Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

30 травня 2017 року позивач звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позову обгрунтовані тим, що неповнолітня дитина [PERSON], батьками якої є сторони у справі, проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. При цьому дитина має певні проблеми із здоровям: потребує нагляду і лікування лікарів педіатра і невролога з приводу тривалих перебігів гострих респіраторних захворювань, синдрому дефіциту уваги та гіперактивності, затримки мовного розвитку. Відповідач (батько) в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підтав, викладених у ньому та письмових поясненнях від 15.09.2017р. . Представник позивача підтримала позицію своєї довірительки та пояснила, що після того як сторони припинили сумісне проживання, а саме з травня 2017 року, позивач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільного сина, що поставило його з матір`ю у скрутне матеріальне становище. Дитина хворіє цілою низкою хронічних захворювань, перебуває під постійним наглядом лікарів, у зв`язку з чим потребує значних витрат на придбання ліків, занять з психологом, придбання спеціального взуття, оплату різноманітних медичних процедур. На даний час всі ці та інші матеріальні потреби дитини самостійно задовольняє позивач, однак вона самостійно не в змозі забезпечити дитину всім необхідним, а відповідач від виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини ухиляється. Враховуючи зазначене, вважає аліменти в розмірі 3000 грн. достатніми для належного, повноцінного та якісного забезпечення рівня життя, дитини, її фізичного та духовного розвитку. Відповідач, позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що сума аліментів, яку просить стягнути з нього позивач, надто велика та неспіврозмірна з його доходами, він має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. Представник відповідача підтримала позицію свого довірителя, додатково пояснила, що відповідач не відмовляється від утримання свого малолітнього сина, однак сплачувати аліменти в сумі 3000 грн. не має змоги, оскільки він після повернення з РФ, працевлаштувався у ФОП [PERSON] на неповний робочий день, отримує заробітну плату, яка в середньому за місяць становить близько 1600 грн., крім того, у відповідача на утриманні перебуває його батько, який є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію. А додаткові витрати на лікування сина відповідач буде відшкодовувати окремо від аліментів після надання йому підтверджуючих документів. Суд, заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, встановив наступне. Судом на підставі свідоцтва про народження встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO] /а.с.8/. Із копії довідки №422 від 29.05.2017, виданої комунальним лікувально-профілактичним закладом «Шосткинська дитяча лікарня» вбачається, що [PERSON], [INFO], перебуває під наглядом лікарів Шосткинської дитячої лікарні з народження. До 1 року дитина мала неврологічну симптоматику (гіпоксично-ішемічне ураження центральної нервової системи, гідроцефальний синдром), після року дитина часто хворіє на вірусні респіраторні захворювання, має харчову і медикаментозну алергію. 05.05.2016 дитина була оперована з приводу атероми привушної залози. На даний момент потребує нагляду і продовження лікування у педіатра і невролога з приводу тривалих перебігів гострих респіраторних захворювань, синдрому дефіциту уваги та гіперактивності, затримки мовного розвитку. Дитина потребує індивідуального нагляду і підходу, тривалого лікування і дообстеження, а також бальнеологічного оздоровлення у санаторії легеневого та неврологічного профілю /а.с. 11/. Наявність вказаних захворювань та необхідність подальшого обстеження і лікування дитини підтверджується і низкою інших документів: довідкою № 8607 від 19.08.2016р./ а.с. 12/, консультаційними довідками від 12.09.2017р. /а.с. 54,59/, направленнями на аналізи /а.с. а.с. 55, 56/, психологічним висновком /а.с. 57/, довідкою педіатра /а.с. 60/, довідкою № 646 /а.с. 82/. Дані обставини щодо стану здоровя дитини і особливостей його розвитку не спростовувалися відповідачем під час розгляду даної справи. Із довідки №1559 від 21.07.2017, виданої управлінням праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради вбачається, що [PERSON] не знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради і не одержує державних соціальних допомог /а.с.25/. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін на час розгляду справи, малолітній син [PERSON] проживає з позивачем. Відповідач проживає окремо у будинку, що належить на праві спільної часткової власності йому, його батьку та позивачу /а.с.39/. Вказані обставини визнаються обома сторонами. На даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає. При цьому, надані в судовому засіданні представником відповідача копії чеків та квитанцій /а.с. 47- 49/, на підтвердження оплати відповідачем комунальних послуг, інтернету, дитячого порошку, шапмуню, інгалятору, тапочок, двох іграшок та певних продуктів харчування, не є достатніми доказами надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання сина у необхідному розмірі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, відповідо до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Outcome: partial