Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

29 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 22 травня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Актабанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна спілка «Гарант» було укладено договір овердрафту № 01-1384/Т/Е зі змінами, внесеними додатковими угодами, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 150\~000,00 грн., а відповідач зобовязався щомісяця повертати наданий кредит та сплачувати проценти шляхом сплати платежів в розмірі із кінцевим терміном повернення 21 травня 2014 року. В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника, 22 травня 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки. Попри взяті на себе зобовязання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у звязку з чим станом на 21.05.2015 заборгованість відповідачів за кредитним договором становить 76\~363,25 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши та вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 22 травня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Актабанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна спілка «Гарант» було укладено договір овердрафту № 01-1384/Т/Е зі змінами, внесеними додатковими угодами, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 150\~000,00 грн., а відповідач зобовязався щомісяця повертати наданий кредит та сплачувати проценти шляхом сплати платежів в розмірі із кінцевим терміном повернення 21 травня 2014 року. В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника, 22 травня 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки. Попри взяті на себе зобовязання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у звязку з чим станом на 21.05.2015 заборгованість відповідачів за кредитним договором становить 76\~363,25 грн., з яких: -заборгованість за кредитом 49\~967,44 грн; -заборгованість за процентами 1\~095,18 грн; -прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом 9\~941,98 грн; -пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за договором 15\~358,65 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3 ст. 510 Цивільного кодексу України). Позичальник зобов'язується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору. В статті 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В порушення зазначених норм закону та умов укладених кредитного договору № 01-1384/Т/Е від 22 травня 2013 року відповідачі свої зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконали, у звязку з чим утворилася заборгованість. Позивачем на адресу відповідачів була направлена вимога про дострокове погашення грошових зобовязань за кредитним договором однак в добровільному порядку заборгованість відповідачем не була погашена і позивач вимушений був звертатися з позовом до суду. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України і ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення суми кредиту. Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним способом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Цивільним кодексом передбачено можливість визначення зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 632 ЦК України, договір укладений сторонами, має умови, які повинні виконуватися. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити позовну заяву публічного акціонерного товариства «Актабанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна спілка «Гарант», [PERSON] про стягнення заборгованості, та стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна спілка «Гарант», [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Актабанк» заборгованість за кредитним договором № 01-1384/Т/Е від 22 травня 2013 року в сумі 76\~363,25 грн. 15 січня 2015 року Правлінням НБУ винесло Постанову № 19, якою банківська ліцензія ПАТ «Актабанк» була відкликана. 16 січня 2015 року Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 6 розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Актабанк». На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у встановленому законом розмірі 381,82 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved