Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

9 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину та просить змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] із визначеного у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. на аліменти в частці від заробітку (доходу) в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття сина. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Новоград-Волинського МРУЮ знаходиться виконавчий лист від 30.05.2014 року № 285/1814/14-ц виданий на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду про стягнення аліментів. Згідно виконавчого листа з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісяця до повноліття дитини. На наданий час [PERSON] офіційно працює СТОВ «Птахівник» та отримує заробітну плату, тому виникла потреба звернутись з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частки заробітної плати, оскільки він хворіє та потребує коштів на лікування. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ТП № 211243 від 11 квітня 2014 року [PERSON] та [PERSON] сторони у справі - є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.3). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 2.12.2013 року - шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.4). Неповнолітня дитина [PERSON], знаходиться на утриманні матері [PERSON] (а.с.5). Відповідно до виконавчого листа № 285/1814/14-ц від 30.05.2014 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 13.05.2014 року та до повноліття сина (а.с.8). Відповідно до довідки виданої СТОВ «Птахівник» [PERSON] працює з 02.02.2016 року водієм СТОВ «Птахіник», загальна сума доходу за період з січня 2017 року по грудень 2016 року становить 77144,43 (а.с.15, 14). Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. А згідно ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Під час розгляду справи судом встановлено всі обставини, що мають істотне значення, в тому числі: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів та наявність інших обставини, що мають істотне значення у даній справі. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення і визначає аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, що буде відповідати як інтересам дитини, зокрема, для задоволення її мінімальних життєвих потреб, так і можливостям платника аліментів. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок ) гривень підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial