Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

31 серпня 2020 року [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації особи, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй належить на праві власності домоволодіння [ADDRESS] . З квітня 1995 року за вищевказаною адресою зареєстрований брат позивача [PERSON] . У листопаді 1999 року відповідач переїхав на постійне проживання до квартири [ADDRESS] , де проживає і зараз. Однак, добровільно не знімається з реєстрації. Тому позивач змушена звернутися до суду. На підставі викладеного [PERSON] просить визнати [PERSON] втративши право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом зняття його з реєстраційного обліку. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровську від 02 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] у заяві просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] письмово просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти зняття з реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У ході судового розгляду встановлено, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] 1/3 частка на підставі свідоцтва про право власності, 2/3 частки на підставі договору дарування (а.с. 7, 12, 13). Відповідно до довідки № 2053, виданої 15 травня 2020 року головою квартального комітету № 5, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , її батько [PERSON] , син [PERSON] , брат [PERSON] (а.с. 25). [PERSON] є рідним братом позивача (а.с. 8, 9). Відповідно до акту обстеження домоволодіння № 2054 від 15 травня 2020 року відповідач не мешкає за вищезазначеною адресою з 1996 року, його особистих речей не виявлено (а.с. 26). Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За змістом права власності, визначеного\~ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном. Згідно ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ч. 2\~ст. 319 ЦК України\~власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В силу\~ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов`язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання проводиться за рішенням суду. На підставі викладеного, враховуючи визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати відповідно до вимог\~ст.\~141\~ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved