Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

9 листопада 2017 року звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом [PERSON] , де вказала, що їй належить Ѕ частка квартири [ADDRESS] , інша 1/2 частка якої належить відповідачу. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29 жовтня 2015 року у справі №296/7252/15-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 01 грудня 2015 року, її позов заявлений до [PERSON] про вселення, встановлення порядку користування жилим приміщенням та усунення перешкод у його користуванні було задоволено. Вирішено вселити її в квартиру [ADDRESS] . Встановлено порядок користування вказаною квартирою, відповідно до якого у користування [PERSON] виділено кімнату площею 14,9 кв.м. (№2 відповідно плану квартири), [PERSON] кімнату площею 12 кв.м. та кімнату площею 9,9 кв.м. (№1 та №3 відповідно плану квартири), кухню, ванну кімнату, вбиральню, балкон, коридор, залишено у спільному користуванні. Зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] в користуванні виділеною кімнатою площею 14,9 кв.м. (№2 відповідно плану квартири) кухнею, ванною кімнатою, вбиральнею, балконом, коридором в квартирі [ADDRESS] . Починаючи з 2011 року по даний час відповідач чинить позивачу перешкоди в користуванні власною часткою квартири, відмовляється як добровільно так і примусово виконати вимоги закону та рішення суду в частині звільнення виділеної позивачу кімнати та вселення позивача, у зв`язку з чим остання вимушена знімати житло за межами міста Житомира. Зазначеними неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, на відшкодування якої вона просить стягнути з відповідача 44 000 гривень. В зв`язку з викладеним позивач просить: «Виселити [PERSON] із житлової кімнати площею 14.9 кв.м. (№2 відповідно плану квартири) квартири [ADDRESS] . Зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в користуванні 1/2 ід. часток квартири [ADDRESS] шляхом зобов`язання [PERSON] передати [PERSON] ключі від вхідних дверей квартири, не змінювати вхідних дверей, замків і запираючих пристроїв, встановлювати додаткові замки та запираючи пристрої на вхідних дверях без дозволу і погодження Безкостної Рені [PERSON] . Стягнути з [PERSON] на користь Безкостної [PERSON] моральну шкоду в розмірі 44 000 (сорок чотири тисячі ) гривень 00 копійок». Ухвалою судді Бондарчука В.В. від 17 листопада 2017 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] та відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду від 04.06.2018, 04.06.2018 після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, дану справу було передано у провадження судді Сингаївського О.П., який ухвалою від 7 червня 2018 року прийняв до свого провадження справу та призначив її судовий розгляд. 27 вересня 2018 року відповідач надала суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає вимоги позивача необґрунтованими та безпідставними, а також такими, що можуть призвести до порушення її прав. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з викладених у ньому підстав. Відповідач та її представник у судовому засіданні позов визнали частково. [PERSON] визнала той факт, що займає кімнату, яка виділена позивачу, виправдовуючи свої дії тим, що їй також нема де проживати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд частково задовольняє позов виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу належить Ѕ частка квартири [ADDRESS] (а.с.7-8). Відповідачу [PERSON] належить інша Ѕ частка квартири (а.с.8). Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29 жовтня 2015 року у справі №296/7252/15-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 01 грудня 2015 року, позов [PERSON] заявлений до [PERSON] про вселення, встановлення порядку користування жилим приміщенням та усунення перешкод у його користуванні було задоволено. Вирішено вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS] . Встановлено порядок користування вказаною квартирою, відповідно до якого у користування [PERSON] виділено кімнату площею 14,9 кв.м. (№2 відповідно плану квартири), [PERSON] кімнату площею 12 кв.м. та кімнату площею 9,9 кв.м. (№1 та №3 відповідно плану квартири), кухню, ванну кімнату, вбиральню, балкон, коридор, залишено у спільному користуванні. Зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] в користуванні виділеною кімнатою площею 14,9 кв.м. (№2 відповідно плану квартири) кухнею, ванною кімнатою, вбиральнею, балконом, коридором в квартирі [ADDRESS] (а.с.11-13). В силу положень ч.1 ст.82 ЦПК України, суд вважає встановленою обставину, яку відповідач визнала у судовому засіданні, а саме, перешкоджання позивачу у користуванні виділеною їй часткою квартири та проживання у виділеній кімнаті. Статями 319, 321 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про усунення перешкод з боку відповідача у користуванні належною їй часткою квартири шляхом виселення останньої з виділеної їй за рішенням суду кімнати. Враховуючи довготривалі спори сторін з приводу користування зазначеною квартирою та тривале порушення відповідачем прав позивача на користування належною їй часткою квартири, суд вважає обґрунтованим позов і в частині зобов`язання відповідача в майбутньому не чинити перешкоди у користуванні квартирою шляхом зобов`язання [PERSON] передати [PERSON] ключі від вхідних дверей квартири, не змінювати вхідних дверей, замків і запираючих пристроїв, встановлювати додаткові замки та запираючи пристрої на вхідних дверях без дозволу і погодження [PERSON] . Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в зв`язку з чим суд вважає обґрунтованою і вимогу позивача про відшкодування їй моральної шкоди, що була спричинена неправомірними діями відповідача. У суду не виникає сумнівів щодо наявності моральних переживань та страждань позивача з приводу неправомірних дій відповідача, які тривалий час обмежують позивача у праві користування своєю часткою квартири, примушують до докладання додаткових зусиль для організації свого життя, відшукання місця проживання, витрачання коштів на оренду житла та інше. Спричинення такої шкоди підтверджується самим фактом подання позову про відшкодування шкоди та підтриманням його у суді. Враховуючи характер моральних страждань, їх тривалість та доведеність в суді, а також майновий стан відповідача, яка є особою похилого віку, суд стягує з відповідача на користь позивача на відшкодування спричиненої моральної шкоди 4\~000,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1 920 грн.

Outcome: partial