Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

29.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою (яку в подальшому уточнила) до [PERSON] про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні, посилаючись на те, що з березня 1991 року по 26 грудня 2011 перебувала у шлюбі з [PERSON]. За час шлюбу сторонами у справі було придбано автомобіль VOLKSWAGEN GOLF, 1986 року випуску, державний номер [NUMBER], який було зареєстровано на ім'я відповідача. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 грудня 2014 року за позивачем, [PERSON], визнано право власності на 1/2 частину автомобіля VOLKSWAGEN GOLF, 1986 року випуску, державний номер [NUMBER]. З моменту винесення рішення суду автомобіль перебуває у відповідача, який чинить перешкоди позивачеві у користуванні автомобілем. Посилаючись на ст.364 ЦК України та з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля VOLKSWAGEN GOLF, 1986 року випуску, державний номер [NUMBER], в розмірі 22635,00 грн., припинивши її право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля, та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини зазначеного автомобіля, покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивачка, [PERSON] та її представник, [PERSON] позовні вимоги підтримали, не заперечували про стягнення з відповідача компенсації вартості 1/2 частини вартості автомобіля відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості автомобіля від 01 листопада 2016 року, виготовлений ФОП [PERSON], що надана представником відповідача [PERSON] Представник відповідача, [PERSON], позовні вимоги визнала частково, просила суд стягнути з відповідача компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості автомобіля, який виготовлений ФОП [PERSON] від 01.11.2016 року. Вислухавши сторони, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони, перебуваючи в шлюбі, придбали автомобіль VOLKSWAGEN GOLF, 1986 року випуску, державний номер [NUMBER], який було зареєстровано на ім'я [PERSON] (а.с.22) Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 грудня 2014 року за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину автомобіля VOLKSWAGEN GOLF, 1986 року випуску, державний номер [NUMBER] .Таким чином, автомобіль став належати сторонам на праві спільної часткової власності ( а.с.10). Відповідно до ст. ст. 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Здійснення права спільної часткової власності регулюється статтею 358 ЦК України, згідно якої право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Судом встановлено, що спірний автомобіль знаходиться у відповідача по справі, [PERSON] Таким чином, позивач позбавлена можливості користуватись спільним майном, що порушує її право власності на вказане майно. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності; у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду; виділ частки із майна, що є спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Так, відповідно до ч.1 ст.364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно частини 2 цієї ж статті якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Виходячи з наведеного, з урахуванням положень ст. 364 ЦК України право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки у майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому його праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи. При цьому зазначеною нормою передбачено, що обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки, і не передбачається обов'язковість згоди інших співвласників на такий виділ та не ставиться право співвласника на виділ у залежність від згоди інших співвласників і мотивів, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ. Отже, якщо один із подружжя (із співвласників) бажає отримати замість своєї частки у неподільній нерухомій речі грошову компенсацію, а інша сторона не хоче її добровільно сплачувати, то такий заінтересований співвласник має право звернутися до суду із відповідним позовом (відповідною вимогою) у порядку статті 364 Цивільного кодексу України. Об'єктом спору є автомобіль VOLKSWAGEN GOLF, 1986 року випуску, державний номер [NUMBER] , який належить сторонам на праві спільної часткової власності в рівних частках на підставі рішення суду та є неподільною річчю. Відповідно до довідки суб'єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] вартість автомобіля VOLKSWAGEN GOLF, 1986 року випуску, державний номер [NUMBER] складає 45 270,00 грн. (а.с.12). Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості автомобіля суб'єкта оціночної вартості ФОП [PERSON] від 01.11.2016 року - ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN GOLF, 1986 року випуску, державний номер [NUMBER] становить 40 700,00 гривень. Сторони у справі не оспорюють вартість автомобіля відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості автомобіля суб'єкта оціночної вартості ФОП [PERSON] від 01.11.2016 року. Позивач [PERSON] просить припинити її право власності на 1/2 частку автомобіля, таким чином суд вважає, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам позивача. Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суд вважає необхідним врахувати наступні факти: частки сторін не можуть бути виділені в натурі, тому що автомобіль є неподільною річчю; спільне користування автомобілем неможливе через неприязні стосунки між сторонами після розірвання шлюбу; жоден із сторін не має можливості користуватися автомобілем, оскільки сам автомобіль знаходиться у відповідача; відповідач [PERSON] має можливість виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за нею права власності на спільне майно та це не становитиме для нього надмірний тягар. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь компенсації вартості 1/2 частини автомобіля, припинення її права власності на 1/2 частину автомобіля та визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину автомобіля підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються зокрема, з судового збору. Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати. Позивачем, [PERSON], надано до суду квитанції про сплату судового збору за позовні вимоги майнового характеру в розмірі 551,20 грн. та сплату судового збору за позовні вимоги немайнового характеру в розмірі 551,20 грн. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволено частково, суд стягує з відповідача на її користь понесені нею судові пов'язані зі сплатою судового зборупропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 991,11 грн, що відповідає положенням ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial