Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

30 травня 2013 р. [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, з урахуванням його уточнень просив виключити з опису та звільнити з-під арешту квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.10.2012р. відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Кредитної спілки «Фінансова підтримка» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу. Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.10.2013р. задоволено заяву про забезпечення позову Кредитної спілки «Фінансова підтримка» та накладено арешт на квартиру [ADDRESS] та на все майно, що знаходиться за вказаною адресою. Постановою про відкриття виконавчого провадження, на підставі ухвали суду від 31.10.2013р. накладено арешт на квартиру та майно що належить на праві власності [PERSON], яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] вважає, що накладення арешту на квартиру [ADDRESS] та все майно що знаходиться в ній є незаконним, оскільки власником даної квартири є саме він - [PERSON], а не [PERSON] Вказану квартиру позивач отримав на підставі договору дарування, від свого батька [PERSON], від 19 грудня 2011 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №5700. За таких обставин, позивач вважає, що його права як власника майна порушені. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду, в якої просив суд розглянути позов за його відсутності на підставі письмових доказів та просив його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, від їх представника за довіреністю - [PERSON] надійшла письмова заява про слухання справи в його відсутності, в якій він позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача Кредитної спілки «Фінансова підтримка» у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував. Відповідач - державний виконавець Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Підгірний О.С. в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доказі, вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що постановою Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 05.11.2012 року відкрито виконавче провадження з виконання ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.10.2012р., якою задоволено заяву Кредитної спілки «Фінансова підтримка» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом КС «Фінансова підтримка» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу; накладено арешт на квартиру та майно, що належить [PERSON], яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у чинній редакції, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України у п.4 постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» № 6 від 27 серпня 1976 року за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володінні ним. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За приписами ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, а на підставі ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право заперечується або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права власності. Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Суд вважає за необхідне зазначити, що в цьому випадку підтвердження в суді права власності, що складає предмет спору, здійснюється, зокрема, шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності. Необхідною умовою захисту права власності шляхом його визнання служить підтвердження позивачем своїх прав на майно. Це може випливати із представлених ним доказів, що підтверджують приналежність позивачу спірного майна. При цьому, якщо майно знаходиться у володінні позивача, його право на майно захищається презумпцією правомірності фактичного володіння. Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є виключення з опису та звільнення з-під арешту квартири [ADDRESS]. Відповідно до копії договору дарування від 19 грудня 2011 року, та копії витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон на відчуження об'єктів нерухомого майна, власником квартири [ADDRESS] є позивач - [PERSON] 19.12.2011 року. [PERSON] не є власником вказаної квартири. В позовній заяві [PERSON] зазначив, що вказану квартиру він отримав в дар від свого батька [PERSON] 19.12.2011р., та не має жодного відношення до отримання [PERSON], та як поручителем [PERSON], будь-яких грошових коштів в КС «Фінансова підтримка». Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності ст. 386 ЦК України, тому право власності позивача є непорушним і охороняється законом, що є підставою для задоволення позову і виключення квартири з акту опису та з під арешту. Згідно до вимог ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права та свободи. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних , трудових відносин. Відповідно до ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved