Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

30 травня 2017 року позивач звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову зазначив, що Вироком Дзержинського міського суду від 18 квітня 2017 року [PERSON] визнано винним у заподіянні йому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Відповідно до вироку суду, в результаті злочинних дії [PERSON] потерпілому [PERSON] спричинені тілесні ушкодження, а саме: забиття м'яких тканин в попереково-крестцовій області, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також забиття м'яких тканин та подряпини обличчя, що супроводжувалися струсом головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров'я. Вважає, що злочинними діями [PERSON] йому спричинено моральну шкоду, що полягає в моральних стражданнях від необхідності змінювати звичний спосіб життя та звертатись до правоохоронних органів, прокуратури та суду для захисту його інтересів, що є для нього вкрай незручним. Просить стягнути моральну шкоду, що становить 10000 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували щодо їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали по справі, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Згідно положень ст.ст.11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що Вироком Дзержинського міського суду від 18 квітня 2017 року [PERSON] визнано винним у заподіянні йому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України (а.с.4). Відповідно до ст.1177 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї, чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибин фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльності, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (Немайнової шкоди) № 4 від 31.03.1995 року роз'яснюється, що потерпілий, тобто особа, якій злочином заподіяно моральну шкоду (внаслідок посягання на здоров'я, честь, гідність, знищення майна, позбавлення годувальника тощо), має право пред'явити позов про її відшкодування у кримінальному процесі або в порядку цивільного судочинства. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та за якими доказами це підтверджено. Враховуючи ступінь моральних страждань позивача [PERSON], а також конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили, виходячи з міркувань розумності, справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача і стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням злочину в розмірі 5000 грн. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial