Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

31.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ПрАТ СК «Уніка» та просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 99150,92 грн., пеню за період з 20.02.2015 року по 18.08.2015 року в розмірі 1784,72 грн., 3% річних за період з 20.02.2015 року по 18.08.2015 року в розмірі 1463,47 грн. та індекс інфляції з лютого по серпень 2015 року в розмірі 28070,77 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.01.2015 року близько 16 год. 20 хв. у м. Києві на вул. Народного Ополчення в напрямку вул. Медової, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб позивача, яким керував [PERSON], «Mercedes-Benz», д/н [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Позивач зазначає, що між [PERSON] та ПрАТ СК «Уніка» було укладено Договір добровільного комплексного страхування на транспорті №30528/4002/0000025 від 30.12.2014 року. 22.01.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування за наслідками вищезазначеного ДТП. Проте, позивач отримав відмову у виплаті страхового відшкодування мотивовану тим, що факти викладені у заяві позивача та поясненнях не підтверджуються наявними пошкодженнями, отриманими автомобілем [NUMBER] за заявленими обставинами ( ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про страхування»). Позивач вважає таку відмову безпідставною, рішення страховика незаконним, а тому просив позов задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку №2707 від 27.07.2015 року, складеного [PERSON] на підставі проведеної оцінки [PERSON] надано висновок про те, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ Mersedes CLS W219 держ. № [NUMBER], необхідного для усунення пошкоджень отриманих внаслідок ДТП 21.01.2015 року, на момент оцінки, складає 100 064,78 грн., а тому із вирахуванням франшизи, що становить 913,86 грн., сума страхового відшкодування складає 99150,92 грн. Також, враховуючи умови Договору добровільного комплексного страхування та вимоги ст. 625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 20.02.2015 року по 18.08.2015 року в розмірі 1784,72 грн., 3% річних за період з 20.02.2015 року по 18.08.2015 року в розмірі 1463,47 грн. та індекс інфляції з лютого по серпень 2015 року в розмірі 28070,77 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував посилаючись на його необгрунтованість та безпідставність. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Судом встановлено, що 21.01.2015 року близько 16 год. 20 хв. у м. Києві на вул. Народного Ополчення - Медова, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Mercedes-Benz», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], та який належить на праві власності [PERSON], отримав механічні пошкодження, що підтверджується Довідкою №9485156 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.37-38). З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та ПрАТ СК «Уніка» було укладено Договір добровільного комплексного страхування на транспорті №30528/4002/0000025 від 30.12.2014 року, строк дії якого з 30.12.2014 року по 29.12.2015 року, транспортний засіб Mercedes-Benz CLS 350, д.н.з. [NUMBER] (а.с.11-25). Згідно п.3.2 Договору добровільного комплексного страхування, страховим випадком по Страхуванню КАСКО є факт понесення збитків Страхувальником внаслідок пошкодження, знищення або втрати застрахованого ТЗ та/або додаткового обладнання внаслідок подій, визначених у п.3.1. Договору. Відповідно до п.3.1. Договору, страховими ризиками по Страхуванню КАСКО вважається, зокрема, дорожньо-транспортна пригода, в т.ч. викид каменів, чи інших твердих фракцій з-під коліс транспорту. Згідно п. 10.1.1. Договору добровільного комплексного страхування, по страхуванню КАСКО виплата страхового відшкодування проводиться Страховиком згідно з умовами Договору на підставі заяви Страхувальника або Вигодонабувача і страхового акта, що складається Страховиком після отримання всіх необхідних документів, визначених розділом 10 Договору. 22.01.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування за наслідками вищезазначеного ДТП (а.с.9). До заяви також було надано пояснення [PERSON], з яких вбачається, що він, керував автомобілем [NUMBER] і рухався по вул. Народного ополчення в м. Києві в напрямку вул. Медової зі швидкістю 40 км/год. Його почав обганяти невстановлений автомобіль «Daewоo Lanos», назустріч якому в цей час рухався автобус. З метою уникнення зіткнення він різко притиснув автомобіль [NUMBER] до обочини і, через слизьку дорожню поверхню, [PERSON], не впорався з керуванням, наїхав на бордюр та виїхав за межі проїзної частини, де зіткнувся з придорожній деревом (а.с.10). У результаті огляду транспортного засобу від 22.01.2015 року [PERSON] складено відповідний Акт №00161388 огляду транспортного засобу (дефектна відомість) в якому, зокрема, визначено характер пошкоджень ТЗ (а.с.34-35). Листом ПрАТ СК «Уніка» від 13.02.2015 року позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про страхування», тобто внаслідок надання страхувальником неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку. Як вбачається з наявної у справі відмови відповідача, факти викладені у заяві позивача та поясненнях не підтверджуються наявними пошкодженнями, отриманими автомобілем [NUMBER] за заявленими обставинами. Ухвалою Солом'янського районного суду від 16.11.2015 року за клопотанням представника відповідача по справі було призначено судову транспортно-трасологічну експертизу, у зв'язку з тим, що в матеріалах справи наявні копії висновків спеціалістів, які надані, як позивачем, так і відповідачем та які містять різні за своїм змістом результати дослідження щодо предмету позову (а.с.146). Разом з тим, вищезазначена ухвала була залишена без виконання, а надані на дослідження матеріали повернуті на адресу суду у зв'язку з тим, що попередня оплата за проведення експертизи, яка була покладена на ПрАТ «СК «Уніка», виконана не була. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» за №7 від 30.05.1997 року передбачено, що у разі незгоди сторони оплатити вартість експертизи суд розглядає справу на підставі наявних доказів. З огляду на викладене вище та приймаючи до уваги те, що відповідачем не здійснено відповідну оплату, суд вважає можливим розглядати справу на підставі наявних доказів у справі. Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування необгрутоновою, виходячи з наступного. В обгрунтування відмови у виплаті страхового вішкодування відповідач посилався на Висновок експертного автотехнічного дослідження №ДА/4-15 від 03.02.2015 року з приводу пошкодження автомобіля [NUMBER], що складений судовим експертом [PERSON] та доцентом [PERSON], які прийшли до висновку, що: «... форма, характер та локалізація пошкоджень на автомобілі [NUMBER] та на дереві в заявленому місці пригоди не має спільних ознак їх взаємного контакту. Пошкодження на представленому окремо диску отриманні в два етапи, жоден з яких з урахуванням пошкоджень на шині правого переднього колеса не вказує на їх одночасне пошкодження. Наведене вище вказує на технічну необґрунтованість версії водія [PERSON] в частині утворення пошкоджень на автомобілі [NUMBER] в ході наїзду на дерево на заявленому місці ДТП…», а тому

Outcome: partial