Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

30.04.2016 р позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Житомирської обласної філії та фізичною особою [PERSON] 09 жовтня 2006 р був укладений договір про надання кредиту «42.06/07/433 від 09.10.2006 р., згідно з яким відповідачу було надано у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти. Відповідно до п.1.1 надання кредиту здійснювалось одним траншем у сумі 40 00,00 доларів США, зі сплатою 12,5 відсотків річних. Відповідно до п.1.2. договору кредиту, кредит надавався відповідачу для фінансування будівництва (інвестування) житла. 03 листопада 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору №42.06-07/433 від 09.10.2006 р., від 03.11.2008 р, на підставі якого відсоткову ставку за користування кредитом змінено з 12,5 % річних на 14% річних.Зобов`язання позивача, визначені у договорі кредиту, були виконані належним чином та в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки від 09.10.2006р. Відповідач [PERSON], яка є позичальником, не виконує належним чином прийняті на себе зобов'язання, що передбачені вимогами кредитного договору і своєчасно не повертає кредитні кошти та не сплачує відсотків за користування кредитом, що стверджується графіком фактичного погашення заборгованості. В порушення умов договору та норм закону [PERSON], взяті зобов`язання не виконала і станом на 15.03.2016 року має заборгованість в розмірі 18656,12 доларів США, з них: заборгованість за кредитом 13 741,07 дол. США; заборгованість за відсотками 3 608,72 дол. США; пеня передбачена, за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок 1 306,33 дол. США. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити в його відсутність, подавши про це письмову заяву, проти заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON], подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Встановлено, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Житомирської обласної філії та фізичною особою [PERSON] 09 жовтня 2006 року був укладений договір про надання кредиту «42.06/07/433 від 09.10.2006 р., згідно з яким відповідачу було надано у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти. Відповідно до п. 1.1 надання кредиту здійснювалось одним траншем у сумі 40 00,00 доларів США, зі сплатою 12,5 відсотків річних. Відповідно до п.1.2. договору кредиту, кредит надавався відповідачу для фінансування будівництва (інвестування) житла. 03 листопада 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору №42.06-07/433 від 09.10.2006 р., від 03.11.2008 року, на підставі якого відсоткову ставку за користування кредитом змінено з 12,5 % річних на 14% річних. Зобов`язання позивача, визначені у договорі кредиту, а саме п. 3.1.1, були виконані належним чином та в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки від 09.10.2006 року. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], неналежним чином не виконує взяті на себе зобов`язання і станом на 15.03.2016 року згідно розрахунку позивача має заборгованість в розмірі 18656,12 доларів США. На підставі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Передбачений ст..258 ЦК України річний строк позовної давності закінчився 30.04.2015 року, тому пеня підлягає стягненню частково, а саме не в сумі 1306,33 дол США, а в сумі 1181,35 дол.США. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, на підставі вищевикладеного та

Outcome: partial