Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

30 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому зазначив, що 02.03.2006 року було укладено кредитний договір № б/д за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами договору відповідач зобов’язалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачувати комісію та штрафи на умовах, передбачених Договором. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов’язань за кредитним договором, станом на 28.02.2014 року у неї утворилась заборгованість в сумі 17076 грн. 89 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача та сплачений судовий збір. Позивач в судове засідання не з’явився до суд надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з’явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оскільки позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а відповідач не з’явився в судове засідання, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що 02 березня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» правонаступником якого є позивач та відповідачкою було укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви позичальника з встановленим кредитним лімітом в розмірі 5200 грн., який було збільшено до 10000 грн. зі сплатою 36% річних, а у випадку порушення зобов’язань із погашення кредиту - 72% річних (а.с.10). Згідно заяви позичальника відповідач ознайомилась з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, та погодилась з тим, що вказана заява разом з Умовами та тарифами складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг (а.с.10 на звороті). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець)зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити відсотки. За статтею 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов’язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору. Статтями 526,612,625 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов’язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач свої зобов’язання за кредитним договором не виконала, у зв’язку з чим, станом на 28 лютого 2014 року у неї утворилась заборгованість в сумі 17076 грн. 89 коп., з яких 8527 грн.39 коп. - заборгованість за кредитом; 7260 грн.12 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; та штрафи - 500 грн. – штраф (фіксована частина); 789 грн. 38 коп. – штраф (процентна складова). Таким чином, в зв'язку з тим, що відповідач порушила умови договору, взяті на себе зобов'язання виконує неналежним чином, тому, відповідно до вимог чинного цивільного законодавства, умов кредитного договору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов’язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved