Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

31 січня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до територіальної громади в особі Лиманської міської ради Донецької області про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 16.08.2009 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 6,580, розташованої на території Тернівської селищної ради Лиманського району Донецької області. Остання через поважний вік та відсутність інформації щодо майна померлої своєчасно не звернулась за оформленням своїх спадкових прав. 11.01.2017 року [PERSON] зверталась до Лиманської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за законом, однак нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальних дій через пропущений строк для прийняття спадщини(а.с.8). Позивачем відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій в судовому чи адміністративному порядку не оскаржувалась. Позивач вважає, що вказаний строк був пропущений нею з поважних причин, оскільки вона має проблеми зі здоровям, до 2016 року помилково вважала, що спадщину прийняла племінниця померлої. З огляду на такі життєві обставини, [PERSON] змушена звертатись до суду за захистом своїх спадкових прав і просити про визначення їй додаткового строку на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], тривалістю 6 місяців. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 08.02.2017 року (а.с.18-19), в судовому засіданні підтримала доводи, викладені в позовній заяві, заявила клопотання про допит свідків, які підтвердять поважну причину пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідача територіальну громаду в особі Лиманської міської ради Донецької області, було своєчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом (а.с. 13),однак відповідачем не направлено свого представника для участі в судовому засіданні, подано заяву про розгляд справи без участі такого представника; заперечень проти задоволення позову відповідачем висловлено не було(а.с.15). Суд, вислухавши пояснення заявника, представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.08.2009 року в с. Рубці м. Красний Лиман Донецької області, померла [PERSON], про що виконавчим комітетом Рубцівської сільської ради м. Красний Лиман Донецької області, було видано свідоцтво про смерть актовий запис № 34(а.с.6). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 6,580, розташованої на території Тернівської селищної ради Лиманського району Донецької області. Відповідно до ч.1,2 ст. 1220 ЦК України після смерті [PERSON]А відкрилась спадщина на все належне їй майно. [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 11.01.2017 року [PERSON] зверталась до Лиманської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за законом, однак нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальних дій через пропущений строк для прийняття спадщини(а.с.8). Позивачем відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій в судовому чи адміністративному порядку не оскаржувалась. За повідомленням Лиманської державної нотаріальної контори від 09.02.2017 року спадкова справа щодо майна громадянки [PERSON], яка померла 16.08.2009 року, не заводилась, із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до нотаріальної контори жодні особи не звертались. Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини вважається день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданому відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. За позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України; при цьому поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, [PERSON] вказує, що до 2016 року вона не знала про існування спадщини [PERSON], оскільки вважала що спадщину за заповітом прийняла племінниця померлої, яка за домовленістю з останньою повинна була за нею доглядати. Дізналась про наявність спадщини лише наприкінці 2016 року, від працівників ЗАО «Тернівське». Зазначені обставини знайшли своє підтвердження і в показаннях свідків. Так, свідок [PERSON] суду повідомив, що він є сином [PERSON] Про наявність в його тітки [PERSON] земельної ділянки ані він, ані його мати не знали. Були переконані, що будь-який спадок, який залишився після смерті [PERSON] отримала за заповітом її племінниця, яка за словами [PERSON] повинна була доглядати за нею. Наприкінці 2016 року позивачці зателефонувала працівник ЗАО «Тернівське» [PERSON] та повідомила про наявність земельної ділянки, яка є спадщиною померлої. У звязку з цим свідок разом з матірю ходили до нотаріальної контори, проте там їм повідомили, що строк на подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] пропущено. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона добре знає позивача, підтримує з нею дружні стосунки, оскільки раніше вони мешкали по сусідству. Пояснила, що зі слів позивача знала про смерть у 2009 році її рідної сестри [PERSON] Також знала, що перед смертю за нею повинна була доглядати її племінниця. Свідок зазначила, що про наявність спадкового майна позивачу на той час відомо не було, тому за спадщиною остання не зверталася. Восени 2016 року позивач розповіла, що їй зателефонували з Тернів та повідомили, що після померлої залишилась земля, яку ніхто не отримав. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона працює бухгалтером в ПРАТ «Тернівське», в оренді якого перебувають паї фізичних осіб. В 2016 році при проведенні інвентаризації землі, було встановлено, що власниця земельної ділянки площею 6,580, розташованої на території Тернівської селищної ради Лиманського району Донецької області, була [PERSON], яка мешкала за адресою вул.. Польова, 9, сел. Новосадове, Лиманський район, Донецька область, та в 2009 році померла. З метою встановлення спадкоємців [PERSON] звернулася до сільради, де їй повідомили, померла мала сестру, та дали її номер телефону. З телефонної розмови, яка відбулася восени 2016 року, свідку стало відомо, що [PERSON] не знала про наявність цієї земельної ділянки. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем обставини, у зв'язку з якими [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини, є об'єктивними, створили для позивача істотні труднощі для вчинення дій, пов'язаних із прийняттям спадщини, у зв'язку з чим позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню. Також суд зважає на поважний вік [PERSON] та відсутність у неї належних правових знань. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному законодавству (ст. 3 ЦК України), суд за таких обставин вважає достатнім встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачем тривалістю два місяці.

Outcome: partial