Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

30 листопада 2017 року заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити належність [PERSON], [INFO], з місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS], яка померла [INFO] року (свідоцтво про смерть, серія [NUMBER], що видане 22 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області таких правовстановлюючих документів: Свідоцтва про право власності на житло, видане на підставі розпорядження (наказу) від 28 червня 1994 року Комітету по оренді та приватизації комунального майна Дарницького району м. Києва, реєстровий номер 9581, на квартиру [ADDRESS] на прізвище [PERSON]; Договір купівлі-продажу від 11 листопада 1988 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Малінським С.А., реєстровий номер 10224, житлового будинку [ADDRESS], загальною житловою площею 26,8 кв.м з сараєм та погребом. Мотивуючи вимоги тим, що після смерті спадковадця - [PERSON] - вона не змогла прийняти всю належну їй спадщину за заповітом через помилкові записи прізвище спадкодавця [PERSON] у правовстановлюючих документах на квартиру [ADDRESS] та житловий будинок [ADDRESS]. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баландіної Тетяни Миколаївни від 11.08.2016 № 135/02-31 (с/с № 14/2015) відмовлено у вчинення нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на квартиру та будинок. З підстав, що неможливо встановити факт належності документів, що посвідчують право власності на вищевказане нерухоме майно, а отже і належність самої вищевказаної нерухомості, померлій [PERSON], що змушує заявника звернутись із даною заявою до суду. У судовому засіданні заявник та її представник підтримали заявлені вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, та просили їх задовольнити з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи Музичанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи Київської міської ради у судове засідання не з'явився, направив до суду відзив, в якому просив здійснювати розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, завірені належним чином копії матеріалів спадкової справи №14/2015 (02-14) щодо майна померлої [INFO] року року [PERSON], оглянувши оригінали свідоцтва про право власності на житло від 28.06.1994 року та договору купівлі-продажу від 11.11.1988 року, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народженні або паспорті. Відповідно до ч. 2 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 22 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Ірпінського міського управління юстиції в Київській області [PERSON] померла [INFO] року у віці 76 років, про що складено відповідний актовий запис № 411 (а.с.18). Згідно із заповітом, складеним 27 березня 2015 року та посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Крушельницьким П.М., [PERSON] все своє майно на території України заповіла заявнику - [PERSON] (а.с.20). 28 вересня 2015 року заявник [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баландіної Т.М. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баландіної Т.М. від 11.08.2016 № 135/02-31 (с/с № 14/2015) відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено [PERSON] у видачі їй свідоцтв про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] та на житловий будинок [ADDRESS], а також роз'яснено можливість оскарження цієї постанови до суду (а.с.68). Як убачається зі змісту означеної постанови, підставою відмови [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, після померлої [INFO] року [PERSON] є неможливість встановити факт належності документів, що посвідчують право власності на вищевказане нерухоме майно, у зв'язку із невідповідністю прізвища власника нерухомого майна - квартири та будинка - [PERSON] та прізвище особи, після смерті якої відкрито спадкову справу - «[PERSON]». Згідно Договору купівлі-продажу від 11 листопада 1988 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Малінським С.А., реєстровий номер 10224, [PERSON] набула у власність житловий будинок [ADDRESS], загальною житловою площею 26,8 кв.м з сараєм та погребом. (а.с.22,23). Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, видане на підставі розпорядження (наказу) від 28 червня 1994 року Комітету по оренді та приватизації комунального майна Дарницького району м. Києва, реєстровий номер 9581, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с.25). Таким чином, прізвище власника вказаного нерухомого майна у документах, належність яких заявник просить встановити за [PERSON], значиться: [PERSON]. Матеріали справи містять копію паспорта спадкодавця [PERSON] (серія [NUMBER], виданий 24.07.1998 Дарницьким РУ ГУ МВС України в м.Києві), відповідно до змісту якого український варіант прізвища вказаної фізичної особи - «[PERSON]», а російський - «[PERSON] (а.с.19). На сторінці 10 вказаного паспорту зазначено, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 29 травня 1976 року у Відділі ЗАГС Гагарінського району міста Москви. Свідоцтво про укладення шлюбу між «[PERSON]» та «[PERSON]» (прізвище після укладення шлюбу - [PERSON]), видане Відділом ЗАГС Гагарінського району м.Москви 29 травня 1976 року, виписане російською мовою (а.с.40). Згідно з довідкою, виданою Дніпровським районним відділом Головного управління ДМС в м.Києві 17.12.2015 за № 05/11510, [PERSON] документувалася паспортом серії [NUMBER], виданим 24.07.1998 Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві, у зв'язку із втратою паспорта серії [NUMBER], виданого 21.06.1976 Морським райвиконкомом м. Таліна (а.с.41). Суд встановив, що договір від 11.11.1988 року, предметом якого є купівля - продаж жилого будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], укладений між [PERSON] (проживає за цієї ж адресою, продавець) та [PERSON] (проживає за адресою: [ADDRESS], прокупець) (а.с.22-23). Із матеріалів справи убачається, що квартира [ADDRESS] була отримана [PERSON] у власність в наслідок приватизації на підставі розпорядження комітету по оренді та приватизації комунального майна Дарницького району від 26.06.1994 № 1581ж (а.с.24). Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] видане на ім'я [PERSON] (а.с.25). Матеріали справи містять висновок № 1-28/09 експертного почеркознавчого дослідження, складеного 28.09.2017 Українським центром судових експертиз, про те, що підпис від імені [PERSON] та [PERSON] виконані однією особою (а.с.47-66). Крім того, із довідки Інституту української мови від 11.12.2015 № 307/712, убачається, що розбіжність у написанні прізвища «[PERSON]» та «[PERSON]» зумовлені неправильним відтворенням російської форми прізвища «[PERSON] українською мовою (а.с.67). Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] показали, що померла спадкодавець [PERSON] та [PERSON] є однією особою, а розбіжності в документах пояснюють помилковістю українського перекладу російського прізвища «[PERSON]. За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному дослідженні кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви і знаходить доведеними обставини для встановлення факту, належності правовстановлюючих документів: свідоцтва про право власності на житло, видане на підставі розпорядження (наказу) від 28 червня 1994 року Комітету по оренді та приватизації комунального майна Дарницького району м. Києва, реєстровий номер 9581, на квартиру [ADDRESS] та Договір купівлі-продажу від 11 листопада 1988 року, посвідчений нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Малінським С.А., реєстровий номер 10224, житлового будинку [ADDRESS], загальною житловою площею 26,8 кв.м з сараєм та погребом - [PERSON],[INFO], померлій [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved