Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

30 липня 2018 року ТОВ «Міронекс» звернулось до Старокостянтинівського райсуду з позовом до [PERSON] , [PERSON] в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних про усунення перешкоди шляхом заборони втручатись у проведені ремонтних робіт ТОВ «Міронекс» на стінах підвального поверху тильної сторони готелю, по висоті 05-55 м. над рівнем вимощення зі сторони титульного фасаду та входом у підвальне приміщення готелю «[INFO]» по [ADDRESS] на віддалі 0,87 м. від лівої стійки дверей та 0,94 м. від правої стійки дверей та заборони входу в приміщення [PERSON] і [PERSON] , що знаходиться за адресою [ADDRESS] , а також зобов`язання демонтувати металеву конструкцію біля титульної стіни готелю по [ADDRESS] ; стягнути, солідарно, з [PERSON] та [PERSON] шкоду заподіяну протиправними діями в розмірі 20 265 грн. та стягнути з [PERSON] 2613 грн. шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження стійки попільнички та ручки пластикових дверей. В обґрунтування заявленого позову ТзОВ «Міронекс» посилалось на те, що 28 лютого 2018 року воно набуло права власності на цілісний майновий комплекс готелю «[INFO]» по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу №268, посвідченим нотаріально. З часу отриманої будівлі у власність товариство проводить його поточний ремонт. З цією метою ТзОВ «Міронекс» було укладено договір про виконання робіт №2 від 01 грудня 2017р. з ФОП [PERSON] .. Будівельні роботи проводились в тому числі, шляхом укладення каменю на стіні підвального поверху зі сторони титульного фасаду і вартість робіт та витрачених матеріалів складає загалом 5745 грн. 19 червня 2018 року відповідачі по справі, прибувши за адресою [ADDRESS] почали зривати облицювальний камінь, який був змонтований на стіні підвального приміщення, шляхом його відриву, заподіявши шкоди на суму 5745 грн. та в цей же день [PERSON] пошкодив дверну ручку входу у підвальне приміщення, а всього завдано шкоди на загальну суму 5985 грн. Також, [PERSON] 05 липня 2018 року пошкодив та забрав стійку попільнички, вартість якої складає 470 грн. і для її відновлення було витрачено 508 грн. Крім того, 28 грудня 2018 р. біля 12 год. 40 хв. [PERSON] зайшов на територію готелю «[INFO]» та пошкодив дверну ручку дверей заднього входу, заподіяши шкоду на суму 2105 грн. 04 січня 2019 року [PERSON] та [PERSON] проникли на територію готелю «[INFO]» та пошкодили вхідні двері в приміщення сауни, що всього становить 14280 грн., з яких вартість дверей 10350 грн., 2 дотягувача - вартістю 1900 грн., ручка нажимна - 280 грн. та монтажні роботи - 1750 грн., що підтверджується даними акту про визначення розміру збитків, рахунком №50, видатковою накладною №64, платіжним дорученням від 05.01.2019р. [PERSON] подав зустрічний позов до ТзОВ «Міронекс» про усунення перешкод у користуванні майном в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив усунути перешкоди в здійсненні права користування спільними допоміжними приміщеннями загального користування власнику ( [PERSON] ) та його представникам, законним користувачам майна приватної власності [PERSON] (орендарям та іншим) та зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у користуванні спільними допоміжними приміщеннями загального користування за адресою [ADDRESS] та визначити загальне право на вільний доступ до підвального поверху, горища, входів та сходових клітин і коридорів, які необхідні для повноцінного користування підвальним поверхом та горищем, зобов`язавши відповідача забезпечити вільний доступ у ці приміщення. Ухвалою Старокостянтинівського райсуду Хмельницької області від 24 жовтня 2019 року вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до ТзОВ «Міронекс» про усунення перешкод в користуванні майном об`єднано в одне провадження із первісним позовом ТзОВ «Міронекс» до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном, стягнення матеріальної шкоди. Представник позивача ТзОВ «Міронекс» адвокат Клюка В.Ф. в судовому засіданні первісний позов підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позові та просив задовольнити, зустрічний позов не визнав та заперечив проти його задоволення з підстав необґрунтованості. Відповідачі [PERSON] , його представник адвокат Кашин В.А. в судовому засіданні заявлений зустрічний позов підтримали та просили задовольнити у повному обсязі, а первісний позов ТзОВ «Міронекс» не визнали та просили відмовити в його задоволенні у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Кашин В.А. в судовому засіданні первісний позов ТзОВ «Міронекс» не визнали та просили відмовити в його задоволенні у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд прийшов до висновку, що у позові ТзОВ «Міронекс» до [PERSON] , [PERSON] слід відмовити, а зустрічний позов [PERSON] до ТзОВ «Міронекс» підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, судом об`єктивно встановлено, що ТзОВ «Міронекс» є власником майнового комплексу готель «[INFO]», розташованого по [ADDRESS] Вказаний майновий комплекс належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу №268 від 28 лютого 2015 року, посвідченого нотаріально. Відповідно до ст.ст.319, 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. В силу ст.321 ЦК України визначено, що власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 386 ЦК України визначено, що власник майна має право на захист свого порушеного права щодо належного володіння та користування майном. Разом з тим, звертаючись до суду з позовом ТзОВ «Міронекс» просить суд усунути перешкоди шляхом заборони втручатись [PERSON] , [PERSON] у проведені ремонтних робіт ТзОВ «Міронекс» на стінах підвального поверху тильної сторони готелю, по висоті 05-55 м. над рівнем вимощення зі сторони титульного фасаду та входом у підвальне приміщення готелю «[INFO]» по [ADDRESS] на віддалі 0,87 м. від лівої стійки дверей та 0,94 м. від правої стійки дверей. В той же час позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів, що такі перешкоди існують, а судом під час розгляду справи такі докази не здобуті. Навпаки, в судовому засіданні встановлено, що позивач ТзОВ «Міронекс» провів поточний ремонт приміщення готелю «[INFO]», в тому числі і ремотні роботи на стінах підвального поверху тильної сторони готелю по [ADDRESS] . Вказані роботи були виконані ФОП [PERSON] на підставі договору про виконання робіт №2 від 1 грудня 2017 року, що підтверджується даними акту №6 про прийняття-передачі виконання робіт, укладеного 19 червня 2018 року між ТзОВ «Міронекс» та ФОП [PERSON] , згідно вищевказаного Договору. Також, в судовому засіданні директор ТзОВ «Міронекс» Миронюк С.В. підтвердив факт виконання вказаних робіт та здійснення оплати за ремонт. Окрім цього, ТзОВ «Міронекс», на підтвердження вчинення відповідачами перешкод у проведенні ремонтних робіт надав суду висновок експертного дослідження №588ед/018 від 19.06.2018 року про розміри та розміщення контурів приміщення готелю «[INFO]» та висновок експертного дослідження №615/018 від 07.11.2018 року про те, що приміщення коридору «І» площею 5,3 кв.м., а також сходова клітка, яка до нього примикає не входять до складу об`єкту нерухомого майна приміщення ресторану («Європа») загальною площею 268,6 кв.м. Однак, суд не бере до уваги, вказані висновки експертних досліджень, оскільки вони є неналежним доказом, так як не містять інформацію про предмет доказування, а саме щодо вчинення відповідачами будь-яких перешкод у проведенні ремонтних робіт. Крім того, висновок експертного дослідження №615/018 від 07.11.2018 року проведений на замовлення позивача ТзОВ «Міронекс» у справі в рамках розгляду цивільної справи №683/3191/17 за позовом ТзОВ «Міронекс» до [PERSON] , КП «Подільський реєстраційний центр», виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради. Згідно з ч.1, ч.5 і ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За відсутності доказів такої суттєвої ознаки як наявність перешкод з боку відповідачів [PERSON] , [PERSON] щодо створення перешкод у проведенні ремонтних робіт та наявністю матеріалів поданих позивачем по справі, позовні вимоги ТзОВ «Міронекс» в цій частині задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог заборони входу в приміщення [PERSON] , [PERSON] , що знаходиться за адресою [ADDRESS] , а також зобов`язання демонтувати металеву конструкцію біля титульної стіни готелю по [ADDRESS] , то вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на викладене нижче. При цьому суд виходить з наступних правових положень, у яких закріплені засади регулювання відносин власності, що містяться у розділі І «Право власності» ЦК України. Так, згідно з частиною 1 статті 316 цього Кодексу під правом власності розуміється право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України зміст права власності полягає у тому, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК). Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. А тому позивач на підставі ч.1 ст.391 ЦК України вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав » пунктом 35 роз`яснено, що задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов`язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача. Згідно ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Згідно з ч.1, ч.5 і ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вимоги позивача щодо заборони входу в приміщення [PERSON] , [PERSON] , що знаходиться за адресою [ADDRESS] , а також зобов`язання демонтувати металеву конструкцію біля титульної стіни готелю по [ADDRESS] є необґрунтованими та не доводять існування реальної можливості порушення його прав відповідачами щодо користування та розпорядженням власністю, а саме цілісним майновим комплексом готелю «[INFO]». Усі доводи позивача і надані ним докази стосуються існуючого порушення його права щодо проведення ремонтних робіт. Тому підстав для задоволення вимог позивача в цій частині немає. Відповідно до ст.ст.22, 23 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в тому числі моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позивач ТзОВ «Міронекс» просить стягнути з відповідачів на його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі в розмірі 20 265 грн. та стягнення з [PERSON] 508 грн. шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження стійки попільнички. На підтвердження позовних вимого ТзОВ «Міронекс» надано висновки щодо звернення в органи поліції, наказ від 22 червня 2019 року «Про створення комісії», акт про визначення розміру збитків від 25 червня 2019 року. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За приписами ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Оцінюючи в сукупності докази надані стороною позивача суд не вбачає причинно-наслідкового зв`язку між діями [PERSON] , [PERSON] та пошкодженням майна ТОВ «Міронекс». Навпаки, як вбачається з висновків уповноважених осіб Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області, що надані позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог, відповідачі [PERSON] , [PERSON] не притягувались до жодного виду відповідальності за неправомірні чи будь-які інші дії щодо пошкодження майна ТзОВ «Міронекс». Отже, враховуючи вищевикладене, в позові ТзОВ «Міронекс» слід відмовити у повному обсязі. Зустрічний позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, з огляду на викладене нижче. Так, відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів особи може бути припинення дії, яка порушує право. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, що передбачено ст.321 ЦК України. В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності нежитлове приміщення площею 282,3 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] та межує з приміщенням ТзОВ «Міронекс», що підтверджується договором дарування від 17 квітня 2004 року. [PERSON] делегував свої повноваження щодо користуванням, управлінням та розпорядженням відповідачу по справі [PERSON] і на виконання цього [PERSON] було укладено договір про водопостачання з КП «Водоканал». Згідно із ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, поза квартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення). З аналізу зазначених нормативно-правових актів слідує висновок, що основним при визначенні статусу приміщення слід вважати його функціональне призначення. Отже, приміщення для отримання статусу допоміжного має слугувати для: 1) забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому чи нежитловому будинку; 2) забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. У Рішенні Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року № 4-рп/2004 (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирного будинку) зазначено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. В судовому засіданні встановлено та не оспорюється відповідачем за зустрічним позовом ТзОВ «Мівронекс», що ТзОВ «Міронекс» не допускає [PERSON] до допоміжних приміщень загального користування (підвал) в приміщенні, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Згідно ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права або інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду. За приписами ч.1 ст.82 ЦПК України підстави звільнення від доказування обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, з врахуванням визнання відповідачем по справі обставин щодо не допуску [PERSON] до спільних допоміжних приміщень загального користування за адресою [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню та слід зобов`язати ТзОВ «Міронекс» не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні майном, шляхом надання вільного доступу до підвального приміщення та сходової клітки, розташованих у будівлі за адресою [ADDRESS] , а у решті позовних вимог слід відмовити, в зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України сплачений позивачем [PERSON] судовий збір в розмірі 704,8 грн. підлягає до стягнення з відповідача ТзОВ «Міронекс». На підставі викладеного,

Outcome: partial