Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

29 квітня 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача та третьої особи у якому зазначили, що [PERSON] з 27 липня 2013 року по 02 березня 2015 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого у них [INFO] року народилась донька [PERSON]. Після розірвання шлюбу він проживає з матір'ю, бабусею [PERSON], яка залишилась проживати з відповідачкою, сплачує аліменти на утримання дитини та на даний час мобілізований на службу у ЗСУ. Після припинення сумісного проживання з відповідачкою остання перешкоджає у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Розпорядженням Березнегуватської райдержадміністрації від 19.02.2015 року №57 їм було визначено часи побачень з дитиною, яке відповідачкою не виконується. Посилаючись на викладене та те, що розпорядження райдержадміністрації є нечітким, позивачі просили суд зобов'язати відповідачку не чинити перешкоди у спілкуванні з малолітньою дитиною та визначити [PERSON] час спілкування з дитиною перший та третій тиждень місяця з 9.00 в суботу до 16.00 в неділю, та додатково на період відпустки щопонеділка та щосереди з 9.00 до 18.00 та бабусі [PERSON] - щовівторка та щочетверга кожного тижня з 9.00 до 20.00 на їх території. Позивач [PERSON] в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі просила суд їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності у зв'язку з призовом на військову службу під час мобілізації на особливий період, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Його представник - адвокат Яцук Н.М. (за договором про надання послуг адвокатом від 04 травня 2015 року) позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач та її представник [PERSON] фактично позовні вимоги визнали частково, просили встановити позивачам часи побачення з дитиною з урахуванням її режиму, щосуботи з 9.00 до 13.00 год. на території позивачів. Представники служби у справах дітей Березнегуватської райдержадміністрації Артюшенко В.А, та [PERSON] до суду надали висновок про визначення порядку та способу участі позивачів у вихованні малолітньої [PERSON] в якому зазначили, що позовні вимоги частково відповідають інтересам дитини, та вважали за доцільне встановити часи побачення з дитиною з урахуванням побажань матері. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка з 27 липня 2013 року по 02 березня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, та мають малолітню доньку [PERSON],[INFO] (а.с.11-12). За рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання їх малолітньої дитини у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 26.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Позивач [PERSON] є бабою дитини. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, а саме позивачі проживають за однією адресою по [ADDRESS], а відповідачка разом з малолітньою дитиною проживає [ADDRESS]. На даний час [PERSON] призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період, відповідачка є студенткою денної форми навчання Миколаївського національного університету ім.В.О. Сухомлинського (а.с.45).Між сторонами склались особисті неприязні стосунки, на ґрунті яких виник спір щодо участі батька та бабусі у вихованні дитини. Розпорядженням Березнегуватської райдержадміністрації від 19 лютого 2015 року №57 «Про призначення часу побачення [PERSON] та [PERSON] з малолітньою [PERSON]» позивачам було визначено часи спілкування з дитиною на їх території: один раз на тиждень з 09-00 до 20-00 протягом 2 місяців: двічі на тиждень з 9-00 до 20-00 до досягнення дитиною двох років (а.с.5). За поясненнями позивачки відповідач не виконує розпорядження Березнегуватської райдержадміністрації про встановлення часу побачень з дитиною та чинить їм у цьому перешкоди. Зазначене підтверджується показами свідка [PERSON], та актом про невиконання вказаного вище розпорядження райдержадміністрації, за яким позивачам було відмовлено у побаченнях з дитиною 08, 15, 22 березня та 26 квітня 2015 року на їх території у зв'язку з хворобою дитини, однак відповідач не заперечувала проти спілкування батька з дитиною за її місцем проживання (а.с.46-47). Та частково поясненнями самої відповідачки, за якими вона фактично заперечувала проти відвідування дитиною місця проживання позивачів та її спілкування з бабусею [PERSON] з підстав можливого негативного їх впливу на стан здоров'я та психіку дитини, у зв'язку з невмінням правильно її харчувати, доглядати при хворобі, та того, що позивачі на ґрунті неприязних відносин можуть говорити дитині негативне про неї як про матір. Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Статтями 149,159 СК України встановлено, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини: розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і звільняє від обов'язків щодо дитини. Якщо той з батьків, з ким проживає дитина чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо , у спілкуванні з дитиною та у вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод; суд визначає способи участі одного із батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування. У відповідності зі ст. 257 СК України суб'єктами сімейних відносин є також баба і дід, яким надано право не лише на спілкування, а й брати участь у вихованні онуків. Згідно з висновком Березнегуватської райдержадміністрації від 30.07.2015 року № 1835/02-21 спосіб участі позивачів у спілкуванні з малолітньою [PERSON], визначений розпорядженням від 19.02.2015 року № 57 було встановлено з урахуванням факту проживання позивачів за однією адресою, та взаємної згоди сторін щодо такого порядку. Щодо часу спілкування з дитиною, про який просять позивачі - вважали що він лише частково відповідає інтересам малолітньої дитини, а тому вважали за доцільне встановити часи побачень з урахуванням думки відповідачки (а. с. 50-51). У відповідності до ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року ( ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ) та ч.ч.7 та 8 ст.7 СК України, усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин має здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Зі змісту ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи системні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, тощо) місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Судом встановлено, що відповідачка чинить позивачам перешкоди у спілкуванні з дитиною, тому для забезпечення інтересів дитини з метою створення умов для виконання батьком та бабусею, які проживають окремо, обов'язку по її вихованню та здійснення ними права на особисте спілкування з нею, є необхідним визначити способи їх участі у вихованні малолітньої дитини шляхом систематичних побачень у тижні та дні місяця як того просить позивач. Беручи до уваги, що доказів того, що безпосередні контакти дитини з батьком та бабою за межами помешкання матері негативно впливають на дитину, суперечать її інтересам, або наявні перешкоди для відвідування будинку де вони проживають, відповідач не надала, немає підстав обмежувати спілкування позивачів з дитиною у присутності матері за місцем її проживання. Тому, суд вважає можливим визначити місце спілкування з дитиною місцем проживання позивачів. Однак при цьому суд враховує, що позивачі проживають в одному будинку, ця обставина свідчить про те, що позивачка має можливість спілкуватися з онукою під час її спілкування з батьком, з яким у неї добрі стосунки, тому суд вважає недоцільним визначати бабусі окремо дні та часи побачення з дитиною. При визначені часу спілкування суд враховує малолітній вік дитини, стан її здоров'я, наявність режиму дня, спосіб життя батьків на час розгляду справи та їх бажання брати участь у спілкуванні та вихованні дитини саме протягом вихідних днів тижня. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial