Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

29 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом, в якому зазначає, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок та надвірні будівлі по [ADDRESS] Спадкоємцями першої черги за законом, окрім нього, є його брат [PERSON] та сестри [PERSON] і [PERSON]. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та надвірні будівлі у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться по [ADDRESS] у порядку спадкування за законом. У судовому засіданні позивач [PERSON] і його представники [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали і, уточнивши позовні вимоги, просили визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться по [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] року його матері [PERSON]. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, заперечувала визнати право власності на спірний житловий будинок вцілому за її братом позивачем [PERSON], оскільки вважає, що право на спадкування має також її брат - відповідач [PERSON] У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив, що він допомагав батькам будувати спірний житловий будинок та надвірні будівлі, а тому також має право і бажає успадкувати частину спірного нерухомого майна. Відповідач [PERSON] позов визнала і не заперечувала визнати за [PERSON] права власності на житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться по [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті її матері [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке, згідно зі ст. 1216 цього Кодексу, являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із змісту ст. 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування за законом виникає у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Останній на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] побудований у 1975 році, що підтверджується витягом з по господарської книги № 2 за 2011-2015 рік та довідкою № 1558 від 17.09.2014 р. Видертської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 9, 10). Оскільки спірний житловий будинок з надвірними будівлями був збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, то він вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом. [INFO] року мати сторін [PERSON] померла (а.с. 5). Ще за життя остання склала заповіт, нотаріально посвідчений Видертською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області 16 грудня 2010 року та зареєстрований в реєстрі за № 96, яким заповіла своєму синові [PERSON], позивачу у справі, належний їй житловий будинок по [ADDRESS] земельні ділянки, згідно державних актів на право власності на земельні ділянки серії ВЛ № 071763 від 15.11.2005 р. та серії ВЛ № 063431 від 15.11.2005 р. Даний заповіт не змінено та не скасовано(а.с. 52). Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті свої матері подавши 22 липня 2014 року, тобто у межах визначеного законодавством строку для прийняття спадщини, заяву про прийняття спадщини (а.с. 50 зворот). Спадкоємці першої черги за законом - відповідачі [PERSON] та [PERSON], які є дітьми спадкодавця [PERSON], від прийняття спадщини, що відкрилася з дня смерті їхньої матері, відмовилися, про що подали нотаріусу відповідні заяви (а.с. 51, 55 зворот). Згідно з ч. 5 ст. 1273 ЦК України, відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Частиною 6 цієї ж статті передбачено, що відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Відповідачка [PERSON] у встановлений законом строк відмову від прийняття спадщини не відкликала. Таких дій не вчинила і відповідачка [PERSON] Відповідач [PERSON], який також є сином спадкодавця [PERSON], на час відкриття спадщини постійно з останньою не проживав і не звернувся протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а відтак спадщину не прийняв. Отже, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, що відкрилася з дня смерті [PERSON], є позивач [PERSON] Разом з тим, як вбачається з повідомлення Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області № 816/02-14 від 16 вересня 2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки останній не подав правовстановлюючих документів на нього та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 8). Таких правовстановлюючих документів спадкодавець [PERSON] за життя не мала, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстром прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 03.10.2014 р. № 27630036 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 03.10.2014 р. № 27629832 (а.с. 42-43, 44), а тому позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на спірне нерухоме майно у нотаріальній конторі. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку, що за позивачем належить визнати право власності на спірне нерухоме майно. За згодою позивача суд не стягує з відповідачів судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved