Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

29.07.2019 року до суду із позовом до [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням звернулась позивач, яка зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 15.05.2019 року та свідоцтва право на спадщину за заповітом від 15.05.2019 року. У даній квартирі зареєстровані донька позивача - [PERSON] та її неповнолітній онук - [PERSON] , [INFO] , але останні з 2008 року фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі не беруть участі в утриманні квартири, не сплачують за комунальні послуги. Через наявність вказаної реєстрації [PERSON] не може вільно розпоряджатися своєю власністю, а сплата комунальних платежів в повному обсязі ставить її у тяжке матеріальне становище. [PERSON] просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 13.08.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 19.09.2019 року до участі у справі в якості третьої особи судом залучено районну адміністрацію Запорізької міської ради Комунарського району, як орган опіки та піклування, так як предметом позову є право користування житловим приміщенням неповнолітньою дитиною. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити її позовні вимоги. Додатково пояснила, що відповідач була зареєстрована з 1999 року за адресою: [ADDRESS] , але у 2008 році вийшла заміж, народила сина [PERSON] і переїхала жити до чоловіка, за адресою: [ADDRESS] . Неповнолітній онук хоч і був зареєстрований у квартирі, але ніколи не мешкав, бачила його декілька разів, так як були перешкоди у спілкуванні з онуком з боку родичів чоловіка доньки. З донькою стосунки не підтримує, остання навіть не приїздила на поховання свого батька (чоловіка позивача). Допомоги на оплату комунальних послуг [PERSON] не надає. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, що підтверджено поштовими повідомленнями та оголошенням на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзив, клопотання та заперечення не надала. З урахуванням вказаних обставин, а також положення, передбаченого ч.2 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити дану справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановити заочне рішення). Представник районної адміністрації Запорізької міської ради Комунарського району, як органу опіки та піклування - Білик Н.О. у суді проти задоволення позову заперечувала, вважала, що неможливо задовольнити вимоги [PERSON] , так як це призведе до порушення прав неповнолітнього на збереження житлових прав, у тому числі на право користування житлом. Допитана у суді свідок [PERSON] пояснила, що мешкає у будинку [ADDRESS] з 1995 року. З позивачем знайома з 2000 року, мають сусідські відносини. У 2008 році донька позивача - [PERSON] , вийшла заміж, тому з тих пір вона її не бачила. Від [PERSON] дізналась, що у [PERSON] народився син, але донька з дитиною ніколи не приїжджали у гості до позивача [PERSON] . Позивач проживала у спірній квартирі з чоловіком, який помер у листопаді 2018 року. На цей час [PERSON] мешкає одна. Скільки вона не приходила у гості до позивача, жодного разу не бачила там дитячих речей або предметів, що належать [PERSON] . Свідок [PERSON] у суді зазначив, що товаришував з чоловіком позивача - [PERSON] . З 2002 року вони почали спілкувались близько, були один у одного у гостях. Після смерті [PERSON] спілкувався з [PERSON] , відвідував її, але доньки [PERSON] з онуком позивача ніколи не бачив. Суд, заслухавши сторони, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Квартира [ADDRESS] належала [PERSON] , чоловіку - позивача [PERSON] , що підтверджується технічним паспортом на квартиру та договором № 593 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території (а.с.9-11). Відповідно до свідоцтва на право власності від 15.05.2019 року зареєстрованого у реєстрі за № 1406, спадкова справа 84/2018, [PERSON] є пережившою дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , якому належала 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Спільне сумісне майно подружжя, право власності, на яке в указаній частці посвідчується цим свідоцтвом, складається з квартири [ADDRESS] , загальною площею 51,95 кв.м., що належала [PERSON] на підставі договору № 2856.К купівлі-продажу нерухомості, зареєстрованого на Запорізькій Регіональній Біржі Нерухомості 22.02.1996 року (а.с.5). [PERSON] отримала спадщину після померлого [PERSON] у вигляді 1/2 частки вищезазначеної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с. 7). Право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] підтверджується копіями Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 166690087 та № 166690403 від 15.05.2019 року (а.с. 6,8). Факт не проживання [PERSON] та її [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] підтверджено актом про не проживання від 09.12.2019 року та показаннями свідків, допитаними у судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України встановлений принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, в тому числі, рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Суд вважає, що позивач, як власник квартири має права вимагати усунення перешкод у користування та розпорядженні своїм майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, на думку суду факт реєстрації [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] за адресою квартири позивача, яка є її власністю, перешкоджає останній в повній мірі розпоряджатися та володіти своєю власністю, або може обмежити в його здійсненні, вимагає від неї додаткових матеріальних витрат по сплаті комунальних послуг, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі. Отже, порушені права власника та перешкоди в користуванні власністю цілком можливо усунути шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. У зв`язку з наведеним суд вважає, що право позивача порушено та підлягає судовому захисту, а позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved