overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

4 червня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - Банк) звернулося в суд з цим позовом, в якому вимагало стягнути з [PERSON] борг за кредитним договором, вказуючи, що станом на 31.03.2014р. відповідачка заборгував 2084,39 грн. основного боргу за кредитним договором від 17.03.2006р., 9107,82 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 500грн. штрафу (фіксована частина) та 559,61 грн. штрафу (процентна складова). Представник позивача Осипов О. Ю. в судове засідання не з'явився, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася також, подала заяву у якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. З урахуванням позицій сторін, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що 17.03.2006р. між сторонами було укладено кредитний договір (а.с. 11-12), відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 1000 (однієї тисячі) грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, в порушення умов договору, відповідачка станом на 31.03.2014р. заборгувала 2084,39 грн. основного боргу за кредитним договором, 9107,82 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 500грн. штрафу (фіксована частина) та 559,61 грн. штрафу (процентна складова). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, у визначений у ньому строк. Ч.ч.1,2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і у випадку прострочення його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідачка станом на 31.03.2014р. заборгувала Банку 2084,39 грн. основного боргу за кредитним договором від 17.03.2006р., 9107,82 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 500грн. штрафу (фіксована частина) та 559,61 грн. штрафу (процентна складова), то з метою захисту прав позивача, як сторони кредитного договору, з [PERSON] на його користь необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку, а також понесені ним у справі судові витрати у виді судового збору в розмірі 243 грн. 60 к.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

4 червня 2015 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований відділом ЗАГС Погребищенського райвиконкому Вінницької області 07.03.1992р., актовий запис № 13. Позивачка в судове засідання не з'явилася, після закінчення строку для примирення подала заяву, у якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу, справу просила розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився також, подав заяву у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. За таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

4 червня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 22 липня 2000 року Пролетарським районним у місті Донецьку відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом №181. Від цього шлюбу має доньку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 280-289 ЦПК України, заочно, у звязку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору і питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

4 червня 2018 року рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення задоволено частково. Усунуто [PERSON] перешкоди у користуванні та розпорядженні належній йому на праві власності 1/9 частини квартири [ADDRESS] ( Орджонікідзе) в Лівобережному районі міста Маріуполя. Зобовязано [PERSON] надати [PERSON] примірник ключів від вхідної двері квартири [ADDRESS] (Орджонікідзе) в місті Маріуполі. 4 липня 2018 року на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката [PERSON] про винесення додаткового рішення. В обґрунтування заяви, представник позивача посилалася на ті обставини, що під час звернення до суду, позивачем [PERSON] було заявлено вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення. В судовому засіданні, судом розглядалися позовні вимоги, про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення, однак в резолютивній частині судового рішення від 4 червня 2018 року, було зазначено, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні належній йому на праві власності 1/9 частини квартири [ADDRESS] ( Орджонікідзе) в Лівобережному районі міста Маріуполя, однак не зазначено шляхом вселення. Просить суд розглянути питання про винесення додаткового рішення . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення , якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали поясаненння, не ухвалено рішення. При цьому, ч.4\~ст. 270 ЦПК України\~передбачає, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Сторони, будучи повідомленими належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Представник позивача та представник відповідача надали суду заяви с проханням розглядати справу у їх відсутність. Судом встановлено, що 4 червня 2018 року рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення задоволено частково. Усунуто [PERSON] перешкоди у користуванні та розпорядженні належній йому на праві власності 1/9 частини квартири [ADDRESS] ( Орджонікідзе) в Лівобережному районі міста Маріуполя. Зобовязано [PERSON] надати [PERSON] примірник ключів від вхідної двері квартири [ADDRESS] (Орджонікідзе) в місті Маріуполі. Резолютивна частина судового рішення від 4 червня 2018 року не містить визначення яким шляхом необхідно усунути перешкоди у користуванні власністю, хоча під час судового засідання зазначене питання обговорювалося. Тому суд вважає за необхідне доповнити другий абзац резолютивної частини фразою «шляхом вселення». На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

4 червня 2019 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 19.12.2012 року у розмірі 69942 грн. 38 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 19.12.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 26500 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобов`язання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак, відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 20.05.2019 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 69942 грн. 38 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 30918 грн. 95 коп.; заборгованості за простроченим тілом кредиту - 16800 грн. 00 коп.; нарахована пеня за прострочене зобов`язання 17666 грн., 65коп., нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.. штрафи, відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг - 750 грн. 00 коп., фіксованої частини штрафу - 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) - 3306 грн. 78 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

5.07.2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником зазначеної квартири, в якій, окрім неї зареєстрований син попереднього власника квартири - [PERSON] , який не проживає за місцем реєстрації, участі в оплаті житлово-комунальних послуг також не приймає. У зв`язку з цим позивач зазнає додаткових витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Через те, що відповідач самостійно не бажає знятися з реєстрації за вказаною адресою, позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 28.07.2020 року вказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання представник позивача АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, надіслав суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності, в порядку спрощеного провадження та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Відповідно договору купівлі-продажу квартири від 13.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гура М.Г., зареєстрованого в реєстрі під №429, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно відповіді на запит юридичного відділу Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №01-71/9763 від 21.07.2020 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 14.08.2015 року по теперішній час. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] без поважних причин безперервно відсутній за місцем реєстрації, і що було визнано відповідачем, у зв`язку з чим позовні вимоги про позбавлення його права користування відповідним житловим приміщення відповідають вимогам закону, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

5.07.2021 року позивач звернулась до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] . Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебувають з 18.08.2007 року. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Кожен живе своїми інтересами, вони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства. Сторони мають різні погляди на права та обов`язки подружжя. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. З метою захисту своїх прав змушена звернутись до суду. В судове засідання сторони не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином за зареєстрованим місцем проживання. У позовній заяві позивач просила судове засідання провести без її присутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у заяві позовні вимоги визнав повністю. Судове засідання просив провести без його участі. За таких обставин суд вважає за необхідне провести розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Сторони 18.08.2007 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Наталівської сільської ради Новоград-Волинського району, актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач також наполягав на розірванні шлюбу, що свідчить про дійсну волю чоловіка та дружини. Тому суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 160 СК України суд вважає доцільним подальше проживання неповнолітніх дітей визначити разом з матір`ю. Позивач не повідомила суд про бажання відновити дошлюбне прізвище, тому відповідно до положень ст. 113 СК України суд зберігає за відповідачем прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак встановлені підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

5.08.2018 р. до суду подано дану заяву, в якій заявник вказала, що [INFO] в с.Нараївка Гайсинського району Вінницької області помер її батько [PERSON] , в свідоцтві про її народження в графі «батько» зі слів матері батьком записаний [PERSON] , оскільки батьки не перебували між собою в шлюбі, просила встановити факт, що [PERSON] є її рідним батьком для подальшого оформлення нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом спадкового майна. Заявник та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити. Представник Краснопільської сільської\~ради до суду повторно не з`явився, хоча належно був повідомлений про час і місце розгляду заяви, клопотань до суду не заявляв, що не перешкоджає розгляду заяви. З`ясувавши позиції заявника та її представника, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Доведено, що [PERSON] , [INFO] , є рідною дочкою [PERSON] , померлого [INFO] в с.Нараївка Гайсинського району Вінницької області, та спадкоємцем першої черги за законом спадкового майна, через незазначення його в свідоцтві про народження [PERSON] в графі «батько», його дочка [PERSON] не може реалізувати своє право на спадщину, встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення спадщини в нотаріальній конторі. \~Дані правовідносини\~регулюються п.1\~ч.1\~ст.315\~ЦПК України,\~згідно з\~якою у судовому порядку може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку його встановлення. Оскільки, [PERSON] , [INFO] , є рідною дочкою [PERSON] , померлого [INFO] в с.Нараївка Гайсинського району Вінницької області, та спадкоємцем першої черги за законом спадкового майна у виді права на земельну частку (пай) із земель КСП «Україна» с.Нараївка, через незазначення його в свідоцтві про народження [PERSON] в графі «батько», його дочка [PERSON] не може реалізувати своє право на спадщину, встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення спадщини в нотаріальній конторі, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, то його на підставі п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України факт родинних відносин необхідно встановити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

5.10.2015р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Вказує, що відповідач матеріально дітям не допомагає, коштів на їх утримання не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Зазначає, що відповідач має постійне місце праці, зокрема працює монтером колії на Львівській залізниці, проте ухиляється від добровільного виконання своїх аліментних обов'язків. З огляду на вищенаведене, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у тому розмірі, в якому просить позивачка. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки, бо відповідач ухиляється від їх утримання. Відповідач має постійне місце праці, зокрема працює монтером колії на Львівській залізниці (ПЧ-1), де регулярно отримує заробітну плату. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, копією свідоцтва про одруження між сторонами; копіями свідоцтв про народження дітей, копіями паспортів сторін по справі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку сторін та майновий стан відповідача, зокрема те, що такий є працездатним, на даний час працевлаштований і має стабільний дохід, і що останній не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків чи інших членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, а тому вважає можливим визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача - в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, як вважає суд, слід звернути до негайного виконання. Також згідно вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь держави - судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved