Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

31.05.2017 року ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу, посилаючись на те, що АТ «Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» відповідно до Кредитного договору № 1834/02 від 01.02.2013 року надав [PERSON] кредит у розмірі 40\~000, 00 грн. зі сплатою 10,5 % річних за користування кредитом. Відповідно до п. 3.3 Договору відповідач повинна сплачувати нараховані проценти за користування кредитом та проценти за перевищення витратного ліміту щомісячно не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним шляхом договірного списання коштів з рахунку. Відповідачем не виконувалися зобовязання, у звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 46567,73 грн., яка складається: 38206,17 грн. заборгованість за основним боргом, 3924,07 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 2974,94 грн. інфляційне збільшення заборгованості, 1462,55 грн. три проценти річних від суми заборгованості. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 46567, 73 грн., витрати по платі судового збору у сумі 1600,00 грн., сплачені при подачі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про час слухання справи була належним чином повідомлена. За таких обставин судом на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України прийнято рішення про заочний розгляд справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Добровільно умови договору відповідач не виконує, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з кредитного договору № 1834/02-ДК від 01.02.2013 р. АТ «Ощаднийбанк» в особі- філія Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» надав [PERSON] кредит в сумі 40000,00 грн. (а.с. 3-6). Відповідно п.1.1.4 кредитного договору, позичальник зобовязався сплати кредит в повному обсязі та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 10,5% річних (а.с.3). Відповідно до п. 3.3 кредитного договору відповідач повинна сплачувати позивачу нараховані проценти за користування кредитом та проценти за перевищення витратного ліміту щомісячно не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним шляхом договірного списання коштів з рахунку (а.с.3). Заборгованості за кредитним договором № 1834/02-ДК від 01.02.2013 року, заборгованість [PERSON] становить 46567,73 грн., яка складається з: 38206,17 заборгованість за основним боргом; 3924,07 грн. заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту; 2974,94 грн. інфляційне збільшення заборгованості; 1462,55 грн. три проценти річних від суми заборгованості. Відповідачу пропонувалося погасити заборгованість добровільно, однак вона цього не зробила. Тому суд вважає, що доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та на користь позивача необхідно стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1834/02 від 01.02.2013 року в сумі 46567,73 грн. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 1600,00 грн..

Outcome: approved