Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

30 серпня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача суми грошових коштів за договором позики, суму коштів за облаштування свердловини та судових витрат в сумі по справі. Позовні вимоги мотивувала тим, що у червні 2014 року між нею та [PERSON] було досягнуто домовленості про придбання житлового будинку [ADDRESS]. Ними було обумовлено вартість даного будинку 6995 дол.США, порядок та строки здійснення розрахунків і строки укладення самого договору купівлі-продажу, а саме: до 05 серпня 2014 року. 05 червня 2014 року в рахунок майбутнього договору купівлі-продажу позивач передала онуку [PERSON] - [PERSON], якому було доручено власницею будинку займатись продажем, 1940 доларів США в якості авансу, що підтверджується розпискою від 05 червня 2014 року, складеною [PERSON] за участю свідків [PERSON] та [PERSON]. Після чого [PERSON] передав позивачці ключі від будинку та надвірних споруд. Спірне домоволодіння було у занедбаному стані: старі напівсухі дерева, бур'яни, присадибна ділянка не оброблена, відсутня водопровідна система. Отримавши від [PERSON] та її онука [PERSON] дозволу на господарювання у вказаному будинку позивачка власними силами та за власні кошти зрізала сухостій, звільнила земельну ділянку від бур'янів та обробила її, сформувала свердловину. Протягом червня 2014 року серпня 2015 року здійснювала догляд за будинком та прибудинковою територією. Вартість робіт по бурінню свердловини склала 2 тис.доларів США та 2500 грн., що можуть підтвердити свідки. До 05 серпня 2014 року договір купівлі-продажу спірного будинку так і не було укладено, а внесена сума авансу 1940 доларів США - не була повернута. 13 травня 2015 року [PERSON] заповіла вказаний будинок на ім'я позивачки. За складання заповіту [PERSON] взяв у позивачки 650 грн. віддав заповіт та розпорядився про те, що вона може продовжувати хазяйнувати у даному будинку на власний розсуд та поїхав. 14 травня 2015 року [PERSON] повернувся та вони мали намір укласти договір купівлі-продажу будинку, однак з'ясувалось, що для оформлення договору не вистачає необхідних документів. Тоді [PERSON] попросив у позивачки ключі від будинку, щоб показати його іншим покупцям та дізнатися ціну, яку вони запропонують за будинок, на що остання погодилась. Після 20 травня 2015 року у спірному будинку було замінено замок, а в середині будинку залишились її речі, садовий інвентар, тара, мінеральні добрива. 10 вересня 2015 року позивачці стало відомо, що спірний будинок продано іншому покупцеві. Відповідач порушила домовленість щодо укладення договору купвлі-продажу будинку, а тому переданий аванс за будинок [PERSON] як довірителю [PERSON] підлягає стягненню з [PERSON] В даний час відповідач ухиляється від виконання свого зобов'язання щодо повернення боргу. На день звернення з даним позовом курс гривні по відношенню до долару США складає 24.82 гривень за 1 долар, а тому сума боргу складає 48150.80 грн. Також просить стягнути проценти за користування чужим коштами за період з 06 серпня 2014 року по 17 серпня 2016 року в сумі 20660.65 грн. Інфляційні за період з 06 серпня 2014 року по 17 серпня 2016 року 32501.85 грн. та 3% річних від простроченої суми за період з 06 серпня 2014 року по 17 серпня 2016 року 2936.54 грн. Просила відшкодувати вартість облаштованої свердловини у будинку [ADDRESS] у сумі 2 тис. дол.. США, що еквівалентно 49640 грн. та 2500 грн., а всього 52140 грн., оскільки ці витрати були необхідними та істотно збільшили вартість спірного будинку. В судовому засіданні позивачка уточнила та збільшила позовні вимоги. Просила стягнути з відповідачки в якості авансу 51642 грн. 80 коп., в рахунок облаштування свердловини 55740 грн, проценти за користування коштами 20660.65 грн, інфляційні 32501.85 грн, 3% річних 2936.54 грн, 5040 грн. вартість майна, що залишилось в будинку (коса бензомоторна -1800 грн, бідон на 40 л. - 100 грн, дві каністри для харчових продуктів ємкістю 40 л. та 20 л. вартістю 80 грн. та 50 грн., чотири відра пластикові ємкістю по 12 літрів вартістю 200 грн., дві лопати вартістю 160 грн., сокиру вартістю 70 грн., дві пилки ручні (ножовка) вартістю 120 грн., глечик пластиковий для води, ємкістю 1 літр, вартістю 25 грн., 20 пластикових ящиків для зберігання картоплі вартістю 400 грн., молоток вартіст. 30 грн., пласкогубці вартістю 45 грн., чотири кружки для чаю вартістю 40 грн.,люк пластиковий чорний 300 грн., міндобриво для картоплі 50 кг., вартістю 1000 грн., міндобриво (аміачна селітра) 25 кг. вартістю 500 грн., замок дверний внутрішній для вхідних дверей веранди вартістю 120 грн.), та просила стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про слухання справи повідомлена належним, до суду надала заперечення, де зазначила, що будь-яких договорів у тому числі і попередніх щодо відчуження належного їй житлового будинку з [PERSON] не укладала. Будь-яких грошових коштів не отримувала, доручень [PERSON] щодо продажу житлового будинку та отримання котів не надавала. Крім того, 22.09.2015 року рішенням Первомайського міськрайонного суду з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто борг в сумі 41477 грн. відповідно до розписки від 05.06.2014 року на яку посилається позивачка. Вимоги щодо облаштування свердловини також не визнає, оскільки будь-яких договорів щодо облаштування свердловини в її домоволодінні вона не укладала, будь-кому доручень з даного питання не надавала. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, заслухавши свідків, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається що 05.06.2014 року позивач [PERSON] передала [PERSON] аванс в сумі 2 тис. доларів у рахунок придбання житлового будинку. 22.09.2015 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 41 тисячу 477 грн. боргу відповідно до розписки від 05.06.2014 року, 600 грн. витрати на правову допомогу, 427 грн. 81 коп. судового збору, а всього стягненню підлягає 42504 грн. 81 коп. Рішення набуло законної сили. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Частиною першою ст.1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові №6-63цс13 від 18 вересня 2013 року, та згідно ст.360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься копія розписки від 05.08.2014 року за якою позивачка передала кошти [PERSON] Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог передачі коштів відповідачу [PERSON] доказів не надала. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов'язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими. Згідно із ст.129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. Позивач, як сторона по справі, зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.10 ЦПК України. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Положення ст.11 ЦК України визначають, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Нормами ст.58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст.60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст.27,46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст.27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Предметом доказування у даному спорі є факт укладання між сторонами договору 05.08.2014 року та як його наслідок написання розписки від 05.08.2014 року, наявність майна, що належить позивачу у житловому будинку [ADDRESS], що належить відповідача та його вартість, а також факт облаштування свердловини позивачкою та сума витрат. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). За способом утворення докази поділяються на первинні (відомості про факти одержують із першоджерела - з оригіналу документа, від свідка-очевидця і т.п.) і похідні (відомості про факти одержують із джерела, що відтворює інший доказ, - з копії документа). За відношенням до шуканого факту докази поділяються на прямі (прямо вказують на наявність або відсутність шуканого факту) і непрямі (дозволяють зробити припускаємий висновок про шуканий факт). Згідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими Відповідно до розяснень, наданих у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Зважаючи на те, що договір позики між позивачем та відповідачем не укладався, та позивачка не надала доказів того, що її майно знаходиться в домоволодінні позивачки та за власні кошти вона облаштувала свердловину в домоволодінні [ADDRESS] приходить до висновку про залишення позовних вимог [PERSON] без задоволення.

Outcome: dismissed