Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

29 липня 2015 року [PERSON] звернулася до Веселинівського районного суду Миколаївської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що 04 жовтня 1997 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON], про що Веселинівським районним відділом реєстрації актів громадського стану було зроблено відповідний актовий запис № 53. Також позивач зазначив, що від спільного шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на сімейне життя, життєві та моральні цінності, сварки з різних побутових питань. З 2004 року шлюбні відносини фактично припинили, в наслідок чого стали проживати окремо. Спільне господарство не ведеться. Донька проживає та знаходиться на утриманні позивача. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливими. Шлюб розривають вперше. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву якою просить справу слухати в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON]. в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чинном. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебували у шлюбі з 04 жовтня 1997 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на сімейне життя, життєві та моральні цінності, сварки з різних побутових питань. З 2004 року шлюбні відносини фактично припинили, в наслідок чого стали проживати окремо. Спільне господарство не ведеться. Донька проживає та знаходиться на утриманні позивача. Шлюб розривають вперше. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Ск України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили, любов та повага між ними відсутні, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved