Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

31 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Слов?янської міської ради про визнання за нею право власності на 1/2 частки жилого будинку, який залишився після смерті її чоловіка. Позивачка та її представник, які належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду, не використали наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні. Представником позивачки [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 21 серпня 2015 року, було подано заяву про підтримання позовних вимог та проведення судового розгляду позову у її відсутність. ( а.с.82, 85,89). У позовній заяві [PERSON] зазначено, що [INFO] помер чоловік позивачки- [PERSON]., якому на праві власності належали: квартира [ADDRESS], автомобіль марки MAN L 200, а також жилий будинок [ADDRESS]. Цей жилий будинок належав спадкодавцю на підставі: ? частина - свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 березня 1995 року, яке було 02 листопада 2005 року зареєстроване у КП « БТІ» міста Слов'янська; ? частина - договору дарування від 08 листопада 2005 року, який не був зареєстрований відповідно до вимог законодавства. При житті [PERSON] заповіт не укладав. Позивачка у передбачений положеннями статті 1270 ЦК України шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, а інший спадкоємець за законом- донька спадкодавця [PERSON] подала до нотаріату заяву про відмову від прийняття спадщини на користь матері. 25 жовтня 2013 року позивачка отримала у Першій слов'янській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом відносно вищевказаного транспортного засобу, а 18 серпня 2015 року -у цій же нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом відносно квартири та ? частини жилого будинку, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 березня 1995 року. 18 серпня 2015 року державним нотаріусом Першої слов'янської державної нотаріальної контори Алперіною О.Ю. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відносно іншої- ? частини жилого будинку, з посиланням на те, що договір дарування не було належним чином зареєстровано, що є перешкодою для оформлення спадщини відносно цієї частки будинку. Посилаючись на положення статей 1216, 1218 1268 ЦК України, позивачка просила суд визнати за нею право власності на ? частки спірного жилого будинку, яка належала спадкодавцю на підставі договору дарування від 8 листопада 2005 року, у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON]. Представник відповідача - Слов'янської міської ради, незважаючи на належне повідомлення про час та місце судового розгляду, у судове засідання не прибув. 14 вересня 2015 року та 23 вересня 2015 року на адресу суду надійшли лист від в.о. міського голови, секретаря Слов'янської міської ради Зонтова О.В. з клопотанням про проведення розгляду справи у відсутність представника ради, винесення рішення на розсуд суду, з урахуванням наявних у справі матеріалів. ( а.с. 64,67). Враховуючи наявність таких клопотань, суд вважає можливим провести розгляд справи по суті у відсутність позивачки, її представника та представника відповідача по справі. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття11 ЦПК України) встановив наступне. Жилий будинок [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON] на підставі: ? частина - свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 березня 1995 року, яке було видано Першою слов'янською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 2-4259, та 02 листопада 2005 року зареєстроване у КП « Бюро технічної інвентаризації » міста Слов'янська; ? частина - договору дарування від 08 листопада 2005 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Панченко А.В. за реєстровим номером 3811, але цей договір не був зареєстрований відповідно до вимог законодавства у КП « Бюро технічної інвентаризації » міста Слов'янська. ( а.с.53-54,57). [INFO] у віці 56 років [PERSON] помер, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 26 лютого 2013 року було складено відповідний актовий запис за №310. Місце смерті-місто Слов'янськ Донецької області.( а.с.38,6) Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Місцем відкриття спадщини, відповідно до частини 1 статті 1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Положеннями частини 1 статті 1268 та частини 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із матеріалів спадкової справи № 380/2013, фотокопію якої було надано суду, убачається, що до Першої слов'янської державної нотаріальної контори, у шестимісячний строк після відкриття спадщини, надійшли заяви: про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] - від його дружини, позивачки по справи [PERSON]; про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь позивачки- від доньки померлого [PERSON] ( а.с. 30-62). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) від 23 липня 2013 року заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися.(а.с.40) Наявність інших спадкоємців за законом, крім позивачки та [PERSON], судом не встановлено. У першу чергу, згідно статті 1261 ЦК України, право на спадкування на спадщину за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як убачається із матеріалів спадкової справи №380/2013, 25 жовтня 2013 року державним нотаріусом Першої слов'янської нотаріальної контори [PERSON] спадкоємцю- позивачці по справі [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ( реєстровий номер 1-1818) відносно транспортного засобу- автомобілю MAN L 2000, який належав на праві власності спадкодавцю, а 18 серпня 2015 року -у цій же нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом відносно: квартири [ADDRESS], яка належала померлому на підставі реєстраційного посвідчення, виданого 10 лютого 1994 року Слов'янським бюро технічної інвентаризації на підставі довідки, виданої 04 січня 1994 року Житлово-будівельним кооперативом « Рассвет» м. Слов'янськ та ? частини жилого будинку, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 березня 1995 року.( а.с.49,58) 18 серпня 2015 року державним нотаріусом Першої слов'янської державної нотаріальної контори Алперіною О.Ю. постановою було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відносно іншої ? частини спадкового жилого будинку, з посиланням на те, що договір дарування від 08 листопада 2005 року не було належним чином зареєстровано, що є перешкодою для оформлення спадщини відносно цієї частки будинку.( а.с.61) Положеннями статті 328 ЦК України передбачено,що право власності набувається на підставах,що не заборонено законом,зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що супроводжується внесенням даних до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно положень частини 4 статті 334 ЦК України ( у редакції Закону №1878-VI від 11.02.2010 р) права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.( ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Судом під час розгляду справи було встановлено, що відсутність реєстрації договору дарування від 08 листопада 2005 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Панченко А.В. за реєстровим номером 3811, на підставі якого належала спадкодавцю [PERSON] ? частка жилого будинку, і є перешкодою для одержання [PERSON] у нотаріальному порядку свідоцтва про право на спадщину за законом на цю частину спадкового майна. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], бо є документ про право спадкодавця [PERSON] на це нерухоме майно, але цей документ не був зареєстрований в бюро технічної інвентаризації , і в іншому - позасудовому порядку, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі на цю спадщину, тому її права підлягають захисту у судовому порядку.

Outcome: approved