Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

31.01.2018 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом. В направленому на адресу суду позові позивач [PERSON] зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON], внаслідок смерті якого відкрилася спадщина. Серед спадкового майна після смерті [PERSON] є право на земельну частку (пай) площею 4,80 в умовних кадастрових гектарах на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району, яке він успадкував після смерті своєї матері, а його позивача, бабусі [PERSON], яка померла [INFO]. Успадкування [PERSON] права на земельну частку (пай) підтверджується спадковою справою після смерті [PERSON]. Він позбавлений можливості успадкувати після смерті батька право на земельну частку (пай), оскільки рішенням Апеляційного суду Полтавської області встановлено, що мається заповіт складений за життя [PERSON] на все наявне у неї на день смерті майно на користь своїх дітей [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла відповідачка [PERSON], яка вважає, що її мати [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] на право на земельну частку (пай), зважаючи на що саме вона набула право на успадкування після смерті матері право на земельну частку (пай). Стверджує, що претензії відповідачки [PERSON] на спадкове майно після смерті [PERSON] є безпідставними, оскільки заповіт в дійсності не існує, адже [PERSON] він не складався та не підписувався, про що свідчить відсутність записів про складення такого заповіту у Журналі реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Великосорочинської сільської ради Миргородського району. Відсутній оригінал такого заповіту і в архіві виконавчого комітету Великосорочинської сільської ради. Також відсутній такий заповіт і в матеріалах спадкової справи відкритої після смерті [PERSON]. Крім того, стверджує, що [PERSON] відмовилася від спадщини після смерті матері [PERSON], а отже на таке спадкове майно, як земельна частка (пай) не може претендувати і відповідача [PERSON] Вважає, що заповіт не відповідає діючому на той час законодавству та має бути визнаний недійсним, так як він був укладений вже після смерті [PERSON], а отже не міг бути підписаний самою спадкодавицею, а тому не відповідає її волі, що і є підставою визнання його недійсним. Відсутність в архіві виконавчого комітету Великосорочинської сільської ради заповіту [PERSON] від 07.07.1998 року за №68 та відсутність в алфавітній книзі обліку заповітів запису про нього свідчить про порушення ст.ст. 541,542 ЦК УРСР при його укладенні та посвідченню. Його батько [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] за законом, а [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, скориставшись своїм правом на це. Просить суд визнати заповіт [PERSON] від 07.07.1998 року недійсним. При судовому розгляді справи позивач [PERSON] позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив його задовольнити, як законний та обґрунтований. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про день та час судового розгляду справи. Відзивів на адресу суду не направила. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON], який діє на підставі довіреності позов не визнав. Пояснив, що [INFO] померла [PERSON], яка мала двох дітей: [PERSON] (батька позивача ) та [PERSON] (мати відповідачки). На час розгляду справи судом батьки сторін: [PERSON] та [PERSON] померли. Логічним є те, що [PERSON] в Великосорочинській сільській раді Миргородського району, як мешканка с. Великі Сорочинці Миргородського району за життя склала заповіт, яким заповідала все наявне їй на день смерті майно своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] Не має значення чи зареєстрований цей заповіт з відповідних реєстрових книгах Великосорочинської сільської ради, та чи є він в архіві Великосорочинської сільської ради, адже якщо його там немає, то це свідчить виключно про неналежне виконання посадовою особою Великосорочинської сільської ради своїх посадових обовязків, а не про відсутність такого заповіту. Заповіт є, він чинний. Чи відмовлялася [PERSON] від права на спадщину після смерті [PERSON] йому не відомо, як не відомо про це і відповідачці, інтереси якої він представляє. Сторони не були очевидцями складення заповіту, а тому твердження позивача про його відсутність та незаконність є необґрунтованим. Просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити за недоведеністю позовних вимог. Представник відповідача Великосорочинської сільської ради Миргородського району в судове засідання не зявився. Сільська рада направила на адресу суду заяву про проведення розгляду справи у відсутності представника установи. Представник третьої особи Першої Миргородської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Установа належним чином повідомлена про день та час судового розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Мається заповіт від 07 липня 1998 року укладений в Великосорочинській сільській раді Миргородського району та завірений секретарем виконавчого комітету Великосорочинської сільської ради Миргородського району з якого вбачається, що [PERSON] заповідала жилий будинок і все належне їй на день смерті майно в рівних долях своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Із спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини до Першої Миргородської нотаріальної контори звернувся її син [PERSON] (73-77). Також рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 07 листопада 2017 року встановлено, що [PERSON] - дочка померлої [PERSON] за життя не встигла юридично оформити спадщину після смерті матері (а.с.19-20), а отже, відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.8), його сином є позивач [PERSON] (а.с.25). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач [PERSON] Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.95) [PERSON] померла [INFO] Спадщину після смерті [PERSON] прийняла за законом її внучка [PERSON] (а.с. 88-100). Тобто, [PERSON] не приймала спадщини після смерті [PERSON], а отже і не може претендувати на спадкове майно , яке могла отримати [PERSON] після смерті [PERSON]. На таке майно може претендувати виключно спадкоємець [PERSON]. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зважаючи на викладене, суд приходить до переконання, що відповідачка [PERSON] є неналежним відповідачем по справі, а отже в задоволенні позову до неї слід відмовити. Стосовно позовних вимог заявлених до Великосорочинської сільської ради Миргородського району про визнання заповіту недійсним, суд приходить до наступних переконань. [PERSON] померла [INFO]. Заповіт складено 07 дипня 1998 року. Отже, на час складення заповіту та на час смерті спадкодавця [PERSON] діяв ЦК 1963 року, який і підлягає застосуванню в розглядуваному спорі. Як визначено Цивільним кодексом, спадкування - це перехід майна після смерті його власника (спадкодавця) к іншим особам в порядку, передбаченому правилами цього Кодексу. Статтею 524 ЦК України в редакції 1963 року визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно зі ст.534 ЦК України, в редакції 1963 року, діючої на час виникнення спірних відносин, кожен громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його ( не включаючи предметів звичаїв і домашньої обстав ноки і вжитку) одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до спадкоємців за законом, а також державі... . Згідно вимог ст.545 ЦК України, в редакції 1963 року, заповіт як угода, може бути визнано недійсним за підставами, викладеними у статтях 48-58 цього Кодексу. Позивачем не доведено, що спірний заповіт не відповідає діючому на час його складення законодавству, адже він, підписаний заповідачем, іншого судом не встановлено і за своєю формою відповідає вимогам викладений в ЦК, так як посвідчений секретарем Великосорочинської сільської ради Миргородського району, - уповноваженою посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Також не доведено позивачем, що заповіт не відповідав внутрішній волі заповідача. Не доведено позивачем [PERSON] і тієї обставини, що заповіт складений після смерті [PERSON]. Відсутні у суду і офіційні відомості про те, що [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відсутність відомостей про складання заповіту [PERSON] у журналі реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Великосорочинської сільської ради Миргородського району не може вважатися достовірним доказом того, що за життя [PERSON] не складала заповіт, копія якого знаходиться в матеріалах цивільної справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Отже, в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed