Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

30 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, стверджуючи, що 18 жовтня 2014 року померла її мати [PERSON] Після смерті матері, відкрилася спадщина у вигляді 33/100 частин домоволодіння, що знаходяться за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, с.Бурлача Балка, вул.Центральна, 150, що належали померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.12.2009 року державним нотаріусом Іллічівської міської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №5035. Позивачка вказує, що у встановлений законом строк вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, однак отримала відмову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій з посиланням на те, що [PERSON] за життя не було належним чином оформлено правовстановлюючі документи на домоволодіння. Так, [PERSON] незадовго до своєї смерті через свого представника уклала із другим співвласником домоволодіння [PERSON] договір про виділ в натурі частки нерухомого майна, посвідчений 22.08.2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1131. За цим договором в результаті виділу у приватну власність [PERSON] перейшло із приміщень житлового будинку літ.»А»: 2-1 кухня 12,4 кв.м., 2-2 житлова 15,4 кв.м., веранда літ «а1», погріб літ. «б»; із споруд: ворота №1, цистерна №4, ворота №7, огорожа №8, що утворюють самостійний обєкт нерухомого майна, загальною площею 34,1 кв.м., житловою площею 15,4 кв.м. та розташовані на земельній ділянці площею 0,0167 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, с.Бурлача Балка, вул.Центральна, 150. Рішенням виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 26.02.2015 року частці житлового будинку, що належала [PERSON] присвоєна адреса: м.Іллічівськ, с.Бурлача Балка, вул.Центральна, 150-А. У звязку з вищенаведеним позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, с.Бурлача Балка, вул.Центральна, 150-А, що складається з приміщень житлового будинку літ.»А»: 2-1 кухня 12,4 кв.м., 2-2 житлова 15,4 кв.м., веранда літ «а1», погріб літ. «б»; із споруд: ворота №1, цистерна №4, ворота №7, огорожа №8, загальною площею 34.1 кв.м., житловою площею 15,4 кв.м. Позивачка була належним чином сповіщена про день і час судового розгляду справи, однак до суду не зявилася, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач також був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак до суду не зявився та надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.12.2009 року державним нотаріусом Іллічівської міської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №5035 (а.с.12-18), [PERSON] належало 33/100 частин домоволодіння, що знаходяться за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, с.Бурлача Балка, вул.Центральна, 150. Відповідно до копії договору про виділ частки нерухомого майна, [PERSON] через свого представника уклала із другим співвласником домоволодіння [PERSON] договір про виділ в натурі частки нерухомого майна, посвідчений 22.08.2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1131 (а.с.24-28). За цим договором в результаті виділу у приватну власність [PERSON] перейшло із приміщень житлового будинку літ.»А»: 2-1 кухня 12,4 кв.м., 2-2 житлова 15,4 кв.м., веранда літ «а1», погріб літ. «б»; із споруд: ворота №1, цистерна №4, ворота №7, огорожа №8, що утворюють самостійний обєкт нерухомого майна, загальною площею 34,1 кв.м., житловою площею 15,4 кв.м. та розташовані на земельній ділянці площею 0,0167 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, с.Бурлача Балка, вул.Центральна, 150. Згідно копії рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 26.02.2015 року частці житлового будинку, що належала [PERSON] присвоєна адреса: м.Іллічівськ, с.Бурлача Балка, вул.Центральна, 150-А (а.с.29-31). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 18 жовтня 2014 року (а.с.10). Позивачка по справі [PERSON] є рідною донькою [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, шлюб позивачки тощо (а.с.11). Після смерті [PERSON] позивачка у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, однак отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій з на те, що [PERSON] за життя не було належним чином оформлено правовстановлюючі документи на домоволодіння та їй розяснено про необхідність звернення до суду з позовом (а.с.19-20). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (лист №24753/0/4-13 вiд 16.05.2013 вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»). Згідно з п.1, п.2 ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року за N1952-ІУ, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. У відповідності до п.п.4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно із вимогами ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Також, відповідно до положень частин 1, 2 ст.1220, частини 1 ст.1222, частини 3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими. На підставі наведеного,

Outcome: approved