Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

29 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив: - визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 53/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] на ім`я [PERSON] в частині 53/200 часток; - встановити факт проживання [PERSON] , яка померла [INFO] , на час її смерті за адресою: будинок [ADDRESS] ; - визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 53/200 часток домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель за [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 596 кв.м. Також, позивач просив вирішити питання розподілу судових витрат у справі. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2021 року вимоги позову [PERSON] задоволені наступним чином. Так, судовим рішенням встановлено факт проживання [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , на час її смерті за адресою: [ADDRESS] . Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 02 жовтня 2019 року, видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кулієвою Л.Л., зареєстроване в реєстрі за № 1848. Визнано за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , право власності на 53/200 часток домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Судом проведений розподіл судових витрат, а саме: стягнуто з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника [NUMBER] , судовий збір у розмірі 3\~662,00 грн. 13 серпня 2021 року у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивачем подано заяву, у якій він просить ухвалити додаткове судове рішення, стягнувши з [PERSON] на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48\~000,00 грн. До зазначеної заяви позивачем додано розрахунок платежів та витрат за договором про надання правової допомоги № 5 від 05 травня 2020 року згідно рекомендованого розміру адвокатського гонорару за рішенням Ради адвокатів Харківської області та квитанцію № 51 від 12 серпня 2021 року про сплату 48\~000,00 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Ларенок Денис Вікторович заяву підтримали, просили задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] просив задовольнити заяву позивача частково, покликаючись на незадовільний майновий стан та відсутність можливості сплатити у подальшому заявлену до стягнення суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 48 000,00 грн. У судове засідання представник відповідача [PERSON] адвокат Бабаєв Віктор Олександрович не з`явився, не повідомив суд про поважність причини неявки, клопотань про відкладення судового розгляду не надав, що є підставою для розгляду справи без його участі. У судовому\~засіданні представник\~відповідача [PERSON] \~адвокат Зубенко\~Вікторія Василівна\~також просила\~задовольнити заяву\~ [PERSON] частково,\~з урахуванням\~справедливого балансу,\~зазначивши про\~те,\~що рішення\~Ради адвокатів\~Харківської області щодо рекомендованого розміру адвокатського гонорару носить рекомендований, а не обов`язковий до застосування характер. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані стороною позивача на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви [PERSON] , з наступних підстав. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Матеріали справи свідчать, що 10 серпня 2021 року у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України стороною позивача заявлено клопотання про розподіл судових витрат у справі. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилами ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За частинами п`ятою та шостою ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, 05 травня 2020 року між адвокатом Ларенком Денисом Вікторовичем та [PERSON] укладено договір № 5 про надання правової допомоги /а.с. 101, т. 1/. За п. 2.1 вказаного договору, адвокат представляє у встановленому законом порядку інтереси клієнта на вказаних у п. 1.1 цього договору на стадіях судового процесу, які відносяться до предмету цього договору, з наступними правами: (окрім іншого) з метою зібрання відомостей про факти, які можуть бути використані як докази у цивільних, господарських, кримінальних справах і справах про адміністративні правопорушення, запитувати і одержувати особисто або через клієнта, чи через третіх осіб письмову інформацію, відомості, документи, засвідчені копії документів віл підприємств, установ, організацій, об`єднань та громадян; подавати позовні заяви чи адміністративні позови; брати участь у судових засіданнях у якості представника клієнта. Відповідно до розрахунку платежів та витрат за договором про надання правової допомоги № 5 від 05 травня 2020 року згідно рекомендованого розміру адвокатського гонорару за рішенням Ради адвокатів Харківської області від 13 серпня 2021 року адвокатом Ларенком Денисом Вікторовичем надано позивачу [PERSON] наступні юридичні послуги: Зустріч, аналіз обставин справи ставка (вартість) 500,00 грн., загальна сума 500,00 грн.; Консультації з вивченням документів - ставка (вартість) 2000,00 грн., кількість 3, загальна сума 6000,00 грн.; Аналіз законодавства та судової практики - ставка (вартість) 1000,00 грн., загальна сума 1000,00 грн.; Складання позовної заяви - ставка (вартість) 6000,00 грн., загальна сума 6000,00 грн.; Вивчення наданих документів - ставка (вартість) 500,00 грн., кількість 4, загальна сума 2000,00 грн.; Формування запитів - ставка (вартість) 1500,00, кількість 5, загальна сума 7500,00 грн.; Участь представника у судових засіданнях - ставка (вартість) 15000,00 грн. + 3000,00 грн. за одне судове засідання, кількість 3, загальна сума 25000,00 грн. Загальна сума судових витрат на професійну правничу допомогу становить 48000,00 грн. /а.с. 226, т. 1/. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача надано суду квитанцію 51 від 12 серпня 2021 року про оплату [PERSON] гонорару в розмірі 48000,00 грн. /а.с. 227, т. 1/. Суд зазначає, що правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial