Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

30 березня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] , яка підписана її представником адвокатом Коренко Т.В., до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Заводський відділ реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, в якій позивач просить виключити з актового запису №144 від 07.02.2020 про народження [PERSON] запис про [PERSON] , як про батька дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] записаний батьком [PERSON] , проте таким не є. У Заводському відділі РАЦС [PERSON] записали батьком дитини, посилаючись на ч. 2 ст. 122 СК України. Біологічним батьком дитини є [PERSON] і він своє батьківство не заперечує. [PERSON] позивач не бачила більше чотирьох років, контактних даних його не має, тому позивач змушена звернутись до суду. 21 квітня 2020 року зазначена позовна заява залишена без руху. 20 травня 2020 року на виконання вимог ухвали представником позивача подано копію рішення про розірвання шлюбу, повідомила, що на підготовчому засіданні буде подано клопотання про призначення судово-генетичної експертизи та надана заява [PERSON] про батьківство. 26 травня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 07 липня 2020 року витребувано докази: з Заводського районного у місті Миколаєві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копію актового запису № 144 про народження [PERSON] , [INFO] . 01 вересня 2020 року до суду надійшла копія актового запису № 144 про народження [PERSON] , [INFO] . 08 вересня 2020 року до суду надійшла заява [PERSON] , в якій він зазначив, що не визнає себе батьком [PERSON] . Просив розглядати справу без його участі. 19 січня 2021 року закрито підготовче провадження. 22 липня 2021 року до суду надійшло клопотання представника позивача, в якому вона просить розглянути справу без участі позивача та позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи до підготовчого засідання не з`явились, відзиву, пояснень не надали. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що з 25 лютого 2014 року позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.01.2020 по справі № 487/6696/19 шлюб розірвано. [INFO] народився [PERSON] . Батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Підстава запису відомостей про батька: Свідоцтво про шлюб, актовий запис про шлюб №34 від 25.02.2014 (копія свідоцтва про народження Серія [NUMBER] видане 07 лютого 2020 року Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), копія актового запису про народження № 144 від 07.02.2020 складеного на [PERSON] ). Відповідно до частин 2, 3 статті 122 Сімейного Кодексу України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Відповідно до частин 1, 2 ст. 138 Сімейного кодексу України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство.(п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). У даній справі батьківство оскаржується за заявою матері, а отже за положеннями частини другої статті 138 СК України вимога [PERSON] щодо виключення запису про [PERSON] як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Разом з тим така заява в матеріалах справи відсутня. Також позивачем не надано доказів відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Більш того, [PERSON] , якого позивач вважає батьком дитини, до суду подано заяву, в якій він заперечує батьківство. Клопотань про призначення судово-генетичної експертизи позивачем не заявлялось. При цьому, Європейський суд з прав людини зауважив, що ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (справа № 3451/05 «Калачова проти Російської Федерації», § 34, від 7 травня 2009 року). Згідно з частинами 1, 2, 3, 4 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи відсутність доказів, які б стали підставою доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною, відсутність заяви про визнання батьківства, передбаченою ст. 138 ЦПК України, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог позивачки, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed