер [INFO], на території Комарської сільської ради заповіту при житті не складав (а.с.12). Відповідно до ст.. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини . Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 49285115 від 29.09.2017 року, спадкова справа після смерті [PERSON], померлого [INFO] не заводилась (а.с.24). Судом встановлено, що [PERSON] на підставі технічного паспорту належить житловий будинок з надвірними будівлями розташований за адресою: [ADDRESS]. (а.с.18-22). Згідно довідки Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області № 208 від 05.09.2017 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS], на підставі погосподарської книги (особистий рахунок №978) значився за померлим [INFO] [PERSON] (а.с.16). Згідно довідки Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області № 206 від 05.09.2017 року, [PERSON] мешкав постійно по день смерті, яка настала [INFO] в [ADDRESS]. На момент смерті проживав з дружиною [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.17). Згідно довідки Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області № 207 від 05.09.2017 року, [PERSON] мешкала постійно по день смерті, яка настала [INFO] в [ADDRESS]. На момент смерті проживала з онукою [PERSON], [INFO] (а.с.11). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 49285055 від 29.09.2017 року, спадкова справа після смерті [PERSON], померлої [INFO] не заводилась (а.с.25). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 02.02.1988 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 96, на підставі рішення Комарської сілької Ради народних депутатів від 26.11.1997 року, [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,182 га. в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS]. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Відповідно до інформаційної довідки з КП «Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації» №684 від 11.12.2017 року згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до відомостей Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленого станом на 09.08.2017 р. ФОП [PERSON], інвентаризаційна справа № 11/23, [PERSON] було побудовано у 1958 році житловий будинок (А-1) загальною площею 53,7 м 2, з якої житлової - 29,4 та допоміжної - 24,3, погріб (П-1) - у 1960 році, веранда (а-1) - у 1960 році, тамбур (б-1) - у 1981 році, прибудова (г-1) - 1970 році, літня кухня (Б-1) у 1980 році, сарай (В-1) - у 1956 році, гараж (Г-1) - у 1952 році, сарай (Д-1) - у 1952 році, сарай (Е-1) - у 1990 році, сарай (К-1) - у 1952 році, сарай (С-1) - у 1982 році, убиральня (У-1) - у 1988 році, ганок (а) - у 2000 році, яма вигрібна (I) - у 1990 році, ворота (№2) - у 1960 році. (а.с.18-22). Отже, будинок збудований на земельній ділянці, яка належала спадкодавцю на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна домоволодіння за адресою: [ADDRESS] відомості відсутні. Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді зазначеного нерухомого майна. Спадкоємцем першої черги за законом є дружина померлого [PERSON] та донька - позивач по справі [PERSON], які прийняли спадщину шляхом фактичного вступу у права володіння спадковим майном, оскільки [PERSON] проживала разом з чоловіком на момент його смерті, а [PERSON] розпорядилась його речами, однак своє право власності не зареєстрували. Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER], виданого виконкомом Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області 18.08.2010 року, [PERSON] померла [INFO]. (а.с.14). Згідно довідки Комарської сільської ради Великоновосілкіського району Донецької області №205 від 05.09.2017 року [PERSON], яка померла [INFO], на території Комарської сільської ради заповіту при житті не складала (а.с.12). Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач по справі є донькою померлих [PERSON] та [PERSON], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження (а.с.8), а також копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб та свідоцтва про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] (а.с.9-10), а отже спадкоємцем першої черги за законом. Постановою державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.09.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті матері [PERSON] в зв'язку з ненаданням правовстановлюючого документу на будинок, а також неподанням у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини (а.с.23-24). Згідно заяви про відмову від прийняття спадщини від 23.11.2017 року засвідченої секретарем виконкому Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області Давідовой Т.Л., дочка померлої [PERSON] - [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за законом на користь сестри - [PERSON], [INFO] (а.с.45). Разом з тим, спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] є її онука [PERSON], яка проживала разом зі спадкодавцем на момент її смерті, і яка є дочкою позивачки. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що не претендує на спадщину, і не заперечувала проти визнання права власності на будинок за її матір'ю [PERSON] Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Відповідно до зазначеної Інструкції реєстрацію будинків із обслуговуючими будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP проводили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих рад депутатів трудящих. Об'єктами реєстрації були будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером на вулиці, провулку, площі. Зазначені вище нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Отже, доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі та визнає за позивачем право власності на вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями, яка входять до складу спадщини після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO].

Outcome: approved