Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

31.03.2015 року [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути в його користь з відповідача: суму заборгованості за договором позики від 01.02.2014 року в розмірі 50 000,00 грн. та сплачений ним судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначає, що 01.02.2014 р. між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого він передав у власність відповідача кошти в сумі 50 000,00 грн. Дану суму відповідач зобов'язувалась повернути йому не пізніше 01.02.2015 р. Проте відповідач не виконала свої зобов'язання за договором позики, оскільки станом на день подання позовної заяви до суду відповідач не повернула кошти отримані за договором позики, тому позивач був вимушений звернутись до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, довіривши на підставі довіреності від 03.04.2015 року (а.с.28) представлення своїх інтересів [PERSON], який підтримав позовні вимоги, покликаючись на вказані в позові обставини. Просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подавши на адресу суду заву про визнання позовних вимог та довіривши представлення своїх інтересів представнику [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 03.04.2015 року (а.с.27). У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала підтримавши подану позивачем заяву. Проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] 01.02.2014 року позичила у позивача [PERSON] 50 000, 00 грн., що підтверджується долученим до матеріалів справи договором позики від 01.02.2014 року (а.с.4). Згідно даного договору відповідач зобов'язувався повернути вказану суму коштів не пізніше 01.02.2015 року. Проте відповідач своїх зобов'язань за договором позики не виконав та станом на час розгляду справи отримані кошти не повернула. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечив, що відповідач підписувала даний договір. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача коштів є підставними та підлягають до задоволення, а саме з відповідача слід стягнути в користь позивача 50 000, 00 гривень боргу за договором позики. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved