Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

29.07.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтувала тим, що 03 травня 1997 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області, актовий запис № 11. В шлюбі мають троє дітей: доньок - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через зловживання ним алкоголя та з 2017 року шлюбні відносини між ними фактично припинені, хоч і продовжують проживати в одному будинку, але шлюб існує лише формально. Подальше збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливими, оскільки між ними втрачено почуття взаємної любові, поваги та підтримки один одного. Просить шлюб укладений з відповідачем розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 травня 1997 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області, актовий запис № 11/а.с. 3/. Сторони мають повнолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , /а.с. 4/, та малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , /а.с. 5/. Шлюбні відносини сторони фактично припинили через зловживання відповідачем алгкоголю, втрату взаєморозуміння і взаємоповаги, різні погляди на сімейне життя, через що склалися неприязні відносини, що призвело до втрати почуття любові. Спільне господарство сторони не ведуть. Спорів майнового характеру не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню, а позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином позивачка має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись прізвищем « [PERSON] ». Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті та з врахуванням того, що позивач не просила в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 768,40 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved