Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

7 липня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], першої Макіївської державної нотаріальної контори про скасування реєстрації права власності, заборони відчуження, визнання права власності. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що 24 травня 2007 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений спадковий договір, за умовами якого остання зобовязалась виконувати передбачені п.4 договору обовязки, і в разі її смерті набуває право власності на 1/2 частину квартири №26 в домі №22 по вул.Чехова в м.Макіївка Донецької області. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 12 березня 2015 року вказаний спадковий договір був розірваний, але вона не може розпоряджатись своїм майном, оскільки після укладення спадкового договору та його нотаріального посвідчення, право власності на 1/2 частину квартири №26 в домі №22 по вул.Чехова в м.Макіївка Донецької області було зареєстровано за відповідачем. Така державна реєстрація була здійснена КП «Бюро технічної інвентаризації м.Макіївка», діяльність якого припинена без правонаступництва. Таку реєстрацію права власності на нерухоме майно за відповідачем вона вважає незаконною та просить її скасувати, а також скасувати заборону його відчуження, та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири №26 в домі №22 по вул.Чехова в м.Макіївка Донецької області. Ухвалою суду від 14 липня 2015 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача була залучена реєстраційна служба Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач [PERSON] на виклик у судове засідання не явилась, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи судом і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки. У звязку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Представник відповідача - першої Макіївської державної нотаріальної контори, в судове засідання не явився, подав заяву, в якій просить вирішити спір на розсуд суду та розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи на стороні відповідача - реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, в судове засідання не явився, подав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить розглянути справу за його відсутності. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 травня 2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений спадковий договір, посвідчений Першою Макіївською державною нотаріальною конторою за реєстром №2-1618, за умовами якого [PERSON] зобовязалась виконувати передбачені п.4 договору обовязки, і в разі смерті [PERSON] набуває право власності на 1/2 частину квартири №26 в домі №22 по вул.Чехова в м.Макіївка Донецької області (а.с.11). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 12 березня 2015 року, який вступив в законну силу, вказаний спадковий договір був розірваний (а.с.13). Відповідно до п.6 вказаного вище спадкового договору право власності підлягає державній реєстрації після смерті відчужувача, тобто державна реєстрація права власності мала мати місце лише після смерті [PERSON], але була здійснена 17 грудня 2007 року КП «Бюро технічної інвентаризації м.Макіївка» (а.с.12), що не відповідає вимогам закону. Так, відповідно до п.2.2 Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності та інших речових прав, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 7 лютого 2002 року, яке діяло на час укладення вказаного в рішенні спадкового договору, до заяви про державну реєстрацію прав додаються правовстановлюючі документи (додаток №2). Згідно пункту 1 Додатку №2 до Тимчасового положення до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно, зокрема відноситься спадковий договір за наявності свідоцтва органу РАЦС про смерть, чи рішення суду про оголошення особи померлою. Пунктом 233 розділу 23 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5, передбачено, якщо предметом спадкового договору є майно, яке підлягає державній реєстрації, нотаріус у тексті договору зазначає про необхідність його реєстрації у відповідному реєстраційному органі після смерті відчужувача. Ця вимога закону нотаріусом була виконана, про що зазначено у пункті 6 вказаного у рішенні спадкового договору(а.с.11). Відповідно до пункту 236 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при посвідченні укладеного між сторонами спадкового договору нотаріусом була накладена заборона відчуження 1/2 частини квартири №26 в домі №22 по вул.Чехова в м.Макіївка Донецької області, яка діє до припинення чи розірвання спадкового договору. Тому, слід визнати незаконною та скасувати реєстрацію права власності за [PERSON] на нерухоме майно у вигляді 1/2 частини квартири №26 в домі №22 по вул.Чехова в м.Макіївка Донецької області, та скасувати заборону відчуження цього нерухомого майна. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведені у рішенні обставини та вимоги закону, суд вважає, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на 1/2 частини квартири №26 в домі №22 по вул.Чехова в м.Макіївка Донецької області. У звязку з задоволенням позову з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243грн.60коп.

Outcome: approved