Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

31.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], 02.05.1216 року народження, у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що між нею та [PERSON] 28.03.2015 року було зареєстровано шлюб. Наразі в провадженні Зміївського районного суду Харківської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони мають малолітню дитину [PERSON], 02.05.1216 року народження, який мешкає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає хоча має таку можливість. Враховуючи, що відповідач не надає на утримання сина матеріальної допомоги, позивач змушена звернутись до суду із вказаним позовом. У судове засідання учасники справи не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] у поданій заяві на задоволенні позову наполягала та просила його задовольнити. Просила розгляд справи провести за її відсутності ту хвалити заочне рішення. На фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової кореспонденції. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд не вбачає підстав для відкладення судового розгляду у зв'язку із неявкою відповідача [PERSON] відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, оскільки будучи повідомленим про дату, час і місце судового засідання він не повідомив про причини неявки, так само відзиву на позов не надав. Підстав для відкладення судового розгляду, визначених п. п. 1, 3-5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України не вбачається. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.\~ Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи позицію позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 28.03.2015 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано відділом ДРАЦС по м. Первомайському, актовий запис № № 36. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії І-ВЛ № 256165. (а.с. 6) 02.05.2016 року народився [PERSON], батьками якого є сторони у справі - батько [PERSON] матір [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-ВЛ № 447811, актовий запис № 11. (а.с. 9) Як вбачається з акту депутата Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області [PERSON] від 30.07.2018 року за № 240, складеному в присутності свідків: [PERSON], [PERSON], посвідченого сільським головою [PERSON] - [PERSON] фактично мешкає разом із сином за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Таранівка, вул. Театральна, № 16. (а.с. 13) Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Отже, встановлено, що син [PERSON], [INFO] проживає разом із матірю [PERSON] Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час та місце розгляду справи не надано відзиву із посиланням на обставини, визначені п. п. 2, 3, 4 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та необхідність стягнення аліментів в з відповідача [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, із подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved