Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

30 січня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] , померлою [INFO] , як між рідною тіткою та племінницею. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що [INFO] померла її тітка - [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді нерухомого майна, на яке померла склала заповіт на користь іншої особи - відповідача [PERSON] , та майно, не охоплене заповітом. Спадкоємці першої черги відсутні. Позивач є донькою [PERSON] та спадкоємцем за правом представлення. Звернувшись 28 грудня 2018 року до приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Краснової С.М. із заявою про прийняття спадщини позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно, через ненадання документів на підтвердження родинних відносин між нею та спадкодавцем, посилаючись на те, що надані документи містять помилки, неточності, крім цього оригінали свідоцтва про народження матері позивача та спадкодавця не збереглися. В зв`язку з зазначеним позивач не може реалізувати свої права щодо успадкування майна, тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивач до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності, заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідач - Воскресенська селищна рада Вітовського району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду листа з проханням розглядати справу за відсутності представника селищної ради, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину. Дослідивши письмові докази по справі, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви виходячи з наступного. [PERSON] народилася [INFO] в с. Пересадівка Миколаївської області, відповідно до посвідки про народження від 24 жовтня 1945 року, серії [NUMBER] , виданої Октябрьським районним ЗАГС, актовий запис № 110 (а.с. 17). В графі «мати» російською зазначена « [PERSON] », «батько» - « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтва про смерть від 04 січня 2018 року, серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , про що виконавчим комітетом Воскресенської селищної ради с. Пересадівка Вітовського району Миколаївської області здійснено відповідний актовий запис № 5 (а.с. 7). Ще за життя [PERSON] 03 жовтня 2012 року був складено заповіт, посвідчений секретарем виконкому Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, зареєстрований в реєстрі № 209, яким належну спадкодавцю земельну ділянку розміром 4,21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, вона заповіла [PERSON] (а.с. 11). Після її смерті відкрилася спадщина, на яке померла склала заповіт та майно, не охоплене заповітом. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до приватного державного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Краснової С.М. із заявою про прийняття спадщини за правом представлення, водночас, позивачу [PERSON] постановою було відмовлено через ненадання належних доказів родинних відносин між нею та померлою (а.с. 8). Як вбачається з актового запису з метричної книги Архангело-Михайлівської церкви с. Пересадівка Гур`ївського Волості Херсонського повіту від 13 листопада 1913 року № 97 [PERSON] народилася [INFO] в с. Пересадівка Гур`ївського Волості Херсонського повіту, матір`ю вказана [PERSON] (а.с. 16-17). Крім цього, в довідці виданій Державним архівом Миколаївської області від 18 червня 2018 року № Л-874/03-05 зазначено, що актовий запис з метричної книги належить [PERSON] , [INFO] . Оскільки український запис особового імені [PERSON] та російський запис [PERSON] є співзвучними, суд приходить до висновку, що мати позивача « [PERSON] » є особою, що зазначена в актовому записі з метричної книги. З чого слід зробити висновок, що мати позивача [PERSON] та померла [PERSON] є рідними сестрами, оскільки в свідоцтві про народження спадкодавця та витягу з метричної книги [PERSON] , їх матір`ю вказана [PERSON] . 02 липня 1968 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (свідоцтво про шлюб від 02 липня 1968 року, серії [NUMBER] ). Після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 67). Згідно зі свідоцтвом про народження повторно виданого 20 серпня 1975 року, серії [NUMBER] , [INFO] у них народилася донька [PERSON] (а.с. 65). При видачі паспорту позивачу помилково зазначити місяць її народження як «вересень» замість «грудень». Водночас дата, рік та місце народження останньої співпадають з даними паспорту. Суд вважає, що при видачі паспорту позивачу була допущена помилка у написанні місяця її народження, водночас зазначені обставини не вказують на відсутність родинних відносин між позивачем та її матір`ю [PERSON] . Позивач 01 серпня 1960 року уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 01 серпня 1960 року, серії [NUMBER] . При реєстрації шлюбу нею було змінено прізвище з « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с. 6). Дослідивши спадкову справу № 33/2018 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після її смерті до нотаріуса звернулася [PERSON] , на ім`я якої складено заповіт, та позивач - [PERSON] , як племінниця після смерті тітки. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану від 27 грудня 2018 року № 00021779293, від 27 грудня 2018 року № 00021779296 [PERSON] у шлюбі не перебувала (а.с. 85, 86). Відповідно до повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 18 травня 2018 року № 00020175077 мати позивача [PERSON] померла [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтневого районного управління юстиції у Миколаївській області зроблено актовий запис № 26 від 25 червня 2008 року (а.с. 68). Враховуючи, що спадкодавець у зареєстрованому шлюбі не перебувала та відсутні спадкоємці першої черги після її смерті, її сестра [PERSON] померла, тому, позивач є спадкоємцем за правом представлення. Відповідно до довідки Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 16 січня 2019 року № 76, [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті з нею за вказаною адресою ніхто не проживав (а.с. 9). Крім цього, в якості доказу щодо родинних відносин між нею та спадкодавцем позивачем надано довідку Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 16 січня 2019 року № 74, з якої вбачається що [PERSON] проводила поховання [PERSON] (а.с. 10). Враховуючи викладене, суд вважає доведеним факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON] , як між племінницею та тіткою . Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Встановлення факту родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON] має юридичне значення для оформлення в нотаріальному порядку спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Враховуючи викладене та повне визнання відповідачами заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] та померла [PERSON] є племінницею та тіткою, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, в зв`язку з чим суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Обставин, які спростовують позов [PERSON] процесі судового розгляду у справі не встановлено.

Outcome: approved