overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

30.01.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що вони з відповідачем [PERSON] з 17 жовтня 2015 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Відділі держаної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис - № 673. Від спільного життя мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем, що позивачем не заперечується. Позивач просить розірвати шлюб тому що припинив з відповідачем відносини, проживає окремо, вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. На підставі наведеного, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] надав письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримав, наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] через канцелярію суду надала суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглянути справу за її відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За змістом ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз. 6 п.11 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України « Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Ст. 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд приймає визнання позову відповідачем, так як визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та не суперечить закону. При цьому суд бере до уваги правові норми, встановлені ст.ст. 24, 56 СК України, щодо добровільності шлюбу, права кожного із подружжя припинити шлюбні відносини. За наявності зазначених вище обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

30.01.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 26 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 103, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з січня 2018 року, сімя розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, наслідки ст. 206 ЦПК України йому розяснені. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії I-ВЛ № 259525, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 103 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 422073 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області (а.с.8). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

30.01.2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення, про причини неявки суду не повідомив, заперечення (відзив) проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи у справі, а також\~ у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 20 червня 2008 року. З вересня 2017 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

30.01.2018 року позивач звернулась до Любашівського районного суду Одеської області з зазначеним позовом, вказавши, що 17 січня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі вони мають двох неповнолітніх дітей. За час шлюбу між ними склалися стійкі неприязні відносини, виникали сварки, скандали, непорозуміння. Оскільки примирення між нею та відповідачем неможливе ні за яких умов, то вона просила суд розірвати їх шлюб. Позивач 13 березня 2018 року в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач 13 березня 2018 року в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, на розлучення згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Як видно з позовної заяви позивача, в сім'ї склались складні стосунки. За час шлюбу виникали сварки, скандали, непорозуміння. Примирення між ними неможливе ні за яких умов. Із свідоцтва про укладення шлюбу видно, що сторони дійсно уклали шлюб між собою 17 січня 2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любашівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 04 (а.с. 4). Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Спору щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя у сторін, на момент звернення до суду, немає. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

30.01.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] є її батьком, вона являється студентом денної форми навчання Кіровоградського медичного коледжу. Відповідач не надає матеріальної допомоги в період навчання, тому, просить суд стягнути аліменти на її користь в розмірі 1200 гривень щомісячно до закінчення навчання. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву в якій просить справу розглянути у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутність, позов визнає. Третя особа в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить суд позов задовільнити. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. [PERSON] являється донькою [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії І-ОЛ №024805, навчається на денній формі навчання в Кіровоградському медичному коледжі, відповідно до довідки за №24, виданою 16.01.2018 року. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В порушення вимог ст.199 СК України, відповідач не надає матеріальної допомоги доньці, яка продовжує навчання. Враховуючи, що [PERSON] є донькою відповідача, навчається на денній формі навчання, не працює, тобто, не має змоги самостійно утримувати себе та потребує матеріальної допомоги на навчання, відповідач позов визнав, тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

30.01.2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати з 30.01.2018 року до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що до 14.12.2017 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей, тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності в зв'язку з сімейними обставинами. Вказала, що позов підтримує, наполягає на його задоволенні. При цьому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

30.01.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 04.09.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 1924. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені наприкінці 28 вересня 2016 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу у сумі 400 грн. 00 коп. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Кравченко», відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04.09.2015 року, про що є актовий запис № 1924 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені 28.09.2016 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON]\~ витрати, повязані зі сплатою нею судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с. 1) та витрати на правову допомогу у сумі 400 грн. 00 коп. (а.с. 6), а всього 1104 (одна тисяча сто чотири) грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

30.01.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 22.05.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 636. Посилаючись на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені наприкінці 2017 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Привалова», відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22.05.2015 року, про що є актовий запис № 636 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені наприкінці 2017 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

30.01.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 31.05.2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова, про що є актовий запис № 332. Посилаючись на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені у березні 2016 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Харченко», відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 31.05.2002 року, про що є актовий запис № 332 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені у березні 2016 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

30.01.2018 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що з 17.07.1993 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери. Вони втратили почуття один до одного. Їхній шлюб існує лише формально. Наміру зберегти шлюб не має, тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав, на розірвання шлюбу згідний. Вислухавши думку сторін, оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.07.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-СГ 267566, Гійченською сільською радою Жовківського району Львівській області, актовий запис №14. 27.07.1998 року у сторін народився син [PERSON], 22.06.2000 року - та син [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. За визначенням ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки, однією із ознак сім'ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, умов проживання сторін та взаємовідносин у шлюбі, небажання позивача продовжувати шлюб, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача у користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved