Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

30 грудня 2015 року [PERSON] (під час розгляду справи змінила прізвище на [PERSON]) звернулася до суду з позовом, в якому просить поновити її в батьківських правах відносно [PERSON], 2011 року народження. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 01 вересня 2015 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно своєї доньки [PERSON], 2011 року народження, проте з вересня 2015 року її життя змінилося та перестали існувати обставини, що слугували підставою для позбавлення її батьківських прав. Вона перестала вживати спиртні напої, знайшла роботу, створила нову родину та має окреме житло, у якому бажає виховувати свою доньку. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] з'явилися, позовні вимоги підтримали з наведених мотивів, просили позов задовольнити. Позивач додатково пояснила, що за час перебування доньки у лікарні, після того як її було вилучено, вона намагалася її відвідувати. Представник відповідача Назаренко А.В. у судове засідання з'явилася, проти позову категорично заперечувала, зауважила, що в даний час більше немає такої дитини як [PERSON], так як після позбавлення батьківських прав дитина була всиновлена, їй змінено ім'я та в даний час перебуває в новій родині, яка про неї дбає. Рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] навіть не оскаржувалося. Те, що на даний час життя позивача налагодилося не дає підстав для скасування усиновлення, повернення дитини з нової родини не відповідає інтересам дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін, допитавши свідків, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] в родині [PERSON] та [PERSON] народилася [PERSON], про що 23 лютого 2012 року Удянською сільською радою Золочівського району Харківської області в книзі реєстрації про народження зроблено відповідний актовий запис № 01 та того ж дня видано відповідне свідоцтво (а.с.9). 01 вересня 2015 року рішенням Золочівського районного суду Харківської області позовні вимоги Служби у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації задоволено. [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Рішення набрало законної сили. Задовольняючи позовні вимоги служби суд виходив з того, що подружжя [PERSON] - [PERSON], які є батьками малолітньої [PERSON] не виконували свої батьківські обов'язки, тобто неналежним чином турбувалися про розвиток та здоров'я дитини, не створили їй необхідних умов. (а.с.7, 8). Як пояснила позивач у судовому засіданні вказане рішення суду вона не оскаржила. Актом депутата селищної ради виконавчого комітету Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 14 лютого 2015 року засвідчено той факт, що [PERSON] перебуває у громадянському шлюбі із [PERSON], веде з нею спільне господарство за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). 01 жовтня 2015 року [PERSON] була прийнята на посаду швачки до Товариства з обмеженою відповідальністю «Струмок», згідно із наказом вказаного підприємства №12 від 01 жовтня 2015 року (а.с. 12). ТОВ «Струмок» характеризує свого працівника [PERSON] з позитивного боку, як працьовиту та відповідальну особу, що веде здоровий та правильний спосіб життя, проте сумує через розлуку з дочкою, відносно якої позбавлена батьківських прав (а.с. 13). Відповідно до довідки про доходи наданої ТОВ «Струмок» [PERSON] як особа, що працює на вказаному підприємстві по посаді швачки отримувала заробітну платню за жовтень - 1375 гривень, листопад - 1375 гривень (а.с. 14). [PERSON] 17 листопада 2004 року в рамках спадкової справи №258/2003 отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], спадкове майно складається з житлового будинку [ADDRESS], про видачу вказаного свідоцтва державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. в реєстрі проставлено запис 3568 (а.с. 15-17). 25 січня 2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що того ж дня виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області складено відповідний актовий запис №4 та видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON] (а.с. 30). З наданої суду довідки служби у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Харківської області від 02 лютого 2016 року №49 вбачається, що [PERSON], біологічні батьки якої: [PERSON] та [PERSON] були позбавлені батьківських прав, станом на 02 лютого 2016 року усиновлена (а.с.31). Судом допитано у якості свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили, що дійсно у [PERSON] були складні життєві обставини до вересня 2015 року, коли вона перебувала під негативним впливом свого колишнього чоловіка [PERSON], що заважало їй належним чином виконувати батьківські обов'язки, через такий спосіб життя її часто не пускали бачити доньку [PERSON], що після відібрання перебувала у Золочівській лікарні. Проте в даний час життя її змінилося, вона виглядає зовсім іншою, не вживає спиртні напої, працевлаштувалася, створила нову родину, має житло. Із новим чоловіком вони також намагалися відвідувати дитину у лікарні, в тому числі і на день народження, проте їх не пустили, а згодом повідомили, що дитини в лікарні немає. У судовому засіданні, стосовно відвідування дитини у лікарні та щодо зволікання з подачею позову про поновлення її у батьківських правах позивач [PERSON] пояснила, що після налагодження життя у вересні 2015 року вона усно звернулася до служби у справах дітей з питанням про поновлення її у батьківських правах, там їй повідомили, що з цього питання вона має звернутися до юриста з метою складення відповідного позову. Вона одразу не подала позов, так як збирала довідки про працевлаштування тощо, тому позов подала лише у грудні 2015 року. Дитину весь час намагалася відвідувати у лікарні, проте їй відмовляли у побаченнях через те, що після 01 вересня 2015 року вона позбавлена батьківських прав. Причини неоскарження судового рішення позивач не навела. Позивачем в якості доказів також залучено копії паспорту [PERSON], довідку з місця проживання вказаної особи, датовану травнем 2015 року, свідоцтво про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], вказані документи є неналежними доказами так як не стосуються предмету доказування по даній справі, у зв'язку з чим судом вказані докази при прийнятті рішення не приймалися до уваги. При вирішенні спору суд виходив з того, що відносини врегульовані нормами СК України. Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Стаття 164 СК України обумовлює підстави позбавлення батьківських прав, так, мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Стаття 169 СК України коментує поновлення батьківських прав. Так, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Рішення суду про поновлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. У разі відмови в позові про поновлення батьківських прав повторне звернення із позовом про поновлення батьківських прав можливе лише після спливу одного року з часу набрання чинності рішенням суду про таку відмову. Статті 10, 59, 60 ЦПК України передбачають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, аналізуючи надані в якості доказів матеріали, суд не вбачає підстав для поновлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] 2011 року народження та вважає, що таке поновлення не відповідає інтересами дитини, виходячи з наступного. Сімейним кодексом України прямо передбачені підстави коли поновлення батьківських прав є неможливим. Так, зокрема, неможливим поновлення є у разі всиновлення дитини. Під час розгляду справи судом встановлено, що дитина названа при народженні - [PERSON], 2011 року народження, вже всиновлена, що відповідно до положень ч. 2 ст. 169 СК України унеможливлює поновлення батьківських прав відносно вказаної дитини. Даних щодо скасування або визнання недійсним вказаного всиновлення суду не надано. Вимоги положень ст.ст.10, 59, 60 ЦПК України щодо обов'язку надання доказів на підтвердження своїх вимог або заперечень позивачу роз'яснені. За таких обставин суд вважає, що хоча обставини життя позивача [PERSON] змінилися, її поведінка змінилася у кращій бік, життя налагодилося, вона створила нову родину та працевлаштувалася, через всиновлення дитини [PERSON], 2011 року народження, поновлення позивача у батьківських правах є неможливим в силу прямої заборони ч. 2 ст. 169 СК України, з метою захисту інтересів дитини, яка після всиновлення вже перебуває в новій родині. Враховуючи, що судом відмовлено у задоволенні позову, судові витрати компенсуванню не підлягають.

Outcome: dismissed