Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

30.03.2021 [PERSON] в особі представника адвоката Бахмута М.С. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що у 2016 році позивач познайомилась із [PERSON] та почала з ним спільно проживати. 22.09.2017 [PERSON] уклала шлюб із відповідачем, який зареєстровано Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за номером 1293. [INFO] у подружжя народилась донька [PERSON] . З липня 2020 року сімейні стосунки позивача з відповідачем остаточно припинені через втрату почуття любові одне до одного, різницю в характерах та поглядах на життя. Сім`я розпалася та існує формально. Всі спроби позивача зберегти сім`ю бажаного результату не дали. Відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання дитини, у зв`язку із чим позивач була вимушена звернутися до суду. Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] в розмірі ј щомісячного доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи із 30.03.2021 до досягнення повноліття доньки, а також аліменти на своє утримання в розмірі ј щомісячного доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 30.03.2021 до 29.08.2021 та допустити негайне виконання рішення суду. Ухвалою судді від 05.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні, з повідомленням (викликом) учасників справи на 27.05.2021 року, яке було відкладене на 25.06.2021 у зв`язку із першою неявкою у судове засідання відповідача. У судове засідання позивач та її представник не з`явились. Представник позивача адвокат Бахмут М.С. подав суду заяву про розгляд справи без участі позивача, без фіксації технічними засобами, позов просив задовольнити. Проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи шляхом розміщення в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України оголошення на офіційному сайті «Судова влада України», у судове засідання двічі не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причини, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, в порядку ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим 06.09.2018 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, відповідний актовий запис № 1094. У позові позивач зазначає, що відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання дитини. Вказані обставини відповідач не оспорював, відзиву на позов не подав, що свідчить про визнання ним обставин ненадання позивачу матеріальної допомоги на утримання доньки. Згідно ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~Сімейного Кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що відповідачем відзиву на позов не надано, як і не надано жодного доказу на спростування обставин, викладених у позові [PERSON] , суд встановив, що малолітня дитина сторін у справі проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати допомогу на утримання сина. Як передбачено ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною першою ст.\~191\~СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В добровільному порядку питання щодо надання аліментів, позивач та відповідач не вирішили. З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а тому із відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача в розмірі ј щомісячного доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.03.2021 року до повноліття дитини. Такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим і достатнім, та таким, що суттєво не вплине на майновий стан відповідача. Також, враховуючи надані позивачем докази, беручи до уваги відсутність заперечень відповідача стосовно його стану здоров`я та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, визначених законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі ј щомісячного доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму. Крім того, враховуючи те, що позивач на підставі вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за заявленими позовними вимогами, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved