Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

6 квітня 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» заборгованість по заробітній платі у розмірі 44 208 грн. 83 коп. В обґрунтування позову зазначає, що він протягом 50 років працював в ДП «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова». Наказом від 04.11.2019 року № 1425-вк його було звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Під час знаходження в трудових відносинах з відповідачем, йому була нарахована, але не виплачена заробітна плата, яка на час звільнення відповідно до наданого йому повідомлення становила 50 358 грн. 27 коп. Проте, повного розрахунку на день звільнення з ним не було проведено. У січня 2020 року він звернувся до бухгалтерії з вимогою надати йому довідку про заборгованість з заробітної плати. 11 лютого 2020 року йому було надано довідку, згідно з якою заборгованість становить 44 208,83 грн. Тому, позивач звертається до суду з даним позовом. 12 травня 2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник проти задоволення позовної заяви заперечує, та зазначає, що відповідно до довідки № 380 від 06.05.2020 року [PERSON] не виплачено заробітну плату у розмірі 41 447 грн. Державне підприємство «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» докладає всіх зусиль для того, щоб виплатити робітникам заробітну плату. Вказану суму підприємство після надходження грошових коштів виплатить звільненому працівнику, які всім робітникам підприємства в травні-червні місяці. Причиною несвоєчасною виплати є факт того, що підприємство перебуває зараз в тяжкому економічному становищі, що спричинено фінансовою кризою в країні, розірвання контрактів з РФ, які складали питому вагу в загальній кількості, великі фінансові збитки. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. У судовому засіданні встановлено, що з 4 вересня 1969 року [PERSON] працював на Державному підприємстві «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на різних посадах, що підтверджується трудовою книжкою [PERSON] . Згідно з наказом Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» № 1425вк від 4 листопада 2019 року, [PERSON] з 4 листопада 2019 року було звільнено з посади слюсаря-ремонтника цеху № 38, у зв`язку з скороченням штату. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно положень статті 115 КЗпП України та статті 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Однак, разом з цим, відповідач не провів розрахунок з позивачем в строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Фактично повний розрахунок з позивачем відповідач не провів й досі. Розмір заборгованості нарахованої, але не виплаченої позивачу заробітної плати при звільненні, за розрахунками позивача складає 44 208 грн. 83 коп. Проте, згідно наданої Державним підприємством «Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» довідки № 380 від 6 травня 2020 року, сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати [PERSON] станом на 06.05.2020 року становить 41 447 грн., а саме: за липень 2019 року - 1 075 грн., за серпень 2019 року - 3 084 грн., за вересень 2019 року - 3 327 грн., за жовтень 2019 року - 1 195 грн., за листопад 2019 року та остаточних рахунок - 32 766 грн. Тому, з урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 41 447 грн. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial