Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

30.08.2017 року до суду звернулася [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позові позивач посилалася на те, що з 2009 року по 2012 рік вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Під час спільного проживання у них [INFO] року народилася донька [PERSON]. Протягом 2011-2012 років відповідач почав зловживати спиртними напоями, у зв`язку з чим між ними виникали постійні суперечки, які в останній період сумісного проживання почали переростати у бійки. У зв`язку з цим, побоюючись за життя, здоров'я дитини фактичні шлюбні відносини між ними було остаточно припинено. З 14.04.2012 року відповідач не підтримує стосунків ні з нею, ні з дитиною, ніякої участі у вихованні доньки не приймає, матеріальної допомоги не надає. Таким чином, відповідач фактично без поважних причин самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки. Аліменти відповідач ніколи не сплачував, тому має борг 38290,20 грн. Протягом 2016-2017 навчального року дитина навчалася в Муніціпальній бюджетній загальноосвітній установі середній загальноосвітній школі № 15 м. Коврова Володимирської області Російської Федерації. Відповідач будь-якої участі у виховному процесі не приймав. Наразі вона проживає в Гуляйпільському районі в с. Залізничне разом з донькою, матеріально утримує її та виховує. Дитина має все необхідне для нормального фізичного і духовного розвитку, навчається в КЗ «Успенівська загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів». Прохає позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO]. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву в якій прохають розглянути справу без їх участі, позов підтримують, прохають його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся згідно вимог чинного законодавства за адресою постійного місця реєстрації (а.с.17), повідомлення повернулися до суду без вручення з відміткою листоноші, що адресат за вказаною адресою не проживає. На виконання вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, фактичне місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликався в суд через оголошення у пресі, тобто відповідач був повідомлений через засоби масової інформації шляхом розміщення оголошення в газеті газеті «Запорізька Правда» від 16.11.2017 року. З опублікуванням оголошення про виклик в засобах масової інформації - відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, за відсутності заперечень до того позивача. Представник третьої особи служба у справах дітей Гуляйпільської райдержадміністрації в судове засідання не з`явився, надав суду заяву та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], в заяві вказав що позов підтримує, прохає розглянути без їх участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: В силу п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. Судом встановлено, що в період часу з 2009 року по 2012 рік позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], ( а.с.7). З 14.04.2012 року відповідач не підтримує стосунків ні з нею, ні з дитиною, ніякої участі у вихованні доньки не приймає, матеріальної допомоги не надає, фактично без поважних причин самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки. Наразі позивачка сама утримує дитину матеріально, оздоровлює і виховує. Аліменти відповідач ніколи не сплачував, тому має борг 38290,20 грн., що підтверджується довідкою Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби від 22.08.2017 року № 8765 ( а.с. 10-11). Відповідно до висновку Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 30.10.2017 року № 245/01-46, орган опіки та піклування, враховуючи всі встановлені ним обставини, дійшов висновку про доцільність позбавлення останнього батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Отже, своїми діями, відповідач свідомо порушує свої зобов'язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. Відповідно до п.15 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав - є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач, свідомо не виконує своїх обов'язків по вихованню дитини -[PERSON], не спілкується з нею, хоча перешкод в спілкуванні йому з дитиною ніхто не чинив і не чинить, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами.

Outcome: approved