Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

30 січня 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська була розглянута справа за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди та ухвалено рішення, яким відмовлено позивачу в задоволенні його позовних вимог. В серпні 2014 року до суду надійшла заява [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами вищевказаного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, в якій він просив скасувати рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги. В обґрунтування заяви вказав на те, що 19 червня 2014 року апеляційним судом Дніпропетровської області було задоволено позовну заяву [PERSON] у справі № 203/4130/13-ц про визнання дій та наказу щодо звільнення незаконним, стягнення середньої заробітку за час вимушеного прогулу, відповідачем у даній справі є Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», з яким [PERSON] ознайомився 21.07.2014 року. Факти, що було встановлено при винесенні рішення за вказаною справою мають істотне значення для вирішення даної справи. А саме, апеляційним судом було встановлено, і цьому факту є підтвердження у матеріалах справи № 203/4130/13-ц, що у період скорочення чисельності штату Банком приймались нові робітники. Так, у матеріалах справи знаходяться накази про прийняття на роботу осіб у березні 2013 року, у тому числі і на посаду юристів, тобто за фахом, який має позивач [PERSON] Також, судом було встановлено, що на посаду юристів було прийнято осіб, які тільки закінчили вищі навчальні заклади. В той же час, при зверненні до суду, позивачу було відомо про наявність вакантних посад. При цьому, він має повну вищу освіту за спеціальністю «комерційне та трудове право» і кваліфікацію юриста-спеціаліста. Також, він мав тривалий безперервний стаж роботи в Публічному акціонерному товаристві «Банк Форум», навчався без відриву від основної роботи у вищому навчальному закладі Національному гірничому університеті, через що мав переваги при залишенні на вільних посадах. При ознайомленні із рішенням у справі № 203/4130/13-ц він дізнався про те, що на момент його звільнення у штаті Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» були наявні вакантні посади юристів, які йому не були запропоновані та для займання яких він мав більш ніж достатню кваліфікацію. Крім того, адміністрацією Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в три різні суди надано штатний розклад на одну дату з різною кількістю одиниць, що свідчить про службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів адміністрацією банка, чим порушено ст. 366 КК України. Отже, в Публічному акціонерному товаристві «Банк Форум» були вільні вакансії. Щодо наявності вище вказаних документів, позивач дізнався вже із матеріалів цивільних справ. Пізніше [PERSON] декілька разів уточнював та доповнював свою заяву про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2014 року по справі № 204/7246/2013-ц за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свої вимоги та просив скасувати рішення у даній справі у зв'язку з нововиявленими обставинами, а його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, викладені в своїх численних заявах та доповненнях до них. Крім того, вказав, що під час його звільнення відповідач допустив численні грубі порушення діючого законодавства. Представник Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Шишова Н.Л. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог [PERSON] та просила відмовити йому в повному обсязі. При цьому, вказала, що Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 17 квітня 2013 року по справі № 6-5163св13 було зроблено висновок, що вакантні посади пропонуються виключно у день ознайомлення працівника з попередженням про його звільнення. Банк одночасно з попередженням позивача про звільнення запропонував йому вакантні посади, від переведення на які [PERSON] відмовився. Таким чином, законодавство України вимагає від роботодавця пропонувати працівнику іншу роботу лише одночасно із попередженням про звільнення, а не в подальшому до моменту звільнення. Відповідачем було запропоновано позивачу вакантні посади від зайняття яких останній відмовився, а тому відповідач мав законні підстави для звільнення [PERSON] Крім того, вказала, що обставини, на які посилається позивач, вже були розглянуті судом при ухваленні рішення суду, а тому, ці обставини не є нововиявленими. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, рішення суду від 30 січня 2014 року підлягає скасуванню у зв'язку з нововиявленими обставинами та ухвалення нового рішення по справі по наступним підставам. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. В судовому засіданні було встановлено, що 30 січня 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення, яким було відмовлено в задоволенні позовної заяви [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди (т.4 а.с.10-16). Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили» від 27 лютого 1981 року № 1, перевіряючи обґрунтованість заяви чи подання про перегляд судових рішень, суд виходить із загальних положень про докази, у тому числі про належність і допустимість засобів доказування, обов'язку доказування і подання доказів. При цьому, слід мати на увазі, що встановлення перелічених в пунктах 1, 2, 4 ст. 343 ЦПК обставин є підставою для скасування рішення, ухвали, постанови, коли від їх наявності чи відсутності залежали наслідки справи. Так, судом встановлено, що при ухваленні судом вищевказаного рішення, позивачу та суду не було відомо про те, що у відповідача з 27.08.2013 року до 16.09.2013 року була вакантна посада головного економіста в відділенні № 1700 «Запорізька дирекція Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», а також, з 01 серпня 2013 року була вакантна посада провідного економіста в відділенні № 1408 Публічного акціонерного товариства «Банк Форум». Вищевказані обставини були встановлені судовими рішеннями, а саме: рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2014 року по справі № 334/401/14-ц, яке (рішення) залишено без змін ухвалою апеляційного від 25 листопада 2014 року, та рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області, яким скасовано рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 200/11987/13-ц. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦПК України, розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. За таких обставин, суд вважає необхідним рішення суду від 30 січня 2014 року скасувати у зв'язку з нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення по справі, яким задовольнити частково позовні вимоги позивача по наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Судом встановлено, що [PERSON] 06 лютого 2006 року був прийнятий на посаду керуючого Новомосковським відділенням Акціонерного комерційного банку «Форум» (т.1 а.с.21). 13 листопада 2010 року позивач був переведений на посаду керуючого відділенням № 1406 Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (т.1 а.с.22). Згідно протоколу № 30 від 19 червня 2013 року, прийнятого Рішенням Правління Банку, було прийнято рішення про закриття відділення № 1406 Публічного акціонерного товариства «Банк Форум». Оцінюючи рішення Правління Банку - протокол № 30 від 19 червня 2013 року в частині правомірності закриття відділення №1406 Публічного акціонерного товариства «Банк Фору», суд приходить до наступного. Статтею 40 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що у межах своєї компетенції правління (рада директорів) діє від імені банку, підзвітне загальним зборам учасників та спостережній раді банку. Абзацом 12) п.9.4.5 Статуту Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (в редакції станом на 06 червня 2013 року) передбачено, що Правління Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» уповноважене на затвердження організаційної структури Банку (т.1 а.с.58). 19 червня 2013 року Правлінням Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» було внесено зміни до організаційної структури Банку, а саме: прийнято рішення про закриття відділення № 1406 та здійснення процедури закриття відділення у відповідності до вимог чинного законодавства України. Відповідно до вимог чинного законодавства та статуту Банку, Спостережною радою Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» було прийнято рішення про закриття відділення № 1406 Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», що підтверджено протоколом засідання Спостережної ради № 13/2013 від 05 липня 2013 року (т.3 а.с.209). Встановлено, що відповідність процедури закриття відділення № 1406 Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» була перевірена та підтверджена Національним банком України, про що зазначено в листі № 41-114/11116 від 02 вересня 2013 року, з якого вбачається, що Національним банком України до Державного реєстру банків внесено запис про виключення з Державного реєстру банків відділення № 1406 (т.3 а.с.210). Отже, чинним законодавством України заборони на проведення суб'єктом господарювання змін в організаційній структурі, ліквідації або реорганізації підрозділів не передбачено. Верховним судом України в листі від 01.08.2007 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», серед іншого, зазначено, що спори, пов'язані із скасуванням (визнанням недійсними) наказів про прийняття на роботу, звільнення з посади, належать до трудових спорів. При вирішенні питання про те, чи є спір, який виник між вказаними особами, трудовим, судам необхідно керуватися положеннями гл. XV КЗпП «Індивідуальні трудові спори». Потрібно також роз'яснити, що способом захисту порушених або оспорюваних прав у таких категоріях спорів є подання позову про поновлення на посаді, зобов'язання усунути перешкоди у виконанні посадових обов'язків тощо відповідної посадової особи господарського товариства, а не позову про визнання недійсним відповідного рішення загальних зборів акціонерів (учасників) товариства чи наглядової ради товариства. Таким чином, процедура закриття відділення № 1406 Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» була здійснена відповідно до повноважень, які покладено на Правління та Спостережну раду Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», відповідність процедури закриття відділення № 1406 було підтверджено Національним банком України, а отже, позивачем в цій частині обрано спосіб захисту свого права, який не передбачено для вирішення трудових спорів. Вимога позивача про визнання незаконними наказів Голови Правління Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» №88-а та наказу №88-в від 25 червня 2013 року, задоволенню не підлягає у зв'язку з наступним. Відповідно до п. 9.4.9 Статуту Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», Голова Правління уповноважений на вирішення будь-яких питань управління поточною діяльністю Банку, крім тих, які віднесено до компетенції інших органів управління (т.1 а.с.58 на звороті). Абзацом 12) п.9.4.10 Статуту Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» встановлено, що Голова Правління Банку приймає рішення щодо прийняття та звільнення з роботи працівників Банку (т.1 а.с.58 на звороті). Відповідно до ч. 3 ст. 64 ГК України, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Наказом № 88-в від 25 червня 2013 року, були внесені зміни до штатного розкладу банку та встановлено скорочення чисельності та штату працівників (т.1 а.с.118). Факт скорочення штату Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» підтверджується наданими відповідачем доказами, а саме: наказом № 88-в від 25 червня 2013 року про зміну штатного розкладу банку (т.1 а.с.118), штатним розкладом банку, який вводиться в дію з 02 вересня 2013 року (т.1 а.с.142-185). Ознайомлення працівників, посади яких скорочувались з наказом № 88-в від 25 червня 2013 року «Щодо внесення змін до штатного розкладу банку та скорочення чисельності та штату працівників» здійснювалось при попередженні таких працівників про скорочення, про що ними проставлялись підписи про ознайомлення. Тому, в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають. Позивач [PERSON] був попереджений про скорочення штату та про звільнення із займаної посади згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України в попередженні, засвідчивши зазначене власноручним підписом (т.1 а.с.24). Наказом № 1075к «З особового складу» від 20 серпня 2013 року [PERSON] з 04.09.2013 року був звільнений з посади керуючого відділенням № 1406 Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» у зв'язку із скороченням штату та чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (т.1 а.с.44). У зв'язку з перебуванням позивача на лікарняному у період з 03 вересня 2013 року до 06 вересня 2013 року Наказом №1163к «З особового складу» від 09 вересня 2013 року було змінено дату звільнення [PERSON] на 08 вересня 2013 року, тобто по закінченню знаходження позивача на лікарняному (т.1 а.с.45). Загальні підстави розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця передбачені у ч. 1 ст. 40 КЗпП України, до яких, зокрема, належать, зміни в організації виробництва та праці, серед них ліквідація, реорганізація, банкрутство або перепрофілювання підприємства, скорочення чисельності або штату працівників (п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним органом може розірвати трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. При цьому, звільнення на таких підставах допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. За змістом ч. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України, перед звільненням з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, власник зобов'язаний запропонувати працівнику наявні вакансії, на які той може претендувати з урахуванням його спеціальності, кваліфікації, досвіду трудової діяльності та стану здоров'я. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 (зі змінами, внесеними згідно постанов № 4 від 01.04.1994 року, № 18 від 26.10.1995 року та № 15 від 25.05.1998 року) «Про практику розгляду судами трудових спорів» у п. 19 роз'яснила, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, зокрема, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу. При цьому мається на увазі, що роботодавець зобов'язаний запропонувати працівнику, який вивільняється, всі наявні вакансії, які може виконувати працівник, і не лише за місцем його роботи в певному структурному підрозділі, а всі вакансії, які є в юридичної особи. Вчинення зазначених дій вимагає від роботодавця й положення ст. 49-2 Кодексу законів про працю України. Як вже було встановлено вище, позивач [PERSON] був попереджений про скорочення штату та про звільнення із займаної посади. Йому при попередженні були запропоновані чотири вакантні посади у м. Києві та м. Кривому Розі станом на 25.06.2013 року (т.1 а.с.24). Відповідач помилково дійшов висновку, що чинне законодавство України вимагає від роботодавця пропонувати працівнику іншу роботу лише одночасно із попередженням про звільнення, а не в подальшому до моменту звільнення. Разом з тим, відповідач мав пропонувати позивачу вакансії протягом всього періоду з попередження до фактичного вивільнення, що передбачено ст. 49-2 Кодексу законів про працю України, та такі висновки викладені в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України № 6-34191св13 від 13.11.2013 року, № 6-55006св-13 від 02.04.2014 року та № 6-33465св14 від 08.10.2014 року. Тому, розірвання з працівником трудового договору у зв'язку зі скороченням штату працівників згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України можливе лише за відсутності вільних вакансій у межах усієї структури підприємства, установи, організації як юридичної особи, а не лише у межах філії, що не має статусу юридичної особи на які цей працівник може бути переведений або за відсутності його згоди на таке переведення. Проте, як вже було встановлено вище, в період з попередження про звільнення та до дати фактичного звільнення позивача, в структурі відповідача були вільні вакансії, які не були останнім запропоновані позивачу, а саме посада головного економіста в відділенні № 1700 «Запорізька дирекція Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» та посада провідного економіста в відділенні № 1408 Публічного акціонерного товариства «Банк Форум». Крім того, згідно ч. 1 та п. п. 3-4 ч. 2 ст. 42 Кодексу законів про працю України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва. Так, судом встановлено, що позивач працював у відповідача на різних посадах майже вісім років, при цьому, позивач має відзнаки (подяку), до дисциплінарних стягнень на роботі не притягався, навчався у вищому учбовому закладі без відриву від виробництва та має дві Вищих освіти, що дає йому переважне право на залишення на роботі перед іншими працівниками. Проте, відповідачем вищевказані обставини та норми Закону проігноровані та не взяті до уваги при звільненні позивача, при тому, що у період з попередження позивача про звільнення та до дати його фактичного звільнення, відповідачем приймалися на роботу працівники, що підтверджується наявними в матеріалах справи звітами відповідача про прийнятих працівників (т.1 а.с.121-125,131-134) та звітами про наявність вакансій (т.1 а.с.128-130,139-141). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позивач був звільнений відповідачем незаконно. Згідно з ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Тому, суд вважає необхідним визнати незаконними Накази № 1075к від 20.08.2013 року та № 1163к від 09.09.2013 року про звільнення [PERSON] з посади керуючого відділенням № 1406 Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України та поновити [PERSON] на посаді керуючого відділенням № 1406 Публічного акціонерного товариства «Банк Форум». При цьому, згідно з ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. В силу абз. 3, 4 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, які передували події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно з абз. 1 п. 8 вказаного Порядку обчислення середньої заробітної плати, обчислення виплат провадиться шляхом множення середньоденного (погодинного) заробітку на число робочих днів/годин . Середньоденна (погодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочих днів на число відпрацьованих робочих днів. Таким чином, обчислення середньої заробітної плати судом повинно здійснюватися відповідно до абз. 4 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати. Розмір середнього заробітку позивача за весь час вимушеного прогулу складає 124271 грн. 68 коп., яка вирахувана наступним чином: 298 грн. 73 коп. (середньоденна заробітна плата позивача) х 416 (кількість робочих днів вимушеного прогулу, а саме: у 2013 році - 82 дні, у 2014 році - 251 день, у 2015 році - 83 дні) = 124271 грн. 68 коп. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на користь [PERSON] середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 09 вересня 2013 року в сумі 124271 грн. 68 коп. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 237-1 Кодексу законів про працю України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що незаконним звільненням з роботи, позивачу було спричинено моральну шкоду, оскільки він був позбавлений права на працю, перебував у скрутному становищі, що потребувало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Проте, заявлену позивачем суму спричиненої йому моральної шкоди в розмірі 49290 грн., суд вважає значно завищеною та такою, що не відповідає тяжкості спричинених позивачу моральних страждань, у зв'язку з чим, суд вважає необхідним в цій частині вимоги позивача задовольнити частково в розмірі 3000 грн. 00 коп. Вимоги позивача в частині виплати йому коштів за вислугу років в сумі 5300 грн. задоволенню не підлягають, оскільки положення, яким регулювалася виплата вказаних коштів на момент звільнення позивача була призупинена. При цьому, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. За таких обставин, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення [PERSON] на посаді керуючого відділенням № 1406 Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» та стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на користь [PERSON] середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в межах суми платежу за 1 місяць. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі віднести за рахунок держави, оскільки уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (тимчасова адміністрація), яка введена в Публічному акціонерному товаристві «Банк Форум» - звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial