Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

31 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивував тим, що позивач має неповнолітню дитину, матір`ю якої є відповідач, яка, проживаючи окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. В судовому засіданні 25.08.2020 позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Пояснив, що дитина проживає у нього протягом двох місяців, він забрав дитину до себе проживати, позивач проживає у м.Києві, на орендованій квартирі. Пояснив, що працює не офіційно, дитина відвідує дитячий садок, проживає у нього. В наступне судове засідання позивач не з`явився, що не є перешкодою, відповідно до ст.223 ЦПК України, для продоження судового розгляду у відсутності позивача. Відповідач в судовому засіданні 25.08.2020 позов не визнала, вказуючи, що дитину викрали та без її відома відправили у дитячий садок. Повідомила, що на даний час мається кримінальне провадження, оскільки позивач її побив та додатково вирішується питання з ким залишиться дитина, при цьому повідомила, що дитина дійсно протягом двох місяців проживає разом з відповідачем, вона телефонувала в орган опіки та їй повідомили, які треба зібрати документи. Пояснила, що дійсно проживає у м.Києві на орендованій квартирі, працює не офіційно, рухомого та нерухомого майна не має. Після надання часу відповідачу для подання заперечень та додаткових доказів, остання в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила та не надала на адресу суду заперечень щодо позову та доказів щодо наявності спору про місце проживання дитини, кримінальних проваджень. Суд визнав можливим продовжувати розгляду справи у відсутності відповідача за наявності документів, що маються в матеріалах, які надав на обгрунтування своїх позовних вимог позивач. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, подальше фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється. Заслухавши пояснення сторін, які вони надали 25.08.2020, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області 14 листопада 2019 року (а.с.8). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину : [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 10682 від 13.07.2020 року, [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно довідки Чернігівського дошкільного навчального закладу № 66 Управління освіти Чернігівської міської ради № 31/01-52 від 28.07.2020 року, [PERSON] [INFO] р.н. відвідує заклад дошкільної освіти Чернігівської міської ради № 66 з 17.06.2020 року і по теперішній час (а.с.5). Відповідач не заперечувала, що дитина проживає разом з позивачем, при цьому не надала будь-яких документів, що нею вживаються заходи щодо відібрання дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 СКУ способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.5 ст.183 СК України - той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Судом встановлено, що на час звернення до суду з позовом та протягом часу розгляду справи дитина фактично постійно проживає з батьком, а отже [PERSON] має право подати позов про стягнення аліментів з матері, яка проживає окремо. Згідно обраного позивачем виду аліментів, аліменти призначаються у частці від доходу, що відповідає вимогам СК України. Щодо розміру аліментів, то суд виходить з наступного: Суд враховує майновий та сімейний стан відповідача; відсутність у неї інших неповнолітніх дітей та утриманців, відсутність виконавчих листів про стягнення та відсутність підтверджених належним чином інших обтяжуючих грошових зобов`язань, які б мали враховуватись при визначенні матеріальної спроможності відповідача щодо сплати аліментів. Суд враховує, що відповідач є особою працездатною. Суд враховує положення сімейного законодавства, яким визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження (що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на одну дитину). Суд враховує положення закону щодо гарантованого і рекомендованого мінімального розміру аліментів, і виходить з того, що вказаний рекомендований розмір аліментів є мінімальним, і не є поняттям, обмежуючим розмір аліментів, при умові, що батько дитини має матеріальну можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Суд дійшов висновку, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини свого доходу. За таких підстав позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved