Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

30 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог посилається на те, [INFO] помер батько позивача, [PERSON] . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до якої входить, зокрема, право на земельну частку (пай) розміром 4,80 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яке він успадкував після смерті [INFO] матері, [PERSON] , котре померла мала в результаті розпаювання земель колишнього КСП ім. Гоголя. на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0055324. Позивач, після смерті батька, спадщину прийняв у встановленому законом порядку. Звернувшись до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на спадкове майно, отримав відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. [PERSON] прохав суд визнати за ним в порядку спадкування право на спірну земельну частку (пай). Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 31 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання (а.с.24). У встановлений судом строк відповідач [PERSON] подала відзив, в якому заперечила позовні вимоги. Визнає факт набуття спадкодавцем [PERSON] права на спірну земельну частку (пай). Разом з тим, вказує на наявності заповіту, складеного [PERSON] на користь її матері, [PERSON] .. Вважає себе неналежним відповідачем, так як після смерті [PERSON] спадщина була прийнята лише [PERSON] . На підставі вищенаведеного прохала у задоволенні позову відмовити (а.с.55-57). У встановлений судом строк представником відповідача [PERSON] , адвокатом Колесніковим В.О. було подано відзив, в якому він заперечив позовні вимоги. Зазначив, що хоча постановою Полтавського апеляційного суду від 08.01.2019 року і визнано недійним заповіт [PERSON] від 07.07.1998 року, проте вказане судове рішення оскаржено в касаційному порядку. Зауважує, що після смерті [PERSON] , на її спадщину може претендувати виключно [PERSON] , адже вона є єдиною, хто прийняв спадщину. Окрім того, представник вказує на висновки Апеляційного суду Полтавської області в постанові від 07.11.2017 року справа № 541/2460/16-ц, де зокрема апеляційний суд зауважив, що [PERSON] дочка померлої [PERSON] , за життя не встигла юридично оформити спадщину після смерті матерів, а отже відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). У зв`язку з вищенаведеним вважав позовні вимоги безпідставними (а.с.62-65). Позивач [PERSON] протягом встановленого судом строку, скористався правом на подання відповіді на відзив, в якій зазначив, що посилання на заповіт, котрий у судовому порядку визнано недійним є недоречним. Вказує на необхідності застосування на п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, так як спадщина після [PERSON] його батьком, [PERSON] , була прийнята до набрання чинності ЦК України 2004 року, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. У зв`язку з вищенаведеним, прохав задовольнити позов (а.с.75-77). Представником відповідача [PERSON] , адвокатом Колесніковим В.О. подано заперечення, зміст доводів якого є аналогічним доводам наведеним у відзиві (а.с.81-84). В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася її представник, адвокат Колесніков В.О., котрий приймав участь дистанційно в режимі відеоконференції, прохав у задоволенні позову відмовити з підстав, вказаних у відзиві. Представник Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, в судове засідання не з`явився. Сільська рада направила на адресу суду лист в якому просила розгляд справи провести без участі свого представника. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, дослідивши матеріали судової справи №541/2460/16-ц, електронний примірний судової справи №541/252/18, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , що підтверджується, копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина. Спадщину після [PERSON] прийняв його син, позивач по справі, [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про спадщину по закону на інше спадкове майно (а.с.11). Позивач вказує, що його батько, за свого життя набув право на земельну частку (пай) розміром 4,80 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яке він успадкував після смерті матері, [PERSON] , однак за свого життя юридично його не оформив. [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). Право [PERSON] на спірну земельну частку (пай) розміром 4,80 умовних кадастрових гектар підтверджується копією сертифікату на право на частку (пай), серія ПЛ №0055324 реєстраційний номер №834 від 28.05.1998 року, що видавалася Миргородською РДА (а.с.13). З метою отримання свідоцтва на право на спадщину щодо спірної земельної (частки) пай, позивач звернувся до виконуючого обов`язки державного нотаріуса Першої Миргородської державної нотаріальної контори в порядку заміщення, державного нотаріуса Хорольської державної нотаріальної контори Решти С.М.. Проте за результатами розгляду заяви позивача, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.17). У зв`язку з відсутність правовстановлюючого документу, з метою визнання права на спадкове майно [PERSON] звернувся до суду з позовом до Миргородської районної державної адміністрації, Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області (справа № 541/2460/16-ц). Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06.04.2017 року, позов [PERSON] було задоволено та визнано за ним в порядку спадкування право на спірну земельну частку (пай) (а.с.18-21). За наслідками апеляційного перегляду вказаного рішення, Апеляційним судом Полтавської області постановою від 07.11.2017 року рішення першої інстанції було скасовано, а позивачу в задоволені його позову відмовлено. Відмова вмотивована наявністю інших спадкоємців, щодо майна померлої [PERSON] , котрі не були залучені до розгляду у справі. Тому позов подано до неналежних відповідачів. До таких висновків, суд апеляційної інстанції дійшов за результатами розгляду апеляційної скарги [PERSON] та долучених до неї доказів, зокрема копії заповіту [PERSON] від 07.07.1998 року (а.с.22-23). З відзивів, поданих відповідачами вбачається, що спір виник у зв`язку з тим, що вони заперечують, те що батько позивача є одноосібним спадкоємцем майна [PERSON] . Так, кожен з відповідачів посилається, що згідно заповіту від 07.07.1998 року, [PERSON] у рівних долях заповідалося [PERSON] та [PERSON] , котра доводиться матір`ю відповідача [PERSON] та бабусею [PERSON] . Оскільки спадщина після [PERSON] була прийнята [PERSON] , тому вона також має спадкувати майно померлої [PERSON] . \~ \~ \~ \~Сторонами визнається, що заповіт [PERSON] від 07.07.1998 року у судовому порядку визнано недійсним. \~ \~ \~ \~До матеріалів справи долучено копію постанови Полтавського апеляційного суду від 08.01.2019 року (справа №541/252/18), якою заповіт [PERSON] від 07 липня 1998 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Великосорочинської сільської ради Миргородського району визнано недійсним (а.с.28). Вказане судове рішення набрало законної сили, та на момент розгляду справи є дійсним. \~ \~ \~ \~Разом з тим, відповідачі посилаються, на те, що вказане судове рішення оскаржується в касаційному порядку. Згідно відомостей автоматизованої системи документообігу Миргородського міськрайонного суду матеріали справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , Великосорочинської сільської ради Миргородського району, третя особа Перша Миргородська державна нотаріальна контра про визнання заповіту недійсним, витребувано ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2019 року, у зв`язку з відкриттям касаційного провадження у справі. Станом на дату розгляду матеріали справи до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області не повернуто. У відповідності до роз`яснень наданих Пленумом Верховного Суду України в п.1 постанови від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2004 р. ( 435-15), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 р.( 1540-06 ), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України (435-15) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Матеріалами справи підтверджується, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] . \~ \~ \~ \~Сторонами визнається, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми спадкодавці, а отже належать до однієї черги спадкування. \~ \~ \~ \~До матеріалів справи долучено копію заяви [PERSON] про прийняття спадщини після [PERSON] . \~ \~ \~ \~З електронного примірника судової справи №541/252/18 (на яку посилалася кожна із сторін), вбачається, що до матеріалів справи було долучено копію спадкової справи № 733 заведеної на майно [PERSON] . Зі спадкової справи вбачається, що вона заведена на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини. Окрім того, в матеріалах спадкової справи міститься довіреність від 14.12.2000 року, якою державний нотаріус Першої Миргородської нотаріальної контори Наконечна Н.П. на підставі ст. 529 ЦК УРСР, засвідчив, що спадкоємцем на майно [PERSON] , померлої [INFO] є її син [PERSON] . Окрім того, визначено, що до складу спадкового майна входить право на земельний пай розміром 4,80 умовних кадастрових гектарів, який належав [PERSON] на підставі сертифікату ПЛ №0055324, виданого Миргородською державною районною адміністрацією на підставі рішення від 28.05.86 р. \~ \~ \~ \~Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки спадщину було прийнято [PERSON] до набрання чинності Цивільним кодексом України то до неї підлягають застосуванню положення ЦК УРСР(1963р.). Відповідно до ст.548 ЦК УРСР(1963р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР(1963р.) визначено перелік дій, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Прийняття спадщини [PERSON] засвідчено нотаріусом. Докази прийняття спадщини [PERSON] матеріали спадкової справи не містять, на чому зауважив Полтавський апеляційний суд в постанові від 08.01.2019 року (а.с.28, зворот) (справа 541/252/18). Окрім того, з даного судового рішення вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Таким чином, на момент відкриття спадщини після [PERSON] , [PERSON] могла прийняти спадщину, проте, суду не надано доказів того, що вона це дійсно зробила. У відповідності до ч.ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Таким чином, єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину після [PERSON] є її син [PERSON] , що знайшло своє підтвердження належними та допустимими доказами. Таким чином, [PERSON] за свого життя правомірно набув право на спірну земельну частку (пай), а отже дане право є об`єктом спадкування. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Пленум ВСУ в постанові № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. Відсутність правовстановлюючого документу позбавляє позивача в позасудовому порядку оформити свої спадкові права. Оскільки набуття спадкодавцем права на спірну земельну частку (пай) підтверджено документально, тому право позивача [PERSON] як спадкоємця за законом, є порушеним і підлягає судовому захисту, шляхом його визнання. Судові витрати у відповідності до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідачів.

Outcome: approved