Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

30.07.2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, якою просить оголосити його батька [PERSON] безвісно відсутнім, посилаючись на те, що у вересні місяці 2004 року, останній пішов з дому, забрав свої речі і до сьогодні не має жодних відомостей про місце його перебування. Батько більше 5-ти років не з`являється за місцем проживання і відносини ні з ким не підтримує, будь-який зв`язок з ним втрачено, він ні разу ні зателефонував, не написав листа, не повідомив іншим способом про місце свого перебування. З метою відшукування батька, заявник звертався до психіатричної лікарні в м.Білгород-Дністровський, де той проходив лікування, також заявник звертався до Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП України, але пошуки ніяких результатів не дали. Визнання батька безвісно відсутнім йому необхідно для вирішення питання оформлення спадщини, знаття його з обліку місця реєстрації. Заявник до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити його вимоги. Представник заінтересованої особи - начальник Болградського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), - до суду не з`явився, надав суду заяву, в якій, просить розглянути справу без її участі, не заперечуючи проти задоволення заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про визнання особи безвісно відсутньою - підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] є батьком заявника, що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 30.01.2020 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі актового запису про народження №34 від 18.03.1959 року (а.с.5). Як вбачається з довідки Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області за №44-1/1-Б-18 від 10.03.2020 року, відносно [PERSON] , [INFO] , проводилися розшукові заходи, однак місце його знаходження встановити не вдалося. Відповідно до ч.1ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно з ч. 3ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно зі ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи. З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Як вбачається з довідки № 465, виданою 11.03.2020 року Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області, [PERSON] , є головою домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] та з вересня 2004 року по теперішній час за вказаною адресою не проживає (а.с.10). Свідки [PERSON] (брат [PERSON] ) та [PERSON] (сусід), які були допитані в судовому засіданні, пояснили, що [PERSON] з 1974 року хворів на психічний розлад та періодично проходив лікування в лікарні м.Білгород-Дністровський. В 2004 році він пішов з дому та більше не повернувся, його місцезнаходження їм не відомо. Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства «Обласна психіатрична лікарня №4» Одеської обласної ради №815 від 23.09.2020 року, який надійшов на запит суду, [PERSON] на стаціонарному лікуванні у лікарні не знаходився, за медичною допомогою не звертався (а.с.30). Враховуючи вищенаведене, встановивши, що протягом більш ніж одного року за місцем постійного проживання (реєстрації) [PERSON] не має відомостей про місце його знаходження (перебування), ніякої інформації про місце його знаходження за весь час розшукових заходів не надходило, тому суд вважає за можливе визнати [PERSON] безвісно відсутнім, що необхідно заявнику для вирішення питання щодо його спадщини. Згідно з ч. 1 ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved