Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

30.09.2013р. до Краснолуцького міського суду із дійсним позовом звернувся позивач до ДП «ДА» в особі ВП «Шахта «Краснолуцька» про захист порушених трудових прав і просить визнати противоправними, незаконними дії відповідача в частині внесення недостовірних відомостей у трудову книжку позивача [NUMBER] № запису - 35 від 29.05.1996р., де закреслено слово «переведений» гірничим майстром підземним з повним робочим днем з 07.04.1995р. «на підставі наказу № 422 від 29.05.1996р.», поверх якої було дописано «поновлений» гірничим майстром підземним з повним робочим днем з 07.04.1995р.; визнати противоправними, незаконними дії відповідача в частині внесення недостовірних відомостей у трудову книжку позивача [NUMBER] № запису - 36 від 22.06.1996р. - «звільнений з шахти за ст.40 п.4 КЗпП України за прогули» на підставі наказу № 639-к від 20.08.1996р.; визнати трудові права позивача порушеними відповідачем внаслідок внесення недостовірних відомостей про трудову діяльність позивача в трудову книжку [NUMBER]. 30.09.2013р. позивач надав до суду клопотання про поновлення йому строку позовної давності. Позивач просить справу розглянути у його відсутність, про що було подано ним заяву. Представник відповідача - ДП «ДА» в особі ВП «Шахта «Краснолуцька» Житкевич В.М. у судове засідання не з'явилась, просить справу розглянути у її відсутність, надала до суду заперечення проти позову, в якому посилилась на наступне. Згідно ст.233 КЗпП України робітник має можливість звернутися з заявою про вирішення трудового спору через суд на протязі трьохмісячного строку з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Позивач пропустив строк позовної давності. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів для розгляду справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, та заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до ДП «ДА» в особі ВП «Шахта «Краснолуцька» про захист порушених трудових прав. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд визнати противоправними, незаконними дії відповідача в частині внесення недостовірних відомостей в його трудову книжку [NUMBER], запис № 35 від 29.05.1996р., визнати противоправними, незаконними дії відповідача в частині внесення недійсних відомостей в його трудову книжку [NUMBER], запис № 36 від 22.06.1996р., визнати права позивача порушеними внаслідок внесення відомостей про його трудову діяльність в трудову книжку позивача [NUMBER]. Із викладених в позовній заяві обставин вбачається, що предметом спору по даній справі є фактично спор про поновлення позивача на роботі. 04.12.1996 року Краснолуцьким міським судом по цивільній справі за № 2-1600/96 за позовом [PERSON] до шахти «Краснолуцька» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу було ухвалено рішення, яким в позові [PERSON] відмовлено. 06.02.1997 року ухвалою Судової колегії в цивільних справах Апеляційного суду Луганської області вищезазначене рішення суду залишено без змін, а 11.12.2001 року ухвалою Колегії суддів судової палати з цивільних справ Верховного Суду України у задоволенні касаційної скарги [PERSON] було відмовлено. З огляду на це, вбачається, що при вирішення спору вказана цивільна справа перебувала у всіх судових інстанціях України. Як встановлено судом і вбачається з ухвали Краснолуцького міського суду від 31.05.2006 року, справа № 5/2006, позивач звертався до суду про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Як вбачається з вищевказаної ухвали що до позовних вимог, які подавались позивачем через канцелярію суду про невиконання рішення суду про поновлення його на роботі, внесенням до його трудової книжки записів про перевід замість запису про поновлення, поновити його на роботі на посаді гірничого майстра дільниці вентиляції та техніки безпеки з внесенням правильних записів до трудової книжці та до карточки у відділу кадрів, ознайомити його з приказом про поновлення на роботі, стягнути з відповідача середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу та невиконання рішення суду про його поновлення на роботі, стягнути моральний збиток у сумі 10000грн., зобов'язати відповідача поновити йому підземний шахтарський стаж, суд вважав за необхідне залишити їх без розгляду, роз'яснивши позивачу його право на звернення до суду на загальних підставах, так як ці позовні вимоги у провадженні у зв'язку з нововиявленими обставинами розглядатися не можуть. Тобто 31.05.2006 року позивач достовірно усвідомлював про порушення його прав. Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області від 10.10.2006р. ухвала Краснолуцького суду від 31.05.2006р. залишена без змін. 10.10.2006 року ухвала Краснолуцького міського суду від 31.05.2006р. набрала законної сили, тобто це є датою, коли позивач дізнався про залишення його вимог про внесення до його трудової книжки записів про перевід замість запису про поновлення, і с цього моменту слід обчислювати терміни, вказані у ст.233 КЗпП України. Позивач у своєму клопотанні просить суд продовжити строк позовної давності, однак суд не може взяти до уваги дане клопотання, оскільки воно в порушення вимог ст.ст.10, 11 ЦПК України, ніякими достовірними та належними доказами у справі не підтверджені. Представник відповідача у своєму запереченні, не визнавши позовних вимог позивача, наполягає на відмові у позові у зв'язку із пропуском позивачем строку позовної давності. Згідно ст.233 КЗпП України робітник може звернутися с заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду протягом трьох місяців, починаючи з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення. Ні яких доказів про те, що строки позивачем були пропущені з поважних причин, ним суду не надані. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином по справі доведено, що на час звернення позивача до суду із вимогою про захист порушених трудових прав, він пропустив строк позовної давності майже на сім років. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що позивач без поважних причин пропустив строк позовної давності щодо вимоги про захист порушених трудових прав, а представник відповідача наполягає на застосуванні судом позовної давності, суд вважає, що встановлені обставини є підставою для відмови у позові. Таким чином, у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed