overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

29 липня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що знаходиться у шлюбі з відповідачем з 7 липня 2010 року. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач з родиною не проживає, на утримання дитини матеріально не допомагає, тому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дочки. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач позов визнав повністю та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини його доходу. З'ясувавши у попередньому судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 7 липня 2010 року. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO]. Відповідач з родиною не проживає, та не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності зі ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Суд вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів повинен складати 1/4 частину від його доходу. Визначаючи такий розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та відповідача. На підставі ст.ст.180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

29 липня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій просила встановити факт, що [PERSON], [INFO], помер [INFO] року в м. Баранівка Житомирської області. Обґрунтовуючи заяву [PERSON] зазначила, що [INFO] року в м. Баранівка Житомирської області помер [PERSON], [INFO], з яким перебувала у фактичному шлюбі. Поховання [PERSON] проводили його батьки. Через важке матеріальне становище, тіло померлого не було доставлене до Новоград-Волинського відділення судово-медичних експертиз. Оскільки у неї відсутні документи про причину смерті, вона не може отримати свідоцтво про смерть, необхідне для оформлення пенсії на дитину у зв'язку з втратою годувальника. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 15.08.2014 року, якою підтримала свої вимоги, просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи Управління ПФУ в Баранівському районі Житомирської області в судове засідання не з'явився, подав до суду лист від 01.08.2014 року про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, не заперечував проти задоволення заяви. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Факт смерті [PERSON], [INFO] підтверджується даними висновку Баранівського РВ УМВС України в Житомирській області від [INFO] року щодо ненасильницької смерті (а.с. 5), даними довідки Баранівської КЦРЛ від 16.07.2014 року, згідно якої [PERSON] помер [INFO] року в приймальному відділенні лікарні (а.с. 8). Реєстрація смерті [PERSON] по відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Баранівського районного управління юстиції не проводилась згідно повідомлення від 18.07.2014 року (а.с. 7). Встановлення факту смерті [PERSON] має юридичне значення для заявника - для оформлення пенсії на дитину у зв'язку з втратою годувальника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

29 липня 2014 року [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. Заявлений позов мотивує тим, що знаходяться в шлюбних відносинах з 15 січня 1983 року. Шлюб зареєстрований Білозерською міської ради м. Добропілля Донецької області, актовий запис № 71. Від шлюбу дітей не мають. Просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що з останнім сімейне життя не склалося, різні погляди на життя. Майнового спору не мають. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги викладенні в позовній заяві підтримала повністю та просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON]позовні вимоги позивача визнав повністю, проти задоволення позову не заперечує. Сторони спроб до примирення робити не бажають Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим подальше ухвалення судом заходів для їх примирення суперечитиме моральним принципам суспільства. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

29 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить шлюб розірвати, посилаючись на обгрунтування викладені у позовній заяві. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. З'ясувавши обставини справи, суд уважає за необхідне ухвалити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

29 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON] та призначення йому опікуна. Свої вимоги мотивує тим, що її брат [PERSON], який проживає з нею, є інвалідом II групи загального захворювання, знаходиться на обліку в лікаря-психіатра, страждає психічним захворюванням і потребує стороннього догляду. Посилаючись на викладене, просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити її його опікуном. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву просить задовольнити (а. с. 41). Представник Органу опіки та піклування Жовтневої селищної ради в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує (а. с. 40). [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву просить задовольнити (а. с. 42). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24 січня 1966 року народився [PERSON], у свідоцтві про народження якого батьками записані [PERSON], [PERSON] (а. с. 18). [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] (а. с. 6, 7, 8). [INFO] року [PERSON] помер (а. с. 24). Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії АС №059731 22 жовтня 2009 року [PERSON] встановлена ІІ група інвалідності безстроково (а. с. 10). Згідно з актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 28 серпня 2014 року №282 [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу зі стабільним дефектом. За своїм психічним станом він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 36-38). Орган опіки та піклування Жовтневої селищної ради у своєму поданні від 23 липня 2014 року №1033 просить призначити опікуном [PERSON] його сестру [PERSON] (а. с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] недієздатним і призначити його опікуном [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

29 липня 2014 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява [PERSON], заінтересована особа - орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про визнання особи недієздатною, встановлення опіки. В обґрунтування своїх вимог заявник у своїй заяві та у судовому засіданні посилалась на те, що [PERSON], [INFO], є матір'ю заявниці та з 2005 року страждає на психічний розлад у важкій формі, у зв'язку з чим заявниця просила суд визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку. Заявник у судовому засіданні свою заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, у судовому засіданні погодився із заявою, не заперечував проти її задоволення. Суд, вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали даної справи окремого провадження, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON], [INFO] (а. с. 4). З акту судово-психіатричного експерта № 165 від 23 вересня 2014 року, складеного КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» на виконання ухвали суду про призначення судової психіатричної експертизи, вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді органічного шизофреноподібного розладу. За своїм психічним станом в даний час дослідна не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а. с. 17-19). Згідно з поданням виконкому Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради №5-38-134 від 15 серпня 2014 року, виконком Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради вважає за доцільне призначити [PERSON], [INFO], опікуном над її матір'ю - [PERSON], [INFO] ( а. с. 29). Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, або над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючи до уваги те, що у [PERSON] виявлено хронічний стійкий психічний розлад, у зв'язку з яким вона на теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, суд вважає необхідним визнати [PERSON] недієздатною. Приймаючи до уваги вищезазначене, та враховуючи, що [PERSON] в силу стану здоров`я потребує сторонньої опіки та піклування, її визнано недієздатним, суд приходить до висновку про необхідність встановлення опіки над ним та призначення опікуна - її доньку [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

29 липня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору (а.с.2-3). Свій позов аргументує тим, що між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості від 18.03.2013 року за яким відповідач отримала кредит у розмірі 16079,63 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Станом на 10.07.2014 року відповідач має заборгованість - 28500,88 грн., яка складається з наступного: - 9642,93 грн. - заборгованість за кредитом; - 707,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 18150,36 грн. - залишок за несплаченим штрафом. Представник позивача в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов підтримав, у разі не явки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи, (а.с.40). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причину неявки не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. (а.с. 39,,42,,43,44). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 01.08.2006 року між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] укладений кредитний договір за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 2836,00 грн. під 2,09% річних (а.с.5). Згідно Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості від 18.03.2013 року банк надав [PERSON] кредит в сумі 16079,65 грн. (а.с.6). Згідно розрахунку заборгованості, за відповідачем є заборгованість у розмірі 28500,88 грн. (а.с.4). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення боргу та і в частині судових витрат - 285,01 (а.с.36).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

29 липня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору (а.с.2-3). Свій позов аргументує тим, що між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] було укладено договір №ODXRF910580023 від 22.12.2007 року за яким відповідач отримав кредит у розмірі 4926,13 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Станом на 02.07.2014 року відповідач має заборгованість - 19517,35 грн., яка складається з наступного: - 19517,35 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 7624,38 грн., яка була задоволена судовим наказом Іллічівського міського суду Одеської області від 03.10.2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» різниця становить - 11892,97 грн. - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 594,65 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов підтримав, у разі не явки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.20,34). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причину неявки не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. (а.с. 22,23,24,25,26,27,28,29,30,31,32,33,37,38). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 22.12.2007 року між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] укладений кредитний договір за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 4926,13 грн. під 0,12% річних (а.с.6-9). Згідно розрахунку заборгованості, за відповідачем є заборгованість у розмірі 19517,35 грн. (а.с.5). Відповідно до судового наказу від 03 жовтня 2008 року з [PERSON] стягнуто 7624,38 грн. (а.с.4) Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення боргу та і в частині судових витрат - 243,60 (а.с.16).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

29 липня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору (а.с.2-5). Свій позов аргументує тим, що між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] було укладено договір №б/н від 10.01.2008 року за яким відповідач отримав кредит у розмірі 3000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Станом на 13.07.2014 року відповідач має заборгованість - 26497,68 грн., яка складається з наступного: - 3000,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 13464,70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 8295,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1237,99 - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов підтримав, у разі не явки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи, (а.с.28). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причину неявки не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. (а.с. 27,30,31). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 10.01.2008 року між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] укладений кредитний договір за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 3000,00 грн. під 24,00% річних (а.с.12-18). Згідно розрахунку заборгованості, за відповідачем є заборгованість у розмірі 26497,68 грн. (а.с.6-11). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення боргу та і в частині судових витрат - 243,60 (а.с.36).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

29 липня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області надійшла зазначена позовна заява (а.с.3-4). Позивачка просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно їх малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що в період шлюбу, зареєстрованого 20 січня 2007 року у них народився син [PERSON], [INFO]. 13 травня 2009 року вона розірвала шлюб з відповідачем. З часу народження по теперішній час відповідач дитину не бачив, не цікавиться нею, матеріальної допомоги не надає. Аліменти не сплачує. Відповідач не проявляє жодного інтересу до дитини. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились. Надали заяви про розгул справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав (а.с.19,20). Прокурор не заперечує проти вимог позову. Представник органу опіки та піклування Іллічівської міської Ради Одеської області в судове засідання не з'явилась, але при цьому надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності і що вимоги позову підтримують (а.с.17). Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні відносини. 20.01.2007 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб (а.с.13). [INFO] року у них народився син [PERSON] і в свідоцтві про народження батьками дитини були записані позивачка і відповідач (а.с.8). 13 травня 2009 року їх шлюб було розірвано (а.с.9). 02 липня 2014 року [PERSON] написав письмову заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON] (а.с.10). Норми ст..ст. 150 і 157 Сімейного кодексу України покладають на батьків дитини обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її виховані та утриманні. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення їх батьківських прав. В п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved