Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

30 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітньої доньки, посилаючись на таке: Вона є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], відповідач є батьком дитини. Відповідач, починаючи з грудня 2014 року, проживає окремо від неї та дитини та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. З 29.10.2015 р. за рішенням суду відповідач повинен сплачувати аліменти. Жодного разу з жовтня 2015 року відповідач не цікавився, за які кошти виховується дитина. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.04.2017 р. складає 14020,00 грн. Відповідач є злісним неплатником, у зв'язку з цим Костянтинівським ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області порушено кримінальне провадження № 42017051660000078 стосовно [PERSON] за ч.1 ст.164 КК України. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. [PERSON] ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу - створилися умови, які шкодять інтересам дитини. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. В судовому засіданні позивач підтримала позов за наведених у позовній заяві підстав, просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пославшись на те, що невиконання ним батьківського обов'язку по вихованню та утриманню його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], викликане тим, що він мав певні проблеми через вживання наркотичних засобів. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради за довіреністю - [PERSON] підтримала висновок Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради № 554/26 від 12.07.2017 р., за яким визнано за доцільне позбавлення [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Суд, заслухавши сторони, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обґрунтований, а отже підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1). Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2). Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3). Батьки зобов'язані поважати дитину (ч.4). Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч.1). Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства (ч.3). Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.4). Згідно з приписами пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено: Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.7), відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], позивачка [PERSON] - матір'ю дівчинки. Рішенням суду від 25.02.2016 р., яке набрало законної сили 10.03.2016 р., шлюб між батьками дитини - сторонами у справі, зареєстрований 26.07.2014 р. у відділі ДРАЦС по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського МУЮ у Донецькій області, - розірвано (копія рішення - на а.с.8). Малолітня [PERSON], [INFO], постійно проживає з матір'ю, що підтверджено довідкою житлового органу - КП «СЄЗ» про склад сім'ї позивача від 03.05.2017 р. №866 (а.с.10) і підтверджено відповідачем. Відповідач як батько [PERSON], [INFO], своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини не виконує, матеріально доньку не забезпечує. Окрім визнання відповідачем викладених за позовом обставин його ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини зазначені обставини підтверджені також поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], розрахунком Костянтинівського міськрайонного ВДВС боргу по аліментах, який станом на 01.04.2017 р. складає 14020,00 грн. (а.с.9). Підсумовуючи, суд дістає висновку, що в порушення вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.150,155 Сімейного кодексу України [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків щодо доньки [PERSON], [INFO], не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не утримує доньку матеріально, що доведено позивачем і що не спростовано відповідачем. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Висновком Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради № 554/26 від 12.07.2017 р. визнано за доцільне позбавлення [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Виходячи з наведеного, суд вважає , що відповідач свідомо, з власної волі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та наданих йому прав, він не спілкується з донькою, не цікавиться її долею, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться станом здоров'я дитини, її розвитком, а тому за п.2 ч.1 ст.164 СК України має бути позбавлений батьківських прав. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved