Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

29 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 08 серпня 2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 січня 2016 року було розірвано. Від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а тому просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву згідно якої просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечила (а.с.26). Відповідач в судове засідання не зявився, судова повістка разом з позовною заявою направлені відповідачу на адресу за якою останній зареєстрований відповідно до відомостей про реєстрацію Бобринецького РС УДМС від 04.04.2017 року (а.с.12). Вказана кореспонденція повернута на адресу суду з відміткою «не проживає» (а.с.25). У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України судове повідомлення про час і місце розгляду справи вважається врученим відповідачу належним чином (а.с.25). Від відповідача до суду не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, та не надійшло інформації про причини неявки, тому його неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин, тому зі згоди позивача та у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у справі. Суд, дослідивши докази у справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2008 року. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОЛ №067700, виданого 19 грудня 2008 року (а.с.5). Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 січня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.7). З довідки Бобринецької міської ради №1236 від 29.03.2017 року судом вставлено, що дитина проживає біля матері та перебуває на її утриманні (а.с.6). Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду, згідно ч.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 184 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладені обставини справи та те, що відповідач є батьком дитини і зобов'язаний її утримувати, але не виконує свого обовязку щодо утримання сина, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць суд допускає до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved