Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

30 вересня 2014 року позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про визнання її такою , що втратила право користування належним йому на праві приватної власності житловим будинком по [ADDRESS]. Позивач , який надав заяву про підтримку позову та розгляд справи за його відсутності , зазначає в позові , що зазначений житловий будинок належить йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно , виданого виконкомом Дмитрівської сільської ради 27.01.2009 року та витягу про реєстрацію права власності. 03 серпня 2010 року він уклав із своєю родичкою [PERSON] договір оренди житлового приміщення в належному йому житловому будинку. Строк дії договору було встановлено до 03.08.2011 року. На підставі договору оренди відповідача було зареєстровано в його будинку, але вона ніколи не вселялася до будинку та не проживала в ньому до цього часу. Реєстрація відповідача впливає на отримання пільг за комунальними платежами , порушує його права. Відповідач [PERSON] , яка не проживає за місцем реєстрації , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надала. Зі згоди позивача, суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши надані докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов обґрунтованим та таким , що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 213 ЦПК України , рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основ і повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази мають бути належні та допустимі. В судовому засіданні достовірно встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Позивач є власником житлового будинку по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно , виданого виконкомом Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 27 січня 2009 року , а також витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.01.2009 року. Згідно договору оренди житлового приміщення , 03 серпня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди належного позивачу житлового будинку зі строком дії договору до 03 серпня 2011 року. Згідно запису в домовій книжці для реєстрації громадян, що проживають в житловому будинку по [ADDRESS] , довідки Кілійського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області , 03 серпня 2010 року відповідача зареєстровано в будинку [ADDRESS]. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Дослідженими судом доказами судом встановлено , що відповідач після укладення договору оренди та реєстрації в будинку позивача, фактично не вселялась та не проживала в ньому , після закінчення строку дії договору оренди житлового будинку - з 03.08.2011 року не скасувала свою реєстрацію в ньому, тобто з 03.08.2011 року відповідач не проживає в будинку , належному позивачу , відсутня в ньому понад один рік, що є підставою для задоволення позову та визнання відповідача такою , що втратила право користування житлом.

Outcome: approved