Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

30.05.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Приватного підприємства «Автомобільний навчально-курсовий комбінат» «Криворіжбудтранс» про стягнення заробітної плати, невикористаної щорічної відпустки та компенсації втрати частини доходів. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що вона працювала в Приватному підприємстві «Автомобільний навчально-курсовий комбінат» «Криворіжбудтранс» в період з 16.02.2011 року по 01.12.2015 рік на посаді бухгалтера. Починаючи з травня по грудень 2015 року заробітна плата не виплачувалась. В день її звільнення розрахунок з нею проведено не було, відповідач заборгував їй загальну суму заробітної плати в розмірі 6 841,00 грн., а також компенсацію за невикористану щорічну відпустку в розмірі 1410,06 грн. Загальна сума заборгованості по заробітній платі становить 8 251,06 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також компенсацію за втрачені доходи в розмірі 539,26 гривень. У судове засідання сторони повторно не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Заперечень проти вимог позивача, відповідач не надав ( а.с. 10, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19). Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи ( а.с. 20 - заява). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працювала в Приватному підприємстві «Автомобільний навчально-курсовий комбінат» «Криворіжбудтранс» на посаді бухгалтера з 16.02.2011 року по 01.12.2015 рік, що підтверджується трудовою книжкою (а.с. 3 - копія трудової книжки, а.с. 4 - копія наказу). Згідно довідки Приватного підприємства «Автомобільний навчально-курсовий комбінат» «Криворіжбудтранс» від 01.12.2015 року заборгованість [PERSON] по заробітній платі станом на 01.12.2015 року складає 6 841,00 грн., по компенсації за невикористану щорічну відпустку - 1410,06 грн. ( а.с. 5 - копія довідки). Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч.1 ст.83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Статтею 4 Закону України «Про відпустки» встановлено види відпусток, до яких в тому числі відносяться щорічні та додаткові. У відповідності до ст. 24 Закону України «Про відпустки», ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року, № 13 що розглядаючи спори про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку, необхідно виходити з того, що згідно зі ст. 83 КЗпП вона може бути стягнена на вимогу працівника за всі дні невикористаної ним основної й додаткової щорічної відпустки, тільки в разі звільнення його з роботи. Розмір грошової компенсації за невикористану відпустку за попередні роки визначається виходячи із середнього заробітку, який працівник має на час її проведення. Відповідно до довідки від 01.12.2015 року, наданої відповідачем, при звільненні [PERSON] була нарахована компенсація за невикористану відпустку у розмірі 1410,06 гривень, яка не заперечувалась відповідачем (а.с. 5 - копія довідки). Зважаючи на викладені обставини, та те, що при звільненні позивача відповідачем не проведено розрахунок з позивачаем на не виплачено заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористану відпустку, суд вважає обгрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 6 841,00 грн. та компенсації за невикористану щорічну відпустку в розмірі 1410,06 грн. Крім того, згідно вимог ст.ст.2,3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інше. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Суд вважає, що розрахована позивачем компенсація втрати частини доходів вірна, та підлягає стягненню на користь позивача в розмірі 539,26 грн. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Відповідно до п.п. 1 п.1 ч.2 ст. 4 цього Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Оскільки [PERSON] звернулась до суду в травні 2016 р., то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved