Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

9 червня 2018 року (за поштовим штемпелем) представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до постанови Баришівського районного суду Київської області від 14.05.2014 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у тому, що він 26.03.2014 приблизно о 8 годині 30 хвилин по вулиці Київська, 113 в селі Перемога Баришівського району Київської області, керуючи автомобілем «КАМАЗ», номерний знак [NUMBER], вчинив ДТП, внаслідок чого власнику автомобіля «Skoda», номерний знак [NUMBER], [PERSON] було завдано матеріальної шкоди. Відповідно до рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07.05.2015 Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) відшкодувало [PERSON] завдану внаслідок цього ДТП майнову шкоду в розмірі 50000,00 грн та сплачений судовий збір 499,65 грн, тому просить стягнути із відповідача здійснені ними виплати потерпілому в розмірі 50499,66 грн та сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн. В судове засідання учасники справи повторно не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені, представник позивача просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує повністю, відповідач про причини неявки суду не повідомив, копію позовної заяви з додатками отримав, своїх заперечень та відзиву не подав. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з'ясованих обставин, об'єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 07.05.2015 у цивільній справі № 755/1413/15-ц за позовом [PERSON] до МТСБУ, [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відкрите акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яке набрало законної сили 27.10.2015, встановлено, що [PERSON] є винним у вчиненні дорожньої транспортної пригоди, яка сталася 26.03.2014 приблизно о 8 годині 30 хвилин по вулиці Київська, 113 в селі Перемога Баришівського району Київської області, внаслідок якої власнику автомобіля Skoda», номерний знак [NUMBER], [PERSON] завдано матеріальної шкоди в розмірі 96596,92 грн. Ліміт відповідальності МТСБУ обмежується сумою 50000,00 грн. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва рішення залишено без змін та підтверджено, що у МТСБУ були відсутні підстави для відмови у виплаті відшкодування [PERSON] (а.с.6-10, 11-13 - копії рішення, ухвали). За допомогою повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень суд перевірив достовірність наданих позивачем доказів - судових рішень (а.с.39-51 - ухвала, рішення). Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до платіжного доручення № 6855рв від 25.12.2015 МТСБУ виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 50499,66 грн, з яких, відповідно до рішення Дніпровського районного суду Київської області 50000,00 грн - розмір страхового відшкодування та 499,65 грн - сплачений ним судовий збір (пропорційно до задоволених позовних вимог) (а.с.18 - копія платіжного доручення). Позивач при пред'явленні позову сплатив судовий збір в розмірі 1762,00 грн (а.с.19 - платіжне доручення). Відповідач є жителем [ADDRESS] (а.с.27 - адресна довідка). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 993 ЦК України передбачено, що перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Суд критично оцінює довідку від 25.12.2015 № 1, відповідно до якої майнова шкода МТСБУ визначена в розмірі 50499,66 грн. При визначенні розміру шкоди МТСБУ безпідставно було включено до майнової шкоди, яка була заподіяна застрахованому майну, судовий збір в розмірі 499,16 грн, який було стягнуто із МТСБУ пропорційно до задоволених позовних вимог, внаслідок відмови останнього у виплаті страхового відшкодування [PERSON] (а.с.17 - копія довідки). Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, так як в судовому засіданні доведено, що має місце винність відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та що його неправомірними діями завдано майнову шкоду застрахованому майну, за яке позивач в порядку регресу сплатив страхове відшкодування потерпілій особі. У задоволенні інших позовних вимог вбачається за необхідне відмовити, оскільки сплачений позивачем [PERSON] судовий збір у розмірі 499,66 грн не є страховим відшкодуванням у розумінні п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Ця сума стягнута із позивача внаслідок невиплати ним страхового відшкодування [PERSON], що стало підставою для звернення потерпілої особи до суду із позовом. Позивач при пред'явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, то понесені позивачем судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1744,56 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial