overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

29 листопада 2016 року позивачка звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. У позові вказала, що вона з [PERSON] перебувала у шлюбі з 30 квітня 2009 року, який було розірвано заочним рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2016 року. Від даного шлюбу мають сина, Іллю, [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальну допомогу надає нерегулярно та в незначному розмірі. У зв'язку з викладеним, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У судове засідання позивачка надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. Судом встановлено, що позивачка з відповідачем з 30 квітня 2009 року перебували у шлюбі, який розірвано заочним рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2016 року, що підтверджується копією заочного рішення (а.с.10). Сторони від спільного шлюбу мають сина, Іллю, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.2). Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідками про склад сім'ї №3389 та №3390 від 28 листопада 2016 року (а.с.8,9). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадку визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Зважаючи на те, що син повністю знаходяться на утриманні позивачки, суд задовольняє позовні вимоги та ухвалює стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання дитини. Відповідно до ст.88 СК України, суд ухвалює стягнення судового збору в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

29 листопада 2016 року у Любешівський районний суд Волинської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів звернулася [PERSON]. Заявник просить встановити факт належності покійному батьку [PERSON] двох державних актів на право власності на земельні ділянки. У заяві [PERSON] вказує, що її батько при житті володів земельними ділянками, які розташовані у селі Дольськ Любешівського району Волинської області. [INFO] батько помер. Через розбіжність у написанні прізвища батька у згаданих державних актах: «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]», заявник не може оформити своїх спадкових прав. За таких обставин [PERSON] змушена звернутися до суду. В судове засідання [PERSON] не з'явилася. Подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, свою заяву підтримує. Представник заінтересованої особи - відділу держгеокадастру у Любешівському районі Волинської області - [PERSON] в судове засідання також не з'явився. У своїй заяві від 15 грудня 2016 року [PERSON] просить розглянути справу у його відсутності. З копії паспорта [NUMBER] слідує, що [PERSON] народився [INFO] у селі Дольськ Любешівського району Волинської області. З свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Дольською сільською радою Любешівського району Волинської області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у селі Дольськ Любешівського району Волинської області у віці 76 років. У свідоцтві про народження заявника [PERSON] [NUMBER] вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Дольської сільської ради Любешівського району Волинської області № 1295 від 02 листопада 2016 року [PERSON], який помер [INFO], згідно з державним актом [NUMBER] володів земельною ділянкою площею 0,0942 гектари, що знаходиться у селі Дольськ. Згідно з витягом з погосподарської книги № 1 за 2015 рік Дольської сільської ради Любешівського району Волинської області по особовому рахунку [NUMBER] значиться будинок з надвірними будівлями і спорудами по вулиці Незалежності, 69, який належить [PERSON]. З державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] слідує, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2500 гектари, яка розташована по [ADDRESS] У державному акті на право власності на земельну ділянку [NUMBER] власником земельної ділянки площею 0,0942 гектари, яка розташована по [ADDRESS], також вказано [PERSON]. Враховуючи досліджені докази, суд доходить висновку, що при написанні прізвища батька заявника у державних актах на право власності на земельні ділянки допущені помилки, а тому заяву [PERSON] необхідно задовольнити, що має служити доказом у спадкових правовідносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

29 листопада 2016 року Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради звернулося до Хмельницького міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що управління

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

29 листопада 2016 р. позивач звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням поданих уточнень, просила суд розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 25 серпня 2012 р. Виконавчим комітетом Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області, актовий запис №20. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що сімейне життя сторін не склалося. На даний час сторони мешкають окремо, шлюбні відносини між ними фактично припинено. Позивач до зали судових засідань не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та висловилась про відсутність в неї заперечень проти винесення заочного рішення суду. Відповідач до зали судових засідань не з'явився, про місце та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання не подавав. За клопотанням позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 25 серпня 2012 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №188733, виданим Виконавчим комітетом Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області 25.08.2012 р., актовий запис № 20. (а.с.4) Від вказаного шлюбу, 03.06.2014 р. у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 361081, виданим 20.06.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 181. (а.с.7). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. В відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

29 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, вбачається, що 01.11.1997 р. у Галицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області було зареєстровано шлюб між сторонами. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який на сьогоднішній день є повнолітнім та донька, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, різні погляди на сімейне життя та обовязки, виникали сварки, які поступово привели до того, що вони стали чужими людьми, тому сім'я їхня розпалася остаточно. Спільне господарство не ведуть, не підтримують дружніх стосунків, проживають окремо протягом пяти років, шлюб існує лише формально. За попередньою домовленістю їх повнолітній син проживає з ним, а неповнолітня донька Олена проживає з відповідачем та в подальшому залишиться проживати з матірю. Просить позовні вимоги задовольнити з викладених у позові підстав. Позивач, [PERSON] в судовому засідання підтримав свої позовні вимоги і посив задовольнити. Окрім того зазначив,що сім'ю зберегти неможливо. Відповідач позов визнала повністю. Зазначила,що бажала б щоб позивач мав людське ставлення до дітей. Просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 14 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.11.1997 р. Галицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 187937 від 14.11.2017 р.(а.с.4). За час спільного проживання сторони міцної сімї не створили. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Все це негативно впливає на сімейну атмосферу і призвело до розпаду їхньої сімї. Проживати й далі спільно з відповідачем позивач не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Вказані обставини підтвердив позивач в письмовій заяві. Суд приходить до висновку, що сімя розпалася і зберегти її можливості немає. На підставі ст.ст. 104, 105, 110. 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

29 листопада 2017 року [PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] Вказував, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1982 року. Неповнолітніх дітей подружжя не має. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач не з`явився, повідомлений належним чином. Дослідивши надані докази, суд встановив таке. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 1982 року. Неповнолітніх дітей подружжя не має. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

29 листопада 2017року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON],01.09.2003року народження у розмірі 2000,00гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі. Від даного шлюбу у них є дитина: Андрій-Давид,01.09.2003року народження. Дитина повністю перебуває на її утриманні, відповідач не надає їй кошти на утримання сина. У звязку з наведеним вона змушена звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.223, 280 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], 01.09.2003року народження є [PERSON] та [PERSON] сторони по справі. Сторони проживають окремо, дитина проживає та знаходяться на утриманні матері. Дані обставини стверджуються поясненнями сторін даними в судовому засіданні та долученими до справи письмовими доказами. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється від виконання даного обовязку, аліменти на утримання дитини не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки та відповідача, матеріальне забезпечення дітей від шлюбу, стан здоровя дітей, відсутність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід частково задовольнити і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000,00гривень, починаючи з дня звернення до суду до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

29 листопада 2017року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON],[INFO] у розмірі 1000,00гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем вона перебувала у цивільному шлюбі. Від даного шлюбу у них є дитина: [PERSON],[INFO]. Дитина повністю перебуває на її утриманні, відповідач не надає їй кошти на утримання сина. У зв'язку з наведеним вона змушена звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та заперечив проти їх задоволення в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Сторони проживають окремо, дитина проживає та знаходяться на утриманні матері. Дані обставини стверджуються поясненнями сторін даними в судовому засіданні та долученими до справи письмовими доказами. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, аліменти на утримання дитини не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки та відповідача, матеріальне забезпечення дітей від шлюбу, стан здоров'я дітей, відсутність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід частково задовольнити і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000,00гривень, починаючи з дня звернення до суду до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

29 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати їх з [PERSON] шлюб та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона не проживає з відповідачем з 25 грудня 2016 року, так як мають різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства та постійні сварки. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому і звернулась до суду з позовною заявою. В судове засідання позивач не з'явилась, просила справу розглянути без її участі. Одночасно наполягала на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами поштової кореспонденції. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.11 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.130 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2005 року, згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.5), але з 25 грудня 2016 року спільно не проживають, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, через що постійно виникали сварки. Відповідач є батьком малолітньої дитини позивача: доньки [PERSON], [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 5 листопада 2016 року (а.с.6). Дитина знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою ОСББ «Сміляночка 39» від 29 листопада 2017 року (а.с.7). Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки дитина знаходиться на утриманні матері, позивач добровільно допомоги на її утримання не нададає, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки у розмірі ? частини всих видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до ч. 2 ст 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору за позовні вимоги щодо розірвання шлюбу в сумі 640 грн. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

29 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 травня 2017 року в Теплицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 27, вказавши, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини у них не має, на грунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя у них розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Разом з відповідачем не проживають з червня 2017 року. Від шлюбу дітей не мають. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Строк на примирення не бажає. У разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище «Гулик». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19 травня 2017 року. Шлюб зареєстрований в Теплицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 27. Від шлюбу дітей не мають. Через різні погляди на сімейне життя шлюб розпався, тому позивач наполягає на його розірванні. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити дошлюбне прізвище «Гулик». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач миритись не бажає, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved