Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

30 квітня 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. 04 серпня 2011 року у Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було видано свідоцтво про розірвання шлюбу між ними. Їх син навчається у техноко-економічному коледжі на третьому курсі денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги. Відповідач знаходиться у працездатному віці, фізично здоровий, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу. Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з вказаним позовом, в якому вона просить суд стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином двадцяти трьох років. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Суд встановив, що між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який було розірвано 04 серпня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом Самарськомого відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.2). Згідно довідки Державного вищого навчального закладу «Дніпропетровський техніко-економічний коледж» І рівня акредитації, [PERSON] є учнем даного закладу з 1 вересня 2011 року навчається на денному відділенні на бюджетній основі (а.с.4), а термін закінчення навчання - 31 січня 2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач працездатний, непрацездатних осіб та інших дітей на своєму утриманні не має, а тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на навчання свого сина, який мешкає з позивачем. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на дитину, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги, дійсні обставини справи, зокрема те, що інших дітей та непрацездатних осіб він на своєму утриманні не має, працює в ТОВ «Аксор Індострі» майстром ремонту технічного устаткування, його посадовий оклад становить 1 600 грн.. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося. На підставі ст.ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved