Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

30 січня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення суми боргу за договором оренди в сумі 63470,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12 травня 2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди № 000036333, за яким позивач передав відповідачу у тимчасове платне користування обладнання - ліса будівельні клино-хомутові на строк з 10.06.2017р. по 20.06.2017р. та ліса будівельні рамніна строк з 04.07.2017р. по 09.07.2017р. Відповідач продовжив користування обладнанням понад строків, встановлених договором оренди, за використання орендованого майна не сплатив орендну плату, внаслідок чого виникла заборгованість Позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про оплату заборгованості за оренду обладнання, однак відповідач борг не оплатив, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 лютого 2018 року провадження по справі відкрито, призначено судове засідання на 17 квітня 2018 року о 14 год. 00 хв. Представником позивача - [PERSON] подано до суду заяву про слухання справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, тож справа розглядається за його відсутності. Заперечення на позовну заяву від відповідача у встановлений законом строк і порядок до Харківського районного суду Харківської області не надходило. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про час, дату та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. 12 травня 2017 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди № 000036333, відповідно до умов якого, позивач зобов'язався передати відповідачу у тимчасове платне користування обладнання, а відповідач зобов'язався прийняти обладнання та сплачувати за його використання орендну плату, а по закінченню терміну оренди повернути орендоване майно орендодавцю. 10 червня 2017 року на підставі акту передачі обладнання в тимчасове користування від 10 травня 2017 року позивач передав, а відповідач прийняв в оренду ліса будівельні клино-хомутові на строк з 10.06.2017р. по 20.06.2017р. 04 липня 2017 року на підставі акту передачі обладнання в тимчасове користування від 04 липня 2017 року позивач передав, а відповідач прийняв в оренду ліса будівельні рамніна строк з 04.07.2017р. по 09.07.2017р. Пунктом 4.2 договору оренди обладнання визначено, що оренда починається з моменту передачі обладнання в оренду та підписання акту приймання-передачі та закінчується датою повернення обладнання, яка визначається актом повернення обладнання у технічно справному та незабрудненому стані. Відповідно до п. 3.1 договору оренди від 12 травня 2017 року орендар здійснює передплату за передане в оренду обладнання у розмірі 100% на підставі акту приймання-передачі або рахунку орендодавця. В протоколах погодження цін від 10 червня 2017 року та від 04 липня 2017 року сторонами було узгоджено вартість оренди обладнання. За оренду лісів будівельних клино-хомутових орендар повинен сплачувати орендну плату у розмірі 115,00грн. на добу. За оренду лісів будівельних рамних орендар повинен сплачувати орендну плату у розмірі 270,00грн. на добу. Відповідач отримав від позивача в оренду зазначене обладнання та використовував його. Позивачем 11 грудня 2017 року було складено рахунки № 242 та № 243 на оплату оренди та разом з письмовою вимогою про оплату направлено рекомендованим листом відповідачу. Відповідач оплатив позивачу оренду обладнання за період з 10.06.2017р. по 11.09.2017р. у розмірі 20025,00 грн. Відповідач орендоване обладнання позивачу не повернув, орендну плату у повному обсязі не сплатив, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку загальна заборгованість за використання орендованого обладнання станом на 29.01.2018р. становить 63470,00грн., яка складається з заборгованості за оренду лісів будівельних клино-хомутових в період з 10.06.2017 р. по 29.01.2018 р. (233 доби) у розмірі 26795,00грн., а за оренду лісів будівельних рамних за період оренди з 04.07.2017р. по 29.01.2018р. (210 діб) - 56700,00 грн. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Згідно положень ст. ст. 759-760, 762 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту ч. 1 ст. 527 ЦК України вбачається, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Тож відповідач продовжуючи користуватися орендованим обладнанням повинен сплатити позивачу орендну плату, яка погоджена сторонами, оскільки умови договору оренди були продовжені, оскільки жодна із сторін не відмовилася від нього. Згідно ст. ст. 11, 12, 15, 20 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. ст. 76-77, 80-81, 83 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи вищевикладене, системно аналізуючи норми діючого законодавства, які підлягають застосування до правовідносин, які склалися між сторонами, з огляду на те, що відповідач продовжував користуватися орендованим обладнанням, не повернув його орендарю після закінчення строків оренди, порушив узяті на себе зобов'язання по сплаті орендної плати, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved