overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

30.09.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 14.10.1975 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 69. В обґрунтування заяви позивач зазначає про те, що від спільного шлюбу у них є двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 21.03.2009 р. Вказує, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, вони перестали розуміти один одного, через що виникали постійні сварки, вони намагались залагоджувати конфлікти та зберегти сім'ю, постійні сварки і стресовий стан негативно впливали на їх неповнолітніх дітей. Приблизно з квітня 2015 року вони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин, не вдуть спільне домашнє господарство. Будь-які відносини між ними припинено, їхній шлюб носить лише формальний характер. Сім'я розпалась остаточно примирення між ними неможливе. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, та повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.10.1975 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 69 (а.с.3). Від спільного шлюбу з відповідачем них є двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 21.03.2009 р. (а.с.4-13). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства і з квітня 2015 року проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що має істотне значення. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

30.09.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 21 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 165, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, через постійні сварки які відбувалися у сім'ї, що стало суперечити інтересам подружжя, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе. Фактично сім'я розпалась близько двох років тому, спільне господарство не ведеться, у зв'язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу подружжя дітей не має. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву повністю підтримує, просить її задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання також не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила, за таких обставин суд не має відомостей про причини її неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку у судове засідання повідомлених сторін, наявність заяви позивача про розгляд справи без його участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

30.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 04 січня 2013 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося. Через різні погляди на шлюб та сімю, а також нехтування відповідачем сімейних цінностей подружні відносини було припинено з 15 жовтня 2015 року. Збереження сімї за викладених обставин, примирення вона вважає неможливим. На даний час вони спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, протии винесення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. У порядку ч 5 ст. 74 ЦПК України належним чином, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомляв, заперечень на позов не направив. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони 04 січня 2013 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1. Від зазначеного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, та на утримання якої згідно рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 28.01.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти. Шлюбні стосунки на даний час не підтримують через різні погляди на шлюб та сімю. Проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть. Статтею 55 СК України визначено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утверджувати в сімї повагу один до одного, зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердила, що сплатила судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп. Ця сума підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

30.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатним та призначення опікуна. У судовому засіданні [PERSON] підтримала свої вимоги та пояснила, що [PERSON], [INFO], є її сином, він зареєстрований та постійно проживає разом з нею, за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства та є непрацездатним. Він перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: наслідки органічного ураження ЦНС, внаслідок перинатальної патології зі зниженням інтелекту до ступеня помірно-вираженої дебільності. На даний час її син за своїм психічним станом не в змозі самостійно себе обслуговувати, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, потребує постійного стороннього догляду. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому просила визнати свого сина [PERSON] недієздатним та призначити її опікуном. Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти визнання [PERSON] недієздатним та призначення [PERSON] опікуном над ним. Представники зацікавленої особи [PERSON] та [PERSON] підтримали заяву [PERSON], вважали можливим та доцільним призначення у судовому порядку [PERSON] опікуном над [PERSON] Суд, вислухавши заявницю, прокурора, представників зацікавлених осіб, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV-НО № 326782 від 24.10.1979 року /а.с. 8/. Як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи № 87 від 26.09.2016 року, наданого КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Словянська», у [PERSON], [INFO], страждає деменцією помірно вираженого органічного ґенезу з частими поліморфними судомними нападами, дисфоріями. За психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними у сфері суспільних відносин. Для захисту громадських прав [PERSON], [INFO], потребує встановлення опіки. Статтею 39 ЦПК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Частиною 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] та встановлення над ним опіки і призначення [PERSON] його опікуном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

30.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи - [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], безвісно відсутнім. В судове засідання [PERSON] не з*явилась, просить справу розглянути без її участі, заяву окремого провадження підтримала повністю, просить її задовольнити, визнавши [PERSON] безвісно відсутнім, про що суду надала заяву (а.с. 38). Заінтересована особа Об*єднана територіальна громада м. Лиман в особі Лиманської міської ради, представник [PERSON], діюча за довіреністю, в судове засідання не з*явилась, просить розглянути справу без участі представника та прийняти рішення на розсуд суду, про що суду надала заяву (а.с. 25-26). Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 10.02.1975 року народився син заявника - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с. 11). З 2006 року [PERSON] мешкав та був зареєстрований за адресою: [INFO] (раніше Калініна), буд. № 6 (а.с. 12). З 2014 року у зв*язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької області син заявника виїхав з м. Лиман Донецької області в невідомому напрямку. Засоби зв*язку з ним відсутні, місцезнаходження його невідоме. Згідно акту від 19.09.2016 року голови мікрорайону, [PERSON] за вказаною адресою не мешкає більше півтора року та відомості про його місцезнаходження відсутні (а.с. 13). Відповідно відомостей відділів адресно-довідкової роботи Донецької, Харківської та Дніпропетровської областей [PERSON], [INFO], зареєстрованим не значиться (а.с. 24, 27-32). Дотепер встановити місце перебування [PERSON] не вдалося. У цей час заявник з метою вирішення питання майнового характеру вимушена звернутися до суду з вказаною заявою. За змістом ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року за місцем її постійного проживання немає відомостей про її місце перебування. Зважаючи на те, що в місці постійного проживання [PERSON] відсутні відомості про місце його знаходження більше 1 року, в силу ст. 43 ЦК України заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

30.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 15.04.1994 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Красногвардійської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільне проживання припинили в травні 2016 року по тій причині, що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття любові та поваги одне до одного. Тому, позивач прохав суд шлюб, зареєстрований із [PERSON] розірвати. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Майновий спір між сторонами відсутній. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та прохала задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Яланська». Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій позов визнав повністю та прохав справу розглядати в його відсутності. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання з травня 2016 року, від шлюбу дітей не мають, майнового спору теж, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

30.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх дитини. В обґрунтування своїх вимог вказує, що вона 26.08.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу [INFO] року у них народився син [PERSON]. Сімейне життя у них не склалося, шлюб між ними розірваний. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. В зв'язку з цим, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Як видно із копії свідоцтва про народження, сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Позов також підтверджується копією рішення Краматорського міського суду Донецької області від 20.08.2014 року про розірвання шлюбу між [PERSON] до [PERSON], довідкою з місця проживання позивачки, з якої вбачається, що дитина мешкає разом з нею. (а.с.5, 15). У судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) на утримання дитини є законними і підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

30.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Жуківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві вказує, що 22.11.2015 року помер [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 0,7500 га, яка знаходиться в с. Рубани, Кобеляцького району Полтавської області та передана для ведення особистого селянського господарства, спадкоємцем на яке за заповітом є позивач. Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі позивач не має можливості, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], який помер 22.11.2015 року. В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] надали суду письмову заяву, у якій підтримали заявлені вимоги та просять суд розглянути справу у їх відсутність. Представник відповідача, Жуківської сільської ради Кобеляцького району, в судове засідання не з`явився, однак сільський голова [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 22.11.2015 року помер [PERSON], який є спадкодавцем [PERSON] (а.с.6), після смерті якого залишилося спадкове майно земельна ділянка площею 0,7500 га, яка знаходиться в с. Рубани, Кобеляцького району Полтавської області та передана для ведення особистого селянського господарства (а.с. 8,9). Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем виконкому Жуківської сільської ради Кобеляцького району від 02.04.2009 року за № 3, на все майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, і все те , що належатиме на момент смерті [PERSON], є [PERSON] (а.с.6). Внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку, нотаріусом відмовлено позивачу, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на це майно (а.с.7). Оскільки, позивач [PERSON] внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку, не може оформити спадщину, а належність цього майна померлому [PERSON] підтверджується належними та допустимими доказами, а саме державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 961005, виданого Жуківською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області 25.05.2010 року [PERSON] та витягом № 995 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.8,9), відповідач визнав позов, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за заповітом, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

30.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 09.06.1990 року перебуває із відповідачем у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Проте подружнє життя не склалося, так як відповідач зловживав алкогольними напоями, принижував її людську гідність, застосовував фізичне насильство. Подружні відносини припинили, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце слухання справи, про причини не явки суду не повідомив. Зясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 09 червня 1990 року у виконкомі Слохинівської сільської ради, Старосамбірського району Львівської області ( актовий запис №5). У шлюбі у них народився син, який на час розгляду справи є повнолітнім. Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові один до одного. Спору відносно поділу майна немає. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони не підтримують сімейні та подружні відносини, не ведуть спільне господарство, втратили почуття любові і поваги одне до одного, суд приходить до висновку, що їх сімя розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить їх інтересам. Тому, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати.

Outcome: approved