Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

31 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Хмельницького міськрайонного суду від 17 травня 2016 року [PERSON] за ст.125 ч.2 КК України засуджений до 1530 грн. штрафу. Даним вироком суду [PERSON] визнаний винним в тому, що 09 січня 2 016 року умисно наніс йому декілька ударів кулаком в обличчя. Внаслідок побит\-тя він отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів двох передніх зубів, локального сколу емалі 2-го зуба верхньої щелепи зліва, струсу головного моз\-ку, крововиливу слизової оболонки верхньої губи в проекції передніх зубів і інші, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили коротко\-часний розлад здоровя. До розгляду кримінального провадження [PERSON] частково відшкодував його витрати, повязані з лікуванням, внаслідок побиття. Після вироку су\-ду він продовжував лікуватися. На лікування і протезування пошкоджених з вини [PERSON] зубів витратив 5343грн.75коп., які просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи та кримінального провадження, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позову, внаслідок наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 4\~ст. 61 ЦПК України\~вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Так, судом встановлено, що вироком Хмельницького міськрайонного суду від 17 травня 2016 р., який набрав законної сили 17 червня 2016 р., [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі девяноста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1530 (одну тисячу пятсот тридцять) гривень. Цивільний позов [PERSON], [PERSON] та [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] в рахунок відшкодування завданої потерпілим моральної шкоди на користь: [PERSON] 10000 (десять тисяч) грн.; [PERSON] 2000 (дві тисячі) грн.; [PERSON] 2000 (дві тисячі) грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Даним вироком встановлено, що [PERSON] 09 січня 2016 року близько 21 год. 45 хв., перебуваючи на вул. Лесі Українки в с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та його наслідки, умисно наніс [PERSON] два удари кулаком правої руки в область обличчя, в результаті чого спричинив останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя, у вигляді набряку мяких тканин носа, саден шкіри лівого бокового схилу носа, правої половини підборіддя, крововиливів мяких тканин нижньої повіки правого ока, передньої та задньої поверхонь лівої вушної раковини, крововиливу слизової оболонки верхньої губи в проекції передніх зубів, переломів коронок 2-х передніх зубів верхньої щелепи до рівня шийок, локального сколу емалі 2-го зуба верхньої щелепи зліва, струсу головного мозку. [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути із [PERSON] майнову шкоду, а саме за протезування пошкоджених зубів на які він витратив 5\~343, 75 грн., що підтверджується копіями квитанцій, наявних в матеріалах справи. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 22 ЦК України\~збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 12\~постанови Пленуму ВСУ №3 від 31.03.1989 року\~„Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна\~встановлено, що при визначенні розміру шкоди необхідно застосовувати ціни (роздрібні, оптові, закупівельні, ціни реалізації та ін.), і відповідні коефіцієнти (поправочні, кратності), чинні на момент прийняття рішення про відшкодування шкоди. Як роз'яснено у п. 2 \~постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача;\~ г) вина. Відповідно до\~ст. 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. \~Частиною 1\~статті 58 ЦПК України\~встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2\~ст. 59 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.ч. 1, 4\~ст. 60 вказаного Кодексу, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтю 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду України від 19 серпня 2014 р. у справі №3-51гс14). З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Законом не покладається на позивача обовязок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір (постанова Верховного Суду України від 03.12.2014 року у справі №6-183цс14). Як вбачається із матеріалів справи позивачем доведено завдання шкоди внаслідок протезування пошкоджених зубів на які він витратив 5\~343, 75 грн., що підтверджується копіями квитанцій, наявних в матеріалах справи, а відповідач позов визнав. А тому з [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода в сумі 5\~343, 75 грн., яка є доведеною та встановленою. Судові витрати розподіляються відповідно до ст.. 88 ЦПК України. На підставі ст.,ст.\~15,\~16,\~22,\~1166,\~1192 ЦК України\~та

Outcome: approved