Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

29 червня 2016 року, [PERSON] звернувся до суду з названим позовом, в якому просив суд, розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 22 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції (актовий запис № 27), в період якого у сторін народився син [PERSON], [INFO], якого після розлучення, позивач просив суд залишити проживати разом із відповідачкою, посилаючись на те, що між подружжям, спільне життя не склалося у зв'язку з виявленням несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя з відповідачкою, яка у присутності дитини принижує його гідність, вчиняє сварки, та з якою вони втратили почуття любові, поваги один до одного, взаємодопомоги, порозуміння, що призвело до негативного ставлення один до одного, і на сьогодні їхній шлюб носить формальний характер, фактично шлюбні стосунки припинені майже 3 роки, а спільне проживання з відповідачкою неможливе і буде суперечити його правам та правам їхньої малолітньої дитини. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, однак надіслав на адресу суду свою письмову заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити та слухати справу без його присутності (а.с. 15). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, однак надіслала на адресу суду свою письмову заяву, в якій позов визнала повністю і з проханням про слухання справи за її відсутністю (а.с. 16). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між сторонами був зареєстрований 22 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції (актовий запис № 27), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.03.2012 р., в період якого у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.07.2012 р. (а.с. 10,11). З матеріалів позову вбачається, що між подружжям, спільне життя не склалося у зв'язку з виявленням несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя позивача та відповідачки, яка у присутності дитини принижує гідність позивача, вчиняє з ним сварки, та з якою вони втратили почуття любові, поваги один до одного, взаємодопомоги, порозуміння, що призвело до негативного ставлення один до одного, і на сьогодні їхній шлюб носить формальний характер, фактично шлюбні стосунки припинені майже 3 роки, а спільне проживання позивача з відповідачкою неможливе і буде суперечити його правам та правам їхньої малолітньої дитини. У відповідності зі ст. 19 СК України - при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним - обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи позиції обох сторін, викладених ними у письмових заявах на адресу суду зі згодом з позовом, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам та свободам позивача, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства, а тому на думку суду, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved