Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

6 листопада 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом, яким просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] на підставі рішення мирового судді судової дільниці № 115 в м. Талнах Норільського промислового району Російської Федерації від 3 грудня 2002 року у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку до 30%, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що підставою для збільшення розміру аліментів на неповнолітню доньку [PERSON] є матеріальна забезпеченість відповідача та відсутність інших утриманців. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що батько дитини - відповідач [PERSON] не підтримує відносин з дочкою [PERSON], не приймає участі у її вихованні. На утримання дитини з нього стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку і інших видів доходів. Збільшити суму аліментів на утримання дочки він не бажає. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи через Головне управління юстиції у Чернігівській області відповідно до Конвенції «О правовой помощи и правовых отношениях по гражданским, семейным и уголовным делам», в судове засідання не з'явився. З надісланого протоколу його допиту, проведеного Сергіїво-Посадським судом Московської області, вбачається, що він згоден на розгляд справи за його відсутності. З позовними вимогами щодо збільшення аліментів на утримання дочки [PERSON] до 30% його доходів не згоден, оскільки вони протирічять нормам закону, бо на дитину можуть бути стягнуті аліменти у розмірі 25% доходу. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження неповнолітньої [PERSON], [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). За судовим наказом мирового судді судової дільниці № 115 в м. Талнасі від 3 грудня 2002 року з [PERSON] присуджено на користь [PERSON] на утримання спільної неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку і інших доходів щомісячно, починаючи з 21 листопада 2002 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6). Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] сплачував аліменти як на утримання дочки [PERSON], так і на користь [PERSON] Але виплата аліментів на користь [PERSON] припинилася у зв'язку з досягненням дитиною повноліття, що підтверджується постановою судового пристава-виконавця про закінчення виконавчого провадження від 14 липня 2008 року (а.с. 7). Оскільки рішення суду про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] приймалося з врахуванням того, що з [PERSON] уже стягуються аліменти, був установлений розмір аліментів - 1/6 частина всіх видів його заробітку и доходів. У зв'язку з цим суд приходить до переконання, що матеріальне становище [PERSON] змінилося в сторону покращення. Суд також враховує те, що позивачка [PERSON] виховує дитину одна. На ній лежать усі повсякденні обов'язки та відповідальність щодо утримання та виховання дитини, оскільки батько дитини не приймає безпосередньої участі у її вихованні, окрім сплати аліментів. Ця обставина суперечить положенням Конвенції про ліквідацію усіх форм дискримінації щодо жінок, яка була ратифікована Україною 24 грудня 1980 року та є чинною на території України, і яка проголошує принцип фактичної рівності обов'язків та прав з утримання та виховання дитини. Наведені позивачкою обставини і факти мають істотне значення для вирішення спору і можуть бути підставою для часткового задоволення позову судом. У відповідності зі ст. ст. 182, 183 СК України, розмір аліментів визначається судом і не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, ст. 81 Сімейного кодексу Російської Федерації передбачається, що розмір аліментів, які стягуються на одну неповнолітню дитину - ? заробітку и (або) іншого доходу батьків. За таких обставин суд вважає, що розмір аліментів, які утримуються з [PERSON] на утримання дочки [PERSON], слід збільшити до ? частини усіх видів його доходів щомісячно.

Outcome: partial