Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

30.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 14.04.2007 року вона у клала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] Від шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося та з 2013 року фактично шлюбні відносини між ними припинені. Діти проживають разом з нею, та повністю перебувають на її утриманні. З 2013 року між відповідачем та дітьми не відбулося жодного спілкування. Ані аліментів, ані будь-якої іншої допомоги батько дітям не надає. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. У судове засіданні представник позивачка [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Просив справу розглядати без його участі. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Виходячи з положень ст.224 ЦПК та зі згоди позивача, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача з ухваленням по справі заочного рішення. Представник третьої особи за довіреністю [PERSON] у судове засіданні не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Просила справу розглядати без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с.3). З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу [INFO] народився [PERSON] та [INFO] народився [PERSON]. Відповідно до свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] матір'ю дитини є [PERSON], а батьком - [PERSON]. (а.с.4-5). Відповідно до довідки Краматорської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №25 з профільним навчанням, [PERSON], 2008 року народження навчається у загальноосвітній школі №25 м.Краматорська у 3А класі (а.с.6). Відповідно до довідки Комунального дошкільного навчального закладу ясла-садка «Ведмедик», [PERSON], 2011 року народження відвідує ДНЗ №69 з 12.12.2016 року по теперішній час (а.с.7). Відповідно до довідки Краматорської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №25 з профільним навчанням, батько [PERSON], 2008 року народження [PERSON] не бере участі у вихованні дитини, жодного разу не відвідував школу, не спілкується з учителями, не бере участі в батьківських зборах. (а.с.30). На запит суду Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби було повідомлено, що [PERSON], [INFO], перетинав державний кордон України 24.05.2014 року, пункт пропуску Харків-Пасажирський, характеристика ТЗ 77 Москва-Маріупіль, 30.05.2014 року, пункт пропуску Харків-Пасажирський, характеристика ТЗ 16 Дніпропетровськ-Москва. (а.с.35). Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-ІІІ від 26.04.2001р. встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з принципом шостим Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., малолітня дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько може бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він: ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічним алкоголіком або наркоманом. Так, з висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], вбачається, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин з [PERSON] батько [PERSON] з 2013 року проживає окремо, життям, здоров'ям та навчанням дітей не цікавився, не виявляв бажання спілкуватися з дітьми та приймати участь у їх вихованні. Наразі вихованням та утриманням малолітніх дітей займається їх мати [PERSON], яка турбується про здоров'я та побут дітей, займається їх вихованням. Таким чином, [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Суд зазначає, що ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватися про дитину та наявність вини батьків, що належить до обов'язкових умов позбавлення батьківських прав. Отже, зазначені вище фактори поведінки, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме систематичне ухилення від виховання дітей та нехтування своїми батьківськими обов'язками відповідачем, що свідчить про його винну поведінку щодо дітей. Пленум Верховного Суду України в п.п.15,16 постанови №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги відносно позбавлення батьківських прав відповідача позивачем доведені і підлягають задоволенню. На час розгляду справи діти мешкають окремо від відповідача, який на утримання дітей матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК Укpаїни суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved