Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

2 грудня 2015 року, [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просив суд, встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 090743, площею 4,22 га, розташованої на території Надеждинської сільради, масив № 28, ділянка № 56 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5124583200:01:001:0664, виданий 21.12.2004 р. на підставі розпорядження Саратської РДА Одеської області № 395/А-04 від 30.07.2004 р. та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010453300180 дійсно належить його батькові [PERSON], який помер 03.10.2008 р. і на яку відкрилася спадщина, прийняту яку неможливо у звязку з розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця, яке у свідоцтві про смерть вказано як «Яковець», а у державному акті на земельну ділянку зазначено як «Яковец», про що було вказано у листі нотаріуса на його ім`я і стало підставою відмови у видачі йому свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, однак надіслав до суду письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримав вказану заяву, просив її задовольнити і слухати справу без його участі (а.с. 16). Представники заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки з викликом до суду, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд заяви за його відсутністю суду не надав, що у відповідності до норм ЦПК України, не є перешкодою для розгляду справи по суті (а.с.15). Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім.`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім.`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Статтею 257 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Судом встановлено, що заявник є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 348315 від 09.02.1973 р. (а.с. 10). Спадкодавець [PERSON] помер 03.10.2008 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 181107 виданого повторно 19.03.2009 р. і після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку, на яку спадкодавець за життя отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 090743, площею 4,22 га, розташованої на території Надеждинської сільради, масив № 28, ділянка № 56 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5124583200:01:001:0664, виданий 21.12.2004 р. на підставі розпорядження Саратської РДА Одеської області № 395/А-04 від 30.07.2004 р. та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010453300180 (а.с. 7,12). В судовому засіданні було встановлено, що звернувшись до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав на вказану земельну ділянку, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця, яке у свідоцтві про смерть вказано як «Яковець», а у державному акті на земельну ділянку зазначено як «Яковец», про що було вказано у листі нотаріуса на ім`я заявника (а.с. 6). Суд вважає, що різниця в написанні прізвища батька заявника в державному акті на право власності на земельну ділянку та в свідоцтві про смерть останнього є наслідком довільного перекладу прізвища спадкодавця з російської на українську мову, при видачі вказаного вище державного акту. З вищевикладеного вбачається, що вказані вище розбіжності в написанні прізвища батька заявника у державному акті про право власності на земельну ділянку та в свідоцтві про смерть [PERSON], є результатом помилки в перекладі з російської на українську мову, що в свою чергу порушує право заявника на отримання свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку з викладеним, суд вважає доведеним та документально підтвердженим матеріалами справи факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 090743, площею 4,22 га, розташованої на території Надеждинської сільради, масив № 28, ділянка № 56 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5124583200:01:001:0664, виданий 21.12.2004 р. на підставі розпорядження Саратської РДА Одеської області № 395/А-04 від 30.07.2004 р. та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010453300180 дійсно належить спадкодавцеві [PERSON] та дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved