Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

30 жовтня 2013 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та до Полонської міської ради ( в уточненні до позовної заяви Полонська міська рада за даним позовом є третьою особою), в якому вказує, що з відповідачем знаходились в шлюбі, який розірвано. Належний їм житловий будинок поділено в судовому порядку. Біля будинку є земельна ділянка площею 0,07 га для ведення сільського господарства, яку вона з відповідачем [PERSON] з 1978 року спільно використовували. Полонська міська рада вказану земельну ділянку поділила між ними, але [PERSON] створює перешкоди в користуванні земельною ділянкою. Просить усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою з боку [PERSON] та зобов'язати Полонську міську раду встановити межові знаки згідно акту обміру земельної ділянки. 19 грудня 2013 року [PERSON] звернувся з позовом до Полонської міської ради - третя особа [PERSON] та залучена з ініціативи суду протокольною ухвалою від 21 січня 2014 року третьою особою [PERSON] - в якому вказує, що з позову [PERSON] до нього йому стало відомо про те, що Полонська міська рада із земельної ділянки, виділеної йому в користування в 1992 році для городництва, частину площею 0,04 га виділила для [PERSON] Дане рішення, дії міської ради та акт обстеження земельної ділянки комісією міської ради від 18 червня 2013 року є незаконними, тому просить визнати їх протиправними та скасувати, та стягнути моральну шкоду, завдану рішенням та актом ( від моральної шкоди письмово відмовився 30 грудня 2013 року до відкриття провадження за його позовом). В судовому засіданні позивачка та третя особа [PERSON] підтримує позовні вимоги повністю і пояснила, що вона подарувала свою частину житлового будинку дочці, але продовжує проживати в цій частині будинку, а земельною ділянкою для ведення городництва вона частково користувалася спільно із колишнім чоловіком [PERSON] . Але відповідач почав чинити перешкоди в користуванні цією земельною ділянкою, тому вона звернулась до Полонської міської ради, яка виділила їй частину ділянки. Позов [PERSON] просить залишити без задоволення. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримував, його представник пояснив, що позивачка [PERSON] після того, як подарувала належну їй частину будинку [PERSON], втратила право претендувати на земельну ділянку. Крім того, земельна ділянка виділена в користування для городництва [PERSON], а міська рада своїми діями по складанню акта обстеження та винесенням рішення про виділення частини спірної земельної ділянки для [PERSON] порушила чинне законодавство. Питання про вказану земельну ділянку було предметом розгляду у цивільній справі між [PERSON] та [PERSON] судами всіх інстанцій і даними рішеннями визнано право [PERSON] на цю ділянку. Просить позов задовольнити, а в позові [PERSON] відмовити. Представник Полонської міської ради Загоруйко М.В. пояснив, що в 1992 році земельна ділянка для городництва площею 0,07 га виділялась [PERSON], як для однієї особи від сім»ї, бо він на той час був у шлюбі з [PERSON] Міська рада поділила цю земельну ділянку, тому що вона була виділена як подружжю, це є спільне майно подружжя . Представник [PERSON] проти позову [PERSON] заперечує, просить відхилити, тому що міська рада має право складати акт обстеження. Рішення сесії базується на рішенні суду від травня 2007 року, тому є законним. При вирішенні позову [PERSON] покладається на розсуд суду. Представник третьої особи [PERSON] погоджується з позовом [PERSON] і пояснив, що земельна ділянка була виділена на ім»я [PERSON], коли він ще був у шлюбі з [PERSON], тому вона має право на частину земельної ділянки. Позов [PERSON] просить залишити без задоволення. Свідок ( залучений за клопотанням представника позивача [PERSON] [PERSON].) [PERSON] в суді показав, що він як начальник земельного відділу міськвиконкому разом з депутатами виходили на місце для обстеження земельної ділянки за заявою [PERSON], який звертався до міської ради про надання йому дозволу на виготовлення технічної документації. Ця земельна ділянка в 1992 році була виділена [PERSON] в тимчасове користування. В 2009 році [PERSON] давав згоду на поділ цієї земельної ділянки з [PERSON], про що з участю колишнього подружжя було складено акт та схему поділу. Земельна ділянка виділена [PERSON] в тимчасове користування належить міській раді, міська рада мала право нею розпоряджатись, тому депутати на сесії вирішили частину земельної ділянки виділити [PERSON] Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, показання свідка, дослідивши докази в матеріалах справи, суд вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, а позов [PERSON] не підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] були в зареєстрованому шлюбі, який розірвали в 2006 році. В період шлюбу придбали житловий будинок в [ADDRESS], що розташований на земельній ділянці для його обслуговування площею 0,06 га. Будинок між подружжям поділений 03 травня 2007 року. Крім того, в період шлюбу рішенням виконкому Полонської міської ради №135 від 15 травня 1992 року [PERSON] надано в тимчасове користування земельну ділянку для ведення городництва розміром 0,07 га, яка знаходиться а [ADDRESS]. 19 січня 2008 року [PERSON] подарувала належну їй частину будинку для [PERSON], земельна ділянка для обслуговування будинку поділена між [PERSON] та [PERSON] рішенням суду від 26 квітня 2012 року, залишеному без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 18 червня 2012 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2012 року, яким [PERSON] виділена земельна ділянка в користування площею 0,0348 га. Рішенням сесії Полонської міської ради №11 від 28 грудня 2009 року [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету від 15 травня 1992 року за №135 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку з метою передачі в приватну власність площею 0,10 га, що по [ADDRESS]. Згідно висновку акта комісійного обстеження земельної ділянки площею 0,07 га Полонської міської ради від 18 червня 2013 року [PERSON] та [PERSON] користувались нею з 1978 року, вона не оформлена відповідно до земельного законодавства, все рухоме і нерухоме майно між ними розділено рішенням суду, комісія вважає можливим розділити земельну ділянку в процентному відношенні, як було розділене між ними все інше майно. Рішенням сесії Полонської міської ради № 9 від 20 вересня 2013 року на підставі заяви та ухвали суду від 14 травня 2007 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з подальшою передачею в приватну власність, із земель міської ради, площею 0,04 га, що знаходиться в [ADDRESS]. Після дарування своєї частини будинку [PERSON] продовжує проживати в цьому будинку і зареєстрована в ньому. 31 липня 2009 року комісія виконкому Полонської міської ради здійснила розподіл земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON] та встановили межові знаки і зазначила, що сторони згідні з таким розподілом, але підписи [PERSON] та [PERSON] про згоду з таким розподілом в даному акті відсутні. Дані обставини встановлені з пояснень сторін, представника третьої особи, показів свідка та письмових доказів - рішення та ухвали судів, актом комісійного обстеження земельної ділянки від 18 червня 2013 року та схемою розподілу земельної ділянки до цього акта, ухвалою суду від 03 травня 2007 року про визнання мирової угоди про поділ будинку, рішеннями сесії №9 від 20 вересня 2013 року та №11 від 28 грудня 2009 року, довідками виконкому від 04 червня 2009 року, від 26 травня 1992 року та від 22 січня 2013 року про виділення земельних ділянок [PERSON], паспортом [PERSON], свідоцтвом про розірвання шлюбу від 27 березня 2007 року, довідкою про місце проживання та реєстрації [PERSON], актом комісії виконавчого комітету Полонської міської ради від 31 липня 2009 року про обстеження та встановлення меж суміжного землекористування, рішенням виконкому № 135 від 15 травня 1992 року (а.с.88 цивільної справи №22213872012 року). Станом на 15 травня 1992 року земельні відносини регулювались Земельним кодексом України від 18 грудня 1990 року №561, норми якого були чинні на час надання в користування [PERSON] земельної ділянки для ведення городництва, зокрема ч.ч.1,2,6 ст.7 цього Кодексу встановлювали, що користування землею може бути постійним або тимчасовим; тимчасове користування землею може бути короткостроковим - до трьох років і довгостроковим - від трьох до двадцяти п'яти років; у тимчасове користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності - громадянам України для городництва. Відповідно до п.7 розділу 10 «Перехідні положення» Земельного кодексу України 2001 року громадяни, що одержали у тимчасове користування земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Відповідно до ст.141 ЗК України (2001 року) підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом, припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій, використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до ч.1 ст. 155 ЗК України (2001 року) у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належної їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. З огляду на встановлені обставини та правові положення в суді встановлено, що [PERSON] в 1992 році, перебуваючи в шлюбі з [PERSON], отримав в тимчасове користування земельну ділянку для ведення городництва площею 0,07 га. На частину даної земельної ділянки площею 0,04 га рішенням сесії міської ради в 2013 році надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства з подальшою передачею в приватну власність без згоди [PERSON] і без зазначення підстав та причин вилучення в нього частини земельної ділянки, що заходиться в його користуванні. Підставою для виділення частини земельної ділянки для [PERSON] в рішенні сесії вказано , що дане рішення прийнято на підставі ухвали суду від 14 травня 2007 року. Такої ухвали суду представниками міської ради не надано. Суд вважає, що Полонська міська рада порушила норми Земельного кодексу України і порушила право [PERSON] на користування наданою йому земельною ділянкою для ведення городництва, оскільки відсутня згода [PERSON] на вилучення в нього частини вказаної земельної ділянки, не вилучалась земельна ділянка і з інших підстав, передбачених Земельним кодексом України, зокрема не надано суду ухвала від 14 травня 2007 року. Тому рішення сесії є протиправним і підлягає скасуванню. Щодо обгрунтування [PERSON] та представниками Полонської міської ради про право [PERSON] на частину земельної ділянки з тих мотивів, що вказана земельна ділянка була виділена [PERSON] під час перебування в шлюбі з [PERSON], а отже після розірвання цього шлюбу повинна буди розділена між ними порівну, суд вважає, що такі твердження є надуманими, оскільки [PERSON] та представники Полонської міської ради не надали суду доказів, що спірна земельна ділянка була виділена подружжю [PERSON], а не особисто [PERSON] Таким же надуманим суд вважає твердження представника Полонської міської ради Загоруйка М.В. про те, що земельна ділянка для городництва була виділена подружжю [PERSON] у спільну власність. Крім того, ні Кодекс України про шлюб та сім»ю, норми якого були чинні в 1992 році, коли [PERSON] була надана в користування земельна ділянка для ведення городництва, ні Сімейний кодекс України, норми якого були чинні на час розірвання шлюбу між подружжям [PERSON], не передбачали і не передбачають поділ між подружжям земельної ділянки, наданої одному з них в користування для ведення городництва. Позовні вимоги [PERSON] в частині зобов'язати Полонську міську раду встановити межові знаки не підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи за її заявою Полонська міська рада за її позовом є третьою особою, а Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено під час розгляду цивільної справи накладати зобов'язання на третю особу. За таких обставин та правових положень суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає до задоволення. Щодо позовних вимог [PERSON] в частині визнати протиправним дії Полонської міської ради, які проявились у складанні земельною комісією акта обстеження земельної ділянки чим було фактично проведено її розподіл, з вимогою скасувати цей акт, суд вважає їх такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з таких мотивів. Згідно з п. »Г» ч.3 ст.152 Земельного кодексу України (2001 року) захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до п.34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21 травня 1997 року №280 (далі - Закон №280) виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Відповідно до ч.1, 10 ст.47 Закону №280 постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання; за результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації; постійна комісія для вивчення питань, розробки проектів рішень може створювати підготовчі комісії і робочі групи. Свідок [PERSON] в суді показав, що акт комісійного обстеження земельної ділянки від 18 червня 2013 року був складений на підставі звернень сторін,цей акт є підготовчим документом, був наданий для розгляду в постійній земельній комісії міської ради, яка внесла питання поділу спірної земельної ділянки на розгляд сесії міської ради. Такі акти складаються в процесі практики роботи міської ради, щоб в ньому зафіксувати якісь певні обставини. З огляду на встановлені обставини та правові положення суд вважає, що акт комісійного обстеження земельної ділянки від 18 червня 2013 року не являється рішенням сесії, є підготовчим документом, носить рекомендаційний характер для постійної земельної комісії міської ради, із його змісту вбачається, що в ньому висловлено пропозицію комісії про шляхи вирішення спору між [PERSON] та [PERSON], а не правова норма про поділ земельної ділянки, тому складання такого акта не являється порушенням чинного законодавства. Твердження позивача [PERSON] про те, що актом комісійного обстеження було фактично поділено земельну ділянку суд вважає надуманим припущенням. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] в цій частині не обґрунтовані, оскільки не підтверджені достовірними доказами і тому задоволенню не підлягають. Позивач [PERSON] в позовній заяві та його представник в судовому засіданні не заявляли вимоги про стягнення судових витрат по оплаті судового збору, тому суд не вирішує питання про стягнення судового збору.

Outcome: partial