Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

4 грудня 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що згідно кредитного договору №ML-100/1341/2006 від 27 січня 2006 року, укладеного між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП банк», правонаступником якого, у свою чергу, є ПАТ «ОТП банк», і [PERSON], остання отримала кредит в розмірі 56000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,5% річних з кінцевим терміном повернення 27 січня 2012 року. З метою забезпечення повернення кредиту 6 травня 2010 року Банком був укладений договір поруки №SR-100/1341/2006 з [PERSON], яка взяла на себе зобов'язання перед Банком відповідати в повному обсязі по зобов'язанням відповідачки [PERSON] 12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого до позивача перейшли усі права Банку щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. 25 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений додатковий договір №1 до кредитного договору, відповідно до якого сторони виклали графік повернення коштів у новій редакції, встановили 0 (нульову) процентну ставку, а також між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений додатковий договір до договору поруки. Відповідач [PERSON] кредитні зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 7 жовтня 2014 року за нею утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 13545,99 доларів США, пеня за період з 7 жовтня 2013 року по 7 жовтня 2014 року складає 58073грн.51коп. У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідачів солідарно вказану заборгованість, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на повторний виклик в судове засідання не явились, хоча належним чином були повідомлені про розгляд справи судом і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно кредитного договору №ML-100/1341/2006 від 27 січня 2006 року, укладеного між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП банк», правонаступником якого, у свою чергу, є ПАТ «ОТП банк», і відповідачем [PERSON], остання отримала кредит в розмірі 56000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,5% річних з кінцевим терміном повернення 27 січня 2012 року (а.с.5-17). З метою забезпечення повернення кредиту 6 травня 2010 року Банком був укладений договір поруки №SR-100/1341/2006 з відповідачем [PERSON], яка взяла на себе зобов'язання перед Банком відповідати в повному обсязі по зобов'язанням відповідачки [PERSON] (а.с.25-28). 12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого до позивача перейшли усі права Банку щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с.39-41). 25 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений додатковий договір №1 до кредитного договору, відповідно до якого сторони виклали графік повернення коштів у новій редакції, встановили 0 (нульову) процентну ставку (а.с.18-24), а також між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений додатковий договір до договору поруки(а.с.29-32). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1статті 530 ЦК України зобов'язання підлягає виконанню в строк, встановлений у зобов'язанні. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач [PERSON] кредитні зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим станом на 7 жовтня 2014 року за нею утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 13545,99 доларів США, пеня за період з 7 жовтня 2013 року по 7 жовтня 2014 року складає 58073грн.51коп., що стверджується розрахунком позивача, який відповідачами не спростований (а.с.38). Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, поручитель [PERSON] відповідає за порушення зобов'язання боржником - [PERSON] перед кредитором за кредитним договором №ML-100/1341/2006 від 27 січня 2006 року у повному обсязі. З огляду на зазначене з відповідачів, на користь позивача підлягає стягненню солідарно заборгованість за кредитом в розмірі 13545,99 доларів США та пеня за період з 7 жовтня 2013 року по 7 жовтня 2014 року в розмірі 58073грн.51коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем при зверненні до суду витрати по оплаті судового збору у розмірі 2335грн.49коп. в рівних долях, тобто по 1167грн.74коп. з кожного (2335,49грн. : 2).

Outcome: approved