Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

29 липня 2016 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, мотивуючи свій позов тим, що 27.10.2015 року вона була призначена на посаду заступника головного бухгалтера підприємства. 24.02.2016 року вона була переведена на посаду начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності ДП «ПУГР». 12.07.2016 року вона була незаконно звільнена з займаної посади згідно з п.п.2 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України у зв'язку з нібито її винними діями під час обслуговування грошових коштів. Наказ №61-в від 12.07.2016 року та звільнення її з посади начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності вважає незаконним та безпідставним виходячи з наступного. Так, після укладання з нею трудового договору та прийняття її на посаду заступника головного бухгалтера власником або уповноваженим ним органом не було надано їй для ознайомлення та підписання відповідної посадової інструкції. Більш того, після її переведення на посаду начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності, власником або уповноваженим ним органом її також не було ознайомлено та не надано для підписання відповідної посадової інструкції за її новою посадою. Під час роботи на вищевказаних посадах, вона керувалась законними розпорядженням виконуючих обовязки директорів підприємства, Законом України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», а також іншими нормативно-правовими актами. Будь-якого договору (угоди) про повну матеріальну відповідальність з нею, а ні на посаді заступника головного бухгалтера, а ні на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності не укладалось. Тому враховуючи положенняст.41 КЗпП України, вона не могла бути звільнена на підставі п.п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України через те, що в її трудовій функції відсутня ознака безпосередності обслуговування грошових чи товарних цінностей. Так, слід зазначити, що у наказі про її звільнення №61-в від 12.07.2016 року в.о. директора ДП «ПУГР» [PERSON], зокрема, зазначає, що у звязку із аналізом банківських виписок було встановлено ряд порушень, а саме без підпису керівника було здійснено оплату рахунків по системі «Клієнт-Банк». Так, дійсно, вона, як начальник відділу бухгалтерського обліку та звітності, спільно з керівником підприємства підписувала фінансові й інші документи, але згідно із Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на неї, як на начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності, такий обов'язок, як підписання поряд із керівником підприємства документів, які є підставою для приймання та видання товарно-матеріальних цінностей, а також розрахункових, кредитних або фінансових зобов'язань не покладався, також на неї не могли бути покладені обовязки, повязані з безпосередньою матеріальною відповідальністю за грошові кошти та інші матеріальні цінності. Більше того, відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» головному бухгалтеру навіть заборонено безпосередньо отримувати за чеками й іншими документами грошові кошти та товарно-матеріальні цінності для підприємства (установи, організації). Разом з тим, в позові зазначає, що до кола дій, за які працівник може бути звільнений у зв'язку з утратою довіри, в законі не визначений, однак вказані дії повинні ґрунтуватись на конкретних фактах здійснення працівником винних дій чи бездіяльності. Не може бути підставою для звільнення невиконання працівником дій, які не входять до кола його обов'язків. Виходячи з вищевикладеного, вважає своє звільнення незаконним та таким, що грубим чином порушує її права та законні інтереси. Відповідач звільнив її без законної на те підстави, а тому, відповідно до положень ст.235 КЗпП України зобовязаний поновити її на попередній посаді. Крім того, враховуючи те, що в результаті незаконного звільнення, їй не нараховувалась середньомісячна заробітна плата, відповідач при поновленні її на раніше займаній посаді зобовязаний виплатити їй середній заробіток за час змушеного прогулу, починаючи з 13.07.2016 року. Просила суд визнати наказ Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» №61-в від 12.07.2016 року «Про порушення платіжної дисципліни» незаконним. Поновити її на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» та стягнути з Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 21\~079 грн. 36 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Представники Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] за безпідставністю. Третя особа в.о. директора Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи згоду позивача [PERSON], її адвоката [PERSON], представників відповідача [PERSON] та [PERSON]В та наявні у справі докази суд, приходить до висновку про розгляд справи за відсутності третьої особи. Суд, заслухавши думку позивача [PERSON], її адвоката [PERSON], представників відповідача [PERSON] та [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27 жовтня 2015 року наказом в.о. директора Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» [PERSON] №153-к [PERSON] була призначена на посаду заступника головного бухгалтера підприємства (а.с.14). 24 лютого 2016 року відповідно до наказу в.о. директора [PERSON] №30-в від24.02.2016 року позивач була переведена на посаду начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» (а.с.15). 12 липня 2016 року наказом в.о. директора Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» [PERSON] №61-в «Про порушення платіжної дисципліни» [PERSON] була звільнена з займаної посади згідно з п.п.2 ч.1ст.41 Кодексу Законів про працю України - винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір»я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу (а.с.16). [PERSON] звільнення позивач вважає незаконним. Тому звернулась в суд за захистом своїх прав. Суд приходить до висновку, що трудові права [PERSON] порушені відповідачем та підлягають судовому захисту, а позов задоволенню з наступних підстав. Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Частиною 1 статті 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Частиною 1 статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Частиною 1 статті 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В судовому засіданні встановлено і дана обставина не заперечувалась сторонами по справі, що на Державному підприємстві «Полтавське управління геофізичних робіт» на час призначення [PERSON] 27 жовтня 2015 року на посаду заступника головного бухгалтера підприємства була відсутня посадова інструкція заступника головного бухгалтера Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт». Також була відсутня посадова інструкція начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» на час призначення 24 лютого 2016 року позивача начальником відділу бухгалтерського обліку та звітності Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт». Статтею 135-1 КЗпП України встановлено, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв»язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском) перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. В судовому засіданні встановлено і дану обставину не заперечували сторони по справі, що договір про повну матеріальну відповідальність з [PERSON] ні на посаді заступника головного бухгалтера підприємства, ні на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» не було укладено. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України №4 від 01.04.1994 року, №18 від 26.10.1995 року, №15 від 25.05.1998 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановлено, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з»ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (Розпорядженням), і перевіряти їх відповідність законові. Отже, в наказі Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» №61-в від 12.07.2016 року «Про порушення платіжної дисципліни» вказано, що у відповідності до Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті України, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22 документи, що надходять до банку, дійсні лише при наявності підписів, ідентичних підписам у банківській картці. Аналізом виписок з банківських рахунків за останній період встановлено ряд фінансових порушень: без підпису керівника було здійснено оплату рахунків по системі «Клієнт-Банк»: 31.05.2016 року було здійснено оплату ТОВ «ЮПЕКО КИЇВ» за доступ до архів-сайт «Енергобізнес» в сумі 20\~196 грн., та передплату за щотижневий журнал «Енергобізнес» в сумі 14\~688 грн.; 04.07.2016 року проведена оплата ТОВ «СТО ДІНІТРОЛ» за технічне обслуговування автомобіля (рахунок №495 на суму 6\~326 грн. 21 коп. оплачений двічі); 07.07.2016 року самостійно без відома керівника начальником відділу бухгалтерського обліку та звітності [PERSON] було знято з депозитного рахунку в ПАТ КБ «Приватбанк» 450\~000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] суду пояснила, що дійсно працюючи на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт», за згодою та з дозволу попереднього в.о. директора Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» [PERSON], нею 31.05.2016 року було здійснено оплату ТОВ «ЮПЕКО КИЇВ» за доступ до архів-сайт «Енергобізнес» в сумі 20\~196 грн., та передплату за щотижневий журнал «Енергобізнес» в сумі 14\~688 грн. Проте, чи укладались письмові договори, чи є акти виконаних робіт з даними підприємствами їй не було відомо, оскільки вона виконувала усне розпорядження в.о. директора Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» [PERSON] на перерахування вказаних коштів. Не заперечувала позивач й того факту, що нею 04.07.2016 року була проведена оплата ТОВ «СТО ДІНІТРОЛ» за технічне обслуговування автомобіля (рахунок №495 на суму 6\~326 грн. 21 коп.). [PERSON] оплата системою «Клієнт-Банк» помилково здійснена двічі, про що нею ТОВ «СТО ДІНІТРОЛ» було складено лист про повернення зайво сплачених коштів. І як встановлено в судовому засіданні дані кошти були повернуті Державному підприємству «Полтавське управління геофізичних робіт». 07.07.2016 року нею дійсно було знято з депозитного рахунку в ПАТ КБ «Приватбанк» 450\~000 грн. на виплату заробітної плати працівникам підприємства. Але дані кошти з депозитного рахунку підприємства нею були переведені на поточний рахунок підприємства для виплати заробітної плати працівникам, про що було відомо в.о. директора Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» [PERSON], який на той час був у відрядженні (а.с.96-98) і він зв»язувався з нею по мобільному телефону та бачив переведення цих коштів з депозитного рахунку на поточний рахунок підприємства по системі «Клієнт-Банк». Як тільки з»ясувалось, що коштів на поточному рахунку вистачить для виплати заробітної плати працівникам підприємства, нею кошти в сумі 450\~000 грн. були повернуті на депозитний рахунок Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт». Також в наказі Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» №61-в від 12.07.2016 року «Про порушення платіжної дисципліни» вказано, що невиконання окремого доручення Міністра енергетики та вугільної промисловості України від 28.09.2015 року №01/13-2822 щодо переведення підприємства на обслуговування до вітчизняних державних системно-важливих банківських установ за зарплатними рахунками призвело до фінансових втрат в сумі 982\~002 грн. 55 коп. у зв»язку з визнанням ПАТ КБ «Хрещатик» неплатоспроможним. В судовому засіданні позивач [PERSON] суду пояснила, що працює на посаді заступника головного бухгалтера Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» з 27 жовтня 2015 року. З окремим дорученням Міністра енергетики та вугільної промисловості України від 28.09.2015 року №01/13-2822 щодо переведення підприємств на обслуговування до вітчизняних державних системно-важливих банківських установ за зарплатними рахунками (а.с.133) її ніхто з керівництва підприємства не знайомив. В матеріалах справи відсутні письмові докази того, що [PERSON] було відомо про даний лист Міністра, вона з ним була ознайомлена під підпис, але не виконала. На думку суду, є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу звинувачення відповідача, що не виконання [PERSON] окремого доручення Міністра призвело до фінансових втрат Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» в сумі 982\~002 грн. 55 коп. у зв»язку з визнанням ПАТ КБ «Хрещатик» неплатоспроможним. В наказі Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» №61-в від 12.07.2016 року «Про порушення платіжної дисципліни» зазначено, що начальник відділу бухгалтерського обліку та звітності [PERSON] систематично порушує трудову дисципліну, принижує честь і гідність підлеглих працівників відділу та управління. Без зміни у встановленому порядку законодавством порядку посадових інструкцій, закрила доступ до програми «ІС Підприємство» працівникам бухгалтерії та самостійно здійснила перерозподіл роботи у відділі. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В матеріалах справи відсутні письмові докази того, що [PERSON] систематично порушує трудову дисципліну, оскільки про порушення трудової дисципліни повинні роботодавцем складатися відповідні акти, доповідні записки, службові, накази та повинні бути від працівника відібрані письмові пояснення. Але матеріали даної цивільної справи таких доказів порушення трудової дисципліни [PERSON] не містять. Не може бути підставою для звільнення за п.п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України та обставина, що [PERSON] принижує честь і гідність підлеглих працівників відділу та управління. Є також безпідставним посилання в наказі про звільнення [PERSON] на те, що вона без зміни у встановленому законодавством порядку посадових інструкцій, закрила доступ до програми «ІС Підприємство» працівникам бухгалтерії та самостійно здійснила перерозподіл роботи у відділі, оскільки в судовому засіданні встановлено і дану обставину не заперечували представники Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» [PERSON] та [PERSON], що на підприємстві відсутня посадова інструкція начальникавідділу бухгалтерського обліку та звітності Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт». Крім того, як начальник відділу бухгалтерського обліку та звітності, [PERSON] мала повноваження щодо самостійного перерозподілу роботи у своєму відділі. Отже, судом не встановлено, як того вимагає чинне законодавство України, винних дій працівника, а саме начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» [PERSON] при виконанні нею своїх трудових обов»язків, не встановлено судом, а відповідачем не надано доказів того, що позивач безпосередньо обслуговувала грошові або товарні цінності, що дає підстави для втрати довір»я до неї з боку власника або уповноваженого ним органу. Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання наказуДержавного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» №61-в від 12.07.2016 року «Про порушення платіжної дисципліни» незаконним та поновлення [PERSON] на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» підлягають задоволенню. Частиною 1 та 2 статті 235 КЗпП України встановлено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення з Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 21\~079 грн. 36 коп. також підлягають задоволенню. Розмір середнього заробітку розраховується відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують незаконному звільненню. Згідно довідки Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» від 20.10.2016 року за №05-066 (а.с.169) розмір місячного середнього заробітку за посадою начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності підприємства становить 5\~269 грн. 84 коп. Позивача було звільнено з Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» 12 липня 2016 року. Тобто згідно ч.2 ст.235 КЗпП України розмір виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 4 місяці вимушеного прогулу х 5\~269 грн. 84 коп. середній заробіток за час вимушеного прогулу = 21\~079 грн. 36 коп. Частиною 5 статті 235 КЗпП України передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Згідно п.п.4 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved