Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

29 листопада 2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 3000,00 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною повноліття. 07 лютого 2019 року Жовтневим районним судом Миколаївської області було винесено заочне рішення, відповідно до якого позов [PERSON] задоволено та з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з 29 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 24 червня 2019 року заочне рішення від 07 лютого 2019 року скасовано та справа призначена до розгляду. В обґрунтування своїх вимог позивач вказувала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 2014 року, від якого в них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із нею та перебуває на її утримані. Відповідач, матеріальної чи іншої допомоги на утримання дитини не надає, не дбає про її матеріальне забезпечення та виховання, тим самим ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків. Позивач позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дитину, в зв`язку з чим, вимушена звернутися до суду з позовом, який просить задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву в якій уточнили заявлені позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитина в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Крім цього, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, направи до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги, щодо стягнення з нього аліментів в розмірі ј частини всіх видів його заробітку доходу, щомісячно визнає в повному обсязі не заперечує проти їх задоволення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 22 серпня 2014 року серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження від 26 січня 2015 року серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно з довідкою виконавчого комітету Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 05 липня 2018 року №774-02-42, дитина [PERSON] проживає разом із позивачкою (а.с. 6). Факт перебування дитини на утриманні [PERSON] , понесення нею витрат на його утримання, підтверджується наданими позивачкою квитанціями та товарними чеками (а.с. 7-28). Відповідно до довідки від 12 грудня 2018 року № МЗ000000030, виданої приватним підприємством «Медицина для вас», позивачка працює провізором та її дохід за шість місяців становить 28605,32 грн.(а.с. 47). Частиною 6 статті 7 СК України встановлено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1 статті 141 СК України мати і батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 181 та частинами 1 та 2 статті 183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач [PERSON] єбатьком дитини, повнолітньою та працездатною особою, утриманців не має, будь-яких аліментних платежів не сплачує. Доказів зворотного суду не надано. Дані щодо інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача відсутні. Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів, що стягується на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років: з 1 січня 2019 року становить 1626 грн., з 1 липня - 1699,00 грн. Таким чином, з урахуванням матеріального становища дитини, яка проживає з матір`ю - позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утримані, а також матеріального становища відповідача, який є батьком дитини і зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття, суд на підставі ст. 180, ч. 3 ст. 181 та ст. 184 СК України, визнає позовні вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач, будучи обізнаним щодо розгляду цивільної справи, не висловив заперечення проти позову та суми, яка підлягає стягненню, а навпаки визнав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, але враховуючи те, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 786,40 грн.

Outcome: approved