overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

30.08.2017 року ПАТ Миколаївобленерго звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електричну енергію. 31.08.2017 року ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області дану позовну заяву залишено без руху оскільки вона подана з порушенням вимог ЦПК України. 22.09.2018 року ПАТ Миколаївобленерго подано уточнену позовну заяву до [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електричну енергію, посилаючись на те, що відповідачка за місцем свого проживання в Трихати, Миколаївського району Миколаївської області по вул. Набережна, 25, здійснила самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електромережі енергопостачальника відкритою електропроводкою, без приладу обліку, без укладання договору та відкриття особового рахунку, і використовуючи без обліку та оплати електроенергію заподіяла позивачу майнову шкоду, розмір якої за період з 05.05.2016 р. По 05.05.2017 р. Становить 20742,04 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в тому числі в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідачка має у користування жиле приміщення, розташоване за адресою: с. Трихати Миколаївського району Миколаївської області, вул. Набережна,25. 05.05.2017 року представниками позивача в займаному відповідачем жилому приміщенні виявлене самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електромережі енергопостачальника відкритою електропроводкою, без приладу обліку, без укладання договору та відкриття особового рахунку. Таким чином, в порушення вимог п.п. 42, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, що діяли на день звернення до суду, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 в період з 05.05.2016 р. По 05.05.2017 р. відповідачем здійснювалось споживання електроенергії без обліку та оплати. Виходячи з розрахунку здійсненого на підставі Методики обчислення розміру відшкодування збитків завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією для населення, затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 р., завдана позивачу майнова шкода за вищевказаний період складає 20742,04 грн. Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями юридичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути розмір майнової шкоди в повному обсязі, а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

30.08.2017 року ПАТ Миколаївобленерго звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електричну енергію. 31.08.2017 року ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області дану позовну заяву залишено без руху оскільки вона подана з порушенням вимог ЦПК України. 22.09.2018 року ПАТ Миколаївобленерго подано уточнену позовну заяву до [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електричну енергію, посилаючись на те, що відповідачка за місцем свого проживання в [INFO], здійснила самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електромережі енергопостачальника відкритою електропроводкою, без приладу обліку, без укладання договору та відкриття особового рахунку, і використовуючи без обліку та оплати електроенергію заподіяла позивачу майнову шкоду, розмір якої за період з 15.03.2016 р. По 02.06.2017 р. Становить 4365,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в тому числі в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідачка має у користування жиле приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. 02.06.2017 року представниками позивача в займаному відповідачем жилому приміщенні виявлене самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електромережі енергопостачальника відкритою електропроводкою, без приладу обліку, без укладання договору та відкриття особового рахунку. Таким чином, в порушення вимог п.п. 42, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, що діяли на день звернення до суду, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 в період з 15.03.2016 р. По 02.06.2017 р. відповідачем здійснювалось споживання електроенергії без обліку та оплати. Виходячи з розрахунку здійсненого на підставі Методики обчислення розміру відшкодування збитків завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією для населення, затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 р., завдана позивачу майнова шкода за вищевказаний період складає 4365,00 грн. Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями юридичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути розмір майнової шкоди в повному обсязі, а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

30.08.2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 17.09.1986 року. Від шлюбу у них народилось двоє дітей, які на даний час вже є повнолітніми. Стосунки з відповідачем погіршилися. На даний час сторони не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову про розірвання шлюбу не заперечила. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 17.09.1986 року. За час спільного проживання у них народилось двоє дітей, які на даний момент вже є повнолітніми. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, сторони проживаю окремо з листопада 2016 року, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

30.08.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON],. вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 19.07.2002 року, сторони дітей не мають. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та не порозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини. Відповідач в добровільному порядку не бажає розірвати шлюб, тому змушена звернутися до суду, просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зазначила, що відповідач образливо висловлюється на її адресу, застосовує фізичне насильство, примирення неможливе, це її остаточне рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 19.07.2002 року серії [NUMBER] ( а.с.6). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

30.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 25 лютого 2006 року відділомреєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем. Таким чином, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та Срібною (після реєстрації шлюбу Гуренко) [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 57 (а.с.7). Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 10.05.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київської області (а.с.8). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

30.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та уточнивши позовні вимоги, просив про стягнення з [PERSON], [INFO], на користь позивача аліменіви у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], починаючи з моменту подання позову та до досягнення дітьми повноліття, та судових витрат. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 25.10.2011 року, від якого мають малолітніх дітей. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Крім того, просив стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та судових витрат. У судове засідання позивач не з'явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги з урахуванням уточнень, задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу та задволення позовних вимог з урахуванням уточнень не заперечує. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 25.10.2011 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами є неможливим з боку позивача. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. З копій свідоцтв про народження дитини (а.с.4,5) убачається, що сторони від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. Суд вважає можливим стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини заробітку, мінімальний розмір на кожну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.08.2017 року і до досягнення ними повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

30.08.2017 року позивач звернувся із позовом до суду та просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овруцького районного управління юстиції у Житомирській області, 19 жовтня 2012 року, актовий запис №76. Зазначив, що перебуває у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу дітей не мають. Розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач не бажає. Відносини з відповідачем не склалися з самого початку спільного проживання, а особливо загострилися в останні три роки. Він немає змоги забезпечити сім»ю матеріально, не маючи постійного заробітку, на цьому грунті в сім»ї виникли часті сварки, непорозуміння. У звязку з такою поведінкою відповідача у сім»ї втратив по відношенню дружини будь-які почуття поваги та любові. Твердо переконаний у необхідності розірвання шлюбу. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує Відповідач надала заяву, в якій зазначила, що в судове засідання зявитися не може, відносно рішення про розірвання шлюбу покладається на погляд суду. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб від 12.05.2015 року серії І-ТТП №123553. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

30.08.2017 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 15.04.2015 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 357, зазначивши, що разом з відповідачем не проживає та не підтримує шлюбні відносини з квітня 2017 року. Шлюб розпався через втрату почуття любові та поваги. Від шлюбу спільних дітей не мають, майновий спір відсутній, але через те, що відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦС, вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явилась надавши суду заяву про розгляд страви за її відсутність та підтримання позовних вимог, зазначивши що просить залишити за собою шлюбне прізвище. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином в порядку визначеному ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення. Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що 15.04.2015 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №357. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с.3/. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи із позовної заяви,суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні та на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам позивача, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

30.08.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю. Сторони в судове засідання не зявилися, при цьому надіслали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Згідно положень частини другої статті 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 04.09.2009 року, при цьому мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як випливає з позовної заяви, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. В травні 2017 року сторони припинили сімейні відносини і з цього часу не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

30.08.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 21.04.2015 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 428. Посилаючись на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з позивачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище на «Курілову», відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21.04.2015 року, про що є актовий запис № 428 у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved