Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

7 грудня 2015 року (за поштовим штемпелем) представник позивача за довіреністю Король Є.В. звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем 03.06.2014 було укладено кредитний договір № 500944852 (далі - Договір), відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 37147,81 грн. При цьому зобов'язався повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Однак [PERSON] умови Договору належним чином не виконав, в результаті чого станом на 04.11.2015 має прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 37147,81 грн, за відсотками - 6925,23 грн, по комісії - 10281,14 грн, штраф в межах строку позовної давності в розмірі 2400,00 грн, тому просить стягнути із відповідача на користь позивача борг розмірі 56754,18 грн та сплачений судовий збір. У своїх письмових запереченнях проти позову відповідач просить позов задовольнити частково в розмірі 45252,01 грн, з яких, тіло кредиту - 37147,81 грн та проценти за користування кредитом - 8104,20 грн, у задоволенні решти позовних вимог просить відмовити, посилаючись на те, що позивач надав докази в ксерокопіях, які не можуть слугувати належними доказами у справі, а повинен надати суду їх оригінали. За період з 03.06.2014 по 04.11.2015 він повинен був сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 11443,56 грн та сплатив 3339,36 грн, несплачена сума складає 8104,20 грн. Щодо стягнення з нього нарахованих комісії та штрафу, то посилається на позовну давність в один рік щодо нарахування пені. Крім того, зазначає, що на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшено за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. В судове засідання сторони повторно не з'явилися, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку, уповноважений представник позивача направив суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю, відповідач позов визнає частково в розмірі 45252,01 грн. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 03.06.2014 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Договір № 500944852, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 37147,81 грн, зі сплатою процентної ставки за користування кредитом в розмірі 15,99 % річних, терміном до 04.06.2019 (п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Договору). Відповідно до умов п. 2.6 Договору платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим Договором здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим Договором та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до цього Договору та його невід'ємною частиною. Відповідно до умов п. 15 Розділу 2 Договору Банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі у судовому порядку, дострокового виконання всіх зобов'язань Позичальника за Договором у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обов'язкового платежу за кредитом, а також вчинення Позичальником інших істотних порушень умов цього Договору. Відповідно до умов п. 17 Розділу 2 Договору погашення заборгованості за Договором здійснюється у такій черговості: прострочені проценти та/або комісій (за їх наявності); прострочена сума Кредиту (за її наявності); штраф за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів та/або комісій (за їх наявності); строкові проценти та/або комісій (за їх наявності); строкове повернення кредиту; дострокове повернення кредиту (а.с.4-6, 7, 8 - копії Договору, Графіка та заяви). Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику обумовлену сторонами грошову суму. Відповідно до наданого позивачем розрахунку загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем у зв'язку із порушенням зобов'язань за Договором становить 56754 грн 18 коп., з яких, заборгованість за кредитом - 37147,81 грн, за відсотками - 6925,23 грн, по комісії - 10281,14 грн, штраф (в межах строку позовної давності - за один рік) в розмірі 2400,00 грн (а.с.10, 11 - розрахунок заборгованості, виписки по особовому рахунку), яка підлягає до стягнення. Позивач при пред'явленні позову сплатив судовий збір в розмірі 1218 грн (а.с.1). Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належних та достовірних доказів погашення заборгованості за кредитним Договором та його припинення відповідач суду не надав та не спростував доказів, наданих позивачем. Суд не вбачає обґрунтованими посилання відповідача на те, що надані позивачем докази є неналежними з підстав надання їх в ксерокопіях, оскільки ці копії засвідчені належним чином уповноваженим представником позивача, відповідач не заперечує достовірність зазначеної в них інформації, у суду не виникає сумнівів у достовірності цих доказів та вимагати подання оригіналу письмового доказу є правом суду відповідно до вимог ч. 2 ст. 64 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що має місце порушення відповідачем умов Договору, що є підставою для стягнення із нього заборгованості у зазначеному позивачем розмірі. Посилання відповідача на позовну давність в один рік щодо нарахування пені є обґрунтованими. Проте й позивач провів нарахування пені лише за один рік, хоча її розмір за період дії Договору становить 2800 грн. Щодо стягнення розміру нарахованої комісії, то нарахування комісії передбаченого умовами укладеного між сторонами Договору. Суд не вбачає підстав для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки розмір неустойки (у цьому випадку пені в розмірі 2400 грн) не перевищує розмір заборгованості за Договором, а збитки позивачем до стягнення не нараховувались. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved