Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

29 січня 2021 року [PERSON] звернулася до Хортицького районного суду м.\~Запоріжжя з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50-ти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів, встановлених для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня надходження позовної заяви до суду та до досягнення донькою [PERSON] 23-х років. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 01.10.1999 року до 11.05.2017 року. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка на даний час вже повнолітня, і навчається на І курсі факультету Соціальних наук Національного університету «Запорізька політехніка», денна форма навчання. Оскільки навчання доньки є платним, це ставить її в скрутне матеріальне становище, через що вона потребує матеріальної допомоги відповідача. Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи. 01 березня 2021 року відповідач [PERSON] надав суду відзив, в якому вказав, що частково визнає викладені в позові обставини та заявлені позовні вимоги. Оскільки він не має фінансової можливості сплачувати аліменти у вказаному позивачкою розмірі, просив задовольнити позов частково, та стягнути з нього аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу). До відзиву [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності. 03 березня 2021 року від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, та задоволення позову в повному обсязі. 03 березня 2021 року позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її присутності. 01 квітня 2021 року позивачка [PERSON] подала відповідь на відзив (названо заперечення на відзив), в якій наполягала на повному задоволенні позову. 19 квітня 2021 року позивачка [PERSON] подала до суду уточнену позовну заяву, в якій виклала позовні вимоги в такій редакції: просить стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50-ти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня надходження позовної заяви до суду та до досягнення донькою [PERSON] 23-х років, або до припинення нею навчання. 18 травня 2021 року позивачка [PERSON] подала ще одну заяву про розгляд справи за її відсутності. 19 травня 2021 року відповідач [PERSON] подав письмові пояснення, в яких посилається на вищий рівень доходів позивачки, ніж його. До судового засідання 24 травня 2021 року представник відповідача адвокат Курінна О.І. надала заяву, в якій просила позов задовольнити частково, стягнути аліменти в розмірі не більшому 1/8 частини заробітку свого довірителя. З урахуванням поданих сторонами заяв, їх відсутність не перешкоджає вирішенню справи по суті; згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч.4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 1999 року по 23 травня 2017 року (а.с.4). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №25 (а.с.8), [INFO] у вказаному шлюбі народилась [PERSON] . Згідно договору №053-1/4 про надання освітніх послуг між Національним університетом «Запорізька політехніка» та фізичної особою від 14 вересня 2020 року (а.с.11) забезпечено здобуття вищої освіти [PERSON] у Національному університеті «Запорізька політехніка» м. Запоріжжя, факультет Соціальних наук, ступінь освіти бакалавр, спеціальність 053 психологія, форма навчання денна. Вартість навчання за весь період становить 46567 гривень. За 2020-2021 рік 16767 гривень, 2021-2022 рік 14900 гривень, 2022-2023 рік 14900 гривень (а.с.12). На цей час [PERSON] є студенткою І курсу. Термін навчання 01.10.2020 року 31.05.2023 року. Стипендію не отримує (а.с.13). Проживає [PERSON] з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с.9, 10). Вказані обставини визнані та не оспорюються відповідачем. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, стипендію не отримує, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, тож батьки зобов`язані її утримувати до двадцяти трьох років, однак за наявності такої можливості. З довідок, доданих відповідачем до відзиву на позовну заяву, вбачається, що відповідач працює у ПрАТ «Укрграфіт» на посаді пропитчика. Середньомісячна заробітна плата за період з вересня 2020 по січень 2021 включно становила 13636,00 грн. (а.с.46); перед цим, за період з січня 2020 року по вересень 2020 рік у ТОВ «ЗТМК» на посаді плавильника, 10261,00 грн., при цьому середньомісячний розмір сплачуваних ним аліментів тоді складав 2600,00 грн. (а.с.44-45). Мати повнолітньої дитини, з якою і проживає остання, згідно довідок про доходи №№106/2, 107/2 у 2020 році в середньому щомісяця після сплати податків отримувала заробітну плату розміром 6577 грн., у 2021 році 5677 грн. (а.с.71-72). Таким чином, суд вважає встановленим, що повнолітня [PERSON] , яка продовжує навчання, потребує також матеріальної допомоги батька. Заперечуючи проти стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки, відповідач посилається на незадовільний стан свого здоров`я, на суттєві для нього витрати зі сплати житлово-комунальних послуг, а також на наявність в нього з січня 2020 року нової сім`ї, що також змушує його нести додаткові витрати, у зв`язку з чим і визнає позовні вимоги лише частково і згодний на 1/8 частку. На підтвердження стану здоров`я надав результати досліджень магнітно-резонансної томографії лівого колінного суглоба, які свідчать про наявність певного захворювання, однак витрат на його лікування не підтверджують. Надані відповідачем копії рахунків на оплату житлово-комунальних послуг свідчать лише про їхню вартість, та не є підтвердженням їхньої сплати саме відповідачем. Наявність у відповідача з січня 2020 року нової сім`ї, на яку він додатково витрачається, також документально не підтверджена. Аналізуючи вказані обставини, зважаючи на рівень доходу батька та матері повнолітньої [PERSON] , недоведеність наявних у відповідача витрат саме на лікування, сплату житлово-комунальних послуг та на нову сім`ю, суд приходить до висновку про те, що справедливим й пропорційним від матеріального становища платника аліментів, буде стягнення матеріальної допомоги в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню частково. Крім того, на думку суду, вимоги позивача щодо стягнення аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, не ґрунтуються на нормах закону у зв`язку із наступним. Згідно ст.182 СК України 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку це\~ мінімальний гарантований розмір аліментів, необхідний для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, за змістом ч.1 ст. 6 СК України правовий статус дитини особа має до досягнення нею повноліття. З огляду на те, що позивач просить стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки до закінчення нею навчання, нормативно-правове регулювання стягнення яких передбачено відповідною спеціальною главою СК України, заявлені в цій частині вимоги також задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України ст.ст. 5, 4 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 908,00 гривень. Щодо стягнення аліментів, відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, належить допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial