Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

31.01.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з березня 2013 року по грудень 2016 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. 24.12.2013 року у них народилась дочка [PERSON], яка проживає разом із [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач є працездатним, працює без належного оформлення, а тому має нерегулярний, мінливий дохід, який складає 3000 грн. на місяць. Матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, добровільно узгодити це питання відмовляється. Позивач, посилаючись на ст. ст. 180, 181, 184 СК України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з даним позовом, до досягнення дочкою повноліття. До початку проведення судового засідання позивач надала суду заяву про уточнення позовних вимог щодо способу стягнення аліментів у розмірі ? частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.01.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 24.12.2031 року. Окрім того, зазначила про можливість здійснення розгляду справи за її відсутності, просить суд задовольнити уточнені вимоги у справі. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, однак до початку його проведення надав суду заяву в якій просив розгляд справи здійснювати без його присутності, не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог, оскільки визнає їх. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в період з березня 2013 по грудень 2016 року проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі між собою. 24 грудня 2013 року у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилась дитина [PERSON], що підтверджено Свідоцтвом про народження серії І-КИ №471924, виданим 09 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.5). Дитина знаходиться на утриманні позивача і проживає разом із нею за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Романівка, вул. Абрикосова, 1, що вбачається із Довідки, виданої 02 лютого 2017 року виконавчим комітетом Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.6). Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів враховується наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів та ін., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України аліментами, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1. ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач визнав уточнені позовні вимоги позивача з приводу стягнення аліментів на утримання дитини в частці від його заробітку (доходу), суд приходить до висновку, що останні підлягають задоволенню. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 179, 180, 181-183, 191 СК України,

Outcome: approved