Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

30.10.2014 відкрито провадження за первісним позовом. 17.11.2014 постановлено ухвалу про прийняття зустрічного позову. Позивачі свої вимоги, в наступному уточнені, мотивують тим, що 10.01.2014 помер їх батько, [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. Вони, як спадкоємці батька, звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, було відкрито спадкову справу та, в наступному, ними отримано свідоцтво про право на спадщину по 1/3 частині гаража, розташованого в м. Охтирка, вул. Київська, 164 а Сумської області. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0711 га, що розташована на території м. Охтирка, садівниче товариство «Буровик-1», яка належала батькові відповідно до державного акту про право власності на землю серії СМ 002861, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Крім того, за життя батько перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і за час спільного проживання подружжям було придбано квартиру [ADDRESS], яка була оформлена на дружину. У видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену квартиру нотаріусом було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Тому просять визначити, що частки [PERSON] та [PERSON] у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що є у спільній власності подружжя, є рівними та становлять ? частину кожному; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину спадкового майна квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після [PERSON], який помер 10.01.2014; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину спадкового майна квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після [PERSON], який помер 10.01.2014; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину земельної ділянки, що розташована в м. Охтирка, садівниче товариство «Буровик-1», площею 0,0711 га, цільове призначення якої для ведення садівництва, кадастровий номер 5910200000:21:009:0024, як за спадкоємцем за законом після [PERSON], який помер 10.01.2014; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину земельної ділянки, що розташована в м. Охтирка, садівниче товариство «Буровик-1», площею 0,0711 га, цільове призначення якої для ведення садівництва, кадастровий номер 5910200000:21:009:0024, як за спадкоємцем за законом після [PERSON], який помер 10.01.2014 та стягнути з відповідачки судові витрати. [PERSON] заперечує проти заявлених вимог, свої вимоги, в наступному змінені та уточнені, мотивує тим, що з січня 2002 року фактично проживала з [PERSON] у квартирі останнього за адресою: [ADDRESS]. За час спільного проживання за спільні кошти був придбаний автомобіль марки «Citroen Xsara», 2002 року випуску, зареєстрований 08.06.2002 року за [PERSON] 05.03.2003 між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. У квартирі, де вони проживали, разом проводили капітальні та поточні ремонти, підтримували належний стан квартири, вартість поліпшень, які неможливо відокремити від квартири, складає 60891 грн. На імя [PERSON] були внесені депозитні кошти в ПАТ «Укргазбанк» 27.02.2013 у розмірі 42000 грн. з 16,5% річних; ПАТ «Всеукраїнський [PERSON] банк» у розмірі 60000 грн. та 4849,30 грн. відсотків та 5000 євро з відсотками 158,25 євро; в ПАТ «ПриватБанк» за договором від 23.03.2012 у розмірі 103000 грн. з 16,5% річних та від 30.07.2012 у розмірі 5000 євро з 7,5% річних. 21.04.2012 за власні кошти, за допомогою коштів сина [PERSON], вона придбала квартиру [ADDRESS] з міркувань забезпечення себе житлом. Останніми роками [PERSON] став хворіти, перебував на обліку в медичних закладах, потребував стороннього догляду та допомоги. 22.07.2013 сини [PERSON] [PERSON] та [PERSON] забрали батька до м. Бровари Київської області. Скориставшись безпорадним станом батька, [PERSON] та [PERSON] оформили від імені батька довіреності та вчинили нотаріальні дії з продажу квартири [ADDRESS] на одного з синів, здійснили перереєстрацію автомобіля на одного з синів, зняли грошові заощадження з банківських рахунків. 10.01.2014 [PERSON] помер в м. Бровари, однак поховання було здійснено в м. Охтирка, в якому [PERSON] також брала участь, в тому числі за рахунок власних коштів. Після смерті [PERSON], 16.01.2014, його синами було здійснено зняття грошових коштів, належних [PERSON] з його банківського рахунку у розмірі 4550 грн. Вважає, що автомобіль є спільною сумісною власністю її та [PERSON], оскільки придбаний за час фактичного спільного проживання за спільні кошти. Крім того, має право на відшкодування власником квартири [ADDRESS] ? частини здійснених поліпшень, які неможливо відокремити від квартири, оскільки приймала участь власними коштами та власними силами у їх здійсненні. Крім того, зазначає, що грошові заощадження [PERSON] являлися спільною сумісною власністю. Тому порушує питання про поновлення строку звернення до суду з вимогою про встановлення факту спільного проживання з [PERSON] внаслідок невизнання даної вимоги та встановлення факту спільного проживання її з [PERSON] з січня 2002 року по 05.03.2003; визнання автомобіля марки «Citroen Xsara», 2002 року випуску, ДНЗ 50690 СА, зареєстрованого 08.06.2002 року за [PERSON], спільним сумісним майном її та [PERSON] з визначенням ідеальних часток по ? та визнанням за [PERSON] права власності на ? частину зазначеного автомобіля; стягнення з [PERSON] на її користь компенсаційної вартості ? частини поліпшень на утримання, збереження та поліпшення нерухомого майна, які неможливо відокремити від квартири та понесених майнових витрат в ході поліпшення квартири [ADDRESS] в розмірі 30445,50 грн; визнання спільним сумісним майном її та [PERSON], при його житті, смерть якого настала 10.01.2014, грошових коштів на вкладах та депозитних рахунках банківських установ ПАТ «Укргазбанк» від 27.02.2013 від розміру 42000 грн. з 16,5% річних, ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» 60000 грн. з відсотками 4849,30 грн. та 5000 євро з відсотками 158,25 євро; ПАТ «КБ «Приват Банк» за договором від 23.03.2012 від розміру 103000 грн. з 16,5% річних та від 30.07.2012 від розмірі 5000 євро з процентною ставкою 7,5%; стягнення з [PERSON] та [PERSON] солідарно на її користь суми грошових вкладів, депозитів та супутніх нарахувань у вигляді відсотків в розмірі 22784,74 грн, знятих 04.09.2013 з банківського рахунку ПАТ «Укргазбанк»; 32424,65 грн в національному депозиті та в іноземній валюті 2579,12 євро з банківського рахунку ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]»; 51500 грн в національному депозиті та в іноземній валюті 2500 євро з банківського рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк»; 1516,66 грн грошових коштів у ПАТ КБ «ПриватБанк» ( спадкової 1/3 частини від 4550 грн), знятих через банкомат 16.01.2014 після смерті [PERSON]; визнання за нею права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 1/3 частину земельної ділянки з загальної площі 0,0711 га в межах згідно з планом на території садівничого товариства «Буровик-1» м. Охтирка Сумської області за цільовим призначенням для садівництва кадастровий номер 5910200000:21:009:0024 на площу 0,0237 га; залишення за нею права приватної власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS]; стягнення з відповідачів судових витрат. В судовому засіданні позивачі та їх представник заявлені вимоги підтримали, заперечили проти зустрічних вимог, крім визнання права на 1/3 частину земельної ділянки з тих підстав, що встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу не має юридичного значення, оскільки до 01.01.2004 була відсутня норма, що регулювала майнові відносини чоловіка та жінки, які проживають без реєстрації шлюбу. Вимога про визнання грошових коштів сумісним майном могла б бути предявлена до [PERSON], оскільки кошти зняті за життя останнього, крім 1550 грн. Тому ця вимога до [PERSON] та [PERSON] не ґрунтується на закону, як і вимога про відшкодування вартості поліпшень, здійснених під час перебування у шлюбі з [PERSON] Представник відповідача та відповідачка проти позову заперечили, підтримали заявлені відповідачкою вимоги. Представник відповідача зазначив, що квартира [ADDRESS] придбавалася для [PERSON] в знак вдячності за її турботу. [PERSON] та [PERSON] в порушення вимог закону забрали хворого батька, оформили від його імені довіреність та вчинили дії по переоформленню квартири та автомобіля, зняли грошові кошти. Вважає, що оскільки автомобіль придбаний спільно [PERSON] та [PERSON], то [PERSON] має право на ? частину автомобіля. Крім того, оскільки [PERSON] вносила свою працю та кошти в здійснення ремонту в квартирі, то має право від нового власника на відшкодування ? частини вартості поліпшень. Грошові заощадження на депозиті це теж спільне майно, тому [PERSON] має право на ? частину. Тому вважає позовні вимоги не обґрунтованими, натомість наполягає на задоволенні зустрічних вимог. Допитаний в якості свідка позивач [PERSON] суду пояснив, що з 1981 року до жовтня 2001 року батько перебував у шлюбі з [PERSON] до її смерті. Вперше [PERSON] батько представив восени 2002 року як майбутню дружину. На той час автомобіль був уже придбаний. Він особисто допомагав батькові придбавати автомобіль. У нього склалися тісні стосунки з батьком. Хоча він жив окремо в м. Полтава, однак часто бував в м. Охтирка, в тому числі по справам. З 2008 року батько захворів. З 2010 року став обмеженим у русі, однак нерухомим не був. Допитаний як свідок [PERSON] суду пояснив, що 04.10.2001 померла дружина батька, [PERSON], з якою батько прожив 20 років. Втрату дружини батько тяжко переживав, вони, як сини, та друзі підтримували батька. В листопаді батько представив [PERSON] як свою дружину, що він з братом сприйняли позитивно. [PERSON] переїхала жити до батька, а через кілька місяців зареєстрували шлюб. В 2009 році батько став скаржитися на болі в спині та ногах. Певний час допомогу надавала [PERSON], але потім це стало її обтяжувати. Вони з братом наполягали на послугах професійного доглядача, однак [PERSON] відмовлялася. З 2013 року [PERSON] стала залишати батька надовго самого. 22.07.2013 вони з братом вирішили забрати батька до м. Бровари і [PERSON] не заперечувала. В м. Бровари батько давав розпорядження щодо належного йому майна, які були виконані. Після смерті батька [PERSON] мала досить часу, щоб дооблаштувати свою квартиру, хоча ще жила в квартирі, якою батько вже розпорядився. Після смерті батька він давав 2000 євро для дооблаштування квартири [PERSON], однак в подальшому зясувалося, що син [PERSON] [PERSON] заволодів гаражем. Так як не знайшли спільної мови, то звернулися до суду. Автомобіль батько придбавав разом з [PERSON], коли ще не проживав з [PERSON] ремонт у квартирі [ADDRESS] робився за батькові кошти. Дійсно, приїхавши з похорон, він зняв 4550 грн. батькового рахунку, так як не подумав, що 1/3 частину коштів необхідно передати [PERSON] Свідок Дараган суду пояснив, що з 1981 року був особистим шофером [PERSON] до виходу останнього на пенсію. Спочатку [PERSON] проживав з дружиною [PERSON], до її смерті, мали синів, з якими у батька були близькі стосунки. Після смерті [PERSON], можливо через рік чи два, [PERSON] на Новорічному корпоративні представив [PERSON] Він возив [PERSON] та [PERSON] на реєстрацію шлюбу. Після виходу на пенсію він також часто спілкувався з [PERSON], останнім часом, коли [PERSON] захворів, [PERSON] скаржилася, що їй дуже важко. Також він возив [PERSON] разом з [PERSON] до м. Києва, де вони вибирали автомобіль і бачив, що в квартирі [PERSON] люди робили ремонт. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є племінницею [PERSON], з якою були тісні відносини. В жовтні 2001 року [PERSON] померла. На роковини встановлювали памятник і вона ночувала в квартирі [PERSON] В той час [PERSON] не було. [PERSON] з синами мав тісні дружні стосунки. [PERSON] вона вперше побачила в 2004-2005 роках, коли відпочивали з чоловіком на байдарках та зупинилися на околицях м. Охтирка, завітавши до [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснив, що його мати [PERSON]І стала проживати з [PERSON] з 2002 року, вели спільне господарство. До реєстрації шлюбу разом проживали близько року. Мати разом з [PERSON] придбали автомобіль. Керував автомобілем [PERSON], а мати доглядала мила, трусила коврики. Мати доглядала спочатку матір [PERSON], потім [PERSON] Він жив поруч, часто бував у гостях. Коли [PERSON] став хворіти, його сини стали ображати матір. На сімейній раді вирішили придбати матері квартиру. Разом з сестрою вони допомогли грошима і в 2013 році мати придбала квартиру.Мати з [PERSON] після виходу на пенсію жили за пенсійні кошти, відкладали гроші на депозит. За час спільного життя мати з [PERSON] робили в квартирі ремонт, він також допомагав фізичною працею виносив будівельне сміття. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з 2004 року знає [PERSON] по дачі. Бачила, що [PERSON] на дачі постійно працювала сама, [PERSON] тільки привозив, сам не працював. Їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям. Зі слів [PERSON] їй відомо, що автомобіль вони з [PERSON] купляли разом. Також їй відомо, що [PERSON] проживала у [PERSON], інколи він її виганяв, потім знову забирав до себе. Їй відомо, що грошові кошти на квартиру [PERSON] брала у подруг. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знала [PERSON] та [PERSON] як непоганих сусідів, проживали разом 10-11 років. [PERSON] привів [PERSON] десь протягом року після смерті попередньої дружини. Спочатку вони працювали. Потім пішли на пенсію. Поки [PERSON] був при здоровї, їздили на дачу автомобілем, потім вже [PERSON] їздила на велосипеді сама. [PERSON]І допомагала дочка та її син. З синів [PERSON] частіше приїжджав син [PERSON], хоча допомоги від синів майже не було, більше [PERSON] займалася [PERSON] Кілька разів [PERSON] падав на вулиці і вона особисто допомагала, частіше [PERSON] прохала допомоги у сусіда. Ремонт [PERSON] робила разом з [PERSON] Бачила, як [PERSON] виносила будівельне сміття. [PERSON] при розмові казав, що його ніхто так не доглядав. Потім сини забрали [PERSON] до Києва, привезли вже після смерті. Свідок [PERSON] суду пояснив, що знає [PERSON] та знав [PERSON] як сусідів не менше 10 років. Вони разом робили ремонт, працювали на дачі, їздили на автомобілі. Дітей [PERSON] бачив раз у рік. Сам він живе в квартирі з 1989 року. [PERSON] жила раніше, він її не бачив. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] знає з молодого віку, а [PERSON] знає з часу, коли отримали квартиру. Знала всіх дружин [PERSON], які були гарними жінками, [PERSON] теж був добрий чоловік. В 2002 році вона змінила квартиру і тоді вже [PERSON] стала жити в квартирі [PERSON] Їй відомо, що коли вже [PERSON] хворів, вони з [PERSON] робили в квартирі ремонт. Свідок [PERSON] пояснила, що познайомилася з [PERSON] в 2007-2008 роках. Вікна її квартири виходять на гаражі і [PERSON] інколи їй телефонувала, коли [PERSON] ставало погано. Ще до того, як вони з [PERSON] познайомилися, вона її бачила, коли та виносила будівельне сміття, звернула увагу, бо сміття виносила жінка. Синів [PERSON] не бачила, однак [PERSON] добре про них відзивалася. Про [PERSON] ніколи погано не говорила, хоча колись була свідком, як [PERSON] показував каталог та запитував у [PERSON], який памятник їй ставити. Бачила, що користувалися автомобілем, однак коли він куплений їй не відомо. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працювала з [PERSON], спілкувалися і на дачах. Після смерті дружини [PERSON] через деякий час зявилася [PERSON] [PERSON] та [PERSON] одружилися десь у 2003 році. [PERSON] стала проживати у квартирі [PERSON] Проживали разом, можливо автомобіль [PERSON] придбав за свої гроші, однак харчувалися за кошти [PERSON] На дачі працювала [PERSON] Коли робили в квартирі ремонт, [PERSON] допомагала виносити будівельне сміття. Синів бачила, [PERSON] її неодноразово підвозив. Свідок [PERSON] суду пояснила, що її мати [PERSON] до реєстрації шлюбу проживала з [PERSON] десь півроку. Придбання автомобіля обговорювали разом, а також купили, коли мати вже жила з [PERSON] Мати спочатку доглядала у [PERSON] бабусю, потім [PERSON] У матері та [PERSON] були заощадження, які вони вносили на депозити. Мати одного разу повідомила, що отримала дивіденди, які внесла на депозит. Мати також готувала квартиру [PERSON] до ремонту і вносила в ремонт свої кошти. Вона особисто допомагала фізично, [PERSON] на той час був вже слабий. Син [PERSON] приїжджав до батька частіше, [PERSON] рідше. Так як [PERSON] відносився до її матері недобре, вирішили придбати матері квартиру, вона взяла кредит, брат теж дав гроші, матері також допомогла подруга. [PERSON] заперечував проти придбання квартири, говорив, що квартира ні до чого, оскільки вважав, що [PERSON] помре раніше нього. В липні 2013 сини забрали [PERSON] Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення свідків, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Спір між сторонами виник зі спадкових правовідносин і підлягає врегулюванню нормами спадкового права. Згідно з положеннями\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~ Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1251-1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~1261 ЦК України, першу чергу право на спадкування за заковом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Встановлено, що 10.01.2014 помер [PERSON], актовий запис № 25 складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області 11.01.2014, після смерті якого відкрилася спадщина. За життя [PERSON] не залишив заповіту. 26.02.2014 [PERSON] звернулася до Охтирської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], заведена спадкова справа № 39, зареєстрована в Спадковому реєстрі № 55783454. 28.04.2014 до Охтирської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька звернувся [PERSON] 16.05.2014 до Охтирської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадини після смерті батька звернувся [PERSON] 23.06.2016 державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори видане свідоцтво про право на спадщину за законом, № 59140559 в Спадковому реєстрі, згідно якого посвідчене право власності [PERSON] на 1/3 частину гаражу, що знаходиться по вул. Київська, 164-а м. Охтирка Сумської області на земельній ділянці Охтирської міської ради та внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності 15095383, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 23.06.2016 державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори видане свідоцтво про право на спадщину за законом, № 59140516 в Спадковому реєстрі, згідно якого посвідчене право власності [PERSON] на 1/3 частину гаражу, що знаходиться по вул. Київська, 164-а м. Охтирка Сумської області на земельній ділянці Охтирської міської ради та внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності 15095834, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 13.01.2017 державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори видане свідоцтво про право на спадщину за законом, № 60100222 в Спадковому реєстрі, згідно якого посвідчене право власності [PERSON] на 1/3 частину гаражу, що знаходиться по вул. Київська, 164-а м. Охтирка Сумської області на земельній ділянці Охтирської міської ради та внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності 18557703, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Оскільки між спадкоємцями виник спір щодо спадкового майна, рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.06.2015, яке набрало законної сили 23.06.2015, за наслідками розгляду позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON], Охтирської міської ради, обслуговуючого гаражного кооперативу «Чайка» про скасування рішення міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про передачу земельної ділянки у приватну власність, скасування права власності на земельну ділянку, визнання за позивачами права власності на частки у зазначеній земельній ділянці та будівельні матеріали і конструктивні елементи у гаражі, третя особа Управління Держземагенства в Охтирському районі, Охтирська міська державна нотаріальна контора; за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], обслуговуючого гаражного кооперативу «Чайка» про визнання права власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи, які складають гараж у обслуговуючому гаражному кооперативі, третя особа [PERSON], Охтирська міська рада, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], обслуговуючого гаражного кооперативу «Чайка» про визнання права власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи, які складають гараж у обслуговуючому гаражному кооперативі, третя особа [PERSON], Охтирська міська рада, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], обслуговуючого гаражного кооперативу «Чайка» про встановлення факту членства у обслуговуючому кооперативі, треті особи [PERSON], Охтирська міська рада Сумської області, позовні вимоги [PERSON], [PERSON] задоволено частково; скасовано п. 14 рішення Охтирської міської ради від 29.07.2014 № 1157-МР, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки пощею 0,0027 га для будівництва індивідуального гаражу в м. Охтирці, по вул. Київській, обслуговуючий гаражний кооператив «Чайка», гараж № 163 та скасовано право власності за [PERSON] на зазначену земельну ділянку; визнано за [PERSON], [PERSON] право власності на будівельні та конструктивні елементи індивідуального гаражу в м. Охтирці по вул. Київській, обслуговуючий гаражний кооператив «Чайка», гараж № 163 по 1/3 частині за кожним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 10.01.2014; позовні вимоги [PERSON] задоволено частково; визнано за [PERSON] право власності на1/3 частину будівельних та конструктивних елементів індивідуального гаражу в м. Охтирці по вул. Київській, обслуговуючий гаражний кооператив «Чайка», гараж № 163 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 10.01.2014; в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено за безпідставністю. Таким чином, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], дотримавшись встановленого порядку своєчасно звернулися до нотаріуса та прийняли спадщину після померлого [PERSON] І.В., отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом у рівних частках. В звязку з наявністю спору право власності на частину спадкового майна визнано за рішенням суду. Разом з тим, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 002861 [PERSON] належала земельна ділянка для ведення садівництва площею 0,0711 га, розташована в м. Охтирка, садівниче товариство «Буровик-1». Однак, постановою державного нотаріуса Охтирської міської державної нотаріальної контори від 03.02.2016 [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на квартиру та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] та садівниче товариство «Буровик-1» у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. Також, постановою державного нотаріуса Охтирської міської державної нотаріальної контори від 13.01.2017 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та садівниче товариство «Буровик-1», кадастровий номер 5910200000:21:009:0024 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. Відповідно до положень ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин, до [PERSON], [PERSON], [PERSON] перейшло право на земельну ділянку в рівних частинах і, оскільки відсутність правовстановлюючого документу перешкоджає їм у отриманні свідоцтва про право на спадщину, з метою захисту їх права, вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування по 1/3 частині за кожним зі спадкоємців підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 21.04.2012 між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу [PERSON] 21.04.2012, зареєстрованого за № 897, [PERSON] продала, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] за 19288 грн. Як вбачається зі свідоцтва про одруження, 05 березня 2003 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] відділом РАГС Охтирського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 61. Відповідно до положень \~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до положень ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Таким чином, право особистої власності виникає в разі придбання майна за власні кошти. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази мають відповідати вимогам належності і допустимості ( ст. 58, ст. 59 ЦПК України). Так, свідки [PERSON] та [PERSON] вказували, що надавали матері кошти, а також вказували, що мати позичала кошти у подруги. Разом з тим, доказів передачі їй коштів та їх конкретного розміру [PERSON] не надає. Крім того, згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі № 1426 від 15.12.2014, [PERSON] перебуває на обліку та отримує пенсію в разі втрати годувальника, померлого внаслідок загального захворювання з січня 2003 року у розмірі 141,90 грн., в подальшому розмірі пенсії збільшувався, станом на грудень 2013 року складав 1813,98 грн, у лютому 2014 2418,43 грн. Доказів наявності інших джерел доходів [PERSON] не надано. Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі № 1427 від 15.12.2014, [PERSON] перебував на обліку та отримував пенсію за віком при повному стажі з січня 2003 року у розмірі 141,90 грн, в подальшому розмірі пенсії збільшувався і станом на січень 2014 року складав 4512,62 грн., тобто [PERSON] мав більший дохід. Таким чином, оскільки [PERSON] не надано достатніх належних та допустимих доказів в підтвердження придбання квартири за власні кошти, суд дійшов висновку, що квартира [ADDRESS] придбана за спільні кошти подружжя та є спільною сумісною власністю, частки в якій кожного з подружжя складають по ?. Таким чином, ? частина квартири [ADDRESS] ( в подальшому назва вулиці змінена на «Армійська») м. Охтирка Сумської області входить до спадкової маси, а тому кожен зі спадкоємців має право на 1/6 частину зазначеної квартири в порядку спадкування. Отже, є підстави для визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності в порядку спадкування по 1/6 частини зазначеної квартири за кожним та визнання за [PERSON] права на 2/3 частини зазначеної квартири ( ? як частка у спільному майні подружжя та 1/6 частка в порядку спадкування після смерті чоловіка). [PERSON] заявлені вимоги про встановлення факту спільного проживання її та [PERSON] без реєстрації шлюбу з січня 2002 року до 05.03.2003 року. Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. Разом з тим, до введення в дію з 01.01.2014 Сімейного кодексу України у Кодексі про шлюб та сімю було відсутнє таке поняття та відсутнє правове регулювання статусу майна, набутого під час спільного проживання без реєстрації шлюбу. А тому встановлення зазначеного факту не тягне за собою правових наслідків у виді підтвердження права на майно. Крім того, суду не надано достатніх доказів в підтвердження факту проживання з [PERSON] з січня 2002 року, оскільки свідки не зазначають конкретної дати, з якої [PERSON] та [PERSON] стали проживати саме як одна сімя, їх покази свідчать лише про те, що [PERSON] деякий час проживала з [PERSON] без реєстрації шлюбу. За таких обставин, вимога про встановлення факту спільного проживання [PERSON] з [PERSON] з січня 2002 року по 05.03.2003 року задоволенню не підлягає. [PERSON] заявлена вимога про визнання автомобіля марки Citroen Xsara, 2002 року випуску та депозитних коштів на рахунках, відкритих [PERSON], спільним сумісним майном подружжя та визнання за нею права власності на ? частину зазначеного майна. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 215842, 21.08.2013 зареєстровано право власності [PERSON] на автомобіль марки «Citroen Xsara», 2002 року випуску на підставі договору ААВ384661 від 20.08.2013. Відповідно до повідомлення територіального сервісного центру 5943 від 28.12.2016, згідно облікових даних сервісного центру автомобіль марки «Citroen Xsara», 2002 року випуску 08.06.2002 був зареєстрований в Охтирському ВРЕР ДАІ Сумської області за [PERSON], що мешкав в [ADDRESS], видані д.н.з. 50690СА. 21.08.2013 у ВРЕР-4 м. Києва транспортний засіб був знятий з обліку для реалізації [PERSON], який діяв на підставі доручення ВТІ862476, виданого 12.08.2013 приватним нотаріусом. 21.08.2013 у ВРЕР-4 м. Києва на підставі довідки-рахунку ААВ384661, виданої 20.08.2013 ТОВ «АВТОЛІДЕР ГРУП», автомобіль був зареєстрований за [PERSON], видані д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до договорів на відкриття депозитних рахунків, 23.03.2012 [PERSON] оформив в ПАТ «КБ «ПриватБанк» депозитний вклад на умовах внесення 103000 грн. на строк по 23.03.2013 під 16,5% річних. Кошти зняті 01.04.2013, що підтверджується випискою по рахунку. 30.07.2012 [PERSON] оформив в ПАТ «КБ «ПриватБанк» депозитний вклад на умовах внесення 5000 євро на строк по 30.07.2013 під 7,5% річних. Кошти зняті 01.04.2013, що підтверджується випискою по рахунку. 27.02.2013 [PERSON] на підставі договору № 032/02/13/0310 відкрив у відділенні № 310/18 АБ «Укргазбанк» депозитний рахунок, внесені кошти у розмірі 42000 грн. 04.09.2013 рахунок закритий, грошові кошти отримані за дорученням [PERSON] в повному обсязі, що підтверджується інформаційним листом відділення № 310/18 ПАТ АБ «Укргазбанк» та випискою по особистим рахункам. 15.03.2010 [PERSON] на підставі договору № 134778/2010 відкрив у ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» депозитний рахунок, внесені кошти у розмірі 5000 доларів 03.09.2013 рахунок закритий, грошові кошти отримані в повному обсязі, що підтверджується випискою по рахунку. 27.03.2013 [PERSON] на підставі договору № 556553/2013 відкрив у ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» депозитний рахунок, внесені кошти у розмірі 60000 грн, 03.09.2013 рахунок закритий, грошові кошти отримані в повному обсязі, що підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, на момент смерті [PERSON] зазначене майно вибуло із його власності, а тому не може входити до спадкової маси. Разом з тим, за життя [PERSON] не порушувала питання про визнання зазначеного майна спільним сумісним, не заявляла вимог до [PERSON] про поділ цього майна, не предявляла претензій щодо розпоряджання ним своїм майном, не порушувала питання про визнання дій по відчуженню автомобіля та розпоряджанню грошовими коштами такими, що порушують її право. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] розпорядився зазначеним майном за життя і на час його смерті це майно йому не належало, відсутні підстави для визнання майна спільним сумісним та визнання за [PERSON] права на частку у цьому майні в порядку спадкування. Отже в цій частині відсутні правові підстави для задоволення вимог. Встановлено, що [PERSON] в ПАТ «КБ «ПриватБанк» був відкритий картковий рахунок, на який здійснювалося зарахування пенсії. Відповідно до виписки з зазначеного рахунку, 08.01.2014 року на рахунок зарахована пенсія у розмірі 4512,62 грн, а 16.01.2014 здійснено зняття готівкових коштів у розмірі 4550 грн в банкоматі по вул. Братиславська, 11 м. Києва. Оскільки ці кошти були наявними на час відкриття спадщини і ввійшли до спадкової маси, [PERSON] правомірно заявлені вимоги про визнання за нею права на 1/3 частину зазначених коштів в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Оскільки кошти буи зняті [PERSON], що ним не заперечується, 1/3 частина цих коштів, що належить [PERSON] утримується ним без достатньої правової підстави, тому вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь коштів у розмірі 1516,66 грн підлягають задоволенню. [PERSON] заявлена вимога про відшкодування з [PERSON] на її користь компенсаційної вартості ? частини поліпшень на утримання, збереження та поліпшення нерухомого майна, які неможливо відокремити від квартири та понесених майнових витрат в ході поліпшення квартири [ADDRESS] в розмірі 30445,50 грн Відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 24.07.1992 між виконкомом Охтирської міської ради народних депутатів та [PERSON], [PERSON] належала квартира [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, укладеного 16.11.2013 між [PERSON], який діє від імені [PERSON] згідно довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського районного нотаріального округу [PERSON] від 07.08.2013 за № 1520 та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу [PERSON] 16.11.2013, зареєстрованого за № 2458, [PERSON] продав, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] за ціною 99200 грн. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 194/195, складеного 30.09.2016, загальна вартість виконаних будівельних робіт, які проведені до 2010 року та у березні 2010 року у квартирі [ADDRESS], в тому числі вартість використаних матеріалів становить 60891 грн ( в тому числі використаних матеріалів 43810 грн ). Як на правову підставу своїх вимог [PERSON] посилається на норми, що регулюють захист права власності, зокрема розрахунки при витребуванні майна із чужого незаконного володіння. Разом з тим, сторони не заперечують, що з часу реєстрації шлюбу з [PERSON] та деякий незначний час до реєстрації зазначеного шлюбу, [PERSON] проживала в [INFO], що належала [PERSON], куди була вселена на правах члена сімї власника квартири. Оскільки в даному випадку мали місце сімейні правовідносини, відсутні правові підстави для задоволення заявлених вимог у цій частині. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду з позовом [PERSON] та [PERSON] був сплачений судовий збір у розмірі 1346 грн., який підлягає стягненню з [PERSON] [PERSON] при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 3478,50 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. Разом з тим, [PERSON] змінювала заявлені вимоги та залишала частину вимог без розгляду. Оскільки відповідно до положень ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 в разі залишення заяви без розгляду за клопотанням особи сплачений судовий збір не повертається, судовий збір за фактично заявлені вимоги складає 2924,63 грн. Крім того, [PERSON] понесені витрати на оплату судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 3840 грн., що також підтверджується наданими суду квитанціями. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-VI від 20.12.2011,\~розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На підтвердження витрат на оплату правової допомоги [PERSON] надано квитанцію про оплату 3000 грн., що підтверджується відповідними квитанціями, договір на надання правової допомоги та акти виконаних робіт. Таким чином, розмір судових витрат, понесених [PERSON] складає 9764,63 грн. [PERSON] заявлені вимоги у розмірі 292463,58 грн, задоволені вимоги у розмірі 6516,66 грн, що складає 2,2% від заявлених вимог, таким чином, з [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню 9764,63х 2,2 = 214,80 грн, тобто по 107,40 грн з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial