Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

30 травня 2019 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до умов договору б/н від 15.05.2017 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 1100 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за кредитним договором не виконує, в зв`язку з чим має заборгованість станом на 14 травня 2019 року у сумі 11774,78 грн., яка складається з наступного: 1411,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7076,78 грн. - пеня за прострочення зобов`язання, 2250 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму більше 100 грн., 500,00 грн. - штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг (фіксована частина), 536,89 грн. - штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг (процентна частина). Ухилення відповідача від виконання свого зобов`язання за вказаним кредитним договором порушує права банка, в зв`язку з цим, посилаючись на норми ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст. 3, 15, 107 ЦПК України, позивач просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість у вищевказаній сумі, а також понесені ним судові витрати. Ухвалою суду від 21 червня 2019 року після усунення позивачем у справі недоліків позовної заяви було відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвала про відкриття провадження разом в матеріалами позовної заяви були направлені судом за адресою реєстрації відповідача: [ADDRESS] проте нею не отримані в зв`язку з її не проживанням за даною адресою. Згідно положень ст.ст. 128-131 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлена належним чином. Заяв по суті справи від сторін не надходило. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проведено судом без повідомлення сторін за наявними матеріалами позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] шляхом підписання останньою 15.05.2017 року Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку укладено договір про надання банківських послуг б/н. Даний договір складається з Анкети-заяви (а.с.47), Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.49-63-33), Тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 48). За умовами даного договору позивачу було видано платіжну картку «Універсальна» та встановлено кредитний ліміт у розмірі 1100 грн. (а.с. 9). Як встановлено судом із змісту анкети-заяви, 15.05.2017 відповідач своїм підписом підтвердила свою згоду з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг до йог укладання і згода з його умовами. Вона зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті Приватбанку (а.с.47). Згідно п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 Умов клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити чи анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору являється прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту (а.с.57). Згідно п. 2.1.1.5. Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 58 зворотній бік) обов`язками клієнта є: - погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором (п. 2.1.1.5.5.); - у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафту), оплату Винагороди Банку (п.2.1.1.5.6); - при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору(п. 2.1.1.7.6.) (а.с. 58 зворотній бік). Згідно п. 2.1.1.12.3. Умов Погашення Кредиту - поповнення Картрахунку клієнтом в розмірі Мінімального обов`язкового платежу шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта на підставі Договору (а.с. 59 зворотній бік). Відповідно до п 2.1.1.12.4. Умов термін внесення Мінімального обов`язкового платежу по Кредиту до 1-го числа місяця, наступного за розрахунковим в розмірі згідно тарифу. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України) Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позички, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Банк належним чином виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредит шляхом видачі платіжної картки «Універсальна» та встановлення на неї кредитного ліміту. Незважаючи на обов`язки, визначені законом та встановлені договором, відповідач. свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконує, щомісячні платежі не вносить, що не відповідають умовам договору, внаслідок чого, згідно розрахунку позивача станом на 14 травня 2019 року має заборгованість у сумі 11774,78 грн., яка складається з наступного: 1411,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7076,78 грн. - пеня за прострочення зобов`язання, 2250 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму більше 100 грн., штрафи 1036,89 грн. (фіксована та процентова складова) (а.с. 46). Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.3 ст. 12, ч.ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Разом з тим суд приходить до висновку, що в супереч вимогам ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної відповідальності за одне і те саме порушення, позивач поклав на відповідача обов`язок сплатити за одне порушення умов договору (порушення строків внесення платежів) два види цивільно-правової відповідальності (пеню та штраф). При цьому процентова складова штрафу нарахована позивачем на раніше нараховану ним же пеню. Вказані дії позивача суперечать правовій позиції Верховного Суду України, висловленої ним у Постанові № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року. Таким чином, з огляду на необхідність в першу чергу захисту прав позивача, права якого порушенні внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, суд вважає можливим стягнути з відповідача неустойку лише у вигляді пені оскільки її розмір більше ніж розмір нарахованих позивачем штрафів (9326,78 грн. та 1036,89 грн. відповідно) та відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів. Згідно ч.3 ст. 551 ЦПК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що розмір нарахованої позивачем пені значно перевищує розмір розміру завданих збитків у вигляді заборгованості за тілом кредиту (1411,11 грн.), суд вважає необхідним застосувати до даного цивільного спору положення ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та зменшити розмір неустойки, що підлягає стягненню з відповідача до розміру заборгованості за тілом кредиту. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кредитну заборгованість на загальну суму 2822,22 грн., з яких: 1411,11 грн. заборгованість за кредитом, 1411,11грн. - пеня. Судові витрати у справі становлять 1921,00 грн. сплаченого позивачем судового збору. Судовий збір суд розподіляє відповідно до приписів ч.1 ст. 141 ЦПК України та частково покладає його на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому враховуючи те, що сума пені була зменшена за ініціативою суду, а не через безпідставність чи недоведеність позовних вимог, до розрахунку судових витрат судом береться вся нарахована позивачем сума пені. Так, суд визнав безпідставними вимоги щодо стягнення штрафів на суму 1036,89 грн. що складає 8,8% від загальної суми позову (1036,89 грн. х 100 / 11774,78 грн.), а отже судовий збір, що стягується з відповідача підлягає пропорційному зменшенню на 8,8% (1921 грн. х 8,8/ 100=169,05 грн.) до 1751,95 грн. (1921 грн. - 169,05 грн.) На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial