Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

29 березня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, в тому числі у виді земельної ділянки площею 4,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. На користь позивача [PERSON] залишив заповіт. Однак у передбачений законом строк він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через скрутне матеріальне становище, так як тривалий час ніс значні витрати з лікування своїх батьків, а в грудні 2011 року сам знаходився на лікуванні, а потім тривалій реабілітації з приводу перелому пяточної кістки. Вказані обставини вважає поважними та просить про захист його спадкових прав. Підставою відмови у вчиненні нотаріальних дій також стала втрата оригіналу правовстановлюючого документу. Крім того позивач посилається на те, що на час смерті [PERSON] із ним був зареєстрований син, а брат позивача [PERSON], який є таким який фактично прийняв спадщину, однак такого наміру не мав та нині не претендує на вказане спадкове майно, проте у встановленому законом порядку від прийняття спадщини не відмовився, що нині перешкоджає йому в оформленні спадкових прав у нотаріальному порядку, через що він був змушений звернутися до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги свого брата визнав в повному обсязі та вказав, що не мав наміру та не претендує нині на прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Справу просив розглянути у його відсутність. Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено, що за даними свідоцтва про народження позивача [NUMBER] підтверджуються його родинні відносини із [PERSON], відповідно як сина та батька. Матір'ю позивача є [PERSON] (а.с. 14). За даними свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] (а.с. 24). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] помер [INFO], про що Грейгівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 33 від 01.09.2011 року (а.с. 23). Відповідно до копії Державного акту серії І-МК № 02493, виданого 26 листопада 2002 року на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації від 18 жовтня 2002 року № 659-р, останнім посвідчено право власності [PERSON] щодо земельної ділянки площею 4,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Грейгівської сільської ради. Про належність спадкодавцю вищевказаної земельної ділянки також слідує з даних відділу Держземагентства у Жовтневому районі Миколаївської області (а.с. 13, 17). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області 19 червня 2008 року, на випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт щодо вищевказаної земельної ділянки на користь сина [PERSON] (а.с. 25). Однак, як вказує позивач, та про це слідує з постанови нотаріуса від 21 лютого 2014 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, [PERSON] до нотаріальної контори у передбачений законом строк із заявою про прийняття спадщини не звернувся, а отже втратив можливість спадкування відповідно до заповіту, та має право на захист своїх спадкових прав нарівні з іншими спадкоємцями на загальних підставах (а.с. 22). Окрім цього, підставою для відмови позивачу у вчиненні нотаріальних дій зазначено відсутність правовстановлюючого документу щодо вказаної земельної ділянки. Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Проте, як вказує позивач оригінал правовстановлюючого документу щодо вищевказаної земельної ділянки було втрачено. Однак належність вказаного майна спадкодавцю підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, а отже вказане майно може бути віднесене до спадкової маси. За положеннями ст. 1270 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 Цивільного Кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може продовжити строк на подачу заяви про прийняття спадщини, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. За даними Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області, спадкова справа після смерті [PERSON], померлого [INFO] не заводилася, а отже спадкові правовідносини не вичерпані (а.с. 47-47). Згідно наданих позивачем медичних документів, слідує про хворобу батьків позивача та проведення їх лікування, а також проходження лікування самим позивачем з приводу перелому пяточної кістки у період з 4 грудня 2011 року по 28.02.2012 року (а.с. 28-34). Враховуючи викладене, та встановивши, що позивачем було пропущено строк звернення до нотаріальної контори за прийняттям спадщини після смерті батька у зв'язку з поважними обставинами, що спадкові правовідносини не вичерпано, та відповідно до ст.1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], суд вважає, що спадкові права [PERSON] підлягають захисту. Крім того, за даними Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, на час смерті [PERSON] із ним був зареєстрований син [PERSON], який за приписами ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, є таким що прийняв спадщину (а.с. 38). Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Однак відповідач, не маючи наміру приймати спадщину, належним чином від неї не відмовився, що на даний час перешкоджає позивачу нотаріально оформити свої права на все спадкове майно. Поновлення в судовому порядку строку на подання заяви про відмову від спадщини закон не передбачає. Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець іншої можливості захистити своє право на майно не має через неподання вчасно іншим спадкоємцем до нотаріальної заяви про відмову від спадщини. Враховуючи наведене, та встановивши, що відповідно до вимог ст. ст. 1261, 1268 Цивільного кодексу України, [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON] та пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, з чого суд дійшов висновку про захист його спадкових прав, а також встановивши, що інший спадкоємець відповідач [PERSON], не маючи наміру прийняти спадщину, від неї у встановленому законом порядку не відмовився, що перешкоджає позивачу нотаріально оформити його спадкові права, то суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, цивільне право [PERSON] підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на вищевказане спадкове майно.

Outcome: approved