Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

30.01.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 17 квітня 2012 року в м. Миколаїв Миколаївської області помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, що складалося з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,69 га, що розташована в межах території Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Зазначена земельна ділянка належала померлому [PERSON] на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 041688, виданого 03.02.2003 року на підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації від 18.11.2002 року № 315-р. За життя [PERSON] залишив заповіт, яким заповідав належне йому майно позивачу. Вказаний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області 07.06.2006 року за реєстровим № 160. Після смерті спадкодавця, позивач спадщину прийняв, будучи зареєстрованим та проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в житловому будинку по вулиці Полярній, 5 в місті Миколаєві Миколаївської області, а його мати [PERSON], відповідач у справі, відмовилася від обов'язкової долі у спадщині. Інші спадкоємці першої черги за законом або за заповітом після смерті [PERSON] відсутні. Таким чином позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом та за законом всього спадкового майна. Після спливу шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини, позивач звернувся до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, якою відкрито спадкову справу, за отриманням свідоцтва про право на спадщину, надавши при цьому всі необхідні документи. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,69 га, що розташована в межах території Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, йому було відмовлено нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON] згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.02.2016 року в звязку неможливістю підтвердження родинних стосунків спадкодавця зі спадкоємцем. Відповідно до ст. 68 ЗУ «Про нотаріат» та п. 4.14 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Згідно рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.07.2016 року у справі № 490/5757/16-ц провадження № 2-о/490/116/2016 встановлено факт, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], який помер 17.04.2012 року. Однак, незважаючи на підтвердження факту родинних відносин із спадкодавцем позивач не має можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса в звязку з помилкою, допущеною у заповіті. Так, у заповіті вказано, що [PERSON] на випадок смерті робить таке розпорядження: «належний мені Державний акт на право власності на земельну ділянку серія МК№014688, виданий 03.02.2003 року Первомайською райдержадміністрацією Миколаївської області у власність [PERSON] повністю». При цьому спадковим майном є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,69 га, що розташована в межах території Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Таким чином, за незалежних від нього обставин, позивач не має змоги оформити спадщину і користуватися спадковим майном, хоча згідно діючого законодавства має на це всі права. Позивач в судове засідання надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 5,69 га, яка розташована в межах території Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, кадастровий номер - №4825486700:09:000:0044, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 17 квітня 2012 року. Уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Від відповідача на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю і не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 17.04.2012 року (свідоцтво про смерть від 19.04.2012 року серія І-ФП № 161756). До складу спадщини після смерті [PERSON] входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,69 га, яка розташована в межах території Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Відповідачка [PERSON] відмовилась від частки у спадщині, яку вона мала прийняти. Враховуючи вищезазначене, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті його батька [PERSON], який помер 17.04.2012 року. Позивач прийняв спадщину, проте нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,69 га, яка розташована в межах території Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, через те, що неможливо підтвердити родинні стосунки спадкодавця зі спадкоємцем. Згідно рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.07.2016 року у справі №490/5757/16-ц провадження №2-о/490/116/2016 встановлено факт, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], який помер 17.04.2012 року. Також підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій була невідповідність заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області 07.06.2006 року за реєстровим № 160, в якому вказано, що [PERSON] на випадок смерті робить таке розпорядження: «належний мені Державний акт на право власності на земельну ділянку серія МК № 014688, виданий 03.02.2003 року Первомайською райдержадміністрацією Миколаївської області у власність [PERSON] повністю». При цьому спадковим майном є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,69 га, що розташована в межах території Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обовязковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV. Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року № 553) передбачені умови, підстави та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, обєкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч. 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved