Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

31.12.2018 року [PERSON] звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом до Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] у віці 80 років померла його рідна баба [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з:цілого житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за місцем її постійного проживання за адресою: [ADDRESS] , що належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 15.05.2003р. Вишевицькою сільською радою Радомишльського району Житомирської області на підставі рішення виконавчого комітету від 16.04.2003 р. № 22. При цьому право власності за померлою у ДРРП не було зареєстровано, оригінал правовстановлюючого документу втрачений. Також до спадкового майна померлої [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Сільськогосподарського підприємства АТЗТ «Агрофірма Вишевичі» села Вишевичі Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 2,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), які належать померлій за Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0046851, виданого 26 березня 1997 року Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження № 100 голови Радомишльської РДА від 26 березня 1997 року. При цьому право власності на вказане майно у ДРРП не зареєстровано, а оригінал правовстановлюючого документу втрачений. Позивач зазначив, що оскільки [PERSON] заповітів не залишила, тому спадкування після її смерті відбувалось за законом. На час своєї смерті ( [INFO] ) у спадкодавиці залишився єдиний спадкоємець першої черги, її рідний син [PERSON] , який є рідним батьком позивача, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] та за заявою якого в Радомишльській державній нотаріальній конторі Житомирської області була заведена спадкова справа № 524/2002 до майна померлої [INFO] [PERSON] . 08.11.2007 р. за реєстром № 1-2286 [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, на підставі якого він зареєстрував своє право власності на наступні земельні ділянки, а саме: земельну ділянку площею 1,4347 га кадастровий номер 1825081800:01:000:1153, земельну ділянку площею 0,3866 га кадастровий номер 1825081800:03:000:0073, земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер 1825081800:04:000:8059, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Тобто [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] прийняв, однак оформити все спадкове майно не встиг, бо помер [INFO] у віці 60 років. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки площею 0,8800 га кадастровий номер 1825081800:01:000:0278, земельної ділянки площею 0,4300 га кадастровий номер 1825081800:01:000:0301, земельної ділянки площею 0,3400 га кадастровий номер 1825081800:02:000:0320, земельної ділянки площею 0,2100 га кадастровий номер 1825081800:04:000:0422, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, межі яких зазначені у Державних актах на право власності на земельні ділянки серії ЯА №№, відповідно, 133148 - 133151, які видані на ім`я [PERSON] 13.04.2009 Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження голови РДА № 8 від 26.01.2004 p., та які зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів за №№ 010922000014 - 010922000017. При цьому право власності на вказане майно у ДРРП не зареєстровано, правовстановлюючі документи зіпсовані, бо кадастрові номери цих ділянок помилково мають інші номери, а зазначені кадастрові номери зареєстровані за іншими власниками. Так, земельна ділянка з кадастровим номером 1825081800:01:000:0301 має площу 1,0494 га та зареєстрована за власником [PERSON] , земельна ділянка з кадастровим номером 1825081800:01:000:0278 має площу 2,000 га та зареєстрована за власником [PERSON] , земельна ділянка з кадастровим номером 1825081800:04:000:0422 має площу 0,2100 га та зареєстрована за власником [PERSON] . Крім того земельна ділянка площею 0,2100 га має інший кадастровий номер 1825081800:04:000:8058, а не кадастровий номер, який вказаний у державному акті серії ЯА № 133151, а саме 1825081800:04:000:0422, який зареєстрований за [PERSON] . Позивач вказує, що [PERSON] , яка є дружиною померлого [PERSON] , на зазначену спадщину не претендує і відмовилась від неї на користь позивача. При цьому сам позивач прийняв спадщину в 6-місячний строк після смерті батька, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 146/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка заведена за заявою позивача приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінською Л.К. Позивач зазначив, що не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначене вище майно у нотаріуса, оскільки за життя спадкодавці [PERSON] та [PERSON] своє право на житловий будинок у встановленому законом порядку не дооформили, правовстановлюючі документи вважаються втраченими. Через наведені вище перешкоди він також не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину й на земельні ділянки. При цьому через викладене вважає у даному випадку зайвим отримання у нотаріуса постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки неможливість оформлення ним спадщини у нотаріуса, на його думку, є очевидним фактом. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] , а саме на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , земельних ділянок: площею 0,8800 га кадастровий номер 1825081800:01:000:0278, площею 0,4300 га кадастровий номер 1825081800:01:000:0301, площею 0,3400 га кадастровий номер 1825081800:02:000:0320, площею 0,2100 га кадастровий номер 1825081800:04:000:8058 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельних ділянок: площею 1,4347 га кадастровий номер 1825081800:01:000:1153, площею 0,3866 га кадастровий номер 1825081800:03:000:0073, площею 0,1000 га кадастровий номер 1825081800:04:000:8059, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно розпорядження в.о. голови Радомишльського районного суду Житомирської області від 26.03.2020 року № 15 цивільна справа за позовом [PERSON] до Вишевицької об`єднаної територіальної громади Радомишльського району Житомирської області, третя особа [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно надійшла за підсудністю до Брусилівського районного суду Житомирської області. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 08 квітня 2020 року вказану цивільну справу було прийнято до провадження суду та у справі було призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 26 червня 2020 року підготовче провадження у справі було закрито та цивільну справу за позовом [PERSON] до Вишевицької об`єднаної територіальної громади Радомишльського району Житомирської області, третя особа [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву, в який позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав, викладених у ньому, розгляд справи проводити у їх відсутність. Представник відповідача Вишевицької об`єднаної територіальної громади Радомишльського району Житомирської областів судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили позов задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, надіслала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення позову [PERSON] не заперечувала. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 12, т. 1). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 13, т. 1). При цьому [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та онуком [PERSON] (а.с. 9-10, т. 1). Також встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається зцілого житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , якій належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 15 травня 2003 року виконкомом Вишевицькою сільської ради Радомишльського району Житомирської області на підставі рішення виконкому Вишевицькою сільської ради від 16.04.2003 р. за № 22; право власності за [PERSON] зареєстровано КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 17.08.2007р. (а.с. 17, 162 т. 1) та з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Сільськогосподарського підприємства АТЗТ «Агрофірма Вишевичі» с. Вишевичі Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 2,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0046851, виданого 26 березня 1997 року Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження № 100 голови Радомишльської РДА від 26 березня 1997 року. (а.с. 16-21, 33, т. 1). При цьому встановлено, що за заявою [PERSON] 03.12.2002 р. в Радомишльській державній нотаріальній конторі Житомирської області було заведено спадкову справу № 524/2002 до майна померлої [INFO] [PERSON] та 08.11.2007р. нотаріусом Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на земельну частку (пай) в АТЗТ «Агрофірма Вишевичі» с. Вишевичі Радомишльського району Житомирської області розміром 2,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0046851 (а.с. 33, 166, т. 1). Також з копій державних актів встановлено, що [PERSON] згідно розпорядження голови Радомишльської РДА від 26.01.2004 року № 8 отримав у власність наступні земельні ділянки, а саме земельну ділянку площею 0,8800 га кадастровий номер 1825081800:01:000:0278 (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 133148), земельну ділянку площею 0,4300 га кадастровий номер 1825081800:01:000:0301 (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 133149), земельну ділянку площею 0,3400 га кадастровий номер 1825081800:02:000:0320 (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 133150), земельну ділянку площею 0,2100 га кадастровий номер 1825081800:04:000:0422 (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 133151), цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 23-29, т. 1). Відомості щодо власників зазначених земельних ділянок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек та єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні (а.с. 155, 159, 160, 161 т.1). При цьому згідно витягів з Державного земельного кадастру право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 1825081800:04:000:0422 зареєстровано за [PERSON] , право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 1825081800:01:000:0301 зареєстровано за [PERSON] , право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 1825081800:01:000:0278 зареєстровано за [PERSON] (а.с. 30-32 т. 1). Також судом встановлено, що за заявою [PERSON] 29.05.2017 року приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Камінською Л.В. було заведено спадкову справу № 146/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 153 т.1). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про нотаріат» нотаріуси видають свідоцтва про право на спадщину. В п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , який в свою чергу прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , при цьому доказів відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] позивачем суду надано не було, підстав для визнання права власності на спадкове майно за позивачем на даний час суд не вбачає. При цьому слід зауважити, що суди не повинні заміняти органи, які зобов`язані за законом вчиняти нотаріальні дії, тому визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку має залишатися винятковим способом захисту права. Також позивачем не надано суду беззаперечних доказів належності померлому [PERSON] на праві власності земельних ділянок за кадастровими номерами 1825081800:01:000:0278, 1825081800:01:000:0301 та 1825081800:02:000:0320, оскільки право власності на зазначені земельні ділянки в Державному земельному кадастрі зареєстровано за іншими особами; а також не надано жодних доказів належності [PERSON] земельних ділянок за кадастровими номерами 1825081800:04:000:8058, 1825081800:01:000:1153, 1825081800:03:000:0073 та 1825081800:04:000:8059. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання за ним в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та після смерті [PERSON] , що помер [INFO] , а саме на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , та земельних ділянок: площею 0,8800 га кадастровий номер 1825081800:01:000:0278, площею 0,4300 га кадастровий номер 1825081800:01:000:0301, площею 0,3400 га кадастровий номер 1825081800:02:000:0320, площею 0,2100 га кадастровий номер 1825081800:04:000:8058 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; а також земельних ділянок: площею 1,4347 га кадастровий номер 1825081800:01:000:1153, площею 0,3866 га кадастровий номер 1825081800:03:000:0073, площею 0,1000 га кадастровий номер 1825081800:04:000:8059, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва необхідно відмовити. На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1218, 1296 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року та

Outcome: dismissed