Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

9 січня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], який навчається, аліментів у розмірі 50% усіх його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення навчання до досягнення ним 23 віку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач за рішенням суду сплачував аліменти на утримання сина, проте після досягнення ним повноліття їх виплата припинилася. На даний час [PERSON] навчається у Київському національному авіаційному університеті, а тому потребує матеріальної допомоги на проїзд до місця навчання та проживання, придбання одягу, харчування, підручників. Відповідач в добровільному порядку коштів не надає. Вона самостійно не може забезпечити сина всім необхідним. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх його доходів щомісячно. Мотивує це тим, що у нього двоє дорослих синів від шлюбу з позивачкою [PERSON] і він уже сплачує аліменти на старшого сина [PERSON], який навчається, у розмірі 20 відсотків усіх видів свого заробітку (доходів). Також на його утриманні знаходиться батько похилого віку. Крім того, він страждає на серйозні захворювання, які потребують лікування. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, проте в 2003 році розірвали його (а.с. 7). Від цього шлюбу позивачка та відповідач мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). У 2013 році [PERSON] вступив на перший курс денної форми навчання до Київського національного авіаційного університету за спеціальністю електротехніка та електротехнології. Термін закінчення університету - 30 червня 2017 року, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 29). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працездатний, має постійне місце роботи і стабільну заробітну плату, а тому здатний утримувати сина [PERSON] на період його навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача та його сина [PERSON], їх стан здоров'я, зокрема те, що син [PERSON] навчається на державній формі навчання, а також те, що відповідач має захворювання - гіпертонічну хворобу другого ступеню. Крім того відповідач вже сплачує аліменти на утримання старшого сина [PERSON] в розмірі 20 % доходів щомісячно, а тому вважає, що розмір аліментів на сина [PERSON] повинен становити 1/6 частину всіх видів доходів відповідача щомісячно. Крім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243,6 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 198-200 СК,

Outcome: partial