Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

31 липня 2014року позивачка звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем в справі, вона перебуває у незареєстрованому шлюбі, вони проживають разом та ведуть спільне господарство. Від сумісного життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча працює на підприємстві вугільної промисловості, отримує заробітну плату, тому має змогу сплачувати аліменти. [PERSON] просить стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей з відповідача в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку /доходу/ до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилась. Надала заяву про слухання справи в її відсутність, свій позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів свого заробітку на неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.91 Сімейного Кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.77 Сімейного Кодексу України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, в грошовій формі. Аліменти виплачуються щомісячно. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України /СК України/ батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду засоби на утримання дитини /аліменти/ присуджуються в частині від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 ч.1 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1/ стан здоров'я та матеріальне положення дитини; 2/ стан здоров'я та матеріальне положення платника аліментів; 3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4/ інші обставини, які мають значення. ч.2 мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. Згідно ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Копіями свідоцтв про народження дітей позивачки: Серія [NUMBER] від 07 березня 2014 року та Серія [NUMBER] від 19 червня 2013 року підтверджується, що відповідач є їх батьком. З урахуванням всіх вивчених судом обставин, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов'язаний виплачувати аліменти в розмірі 1/3 частині всіх видів свого заробітку /доходу/ на утримання неповнолітніх дітей, до досягнення ними повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved