Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

31.07.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом [PERSON] «Славутський хлібозавод», третя особа [PERSON], про відшкодування моральної шкоди на суму 100000 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що в період з 06.06.2012 по 23.11.2015 він працював в [PERSON] «Славутський хлібозавод». 13.08.2015 між ним та головним інженером хлібзаводу [PERSON] виник словесний конфлікт по виробничих питаннях, під час якого останній вчинив відносно позивача протиправні дії, в результаті яких [PERSON] отримав тілесні ушкодження. З даного приводу на [PERSON] «Славутський хлібозавод» було створено комісію для проведення службового розслідування, яка прийшла до висновку, що випадок, який мав місце 13.08.2015, не повязаний з виробництвом, про що було складено відповідний акт форми Н-5. Не погоджуючись з вказаним актом, позивач в 2017 році звернувся до суду, в якому просив суд встановити факт нещасного випадку, який мав з ним місце 13.08.2015, визнати незаконним та скасувати акт проведення розслідування нещасного випадку від 18.08.2016 та зобовязати відповідача скласти акт про нещасний випадок, повязаний з виробництвом. Рішенням суду першої інстанції позов було задоволено частково, визнано незаконним та скасовано Акт форми №-5 про проведення розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 13.08.2015 о 11 год. 30 хв. на [PERSON] «Славутський хлібзавод» з [PERSON] В подальшому постановою суду апеляційної інстанції нещасний випадок з [PERSON], що стався 13.08.2015, визнано таким, що стався під час виконання ним трудових обовязків і пов'язаний з виробництвом та зобовязано [PERSON] «Славутський хлібзавод» скласти про це акт форми Н-1. Таким чином внаслідок неправомірних дій з боку відповідача, які полягали в невизнанні факту заподіяння працівником [PERSON] «Славутський хлібзавод» [PERSON] йому тілесних ушкоджень під час виробничого процесу, порушенні звичного ритму життя, перенесенні душевних страждань, лікуванні, небажанні добровільно визнати провину, необхідністю захисту порушених прав в судовому порядку, він зазнав моральної шкоди, які оцінює в 100000 грн та просить стягнути її з відповідача. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] «Славутський хлібозавод» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, пояснюючи наступне. Конфлікт між [PERSON] та [PERSON] дійсно існував, проте жодних тілесних ушкоджень останній позивачу не завдав. Доводи позивача про отримання ним під час сварки з [PERSON] тілесних ушкоджень спростовуються висновком судово медичної експертизи, за результатами якої будь які тілесні ушкодження в [PERSON] відсутні. Жодних інших доказів, які б свідчили про втрату позивачем працездатності внаслідок отриманої від [PERSON], травми він суду не надав. Окрім того, як відомо представнику відповідача, в день події позивач продовжив роботу, наступного дня керував автомобілем, що суперечить свідченням позивача про значне погіршення стану здоровя. А оскільки доводи позивача про перенесені ним ушкодження здоровя є надуманими та недоведеними, підстав для відшкодування моральної шкоди немає. Третя особа [PERSON] позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні в звязку з безпідставністю та необґрунтованістю. Заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази по справі, здійснивши системний аналіз правових норм, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] з 06.06.2012 року по 23.11.2015 року за трудовим договором працював [PERSON] «Славутський хлібозавод» на посаді робітника з комплексного обслуговування і ремонту будівель 4-го розряду, з 01.10.2014 року його переведено на посаду слюсаря-ремонтника 5-го розряду (а.с.6). 13.08.2015 близько 11:30. на території [PERSON] «Славутський хлібозавод» у процесі конфлікту між головним інженером [PERSON] та позивачем, останній отримав тілесні ушкодження, у звязку з чим на [PERSON] «Славутський хлібозавод» створено комісія та проведено службове розслідування. За наслідками розслідування вказаного нещасного випадку комісією з розслідування 18 серпня 2016 року складено акт проведення розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася) 13 серпня 2015 року о 11 год. 30 хв. на [PERSON] «Славутський хлібозавод» за формою Н-5, у якому вказано, що нещасний випадок, який трапився з [PERSON], не пов'язаний із виробництвом. (суд його не досліджував і я не знаю чи треба це писати). Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.07.2017 позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Славутський хлібозавод», третя особа: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків у Славутському районі про встановлення факту нещасного випадку, визнання незаконним та скасування акту проведення розслідування нещасного випадку та зобовязання скласти акт про нещасний випадок, повязаний з виробництвом задоволено частково. Визнано незаконним та скасувоно Акт форми №-5 від 18.08.2016 проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), що стався 13.08.2015 о 11 год. 30 хв. на [PERSON] «Славутський хлібзавод» з [PERSON] Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 17.05.2018 вказане рішення суду першої інстанції скасовано. Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2017 року скасувано в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалено в цій частині нове рішення. Визнано нещасний випадок з [PERSON], який відбувся 13 серпня 2015 року таким, що стався під час виконання ним трудових обовязків і пов'язаний з виробництвом. Зобовязано приватне акціонерне товариство «Славутський хлібозавод» скласти акт форми Н-1 про нещасний випадок, що стався 13 серпня 2015 року з [PERSON], як такий, що пов'язаний з виробництвом.В решті рішення залишити без змін. В подальшому комісією з розслідування 23 червня 2018 року складено акт проведення розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася) 13 серпня 2015 року о 11 год. 30 хв. на [PERSON] «Славутський хлібозавод» за формою Н-5, у якому вказано, що нещасний випадок, який трапився з [PERSON], пов'язаний із виробництвом. Зазначений акт було затверджено роботодавцем. На виконання вказаної постанови суду [PERSON] «Славутський хлібозавод» 23.06.2018 складено Акт №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, відповідно до якого нещасний випадок, що трапився на [PERSON] «Славутський хлібозавод» 13 серпня 2015 року о 11 год. 30 хв. визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, однак зазначено, що такий випадок стався з вини [PERSON] внаслідок порушення ним Правил внутрішнього трудового розпорядку, затверджених на підприємстві та вимог Інструкції з охорони праці для слюсаря - ремонтника. Таким чином [PERSON] «Славутський хлібзавод» погодився з тим, що нещасний випадок, який відбувся 13 серпня 2015 року о 11 год. 30 хв. носить виробничий характер. Надаючи правову оцінку вказаним відносинам, суд враховує наступне. Як вбачається зі змісту ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з п.5 вказаної постанови Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. В даному випадку протиправність дій відповідача, що стала підставою для звернення [PERSON] до суду за захистом порушених прав, встановлена рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, а тому суд не бере до уваги посилання представника відповідача на наявність суперечливих висновків судово медичних експертиз щодо стану здоровя позивача. Таким чином доводи позивача про порушення його особистих немайнових прав відповідачем, які полягають у невизнанні останнім нещасного випадку, та подальшому перенесенні в звязку з цим душевних страждань, переживань, погіршенні стану здоровя є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Щодо визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст.\~23\~ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.9 даної Постанови розмір відшкодування моральної немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а тому стягненню з відповідача на користь [PERSON] підлягає 7000 грн. Відповідно до\~ст.141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.

Outcome: partial