Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

31 липня 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 26 січня 2017 року малолітня [PERSON], [INFO], була поставлена на облік в службі у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, як така, що перебуває у складних життєвих обставинах. Працівники служби у справах дітей неодноразово здійснювали виїзди за місцем проживання дитини, але жодного разу матері так і не бачили. Було з'ясовано, що дитина проживає разом з бабусею [PERSON] та з їх пояснень стало відомо, що у квітня 2016 року мати дитини залишала її одну вночі, внаслідок чого дитина була налякана, плакала, просила матір не кидати її, але мати пішла з дому влаштовувати особисте життя. З цього часу дитина проживає разом з бабою, яка її виховує, утримує, лікує та створює належні умови для навчання та відпочинку. Батька дитини - [PERSON] позбавлено батьківських прав на підставі рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 17 жовтня 2016 року. Мати дитини школу не відвідує, не підтримує зв'язок з класним керівником, не контролює поведінку та навчання дитини, не приходить на батьківські збори, не цікавиться її здоров'ям та разом зі співмешканцем негативно впливає на дитину. В школі [PERSON] розповідала, що мати зі співмешканцем телефонували їй і погрожували, обзивали непристойними та образливими словами. Спеціалісти служби неодноразово проводили бесіди з матір'ю, які були направлені на підвищення батьківського потенціалу, але вони не дали очікуваного результату. Спосіб життя матері [PERSON] негативно впливає на розвиток та психіку дівчини. Відповідач письмово попереджалася про можливість позбавлення її батьківських прав. За злісне невиконання батьківських обов'язків відповідач притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП. Враховуючи, що мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання своєї дочки позивач просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути аліменти на користь [PERSON], з кою проживає дитина та знаходиться на її утриманні, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 13 лютого 2018 року змінено прізвище відповідача [PERSON] на [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що вона надає матеріальну допомогу на утримання дочки, відвідувала батьківські збори. Крім того, матір налаштовує дитину проти неї, заставляє дитину писати заяви проти неї. Матір не дає їй бачитися з дитиною. Гроші вона направляє поштовими переводами, але переводи вони не отримують. Вона хоче зустрічатися з дитиною Дитина зараз проживає з бабою. До лікарню дитину не водила. Третя особа [PERSON], яка є матір'ю відповідача, підтримала позовні вимоги та зазначила, що онука проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач дитину не відвідувала, довела дитину до нервового зриву, дитина має серйозні проблеми зі здоров'ям. Онуку вона забрала, так як відповідач залишала дитину, казала, що дитина заважає влаштовувати особисте життя та дитину віддасть в інтернат. Неодноразово вона била дитину, а на її зауваження казала, що це її дитина та вона робить з нею, що хоче. У 2016 році вона кинула дитину одну вночі. Дитина сильно перелякалася та почалися проблеми зі здоров'ям. Відповідач дитиною не займається, не лікує. До школи вона почала ходити після того, як справа надійшла до суду. Заслухавши пояснення учасників справи, пояснення неповнолітньої [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що піддягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON], що підтверджується ксерокопією повторного свідоцтва про народження дитини від 09 червня 2016 року ( а.с.11). [PERSON], який є батьком [PERSON], позбавлений відносно неї батьківських прав, про що свідчить рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 17 жовтня 2016 року ( а.с.17-18). У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. При цьому у п. п. 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено в судовому засіданні відповідач нехтує своїми обов'язками щодо виховання дочки: не піклується про її духовний та фізичний розвиток; життям та здоров'ям не цікавиться; не забезпечує належного медичного лікування, оскільки дитина потребує лікування за станом здоров'я; не спілкується з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Так, згідно з поданням комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 27 Полтавської міської ради Полтавської області» від 20 лютого 2017 року ( а.с.7) мати [PERSON], яка є ученицею навчального закладу, з донькою не проживає, школу не відвідує, не підтримує зв'язок з класним керівником, не контролює поведінку та навчання доньки, але часто вона сама та її співмешканець негативно впливають на дитину. Сім'я [PERSON] поставлена на внутрішньошкільний облік, як сім'я, в якій існує ризик для здоров'я та розвитку дитини. Згідно з листом комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 27 Полтавської міської ради Полтавської області» від 12 червня 2017 року станом на травень 2017 року [PERSON] не мешкає зі своєю донькою, на батьківських зборах у 2016-2017 роках не була присутня, вихованням доньки не займається, практично не зустрічається і не приділяє уваги своїй дитині ( а.с.8). Факт ухилення відповідача від виховання своїх батьківських обов'язків підтверджується і характеристикою на [PERSON], відповідно до якої [PERSON] не цікавиться шкільним життям доньки, батьківські збори не відвідує, з класним керівником не спілкується. У спілкуванні з класним керівником дівчинка заявила, що не бажає проживати з матір'ю у звязку з психологічним тиском її співмешканця ( а.с.16). Як вбачається з листа комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 м.Полтави» від 04 травня 2017 року( а.с.22) дитина [PERSON] оглядалася фахівцями, дитину приводила до лікарні бабуся та рекомендації по догляду та лікуванню дитини здійснює бабуся, мати за медичною допомогою дитині не зверталася. У судовому засіданні неповнолітня [PERSON], яка була заслухана в присутності педагога, пояснила, що вона не бажає жити з матір'ю та просить позбавити матір батьківських прав через поведінку матері. Так, мати взагалі її життям та здоров'ям не цікавиться та не хоче з нею спілкуватися. Вона намагалася спілкуватися з матір'ю, але мати не дала їй номер свого телефону, сказавши, що це їй непотрібно. Вона приходила до матері на роботу, але мати їй заборонила і сказала, що віддасть в інтернат. Вона просила матір дати адресу, щоб прийти у гості. Мати дала адресу, але не ту, та вона цілий день бігала шукала матір. Телефонувала матері додому, але їй відповів співмешканець матері та сказав, що якщо вона буде і надалі дзвонити, то вони скажуть у школі, що вона крадійка. На дні народження мати не приходила. Приносила речі, але вони були старі, пахли тютюном. Коли вона жила з матір'ю, то мати постійно їй казала, що вона заважає їй влаштовувати їй життя, била її, перебила ніс, била по зубам, тягала по квартирі за волосся. Одного разу вона прокинулася вранці, а поряд з нею лежав співмешканець матері. У 2016 році мати взагалі її залишила вночі саму, вона сильно перелякалася, плакала, бо їй було страшно. Тому вона не хоче жити з матір'ю, просить залишити її з бабусею, а матір позбавити батьківських прав. Враховуючи, що відповідач ухиляється від обов'язків щодо виховання доньки, що було підтверджено протягом судового засідання, з урахуванням думки неповнолітньої дитини та наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ( а.с.4), яка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини, не шукає підхожу до дитини, примирення, не цікавиться її здоров'ям, навчальними досягненнями, не відвідує батьківські збори, не спілкується з донькою в необхідному обсязі та байдужа до її долі та майбутнього, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а відповідач підлягає позбавленню батьківських прав відносно дочки. У заперечення проти позову відповідач посилається на ту обставину, що вона належним чином здійснює свої обов'язки, але її мати - третя особа [PERSON] перешкоджає їй у здійсненні батьківських обов'язків та налаштовує дитину проти неї. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідач не надала суду належні, допустимі та достовірні докази, які б свідчили про належне виконання нею своїх обов'язків та перешкоджання у їх здійсненні третьою особою. Як встановлено судом, відповідач до відповідних органів з заявами щодо перешкоджання у здійсненні своїх батьківських прав та повернення дитини не зверталася, про порушення своїх прав відносно дитини не заявляла. Відповідач посилається на те, що вона надає матеріальну допомогу та відвідує школу, що суд оцінює критично, так як відповідач стала надавати матеріальну допомогу тільки у 2018 році, після того як позовна заява була прийнята до провадження суду, та ненадання матеріальної допомоги на утримання не є безумною та єдиною підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Крім того, слід зауважити, що в матеріалах справи маються заяви, в яких відповідач висловлює не своє відношення до дочки та неможливість займатися її вихованням, а повідомляє відомості щодо крадіжки майна та перешкоди у користуванні квартирою, що свідчить про майнову заінтересованість відповідача, а не заінтересованість про долю своєї дитини. У відповідності до ст..180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, що відповідач регулярно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших аліментних обов'язків не має, працює, а тому суд вважає стягнути з відповідачки на користь [PERSON], яка є бабо. Дитини та з якою дитина проживає, аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення відповідно до ст.191 ЦПК України з дня звернення до суду - з 31 липня 2017 року. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1280 грн. за вимогами про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. На підставі наведеного,

Outcome: approved