Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

29.09.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства та припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому просить виключити запис про нього як батька з актового запису № 1 від 23.04.2020 року, складеного виконавчим комітетом Сальківської селищної ради Гайворонського району Кіровоградської області, про народження [PERSON] , [INFO] ; припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , згідно рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26.08.2020 року; стягнути з [PERSON] у його користь судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у травні місяці 2019 року вони з відповідачем перебували у близьких стосунках, у вересні місяці 2019 року відповідач повідомила його про те, що вагітна, а він є батьком очікуваної дитини, що ним на цей час не заперечувалося. [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої в актовому записі про народження дитини записаний він. Після народження дитини сторони проживали разом без реєстрації шлюбу до червня 2020 року. У серпні місяці 2020 року він довідався, що батьком [PERSON] є інший чоловік, тому 14.08.2020 року звернувся до Медико-Генетичного центру у м. Києві для встановлення батьківства. Згідно результату дослідження №27560 аналізу ДНК на батьківство від 31.08.2020 року, ймовірність того, що він є біологічним батьком [PERSON] становить 0%. Ухвалою від 30.09.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 13.10.2020 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача - адвоката Животовської Г.В., в якому вона просить відмовити у позові. В обгрунтування своїх заперечень щодо наведених позивачем обставин зазначає, що позивач визнав своє батьківство стосовно дитини при її народженні і не заперечував проти запису його батьком в актовому записі про народження [PERSON] , а наданий позивачем результат дослідження одержавний з порушенням порядку встановленого законом, оскільки відбір біологічного матеріалу для проведення ДНК відбувався без дотримання процедури ідентифікації особи. Крім того, наголошує, що в результаті даного дослідження зазначено, що даний документ виданий виключно для особистого користування і не має сили у суді. 21.10.2020 року представником позивача - адвокатом Марущаком О.Є. до суду подано клопотання про призначення судово-медичної експертизи у справі. Ухвалою суду від 21.10.2020 року призначено у цивільній справі судово-медичну (судово-генетичну) експертизу та на час проведення експертизи провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 13.01.2021 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 27.01.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, відповідно до вимог ч.5 ст. 130 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, тому суд вважає можливим проводити судове засідання у відсутності позивача. Представник позивача - адвокат Марущак О.Є. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, а також стягнути з відповідача в користь позивача судові витрати, до яких належать сплачений судовий збір в сумі 1681,60 грн., витрати на проведення судово-медичної експертизи в сумі 6650,10 грн. та генетичного дослідження аналізу ДНК на батьківство в сумі 4040 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн., а всього стягнути 19 371,70 грн. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, тому суд вважає можливим проводити судове засідання у відсутності відповідача. Представник відповідача - адвокат Животовська Г.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що позивач при народженні дитини визнавав себе батьком дитини. Щодо стягнення судових витрат у справі, то заперечила проти стягнення з відповідача таких з огляду на скрутне матеріальне становище такої. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Гайворонський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення представника позивача на підтримання позову, пояснення представника відповідача, яка позов не визнали, дослідивши письмові докази у справі, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, що з травня місяця 2019 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у позашлюбних відносинах. [INFO] [PERSON] народила дитину - [PERSON] . Згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.04.2020 року виконавчим комітетом Сальківської селищної ради Гайворонського району Кіровоградської області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26.08.2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] стягуються аліменти в розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з 4.08.2020 року (а.с.9-10). Відповідно до висновку експерта № 116 від 22.12.2020 року КУ Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи, [PERSON] , [INFO] , не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , (а.с.49-54). Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року № 3, предметом доказування у справах про оспорення батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Європейський суд з прав людини зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення від 7 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34). Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року N 96/5, встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану може бути, зокрема виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження. Ураховуючи вищенаведене та те, що оскільки позивач не є батьком [PERSON] , [INFO] , позовні вимоги про оспорення батьківства та припинення стягнення аліментів підлягають задоволенню, тому з актового запису № 1 від 23.04.2020 року, складеного виконавчим комітетом Сальківської селищної ради Гайворонського району Кіровоградської області, слід виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька дитини. Крім того, слід припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , присуджених згідно рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26.08.2020 року. Що стосується понесених позивачем судових витрат, то суд зазначає наступне. Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до їх розгляду. Відповідно до договору про надання правової допомоги б/н від 04.09.2020 року, адвокат Марущак О.Є., який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 01.10.2012 року № 478, уклав договір з [PERSON] про надання правової допомоги (а.с. 13). Згідно даного договору, послуги адвоката оплачуються погодинно та регулюються додатковою угодою до договору від 04.09.2020 року, згідно якої вартість послуг (гонорар) адвоката склав 7000 грн.(а.с.14). Представником позивача надано розрахунок суми гонорару, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом для надання правничої допомоги, квитанцію до прибуткового касового ордера № 15 від 04.09.2020 року (а.с. 15-16). Ураховуючи вимоги ч.4 ст. 137 ЦПК України, суд дійшов висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним, враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони. Частиною 9 статті 139 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Суд із урахуванням думки сторін, критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, складності та конкретних обставин справи, приходить до висновку, що на користь позивача з відповідача слід стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує положення ст. 141 ЦПК України та, ураховуючи задоволення позовних вимог позивача, вважає, що судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, підлягає стягненню з відповідача в сумі 1681,60 грн., також підлягають стягненню витрати понесені з проведенням судово-медичної експертизи в сумі 6650,10 грн. Що стосується заявлених позивачем до стягнення витрат, пов`язаних з оплатою послуг генетичного дослідження аналізу ДНК на батьківство в сумі 4040 грн., то такі стягненню не підлягають, оскільки наданий результат дослідження № 27560 Аналіз ДНК на батьківство від 31.08.2020 року, виконаний та виданий Медико-генетичним центром МАМА ПАПА за клопотанням позивача до моменту звернення до суду з позовом, у такому зазначено, що він виданий лише для особистого користування і не має сили у суді, такий не був предметом дослідження у справі.

Outcome: approved