Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

30 травня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання у розмірі ? до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову зазначила, що 10.08.2013 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. В березні 2016 року позивач перестала спілкуватися та проживати з відповідачем, оскільки він не здатний підтримувати моральну атмосферу в родині, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях любові, дружби, взаємодопомоги. На сьогодні відповідач проживає окремо. Дитина проживає разом з позивачем. Відповідач не здійснює ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти і на її утримання, бо вона не може працювати, так як доглядає за дитиною. Добровільно домовитися про сплату аліментів не вдалося, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо задоволення стягнення аліментів на утримання дитини, заперечував щодо стягнення аліментів на утримання дружини, тому що його заробітна плата не дозволяє утримувати їх обох. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що позивач з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області 10.08.2013 року за актовим записом №158, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 328594 (а.с.7). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-НО №575560 (а.с. 6). Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Суд враховуючи, що відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом зясовано, що малолітня дитина, яка не досягла трирічного віку проживає разом з матірю, позивачем по справі, повністю знаходиться на її утриманні. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, батьків, дітей. Судом зясовано, що у [PERSON] на утриманні інших дітей, непрацездатних членів родини не має, отримує заробітну плату, тому може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання дитини до досягнення нею повноліття та 1/8 частини на утримання дружини до досягнення дитиною, сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно до Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial