Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

31.05.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку (пай) № [NUMBER] , площею 2,76 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 3-6). Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 07.06.2021 року позовна заява [PERSON] залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків (а.с. 23- 24). 25.06.2021 року [PERSON] подав до суду позовну заяву у новій редакції та просив суд визнати за ним право власності на земельну частку (пай) номер земельної ділянки на плані 282, площею 2,76 га, що знаходиться в межах СВК «Зоря» на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 27-31). В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що після смерті його матері - [PERSON] , він є спадкоємцем за законом земельної частки (паю) номер земельної ділянки на плані 282, площею 2,76 га, що знаходиться в межах СВК «Зоря» на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до приватного нотаріуса, який постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №176/02-31 від 07.05.2021 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), у зв`язку з тим, що у спадковій справі немає жодного правовстановлюючого документа, що міг би підтвердити право власності та належності майна спадкодавцеві, й відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку площею 2,76 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Милорадівської сільської ради за [PERSON] не зареєстроване. [PERSON] за життя не встигла отримати правовстановлюючий документ (сертифікат та/або державний акт) на земельну частку (пай). Дані обставини позбавляють позивача можливості реалізувати свої законні права як спадкоємця (а.с.28-31). Відповідно до ухвали судді Котелевського районного суду Полтавської області від 29.06.2021 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження (а.с. 44-45). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 11.08.2021 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Ковпака В.І. належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи №54/2017 після смерті [PERSON] (а.с. 61). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 11.08.2021 року строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів (а.с. 63). 29.09.2021 року ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 122). Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 132, 138), клопотання про відкладення судового розгляду до суду не подавав. Представник позивача [PERSON] , який діє на підставі довіреності від 20.04.2021 року (а.с. 20, 21), у судовому засіданні заявлені вимоги позивача підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві від 25.06.2021 року, також під час судового засідання пояснив, що на «кадастровій карті України» він знайшов декілька земельних паїв, які не відображаються на кадастровій карті (невитребувані паї), й встановив, що один із таких паїв належить [PERSON] , тому він зі спадкоємцем [PERSON] - [PERSON] вирішили звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, оскільки за життя [PERSON] не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) та державного акта на земельну ділянку. Представник позивача, пояснив, що про наявність права власності на земельну частку (пай) [PERSON] він та позивач орієнтувалися лише з даних, які є в Проекті землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) в межах СВК «Зоря» на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, виготовленого на замовлення СВК «Зоря» у 2004 році, і даних, які отримано від відділу у Котелевському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області. Представник відповідача Великорублівської сільської ради Полтавської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 131, 135), про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпак Віталій Іванович про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 133). 25.08.2021 року подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі нотаріуса, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не надав (а.с. 73). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши представника позивача, приходить до переконання, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю, з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23.07.2003 року Милорадівською сільською радою Котелевського району Полтавської області (а.с. 9, 80). Відповідно до рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 17.01.2018 року у справі №535/882/17, встановлено факт родинних відносин, як сина та матері між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , 1921 року народження, яка померла [INFO] ; та встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , на все майно спадкодавця, у тому числі й на державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на землю від 12.04.2002 року, який належав [PERSON] (а.с. 101-102). У матеріалах спадкової справи №54/2017 знаходиться заява про прийняття спадщини від імені [PERSON] від 31.05.2017 року після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 76). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №176/02-31 від 07.05.2021 року приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпак В.І. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 2,76 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і знаходиться на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, та належить [PERSON] , у зв`язку з тим, що у спадковій справі немає жодного правовстановлюючого документа, що міг би підтвердити право власності та належності майна спадкодавцеві, й відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього 07.05.2021 року, право власності на земельну ділянку площею 2,76 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, за [PERSON] , не зареєстроване (а.с. 117, 118). Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення майнових прав позивача на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] позивачем суду не надавалася та у матеріалах спадкової справи №54/2017 відсутня. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Позивач [PERSON] в позові та його представник під час судового розгляду зазначили, що [PERSON] за життя не встигла отримати правовстановлюючий документ (сертифікат та/або державний акт) на спірну земельну частку (пай) № [NUMBER] , площею 2,76 га. Згідно з архівним витягом Архівного відділу Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області від 27.07.2018 року №04-03.1/162, розпорядженням голови Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області №412 від 18.11.2003 року, затверджено проект розташування земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель СВК «Зоря», яким передбачено: місце розташування та розмір кожної з 948 земельних часток (паїв) загальною площею 2992,42 га; створення мережі під`їзних шляхів площею - 15,10 га за рахунок рільних земель; вартість земельної частки (паю) в сумі 34159,5 грн. та її площу в розмірі 3,16 кадастрових гектарів; та посвідчено право власності громадян на земельні частки (паї) державними актами на право власності для введення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 40). Проект про розташування земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель СВК «Зоря» до розпорядження не наданий. Позивач надав Список громадян Милорадівської сільської ради, яким видані державні акти (далі - Список), у якому під порядковим номером 482 зазначена [PERSON] , місце проживання с. Ковжижа, дата народження - [INFO] , номер ділянки на плані 282, площа земельної ділянки 2,76. У даному Списку підпис спадкодавця про отримання державного акта не проставлений, дата народження [PERSON] у списку не збігається з датою народження у довідках виконавчого комітету Милорадівської сільської ради від 04.04.2017 року №234 та від 24.10.2016 року №801, які знаходяться в спадковій справі №54/2017 (а.с. 86, 87). Вказаний Список підписаний сільським головою Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області Брюх В.М., і головою СВК «Зоря» Мисик Д.С., у ньому не зазначено дату та підстави його складання (а.с. 41-43). Під час судового розгляду представник позивача пояснив, що вказаний список громадян Милорадівської сільської ради, яким видані державні акти, знаходиться в Проекті землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) в межах СВК «Зоря» на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, виготовленого на замовлення СВК «Зоря» у 2004 році, підставою для розроблення якого є замовлення СВК «Зоря» Милорадівської сільської ради Котелевського району на виконання робіт по заміні сертифікатів та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки від 21.01.2002 року, контракт №19 від цього ж числа та технічне завдання на виконання робіт. Згідно з інформацією Відділу у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №198/109-21 від 21.04.2021 року, до списку громадян Милорадівської сільської ради, яким видані державні акти, що є складовою «Проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в межах СВК «Зоря» на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області» за порядковим номером №482 внесений запис на ім`я [PERSON] на земельну частку (пай) площею - 2,76 га, яка розташована на території Милорадівської сільської Котелевського району Полтавської області (СВК «Зоря»), номер земельної ділянки на плані - 282. У Книгах реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та в Книгах про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі до 01.01.2013 року записи на ім`я [PERSON] відсутні. Сертифікат та держаний акт на ім`я останньої не видавався (а.с. 14). Отже, наданий позивачем до матеріалів позовної заяви Список громадян Милорадівської сільської ради, яким видані державні акти (а.с.15-17), не є належним доказом щодо підтвердження права власності та належності земельної ділянки [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно з ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 11, ч. 1, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. Оформлення державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв) здійснюється землевпорядною організацією, яка виконала землевпорядні роботи щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Власнику однієї чи більше земельної частки (паю) в межах земель, що перебувають у користуванні одного сільськогосподарського підприємства, видається один державний акт на право власності на земельну ділянку. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 55 Закону України «Про землеустрій» (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин), встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Частиною 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Під час судового засідання представник позивача [PERSON] вказав на відсутність у нього та позивача доказів, що [PERSON] , на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» державного акта на право колективної власності на землю, була членом цього підприємства, і такі докази відсутні й в архівних установах, до яких він звертався з питання їх отримання. Позивачем та його представником не надано суду належних і допустимих доказів, як і не було встановлено їх наявність під час судового розгляду, на обґрунтування заявлених позивачем позовних вимог щодо визнання за [PERSON] права власності у порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) номер земельної ділянки на плані 282, площею 2,76 га, що знаходиться в межах СВК «Зоря» на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, а саме, що спадкодавець [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) із земель КСП «Зоря» та право власності на спірну земельну ділянку. Таким чином, земельна частка (пай) номер земельної ділянки на плані 282, площею 2,76 га, що знаходиться в межах СВК «Зоря» на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області не є об`єктом спадкування і не увійшла до складу спадщини, що свідчить про відсутність порушеного права у позивача стосовно неї. Згідно з ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків, передбачених цим Кодексом. З метою забезпечення повного, об`єктивного розгляду справи, суд роз`яснював представнику позивача його права й обов`язки; на підставі п. 5 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд роз`яснював представнику позивача, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути ним подані та право на витребування додаткових доказів, у випадку неможливості їх надання з незалежних від нього причин. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вище викладене, у задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити повністю. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються. Іншими учасниками про понесення ними судових витрат не заявлено, тому судові витрати сторонам не відшкодовуються.

Outcome: dismissed