Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~30 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 19.03.2018 померла його мати [PERSON], [INFO], яка була зареєстрована і постійно проживала в [INFO]. \~ \~ \~ \~Спадкове майно складається із двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Усе своє майно мати заповіла позивачу, про що 13.03.2014 склала заповіт. \~ \~ \~ \~25 вересня 2018 року нотаріус Волочиської державної нотаріальної контори відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через невідповідність прізвища позивача та спадкодавця у документах, а також через пропуск шестимісячного строку для звернення з заявою про прийняття спадщини. Перед смертю, а саме з січня 2018 року, [PERSON] проживала спільно із сестрою позивача в с. Балки Василівського району Запорізької області, де і померла. [PERSON] був обмежений у можливості особисто отримати свідоцтво про смерть матері за місцем фактичного її проживання на час відкриття спадщини в Запорізькій області, оскільки є інвалідом ІІІ групи загального захворювання довічно і часто хворіє, змушений періодично лікуватись. Саме в цей час через загострення хвороби був частково обмежений в життєдіяльності. В травні 2018 року позивач звернувся до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, однак остання, вивчивши його документи, вказала на ряд невідповідностей у написанні прізвищ позивача та спадкодавця: у його паспорті прізвище вказано «Дмитришен», тоді як в свідоцтві про народження позивача прізвище матері вказано «Дмитришена», а в свідоцтві про її смерть «Дмитришина». Також позивач змушений був за рекомендаціями нотаріуса змінювати паспорт та звертатись до Волочиського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області із заявою про виправлення прізвища матері у актових записах цивільного стану та отримання необхідного висновку для звернення до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Паспорт [PERSON] отримав 06.08.2018, а висновок ДРАЦС лише 18.10.2018. Вказані обставини в сукупності призвели до пропуску ним строку для прийняття спадщини. Тому позивач змушений звертатись до суду із позовом, в якому просить встановити факт родинних відносин зі спадкодавцем і продовжити йому строк на прийняття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив задовольнити їх з підстав наведених у позовній заяві. Додатково зазначив, що в травні 2018 року він дійсно звертався до нотаріуса з метою прийняття спадщини, однак йому було усно вказано на ряд обставин, які потребували часу для приведення документів у відповідність із вимогами закону. Він вимушений був отримати новий паспорт, звернутись в орган ДРАЦС, а це зайняло тривалий проміжок часу. Крім того, він являється інвалідом і за станом здоровя теж був обмежений у вчиненні усіх необхідних дій в короткі строки. Вважає, що ним пропущено строк для подачі заяви в нотаріальну контору з поважних причин. Також вказав, що сестра не зверталась в нотаріальну контору для прийняття спадщини за законом, і він являється єдиним спадкоємцем після смерті матері. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву про розгляд справи без його участі. У вирішенні справи покладається на розсуд суду. Заслухавши позивача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновків, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 19 березня 2018 року в с. Балки Василівського району Запорізької області померла [PERSON], [INFO], уродженка с. Ріпна Волочиського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 420563 від 19.03.2018. [PERSON] на праві приватної власності належало дві земельні ділянки, розташовані в с. Сербинів Волочиського району Хмельницької області, згідно з державними актами на право власності на земельну ділянку, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 5,6). 13.03.2014 [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON]. Заповіт посвідчено секретарем Федірківської сільської ради у звязку із станом здоровя за місцем проживання заповідача в с. Сербинів. Згідно зі свідоцтва про народження [PERSON] він народився 20.11.1964 в с. Ріпна, мати [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до довідок Волочиської міської ОТГ від 16.08.2018 за даними погосподарської книги [PERSON], [INFO], яка померла 19.03.2018, дійсно проживала, була зареєстрованою та була головою домогосподарства в с. Сербинів по вул. Жовтнева, 7. В даному господарстві з нею проживали та були зареєстровані: дочка [PERSON], [INFO], яка вибула з даного господарства 05.03.1975 та син [PERSON], [INFO], який вибув з даного домогосподарства 22.03.1988. Витягом зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 25.09.2018 підтверджується, що після смерті [PERSON] спадкові справи не заводились, а свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 22). 25.09.2018 Волочиською державною нотаріальною конторою повідомлено позивача про неможливість видати йому свідоцтва про право на спадщину, через пропуск шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Також неможливо прослідкувати родинні відносини між ним та спадкодавцем, через відмінність у зазначенні прізвищ. Волочиський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області 18.10.2018 відмовив позивачу у внесення змін в актовий запис про його народження, що підтверджується висновком, який міститься в матеріалах справи. Свідки [PERSON] та [PERSON], під час їх допиту вказали, що вони є родичами позивача і їм точно відомо, що його матірю була [PERSON], яка вже померла. [PERSON] та [PERSON] це одна і таж сама особа, інших в с.\~Сербинів з таким прізвищем, іменем та по-батькові немає. Свідкам відомо, що це прізвище у їх родині в різних документах пишеться по-різному, однак значення суттєвого цьому не придають. У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Враховуючи доводи позивача, які підтверджені належними і допустимими доказами суд вважає доведеним, що у [PERSON], як спадкоємця за заповітом після смерті матері, були реальні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини повязані з інвалідністю і поганим станом його здоровя, а також через звернення [PERSON]Г до відповідних державних органів з метою виготовлення паспорту громадянина України, та для внесення змін у актовий запис про його народження, що зумовило затягування в часі. Тому суд ці обставини визнає поважними. Також суд враховує, що позивач пропустив шість днів на подання відповідної заяви. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене та

Outcome: approved