Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

30.07.2021 року засобами поштового зв`язку позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що 05.10.2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що 05.10.2013 року складено відповідний актовий запис № 1144 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у сторін народився син [PERSON] , про що 15.04.2014 року складено відповідний актовий запис № 331 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.04.2014 року. Спочатку сімейне життя у сторін складалося добре, проте протягом останніх двох років сімейні стосунки ними погіршились, що в результаті призвело до постійних сварок та, як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя одне одного та відсутності взаєморозуміння. Рішення про розірвання шлюбу позивач прийняла остоточно і змінювати не має намір, оскільки примирятися з відповідачем вони намагалися неоднаразово та протягом останніх 12 місяців, однак все безрезультатно. А тому, подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливо таким, що суперечить інтересам позивача, інтересам відповідача та інтересам спільної дитини. Таким чином, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, та після розірвання шлюбу, залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] у судове засідання не заявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов про розірвання шлюбу визнає, просить розірвати шлюб та справу розглядати у його відсутність. Таким чином, судове засідання проведено у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.10.2013 року між сторонами укладено шлюб, який був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що 05.10.2013 року складено відповідний актовий запис № 1144 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у сторін народився син [PERSON] , про що 15.04.2014 року складено відповідний актовий запис № 331 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.04.2014 року. На даний час їх сім`я розпалася остаточно, шлюб носить лише формальний характер, позивач та відповідач на примирення не погоджуються, проживають окремо. Подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач просить позов задовольнити, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює смію, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Частиною 1 статті 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням ч. 1 ст. 113 СК України та бажання позивачки, суд вважає за доцільне залишити після розірвання шлюбу позивачці прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved