Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

29.09.2017 року позивач звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу , обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він з відповідачем [PERSON], з 01 липня 2008 року перебував у шлюбу, зареєстрованому Кіровським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 177. Відносини з дружиною не склалися. За період спільного проживання він дійшов висновку, що вини являються людьми з різними поглядами на життя, на роль і участь кожного із подружжя в забезпечені сімї, та взаємовідносини між подружжям. З 2009 року вони припинили шлюбні відносини спільне господарство не ведеться. Спільних дітей не мають. Подальше збереження шлюбу не можливе. Відповідачка ухиляється розірвати шлюб в органах РАЦС, у звязку чим він вимушений звернутися з даним позовом до суду. Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд розірвати шлюб між ним [PERSON] та відповідачем [PERSON], зареєстрований 01 липня 2008 року Кіровським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 177. До початку підготовчого судового засідання позивач надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. До початку підготовчого судового засідання відповідачка надала суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Просить залишити їй прізвище «Курач». Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб, з якої вбачається, що 01 липня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Шлюбне прізвище позивача «Курач ».(а.с.3) Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує, суд вважає доведеним факт розпаду сімї і знаходить, що перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв'язку із зазначеним, позивачу [PERSON], яким при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп., необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що відповідно становить 320 грн. 00 коп., а також здійснити стягнення з відповідача на користь позивача 320 грн. 00 коп. судового збору, що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved