overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

29 червня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час мешкає та надалі буде мешкати з позивачем. Сім'я фактично розпалася початку весни 2016 року, коли відповідач залишив сім'ю та став мешкати окремо, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 18 серпня 2012 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Безпалько) [PERSON] (а.с. 5). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Судом, встановлені підстави для розірвання шлюбу: сторони припинили фактичні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не мають, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

29 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Ізюмської міської ради Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], що належала її матері [PERSON] та батькові [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 лютого 2003 року. [PERSON] помер [INFO]. [PERSON] спадщину після нього прийняла, але не оформила. 23 листопада 2004 року [PERSON] склала заповіт, яким розпорядилась своїм майном на випадок смерті на її користь. Вона є єдиною спадкоємицею [PERSON] за заповітом. Строк на прийняття спадщини пропустила в зв'язкузі складними сімейними обставинами, погіршилось здоров'я після смерті чоловіка, захворів син. В зв'язку з наведеним позивач просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник Ізюмської міської ради Харківської області в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 480 (а.с.12) Відповідно заповіту посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Кардашиною Г.І. 23 листопада 2004 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, що все її майно де б таке не було та з чого б воно не складалось заповідає [PERSON] (а.с.8) Таким чином позивач [PERSON] є спадкоємцем майна, що належало [PERSON] за заповітом. Відповідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою. У відповідності до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вік та стан здоров'я позивача, суд вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем у справі пропущено з поважних причин. За таких обставин, суд призначає [PERSON] додатковий строк, достатній для подання нею заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

29 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що 17 лютого 1990 року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON], який зареєстрований виконкомом Василівської сільської ради Роменського району Сумської області, актовий запис №1. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Зазначила, що спільне життя у шлюбі з відповідачем не склалося, міцної сім'ї створити не змогли. В результаті різних та протилежних поглядів на життя у них виникали сварки. Коли спільне проживання взагалі стало неможливим, вони припинили шлюбні відносини, з грудня 2014 року разом не проживають. Відновити сім'ю на її думку неможливо. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, примирення з відповідачем неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився, в заяві просила розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, жодних заперечень суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 17 лютого 1990 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконкомом Василівської сільської ради Роменського району Сумської області, актовий запис № 1 (а.с. 5). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч.ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

29 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб, зазначивши заінтересованими особами Хмельницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану, [PERSON], [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що в 2014 році вона познайомилась із [PERSON] і у них склались дружні відносини і вона бажає з ним зареєструвати шлюб, однак зареєструвати шлюб вони не змогли з огляду на те, що вона не досягла шлюбного віку. Вказує, що їх батьки проти шлюбу не заперечують. Просить надати їй право на шлюб в судовому порядку, оскільки бажає створити сімю з [PERSON], на даний час є вагітною, та це відповідає їх спільним інтересам. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні наведені в заяві обставини підтвердив, пояснив, що надання заявнику права на шлюб відповідає також і його інтересам, оскільки вони бажають створити сімю. Просить задовольнити вимоги заяви. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала і просить їх задовольнити, пояснивши, що вона погоджується на шлюб її доньки з [PERSON], так як укладення шлюбу відповідає їх інтересам. Представник заінтересованої особи\~Хмельницького МВ ДРАЦС\~в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про проведення розгляду справи без участі представника відділу, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Так, відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених\~ст.61 цього Кодексу. \~Згідно ч.ч. 1-3\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до\~ст. 22 ч. 1 Сімейного кодексу України\~шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється\~\~ у вісімнадцять років.\~\~ Згідно ч. 2\~ст. 23 Сімейного кодексу України, за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Так, судом обєктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], і не досягла шлюбного віку, має намір укласти шлюб із [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються копією паспорту громадянина України [PERSON] серії НВ725264 та копією паспорту громадянина України [PERSON] серії НВ424643. Окрім того, як вбачається із довідки Хмельницького перинатального центру від 16.06.2016 року [PERSON], [INFO], перебуває на шостому тижні вагітності. Отже, суд вважає, що надання заявникові права на шлюб із [PERSON] відповідає їх інтересам, оскільки вони бажають створити сімю та на час розгляду справи очікують народження дитини. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

\~29 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований 14 червня 2008 року з [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем є повнолітня дитина - донька Наталія, [INFO]. Шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини фактично припинені.\~\~Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. В наданій суду заяві позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 089283 виданого 14.06.2008 року Міловською сільською радою Балаклійського району Харківської області, сторони перебувають у шлюбі з 14.06.2008 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають спільну дитину\~- доньку\~Наталію, [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження, серії 1-ВЛ №122714 (а.с.6). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно\~ст.51 Конституції України,\~ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За\~ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

\~\~\~\~29 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований 21 вересня 2007 року з [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем дітей не мають. Шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини фактично припинені.\~\~Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав нотаріальну засвідчену заяву у якій позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 072323 виданого 21.09.2007 року Червонодонецькою селищною радою Балаклійського району Харківської області, сторони перебувають у шлюбі з 21.09.2007 року (а.с.3). Як вбачається з позовної заяви від шлюбу сторони дітей не мають (а.с.2). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно\~ст.51 Конституції України,\~ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За\~ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 29 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що дитина проживає з нею і знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча має таку можливість. Просить стягнути аліменти на утримання дитни в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) до досягнення cbyjv повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. \~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розглядати справу в його відсутність. \~ \~ \~ \~ Дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено,\~ що відповідно до Свідоцтва про народження серії І-БК № 312718, виданого 26 червня 2012 року відділом РАЦС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві батьками [PERSON], [INFO] є сторони. \~ \~ \~ \~ Дитина постійно проживаєть з матір?ю позивачкою по справі, що підтверджується довідкою про склад сімї, виданою Кодимською сільською радою 23 червня 2016 року. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, однак відповідач цього не робить, тобто ухиляється від виконання свого обовязку. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і підлягаючими повному задоволенню в силу ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. Врахувавши стан здоров?я та матеріальне становище дитини, відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) до досягнення сином повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

29 червня 2016 року Галицьким районним судом м. Львова було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до Центральної міської лікарні міста Рівне за участю третьої особи головного лікаря Центральної міської лікарні міста Рівне [PERSON] про визнання незаконними та скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень. Сторони в судове засідання не зявилися, повідомлялися про час і місце судового засідання належним чином. Їхня неявка не є обовязковою при розглядові питання про винесення додаткового рішення. Відповідно до ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29 червня 2016 року позов [PERSON] задоволено частково. Визнати незаконним та скасувати наказ Центральної міської лікарні м. Рівне\~\~ № 66-кз від 10 лютого 2016 року «Про накладення дисциплінарного стягнення». В задоволенні інших позовних вимог відмовити.. Разом з тим, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що слід ухвалити додаткове рішення по справі за позовом [PERSON] до Центральної міської лікарні міста Рівне за участю третьої особи головного лікаря Центральної міської лікарні міста Рівне [PERSON] про визнання незаконними та скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

29 червня 2016 року до Межівського районного суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту народження [PERSON] 04 червня 2016 року у Кіровському районі м. Донецька сина [PERSON]. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 23 лютого 2016 року він зареєстрував шлюб з [PERSON]. Реєстрація шлюбу проводилась міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 71. 04 червня 2016 року у них народився сина [PERSON], свідоцтво про народження якого посвідчено Кіровським відділом записів актів громадянського стану м. Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 21 червня 2016 року. Однак зазначений документ є недійсним і не створює правових наслідків. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився, у заяві просить розглянути справу в його відсутність. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився. Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Зі змісту заяви, свідоцтва про народження встановлено, що [PERSON] 04 червня 2016 року у Кіровському районі м. Донецька народила сина [PERSON]. Суд вважає, що юридичний факт, який просить встановити заявник, знайшов повне підтвердження у судовому засіданні і його об'єктивність не викликає в суду сумніву. Встановлення даного факту має юридичне значення і необхідне заявнику для державної реєстрації народження дитини. Згідно з ч.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені заявником, не компенсуються, залишаються за ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

29 червня 2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовом, в обґрунтування якого вказав, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу спільних дітей не мають. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з відповідачем, через різні погляди на життя, позивач просив суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву, в якій позов визнала та просила розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 травня 1997 року [PERSON] та [PERSON] (прізвище до шлюбу [PERSON]) [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Озерянської сільської ради Варвинського районного Управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 01 (а.с. 30). Після укладання шлюбу прізвище подружжя [PERSON]. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені. На примирення сторони не згодні, оскільки стосунки між ними як для подружжя є неприйнятними, а тому збереження шлюбу шкодить їх інтересам. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи позицію сторін, суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, подружжя тривалий час не проживає разом. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами на момент розгляду справи відсутній. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved