Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

30 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання трудового договору. Одночасно позивачка просить суд зобов'язати Маріупольський міський центр зайнятості внести в її трудову книжку відповідний запис про розірвання трудових відносин. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 20 квітня 2005 року між нею та [PERSON] був укладений трудовий договір, згідно до якого вона була прийнята на посаду продавця непродовольчих товарів, про що в її трудовій книжці було зроблено відповідний запис; трудовий договір зареєстрований в Орджонікідзевському районному центрі зайнятості міста Маріуполя. У серпні 2014 року відповідач припинив свою трудову діяльність, встановити на даний час його місцезнаходження позивачка не в змозі. Посилаючись на діюче законодавство, просить суд розірвати безстроковий трудовий договір, укладений 20 квітня 2005 року між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON], зареєстрований 20 квітня 2005 року в Орджонікідзевському районному центрі зайнятості міста Маріуполя, та зобов'язати Орджонікідзевський районний центр зайнятості міста Маріуполя внести в її трудову книжку відповідний запис про розірвання трудових відносин. У судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила, просила безстроковий трудовий договір, укладений 20 квітня 2005 року між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON], розірвати, зобов'язати Маріупольський міський центр зайнятості зняти з реєстрації вказаний трудовий договір, про що зробити відповідний запис у її трудовій книжці. Пояснила, що на даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, але строк відпустки скоро спливає. Нещодавно вона дізналась, що магазин, в якому вона працювала до відпустки, закритий, а підприємець [PERSON], з яким вона уклала трудовий договір, припинив свою трудову діяльність та виїхав за межі міста. Внаслідок того, що місцезнаходження роботодавця їй не відоме, вона не може розірвати укладений трудовий договір, а тому і працевлаштуватися на іншу роботу на законних підставах. Просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до суду не прибув, судова повістка про виклик до суду надсилалась за зареєстрованою адресою його проживання, однак конверт був повернутий поштовим відділенням за закінченням строку зберігання. Представник третьої особи, Дегерменджи Ю.Д., діюча на підставі довіреності, проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечувала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 20 квітня 2005 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON], 1973 року народження, та [PERSON], [INFO], був укладений безстроковий трудовий договір, згідно до якого остання була прийнята на посаду продавця непродовольчих товарів, про що в її трудовій книжці зроблено відповідний запис. Вказаний трудовий договір був зареєстрований Орджонікідзевською районною філією Маріупольського міського центру зайнятості 26 квітня 2015 року, реєстровий № 211. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 01 червня 2012 року виконкомом Кальчицької сільської ради Володарського району Донецької області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 01 червня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 03. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу: [PERSON]. Згідно з вимогами ст. 38 КЗпП України, працівник має право на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з власної ініциативи, попередивши роботодавця за два тижні до цього. Згідно ч.1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналізуючи наведені положення, приймаючи до уваги, що місцезнаходження фізичної особи-підприємця [PERSON] невідоме, що позбавляє позивачку права на працевлаштування до іншого місця роботи, суд приходить до переконання, що трудовий договір, укладений між відповідачем та позивачкою, підлягає розірванню за вимогою останньої. Державна служба зайнятості відповідно до ст. 24-1 КЗпП Украiни та Порядку реєстрацiї трудового договору мiж працiвником i фiзичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Мiнiстерства працi та соцiальної полiтики України 08 червня 2001 року № 260 (далі - Порядок), є органом на який покладено функції реєстрацiї (зняття з реєстрації) трудових договорiв, якi укладаються фiзичними особами-роботодавцями та найманими працiвниками, а також підтвердження записів, внесених фiзичними особами-роботодавцями до трудових книжок працiвникiв. За п. 8,9 Порядку реєстрацiї трудового договору мiж працiвником i фiзичною особою, яка використовує найману працю, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації договору. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Згідно п. 12, 14 Порядку за зверненням працівника, який не був присутній під час зняття трудового договору з реєстрації, посадова особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів з дня такого звернення робить відповідну відмітку у виданому йому примірнику трудового договору та засвідчує у трудовій книжці запис про звільнення з роботи, внесений фізичною особою. Записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи. Але враховуючи, що місцезнаходження фізичної особи-підприємця [PERSON] невідоме, що унеможливлює внесення ним запису до трудової книжки [PERSON] про її звільнення, а державна служба зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрацiї (зняття з реєстрації) трудових договорiв, якi укладаються фiзичними особами-роботодавцями та найманими працiвниками, а також підтвердження записiв внесених фiзичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників, суд вважає можливим зобов'язати Маріупольський міський центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір, укладений між сторонами, та зробити відповідний запис про це у трудовій книжці позивачки. Крім того, за положеннями ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі ст. 38 КЗпП України, Порядку реєстрацiї трудового договору мiж працiвником i фiзичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Мiнiстерства працi та соцiальної полiтики України 08 червня 2001 року № 260,

Outcome: approved