Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

31.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем [PERSON] вона була тривалий час знайома та мала з ним інтимні стосунки у період з 2010 року по 2012 рік. [INFO] вона народила сина [PERSON]. Відповідач є його батьком, однак він відмовився подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства. Відповідно, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ст. 135 Сімейного Кодексу України. Як батько дитини, відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання сина, однак в добровільному порядку, цього не робить хоча зобов'язаний згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідач здоровий, працює, має постійне місце роботи та заробіток. Дитина росте, а тому потребує матеріальної підтримки батька. Їй одній важко утримувати сина, який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Просить встановити батьківство [PERSON] щодо дитини [PERSON], про що внести відомості до актового запису № 28 від 16 січня 2013 року народження [PERSON]. Стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів йо заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, повністю підтримала позов, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON], про що зроблено актовий запис про народження №28 від 16.01.2013 року, до якого відомості про батька дитини внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно висновку № 46 судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи крові від 26.04.2016 року, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO] може являтися біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], з ймовірністю 99,999999%, таким чином батьківство практично доведене. Згідно до ч. 1 ст. 128 СК України - за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно до ч. 3 ст.128 СК України - позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття; позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Враховуючи наведене, позовні вимоги в цій частині слід задовольнити, визнати відповідача батьком [PERSON], [INFO] та внести відповідний запис до актового запису про народження. Оскільки відповідач являється батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], згідно ст. 180 СК України він зобов'язаний його утримувати до повноліття. Врахувавши стан здоров′я та матеріальне становище дитини, відповідача, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів йо заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню. Оскільки позов задоволенно, на підставі ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню на користь позивачки та держави.

Outcome: approved