Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

30 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 18 травня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 400. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утримані. Відповідач добровільно участі в утриманні дитини не бере, хоча має змогу сплачувати аліменти, адже інших утриманців у нього немає, стан його здоровя і матеріальне становище є задовільними. З підстав, зазначених вище, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. Однак, на адресу суду від представника позивача надійшла заява, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності позивача та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як було встановлено судом, що 18 травня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 400, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 122912, видане 14 жовтня 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 339031, видане 27 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 7). Відповідно до довідки з місця проживання № 2951 від 10 травня 2016 року, виданої МКП ЖЕК № 12, позивач [PERSON] та її син [PERSON], [INFO], проживають за адресою: [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, інших утриманців у нього немає. З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] необхідно присудити аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Також, суд вважає за необхідне згідно ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: approved