Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

29 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що за договором купівлі-продажу вона є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Рівне, вул. Нова, 34. Разом з будинком їй перейшла у власність і земельна ділянка розміром 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Під час укладення договору питання про відчуження земельної ділянки не було вирішено належним чином, однак на даний час продавець [PERSON] помер. Посилаючись на викладене, просила визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку. Сторони в судове засідання не зявилися, представник позивачки надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачки будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не зявилися, про причини своєї неявки не повідомили. Суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України враховуючи згоду представника позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. З нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 14 червня 2011 року (а. с. 7), вбачається, що [PERSON] продав позивачці [PERSON] цілий житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, що розташований за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Рівне, вул. Нова, буд. 34. Як вбачається з витягу про державну реєстрацію прав № 30833397 від 03 серпня 2011 року (а. с. 8), за позивачкою [PERSON] зареєстровано право приватної власності на вказаний вище житловий будинок. Згідно з державним актом на право приватної власності на землю (а. с. 9), попередньому власникові [PERSON] на підставі рішення Рівненської сільської ради № 6 від 15 жовтня 2010 року було виділено земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівельі споруд за вказаною вище адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-ФП 261119 від 18 квітня 2017 року, колишній власник спірної земельної ділянки [PERSON] помер 12 квітня 2017 року (а. с. 10), а отже позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на земельну ділянку в позасудовий спосіб. Аналізуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що разом із житловим будинком[PERSON]відчужував [PERSON] також земельну ділянку для його обслуговування за цією ж адресою. Обставин, які б вказували, що попередній власник набув право власності на спірну земельну ділянку неправомірно, або, що на неї, окрім позивачки, претендують інші особи, в суді не встановлено. Таким чином позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved