Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

31.08.2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Від шлюбу мають спільну дитину 2018 року народження. Просила постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції 02 лютого 2018 року актовий запис № 3. Крім того, просить суд визначити місце проживання дитини разом з нею. 04.09.2020 ухвалою суду відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. До початку розгляду справи, від позивача надійшла заява в якій просить позов розглядати без її участі. Позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини просить залишити без розгляду, в іншій частині позов підтримує. Відповідач через канцелярію суду подав заяву, в якій вказує про повне визнання ним позову, просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 02 лютого 2018 року у Куликівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 3 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] .(а.с. 7). Сторони не знайшли взаєморозуміння через різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та не відповідає інтересам позивача. Підстави для примирення відсутні. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 56 СК України передбачає право кожного з подружжя на припинення шлюбних відносин. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, заперечує проти надання часу на примирення, а відповідач позов повністю визнає, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх малолітньої дитини, що має істотне значення у даній справі. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав відповідну заяву. Оскільки позивач до початку розгляду справи по суті подала заяву про залишення без розгляду позов в частині визначення місця проживання дитини, суд вважає за необхідне залишити позовні вимоги в цій частині без розгляду.

Outcome: approved