Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

29 грудня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до Донецької міської ради, в якому ставить питання про визнання за нею права власності на земельну ділянку кадастровий номер 1410138300:01:007:1056, розташовану у Донецькій області, м.Донецьк, садове товариство «Калинка» ділянка 6-14, площею 0,0507га, цільове призначення: А 01.05 для індивідуального садівництва, яка залишилась після смерті чоловіка [PERSON], померлого 20.02.2012 року. В обґрунтування позову зазначила, що вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] мешкали у м.Донецьк. 20 лютого 2012 року він помер. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді грошових внесків, 1/4 частини квартири за адресою: м.Донецьк, пр.Ленінський,6/65 та земельної ділянки за адресою: м.Донецьк, Пролетарський район, садове товариство «Калинка». У встановлений законом строк всі спадкоємці подали заяви до нотаріуса, діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини на користь [PERSON]. Нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] було відкрито спадкову справу 14.07.2012 року № 31058611 за місцем відкриття спадщини. На спадок у вигляді грошових внесків 23.10.2013 року було видано свідоцтво про право на спадщину за №10439, на спадок у вигляді 1/4 квартири було видано свідоцтво про право на спадщину за №10441. Згідно із цими свідоцтвами нею отримано грошові кошти та переоформлено частину житлового приміщення у власність. 02 вересня 2013 року приватним нотаріусом, який відкрив спадкову справу було зроблено запит до Державного агентства земельних ресурсів України Головного управління держземагенства в Донецькій області з проханням надати витяг про земельну ділянку та довідку про нормативну-грошову оцінку земельної ділянки за адресою: м.Донецьк, Пролетарський район, садове товариство «Калинка», яка належала померлому чоловіку. Проте зазначена земельна ділянка не була зареєстрована відповідно до законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини та не мала кадастрового номеру. Позивач почала розробляти технічну документацію для отримання кадастрового номеру на зазначену ділянку. До моменту отримання кадастрового номеру на ділянку видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку нотаріус не міг. 17 червня 2014 року позивач отримала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку із всіма необхідними даними для отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак у зв'язку з подіями, які виникли в квітні 2014 року, позивач була вимушена покинути м.Донецьк та переїхати на територію, яка підконтрольна Україні. На даний час вона має статус внутрішньо переміщеної особи. Так як всі установи м.Донецька припинили свою діяльність, позивач розшукала приватного нотаріуса, який вів спадкову справу та на початку грудня 2016 року звернулась до нього з проханням видати свідоцтво на спадщину у вигляді земельної ділянки кадастровий номер 1410138300:01:007:1056. 06.12.2016 року [PERSON] отримала відповідь приватного нотаріус згідно якої на даний час зазначений нотаріус припинив нотаріальну діяльність у Донецькому міському нотаріальному окрузі у зв'язку із проведенням АТО на території міста Донецьк. Спадкова справа, заведена після смерті [PERSON] зберігається в приміщенні колишнього робочого місця приватного нотаріуса до завершення АТО. За цих умов нотаріально оформити спадщину після померлого [PERSON] наразі не можливо. Позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в інший спосіб, окрім як за рішенням суду. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Справа розглядається на підставі ст.224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-НО №278514 (а.с.24). [PERSON] помер 20.02.2012 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-НО №611900 (а.с.7). Після смерті чоловіка залишилася спадщина у вигляді грошових внесків, 1/4 частини квартири за адресою: м.Донецьк, пр.Ленінський, 6/65 та земельної ділянки за адресою: м.Донецьк, Пролетарський район, садове товариство «Калинка». У встановлений законом строк всі спадкоємці подали заяви до нотаріуса, діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини на користь [PERSON]. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі приватним нотаріусом [PERSON] було відкрито спадкову справу 14.07.2012 року № 31058611 за місцем відкриття спадщини (а.с.8). На спадок у вигляді грошових внесків 23.10.2013 року було видано свідоцтво про право на спадщину за №10441 (а.с.9), на спадок у вигляді 1/4 квартири було видано свідоцтво про право на спадщину за №10439. Згідно із цими свідоцтвами вона отримала грошові кошти та переоформила частину житлового приміщення у власність. У звязку із подіями, які виникли у Донецькій області, позивач не мала можливості оформити спадкові права на земельну ділянку та отримати свідоцтво про право на спадщину. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] надав відповідь на лист позивача щодо можливості та порядку оформлення спадщини, в якій зазначено, шо нотаріально оформити спадщину після померлого [PERSON] наразі не виявляється можливим, оскільки спадкова справа зберігається в приміщенні Донецького міського нотаріального округу (а.с.32). У відповідності до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м.Донецьк відноситься до міст у Донецькій області, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому позивач не має можливості оформити свої спадкові права інакше як за рішенням суду. Відповідно до вимог п.23, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді даних справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Статтею 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved