Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

30.09.2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», за участю третіх осіб: приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевич Романа Івановича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, в якій просить суд визнати виконавчий напис № 68816 від 28.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з нього заборгованості в сумі 43 221,75 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Брони А.Л. від 01.10.2021 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі. Розгляд справи відбувся 04.11.2021 року без учасників справи. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис № 68816 про стягнення з нього на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості в розмірі 43 221,75 грн., на підставі якого на даний час здійснюється примусове стягнення вказаної заборгованості. 09.09.2021 року приватним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого напису, про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 4 322, 17 грн. та 270 грн. мінімальних витрат виконавчого провадження. Вказує, що стягувачем не повідомлено його, як боржника про порушення зобов`язання. Доказів безпірності заборгованості не має, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, внаслідок чого, на думку позивача, виконавчий напис вчинено з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки при вчиненні такого нотаріусом не було з`ясовано чи дійсно у боржника наявна безспірна заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено в виконавчому написі, а також зазначає, що ним не було отримано вимоги стягувача про наявність такої заборгованості та її погашення. Також позивач вказує на те, що дата виникнення заборгованості, тобто права вимоги виконання зобов`язання - 13.05.2016 року, що становить 4 роки на день закінчення нарахування заборгованості - 01.06.2020 року. Дата вчинення виконавчого напису - 28.05.2021 року, тобто стягувач звернувся до нотаріуса із пропущеним строком з дня права вимоги, що є порушенням Закону України «Про нотаріат». Окрім цього позивач зазначає, що оспорюваний виконавчий напис не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що його було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, яке діяло на момент його вчинення, а саме банк здійснив позасудове врегулювання спору шляхом вчинення виконавчого напису на кредитному договорі у відповідності до Постанови КМУ № 662 від 26.11.2014 року, яка була визнана нечинною та незаконною відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, що набрало законної сили. Внаслідок того, що, як зазначає позивач, у нотаріуса були відсутні законні підстави для вчинення спірного виконавчого напису, просить суд позов задоволити. Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» про час і місце судового розгляду було повідомлено належним чином. Відзиву на позовну заяву уповноваженим представником суду не подано. Треті особи- приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Онишкевич Р.І. та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. Письмових пояснень щодо предмету позову від них до суду не надходило. У зв`язку з викладеним судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13.05.2016 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитно-Інвестиційний Центр» було укладено кредитний договір № 2005287739 про надання кредиту, за умовами якого банк надав позивачу кредит у розмірі 18 379 грн. 29 коп. 22.04.2016 року на підставі договору відступлення права вимоги № 2204, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитно-Інвестиційний Центр» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Плеяда» право вимоги за кредитним договором № 200528739 від 13.05.2016 року. 22.05.2016 року на підставі договору факторингу №3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Плеяда» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фагор» право вимоги за кредитним договором № 200528739 від 13.05.2016 року. 18.05.2018 року на підставі договору факторингу №18/05/2018-3 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фагор» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Авансар» право вимоги за кредитним договором №200528739 від 13.05.2016 року. 28 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайовичем вчинено виконавчий напис № 68816 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості за Кредитним договором № 200528739 від 13 травня 2016 року в розмірі 43 221,75 грн. Відповідно до змісту даного виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 13.05.2016 року по 01.06.2020 року. Сума заборгованості складає 43 221,75 грн., в тому числі: -18 379,29 грн. - заборгованість за тілом кредиту; -23 092,46 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; -900 грн. - заборгованість за нарахованою пенею. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевич Романа Івановича від 09.09.2021 року було відкрито виконавче провадження ВП № 66760454 з виконання виконавчого напису № 68816, виданого 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості в розмірі 43 221,75 грн. Постановами приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевича Романа Івановича від 09.09.2021 року було вирішено стягнути з боржника [PERSON] основну винагороду в сумі 4 322,17 грн. та 270 грн. - мінімальних витрат. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. При вчиненні оспорюваної нотаріальної дії приватний нотаріус посилався на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 в редакції від 10.12.2014 року на підставі постанови КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». У провадженні Київського апеляційного адміністративного суду перебувала на розгляді справа № 826/20084/14 про визнання незаконною та не чинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме: - п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; - доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основними зобов`язаннями до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: А) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; Б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; В) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; Г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: А) оригінал кредитного договору; Б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» Як вбачається зі змісту постанови від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду прийшла до переконання, що запропоновані оскаржуваною постановою КМУ зміни у процедурі вчинення виконавчих написів нотаріусами на кредитних та іпотечних договорах створюють можливість при наявності злого умислу, недбалості чи з інших причин кредитору та/чи його посадовим особам або пов`язаним із ними третім особам, незаконно заволодіти коштами або майном як боржників так і інших громадян України, шляхом введення в оману нотаріуса, який

Outcome: approved