Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

5 травня 2016 року Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 8390 дол. США., що за курсом НБУ 25,47 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.04.2016 року складає 213693 гривні 35 копійок, вказавши, що відповідно до укладеного договору №253678-CRED від 02.10.2008 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 4000 дол. США. на термін до 25.11.2009 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановленому кредитним договором. Позивач свої зобовязання виконав належним чином. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та заборгованість за кредитним договором станом на 18.04.2016 року становить 14365,82 доларів США, з яких: 3433,68 доларів США заборгованість за кредитом; 10932,14 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 9,82 доларів США штраф (фіксована частина); 399,06 долари США - штраф (процентна складова). Рішенням Хмельницького міськраонного суду від 11.05.2011 року з відповідача стягнуто на користь позивача 6384,69 доларів США., а тому заборгованість складає 8390,00 дол. США. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та заявив клопотання про застосування строку позовної давності встановленої для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України). Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З матеріалів справи встановлено, що відповідно до укладеного договору №253678-CRED від 02.10.2008 року [PERSON] отримала кредит від ПАТ КБ ПриватБанк в розмірі 4000 дол. США. на термін до 25.11.2009 року. Строк повного погашення кредиту встановлений графіком погашення кредиту і процентів, останній платіж у якому є 25.11.2009 року. Остання проплата відповідачем була здійснена відповідачем 26.08.2010 року, про що свідчить відповідний розрахунок. У відповідності до правової позиції, викладеній в постановах Верховного Суду України від 18 червня 2014 №6-61цс14 та 19.03.2014 №6-14цс14, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковими для всіх судів України, за договором про надання банківських послуг (позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України). Відповідачем подано до суду заяву про застосування строків позовної давності та відмову у зв'язку з цим в задоволенні позовних вимог . За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з пропуском строку звернення до суду. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed