Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

31 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України. 01 листопада 2019 року заявниця надала суду уточнену заяву в якій вказувала, що з 05 серпня 2011 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [INFO] у м. Сімферополі, Автономна Республіка Крим, Україна у [PERSON] народилася донька [PERSON] , факт народження якої було посвідчено недійсним документом (свідоцтвом про народження, виданим незаконним органом на тимчасово окупованій території). В той же час, у зв`язку з відсутністю у [PERSON] передбачених законом документів про народження дитини, Вознесенським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області їй було відмовлено в реєстрації факту народження доньки. У зв`язку з цим та враховуючи неможливість отримання необхідних документів, [PERSON] просила про встановлення факту народження доньки в судовому порядку. В судове засідання заявниця [PERSON] , її представник [PERSON] не з`явилися, проте останній надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підтримує. Представник заінтересованої особи - Вознесенського міськрайонного відділу ДРАЦС в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі вказаних осіб, оскільки матеріали містять достатньо відомостей для вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Судом встановлено, що [INFO] в м. Сімферополі, Автономна Республіка Крим, Україна у заявниці дійсно народилася донька [PERSON] , факт народження якої було посвідчено свідоцтвом про народження, виданим 28 травня 2019 року Сакським районним відділом запису актів цивільного стану Департаманту ЗАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис № 110199910002800298004 . Проте цей документ є недійсним, оскільки виданий незаконним органом на тимчасово окупованій території. А згідно ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов`язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Аналогічно, відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Однак заявниця позбавлена можливості отримати передбачені ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.п. 2 п. 1 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 (зі змінами) видані належним органом документи, необхідні для реєстрації народження дитини. У зв`язку з цим факт народження дитини не може бути зареєстрований в органах ДРАЦС. Проте факт та обставини народження у заявниці доньки знайшли своє повне підтвердження наявними в матеріалах справи письмовими доказами, зокрема: - копією виписного епікризу від 27 травня 2019 року, з якого вбачається, що [INFO] в пологовому відділенні в м. Сімферополі [PERSON] народила дівчинку; - копією свідоцтва про народження від 28 травня 2019 року, актовий запис №110199910002800298004 - про народження у заявниці доньки [PERSON] , дата народження - [INFO] , місце народження - м. Сімферополь; - іншими доказами в сукупності. Хоча вказані документи є недійсними, однак Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 15 квітня 2016 року № 9-1130/0/4-16 «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України»» роз`яснив, що враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку при розгляді справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Поряд з цим, відповідно до практики ЄСПЛ, Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій територій, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Це стосується реєстрації смертей, народжень, шлюбів. За встановлених обставин, заява [PERSON] про встановлення факту народження дитини підлягає задоволенню. Матір`ю [PERSON] слід зазначити [PERSON] , батьком - [PERSON] , відповідно до ст. 122 СК України, як особу, з яким заявниця перебуває в шлюбі (суд не приймає до уваги свідоцтво про розірвання шлюбу між цими особами та реєстрацію заявницею шлюбу з іншим чоловіком ( [PERSON] ), оскільки вказані документи є недійсними, оскільки видані незаконним органом на тимчасово окупованій території). На підставі викладено,

Outcome: approved