Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Куцурубської сільської ради обєднаної територіальної громади. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області № 35 від 04 червня 1993 року на його імя було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,15 га, розташовану на території с. Куцуруб Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. При заповненні державного акту було допущено помилки. Так, в державному акті невірно зазначено номер рішення яким виділено земельну ділянку, та маються виправлення. Посилаючись на те, що у зв'язку з наведеними порушеннями він не може реалізувати своє право на розпорядження земельною ділянкою, просив визнати державний акт недійсним. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить про її задоволення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином повісткою. До судового засідання надійшов лист за підписом сільського голови [PERSON], в якому вона просить розглянути справу у відсутності представника сільської ради. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. 26 липня 1993 року Куцурубською сільською радою Очаківського району Миколаївської області видано державний акт на право приватної власності на землю за реєстраційним №274, яким посвідчується право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,15 га, що розташована на території с. Куцуруб Кучурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, для обслуговування житлового будинку. Оскаржуваний державний акт видано на підставі рішення Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області № 35 від 04 червня 1993 року. Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни набувають право власності із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, що передбачено ст. 126 ЗК України. В акті вказано номер рішення, яким виділено земельну ділянку № 35, замість № 42, що не відповідає фактичним даним та спростовується дослідженим в судовому засіданні документами, а саме: копією рішення Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області № 42 від 04 червня 1993 року. Крім того, в державному акті мається виправлення адреси розташування земельної ділянки, належним чином не посвідчене. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника, визнається судом незаконним та скасовується. Стаття 155 ЗК України зазначає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Судом встановлено, що спірний державний акт не відповідає вимогам Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзему № 43 від 04.05.1999р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.06.1999р. за № 354/3647, що позбавляє власника земельної ділянки права розпорядитися земельною ділянкою. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що вимоги про визнання державного акту недійсним є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved