Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

30.11.2015 р. [PERSON] пред'явив до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 01.09.2007 р. проживали з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, а 11.05.2008 р. народилася дочка [PERSON], 12.11.2010 р. народився син [PERSON]. 18.06.2015 р. шлюб розірвано в судовому порядку, а діти проживають з ним відповідно до розпорядження Пятихатської районної державної адміністрації від 05.11.2015 р.. Мати дітей ухиляється від добровільного виконання своїх батьківських обовязків і матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить стягнути на його користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позов не визнала і пояснила, що вона працює транспортувальником у ВАТ «Вільногірське скло», власного житла не має і проживає в теперішній час на зйомній квартирі по вул. Федющенко, 3 в м. Пятихатки. З листопада 2014 р. дійсно не проживають з чоловіком як подружжя, шлюбних стосунків не поновлювали. Діти з того ж часу протягом тижня проживають з [PERSON], а вона їх забирає до себе на вихідні дні коли дозволяє графік роботи, проводить з ними час. Матеріальної допомоги дітям не надає, оскільки вважає, що гроші будуть витрачатися позивачем на власні потреби, на оплату комунальних послуг, а не на утримання дітей. В серпні 2015 р. вона придбала дітям одяг до школи на суму 1000 гривень. Не погоджується з розпорядження Пятихатської райдержадміністрації про визначення місця проживання дітей з їх батьком і має намір вирішувати цей спір в судовому порядку. Заслухавши сторони, дослідивши докази у справі суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 11 травня 2008 року народилася [PERSON], актовий запис № 7, а 12 листопада 2010 року народився [PERSON], актовий запис № 165, батьками яких у свідоцтвах про їх народження записані сторони (а.с. 2-6). Мати утриманням дітей не займається, свій обовязок щодо матеріального забезпечення [PERSON] і [PERSON] не виконує, не надала суду доказів в підтвердження добровільної сплати аліментів, або перебування на її утриманні інших дітей, непрацездатних членів сімї, родичів, яких вона зобовязана утримувати відповідно до Сімейного кодексу України, однак працює транспортувальником у ВАТ «Вільногірське скло» м. Вільногірськ, отримує доходи, що підтвердила у судовому засіданні. Розпорядженням голови Пятихатської районної державної адміністрації від 05 листопада 2015 р. № Р-398/0/364-15 (а.с. 7) визначено місце проживання [PERSON] та [PERSON] по вул. Пушкіна, 7 в м. Пятихатки разом з батьком, а довідкою Пятихатської міської ради від 25.11.2015 р. № 6120 підтверджується склад сімї позивача,місце його реєстрації разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] [PERSON] (а.с. 5). Суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобовязання, а аліменти підлягають примусовому стягненню у запропонованому позивачем до стягнення розмірі, що відповідає положенням ст. 182 СК України. При цьому суд враховує потреби дітей і можливості їх матері, яка працює, за станом здоровя може надавати допомогу дітям, адже доказів, які б заперечували цей факт, [PERSON] суду не надала. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182, 191 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і присуджуються рішенням суду від дня предявлення позову. З урахуванням викладеного та на підставі статей 179182, 191 СК України,

Outcome: approved