Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

31 березня 2015 року, представниця позивачів звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, та в якому просила суд, стягнути з відповідача на свою користь збитки, завдані позивачам за самовільне підключення відповідачем газових приладів і пристроїв до системи газопостачання у розмірі 12716,39 грн. та судовий збір 243,60 грн. Представниця позивачів в судовому засіданні повністю підтримала свій уточнений позов. Відповідач та його представниця позов не визнали повністю, мотивуючи це надуманістю і необґрунтованістю позовних вимог, стверджуючи про хибність доводів позивачів про самовільне підключення до системи газопостачання. Заслухавши думку представників сторін по справі, пояснення свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. За загальним правилом - кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 3 ЦПК України). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, у спосіб, визначений законами України. Згідно із ст.ст. 10,11 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які як і інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона - повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі - розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частинами 3,4 статті 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до п. 2.2 «Порядку відшкодовування збитків, завданих газопостачальній або газотранспортній організації внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання», затвердженого Постановою НКРЕ № 475 від 29.05.2003 р. - у разі навмисного пошкодження лічильника газу, повірочного тавра, цілісності його пломб або дій споживача, що призвело до заниження показань лічильника, розрахунок збитків здійснюється за Нормами з урахуванням кількості підключених газових приладів, пристроїв, розміру опалювальної площі, кількості осіб, яким надавались послуги з газопостачання, та кількості днів з часу останнього контрольного зняття представником газопостачальної або газотранспортної організації показань лічильника газу до дня виявлення порушення, але е більше ніж за 6 місяців. Норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджені Постановою КМУ № 619 від 08.06.1996 р. Відповідальність абонентів газопостачальних організацій передбачена «Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальній або газотранспортній організації внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання», затвердженого Постановою НКРЕ № 475 від 29.05.2003 р. Статтею 509 ЦК України передбачено - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.ст. 6,627 ЦК України - сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Також, статтею 617 ЦК України передбачено - особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Стаття 610 ЦК України зазначає - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст.ст. 611,612 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема : 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до статті 623 ЦК України - боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місяці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. У судовому засіданні встановлено, підтверджено документально і поясненнями представниці позивачів, що 24.07.2012 р. між позивачами та відповідачем був укладений договір про надання населенню послуг газопостачання та відкритий особистий рахунок відповідача № [NUMBER] (а.с. 5-6). У зв'язку з існуванням боргу відповідача за спожитий газ, який станом на 02.07.2014 р. складав 1094,42 грн., боржник був попереджений про необхідність погашення боргу та про відповідальність у випадку невиконання зобов'язань, однак від підписи та отримання попередження відмовився, борг не погасив, на підставі чого, робітниками Овідіопольського УЕГГ ПАТ «Одесагаз» 07.07.2014 р. склали Акт про відключення відповідача від газопостачання № 32 від 07.07.2014 р., від підпису в якому відповідач відмовився та відключили від газопостачання його будинок за адресою : [ADDRESS] (а.с. 29,31). Крім того, відповідач отримав попередження про перерахунок свого боргу (а.с. 66). Так, 10.02.2015 р. за вищевказаною адресою проживання відповідача робітниками Овідіопольського УЕГГ ПАТ «Одесагаз» було виявлено порушення Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ від 09.12.1999 р. № 2246, а саме - самовільне підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання, у зв'язку з чим, був складений відповідний Акт обстеження від 10.02.2015 р. № 2069, на підставі якого відповідачу було припинено газопостачання (а.с. 8). В подальшому, під час чергового обстеження, здійсненого робітниками Овідіопольського УЕГГ ПАТ «Одесагаз» 06.03.2015 р. за вищевказаною адресою - було виявлено порушення зазначених Правил у вигляді самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання, на підставі чого був складений відповідний Акт відключення від 06.03.2015 р. № 2111 за адресою : с. Роксолани, [ADDRESS] (а.с. 30). Відповідно до «Порядку відшкодовування збитків, завданих газопостачальній або газотранспортній організації внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання», затвердженого Постановою НКРЕ № 475 від 29.05.2003 р. відповідачу була нарахована сума збитків, завданих ПАТ «Одесагаз» на суму 12716,39 грн., обґрунтований розрахунок якої був наданий суду представницею позивачів і підтверджений свідком [PERSON], яка є старшим оператором ПАТ «Одесагаз», яка особисто складала вказаний розрахунок боргу відповідача (а.с. 28). В процесі слухання справи, 28.04.2015 р. відповідачем в добровільному порядку був частково погашений борг за спожитий газ на суму 1751,31 грн. (а.с. 34). Судом не приймаються до уваги голослівні, безпідставні, необґрунтовані і такі, що не відповідають приписам ст.ст. 57-60 ЦПК України, щодо належності та допустимості доказів, твердження представниці відповідача про те, що відповідач ніколи не укладав та не підписував вищевказаний договір про надання населенню послуг газопостачання від 24.07.2012 р. і підпис в ньому не належить [PERSON] з посиланням на порівняння його підписів у паспорті - враховуючи, що суд не є експертною установою, а клопотання про призначення почеркознавчої експертизи представницею відповідача суду не заявлялося і відповідно судом не розглядалося, а також у зв'язку з тим, що зазначений договір не є предметом спору по даній справі і борг відповідача виник не у зв'язку з порушенням відповідачем умов вказаного договору, а у зв'язку з самовільним підключенням відповідача своїх газових приладів і пристроїв до системи газопостачання позивачів, і відповідно до норм Закону є збитками, спричиненими відповідачем - позивачам вказаним самовільним підключенням. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, які суд вважає обґрунтованими, доведеними позивачами документально та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved