overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

30.06.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним вище позовом, зазначаючи те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) серії ХС №0065106 виданий 16.04.1997 року. Вона є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців не має. Пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк у зв`язку з тим, що перебувала у скрутному матеріальному становищі. Просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач надала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача в судове засідання надав заяву про слухання справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що згідно копій свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.09.1998 року - [PERSON] помер [INFO] , копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 09.01.2020 року її батьком є - [PERSON] , копії витягу з державного реєстру щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] 18.06.1983 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (8-11). Відповідно ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України вбачається, що спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст. 1272 ЦК України та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини. Спору щодо спадкування не має, інших спадкоємців також, що вбачається з інформаційної довідки нотаріуса.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

30.06.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві зазначено, що ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що: -внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру; -адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті; -адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо). 25 травня 2016р. Запорізькою міською радою було прийняте рішення № 25 про створення комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради. Відповідно до Статуту підприємства метою діяльності є здійснення відповідно до вимог чинного законодавства функцій управління та утримання в господарському віданні, переданих йому за договором з власником житлових будинків, споруд та іншого майна; забезпечення належного рівня житлово- комунального обслуговування населення, створення відповідних умов проживання; забезпечення безперебійної роботи технічного обладнання житлових будинків; забезпечення дотримання квартиронаймачами, власниками приватизованих квартир, орендарями та власниками нежилих приміщень обов`язків, передбачених відповідними договорами. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 390 від 19.07.2017 р. «Про вжиття заходів щодо розселення внутрішньо переміщених осіб, які переміщуються із тимчасово окупованої території та зони проведення АТО» комунальному підприємству «Наше місто» Запорізької міської ради доручено здійснювати заходи щодо розселення внутрішньо переміщених осіб, які переміщуються із тимчасово окупованої території та зони АТО, видачі талону (направлення) на тимчасове поселення, укладати договір на тимчасове проживання з внутрішньо переміщеними особами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

30.06.2020 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач вказала, що між ними було зареєстровано шлюб. Останнім часом сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, вони поступово втратили почуття любові, зараз вже вони фактично сторонні люди один одному. Спільного господарства не ведуть з червня 2017 року, фактично шлюбні відносини припинені, шлюб перетворився на формальність, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між нею та відповідачем, збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Тому позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивача та її представник не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за без їх участі, вказав, що позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі, шлюб розпався остаточно і суперечить спільним інтересам. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, вони з позивачем не примирились, продовження шлюбу надалі буде суперечити їх інтересам. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27.08.1999 року Волочиським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис №114. Спільне життя між сторонами не склалось. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, те, що позивач з часу звернення до суду наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

30.06.2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, що зареєстрований 25.02.2009 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарства не ведеться. Позивач просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримує. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 25.02.2009 року, актовий запис 266. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільні подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки. Примирення між сторонами не відбулось. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

30.06.2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] .. Провадження у справі відкрито 04 серпня 2020 року з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, позивачка зазначила, що з [PERSON] перебуває у шлюбі з 03.07.2012 року.Від шлюбу мають двох малолітніх синів - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства , оскільки кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Їх діди проживають з нею ж, сім`я розпалась остаточно та існує лише формально. Спори щодо визначення місця проживання дітей відсутні. Просила їх з відповідачем шлюб розірвати. У судовому засіданні 10.06.2021 року сторони відсутні. Позивачка подала до суду заяву в якій повідомила суд, що примирення між нею та відповідачем не є можливим, підтримує заявлені вимоги про розірвання шлюбу, просить завершити розгляд справи за її відсутності. Відповідач подав до суду заяву про визнання заявленого [PERSON] позову про розірвання шлюбу з підстав зазначених у позовній заяві, просив розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін фактично розпалась і сумісне проживання подружжя є неможливим, шлюб сторін існує формально. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім?ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати щодо позовних вимог про розірвання шлюбу віднести на рахунок позивачки, оскільки остання не просила їх відшкодуватики за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

30.06.2020 року позивач КП «БАХМУТ-ВОДА» звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачам, які проживають за адресою: [ADDRESS] , підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляються від сплати за надані йому послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашає. В результаті цього він має борг, який виник за період з 01.03.2014 року по 31.05.2020 року і складає суму у розмірі 16\~581,13 грн. Позивач просив стягнути з відповідачів вказану суму боргу, а також судовий збір. В судове засідання представник позивача КП «БАХМУТ-ВОДА», який діє на підставах та повноваженнях, не з`явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просивши позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились та не повідомили про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи були належно повідомлені у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідачів не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі проживають за вказаною адресою і отримують зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обов`язковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобов`язаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням. Судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх обов`язків по оплаті отриманих послуг і мають заборгованість, що виникла за період з 01.03.2014року по 31.05.2020року складає суму у розмірі 16\~581,13грн. Це підтверджено витягом з особового рахунку № [NUMBER] відкритого на ім`я відповідача. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

30.06.2020 року позивач КП «БАХМУТ-ВОДА» звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачам, які проживають за адресою: [ADDRESS] , підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляються від сплати за надані йому послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашає. В результаті цього він має борг, який виник за період з 01.06.2013 року по 31.05.2020 року і складає суму у розмірі 15\~763,72 грн. Позивач просив стягнути з відповідачів вказану суму боргу, а також судовий збір. В судове засідання представник позивача КП «БАХМУТ-ВОДА», який діє на підставах та повноваженнях, не з`явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просивши позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились та не повідомили про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи були належно повідомлені у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідачів не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі проживають за вказаною адресою і отримують зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обов`язковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобов`язаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням. Судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх обов`язків по оплаті отриманих послуг і мають заборгованість, що виникла за період з 01.06.2013року по 31.05.2020року складає суму у розмірі 15\~763,72грн. Це підтверджено витягом з особового рахунку № [NUMBER] відкритого на ім`я відповідача. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

30.06.2021 Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги, обґрунтувавши тим, що у період з 01.030.2014 по 01.06.2021 відповідачу надавалися послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 24037,62 грн. Посилаючись на\~те,\~що споживач\~не вносив\~плату за\~отримані послуги,\~просив суд,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

30.06.2021 Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги, обґрунтувавши тим, що у період з 01.10.2017 по 01.06.2021 відповідачу надавалися послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 22410,12 грн. Посилаючись на те, що споживач не вносив плату за отримані послуги, позивач просив суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

30.06.2021 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 12.12.2015 вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Також зазначає, що до реєстрації шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Крім того зазначає, що з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, ведення спільного господарства, а також спільне проживання припинено. Вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Ухвалою від 16 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 12). У призначене судове засідання сторони не з`явились. Позивач подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Зазначає, що примирення з відповідачем є неможливим. Відповідач в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзиву, заяви про розгляд справи без її присутності не направила. Відповідно до вимог ст. ст.\~223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 12 грудня 2015 року у Бориспільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис № 769 та прізвища після реєстрації шлюбу присвоєно чоловіку [PERSON] , дружині - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 23.10.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 8). Як стверджує позивач, сторони подружніх стосунків тривалий не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Заперечень щодо зазначених позивачем обставин відповідачем подано не було. Внаслідок зазначених у позові обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує вимоги ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимоги щодо стягнення понесених витрат позивач не заявляє. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

30.06.2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу з [PERSON] , який зареєстрований 14 листопада 1992 року Відділом ЗАГС Новороздільського МВК Миколаївського району Львівської області, актовий запис № 239. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя у них є дитина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між сторонами. Між ними часто виникали суперечки та непорозуміння через зловживання відповідачем спиртними напоями. Протягом десяти років сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Вважає, що за таких обставин примирення та збереження сім`ї є неможливим, шлюб носить формальний характер. Провадження у справі відкрито ухвалою від 17.08.2021 року за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, зазначила, що намір розірвати шлюб у неї остаточний, примирення неможливе. Просила змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, однак, не погодився з мотивами позову. Вважає примирення та збереження шлюбу неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 14 листопада 1992 року. Даний факт стверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14.11.1992р. Від подружнього життя у них є дитина: [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують, примирення та збереження шлюбу не бажають. Їх шлюб існує формально. Спір про поділ майна та місце проживання дитини відсутній. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Суд приймає визнання позову відповідачем та вважає, що збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінюється на дошлюбне « [PERSON] ». Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на обидві сторони порівну. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved