Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

31.08.2015 року Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго в особі виробничої одиниці Димитровтепломережа звернулося до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті за теплову енергію у сумі 3505,73 гривень. Позивач у позові вказав, що відповідач проживає за адресою [INFO], користується послугами опалення та гарячого водопостачання, які надає ОКП Донецьктеплокомуненерго. Але за послуги сплачувала не регулярно. За період з 01.11.2014 року по 30.06.2015 року за нею значиться заборгованість перед ОКП Донецьктеплокомуненерго у розмірі 2818,81 гривень. На суму цієї заборгованості позивачем нараховано 3% річних - 35,40 грн. та інфляційні - 651,52 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість, 3% річних, інфляційні та витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, пояснив, що відповідач вселяючись у квартиру, яка розташована за адресою: вул. Гідробудівників,1-50, смт.Очеретино, Ясинуватського району Донецької області , знала, що ця квартира обладнана системою централізованого опалення та оскільки не відмовилася від цього житлового приміщення, то вона виразила згоду на отримання послуг теплопостачання. Послугами Тепломережі користувалася з моменту вселення. Від неї ніколи не надходило скарг про відсутність тепла, або про його недостатність. Окремого індивідуального опалення у квартирі відповідача не встановлено. Якихось даних про переобладнання гарячої води у квартирі до позивача не надходило. Фактично отримані послуги теплопостачання відповідач сплачувала не в повному обсязі та не регулярно. Тарифи на послуги постачання теплової енергії, згідно ст. 25 ЗУ Про теплопостачання були надруковані в засобах масової інформації. Послуги надавалися їй в повному обсязі та належним чином. Просить стягнути з відповідача 3505,73 гривень, які складаються із 2818,81 грн. поточної заборгованості, 3% річних в сумі 35,40 грн. та інфляційних збитків - 651,52 грн. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, про що в матеріалах справи є розписки. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи не надала, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] мешкає в квартирі за адресою вул. Гідробудівників,1-50, смт.Очеретино, Ясинуватського району Донецької області. Дана квартира розташована в багатоповерховому будинку та забезпечена централізованим опаленням, прилади обліку теплової енергії в квартирі відсутні. Відповідач від даних послуг не відмовлялася. Окреме індивідуальне опалення в квартирі відсутнє. Таким чином суд вважає, що відповідач є споживачем теплопостачання. Згідно витягу з особового рахунку ВО Димитровтепломережа ОКП Донецьктеплокомуненерго від 31.08.2015 року заборгованість відповідача за централізоване опалення по квартирі, розташованої за адресою вул. Гідробудівників,1-50 складає 2818,80 гривень , яка утворилась за період з 01.11.2014 року до 30.06.2015 року внаслідок того, що послуги за опалення сплачувались не регулярно (а.с.6). З зазначеного витягу вбачається, що плата за гаряче водопостачання в зазначений період по цій квартирі не нараховувалася. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.. 20, 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом, зобовязаний споживач. Згідно ст.. 1 зазначеного Закону, споживач це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями), які діяли до 21 липня 2005 року, споживач - це наймач (власник) квартири (приватного будинку), якому надаються послуги з централізованого холодного та гарячого водопостачання, теплопостачання та водовідведення у житловому фонді та підсобних приміщеннях. Відповідно Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями),розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць, плата за який вноситься не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем, якщо договором не встановлено інших термінів. Згідно п. 18 Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 ріку № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяці, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що письмовий договір про надання послуг с централізованого опалення між позивачем та відповідачем не укладався, тому плату за послуги теплопостачання відповідач зобовязаний був вносити до липня 2005 року не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем, а з липня 2005 року щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Проте з витягу особового рахунку ВО Димитровтепломережа ОКП Донецьктеплокомуненерговбачається, що заборгованість відповідача за централізоване опалення за період з 01.11.2014 року до 30.06.2015 року складає 2818,81 гривень. Наявність у відповідача заборгованості підтверджує невиконання нею обовязків, передбачених п.33 Правил надання населенню послуг з теплопостачання № 1497 та п. 30 Правил № 630, по своєчасній оплаті наданих послуг, яка підлягає стягненню з відповідача. Оскільки відповідач добровільно заборгованість за теплову енергію не сплачує, вона підлягає стягненню з неї у примусовому порядку. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання щодо сплати отриманих послуг за теплопостачання, позивач має право вимагати від відповідача сплати 3%річних та інфляційні збитки, що складає 35,40грн. та 651,52 грн. відповідно. Розрахунок нарахувань 3%річних та інфляційних наданий позивачем, суд вважає правильним (а.с.7). Таким чином, з відповідача підлягають стягненню 3%річних в сумі 35,40 грн., інфляційні в сумі 651,52 грн. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача стягуються судові витрати по сплаті судового збору на користь Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго в особі Виробничої одиниці Димитровтепломережа сплачені за подання до суду позову, підтверджені документально. Позивач просить стягнути на його користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. проте суду надає платіжне доручення на суму 121,80 грн., яка і підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача. На підставі ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 130, 131, 174, 209, 210, 212-215, 223, 224-227 ЦПК України, та

Outcome: partial