overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

31 березня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося. Відносини між ними погіршились, виникали непорозуміння, сварки, вони проживають окремо значний час, спільного господарства не ведуть, у зв'язку із чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач у судове засідання не з'явився, а його представник наполягав на задоволенні позовних вимог, оскільки [PERSON] створила іншу сім»ю і бажає узаконити свої відносини. Відповідач в суд не з»явився, а позивачка просила про залишення їй прізвища отриманого у шлюбі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку. Встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 10.12.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим ВДРАЦС Куп»янського МУЮ Харківської області; від шлюбу мають одну дитину. У судовому засіданні представник позивача підтвердив, що примирення не можливе. Вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та тривалий час не підтримують сімейно-шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу зважаючи на їх доведеність і обгрунтованість. Вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача. Залишає позивачці прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

31 березня 2015 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю на час відкриття спадщини з її матір'ю [PERSON], яка померла [INFO], та її батьком [PERSON], який помер [INFO]. Мотивуючи тим, що її батьки [PERSON] та [PERSON] проживали у житловому будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS], який належав їм на праві приватної власності. Мати заявника [PERSON] померла [INFO], батько [PERSON] помер [INFO]. Вказує, що з початку 2009 року заявник проживала разом із батьками, оскільки вони потребували постійного догляду, з ними вона вела спільне господарство, доглядала їх до дня їх смерті, здійснила їх поховання. Після смерті батьків заявника відкрилася спадщина на їх майно, в тому числі на вищезазначену квартиру. Встановлення факту проживання однією сім'єю необхідно заявниці для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримала, просить їх задовольнити з підстав наведених у заяві. Представник Нововолинської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, не заперечує щодо задоволення заяви. Заслухавши пояснення представника заявника [PERSON], показання свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що заявник з 2009 року постійно проживала разом із спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю до дня їх смерті, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до повідомлення Нововолинської державної нотаріальної контори Волинської області від 21.04.2015 року (а.с.28) заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину на майно померлих: [INFO] [PERSON], [INFO] [PERSON], не надходили. Спадкові справи на майно померлих не заводилися. Беручи до уваги зібрані у справі докази та їх належну оцінку, суд дійшов висновку про відсутність спору про право матеріальне і встановлює факт постійного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини, а саме, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцями її матір'ю [PERSON], яка померла [INFO], та її батьком [PERSON], який помер [INFO], який необхідно заявнику для прийняття спадщини, що передбачено п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

31 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Полонської міської ради, в якому вказує, що в 1994 році зареєструвала шлюб з [PERSON], мають трьох дітей, з них двоє неповнолітніх. [INFO] її чоловік [PERSON] загинув. Під час шлюбу вони в 2001 році відповідно до договору купівлі-продажу придбали житловий будинок в [ADDRESS]. Право власності на будинковолодіння чоловік не оформив. Просить визнати за неповнолітніми синами право власності на 1\\2 частину вказаного будинку з господарськими спорудами у рівних частинах в порядку спадкування за законом після смерті їх батька, а 1\\2 частину права власності на вказане домоволодіння визнати за нею як частку у спільній власності подружжя. Ціна позову 133758 грн., тому сума судового збору становить 1337 грн. 58 коп. До позовної заяви долучила квитанцію про сплату судового збору на суму 668 грн. 80 коп. Недоплачена сума судового збору становить 668 грн. 78 коп. Подала заяву про зменшення суми судового збору. Дослідивши докази, суд вважає, що клопотання про зменшення суми судового збору підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено, що чоловік позивачки [PERSON] загинув в 2014 році. На утриманні позивачки двоє неповнолітніх дітей, 2003 та 2009 року народження. У зв'язку з хронічною хворобою син [PERSON] потребує догляду строком на один рік. Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за сином до досягнення ним віку шести років. Вказані обставини є достатньою підставою для зменшення суми судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

31 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2012 року, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач працює, інших аліментних зобов*язень не має, не хворіє. Позивачка просить суд стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, згоден зі стягненням аліментів на утримання сина у розмірі 1/3 частки заробітку. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст..174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У попередньому судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2012 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про одруження від 28 вересня 2012 року /а.с.3/. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою, про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження дитини від 12 лютого 2014 року /а.с.4/ та довідка ЖЕО № 2 Полтавської міської ради від 30 березня 2015 року /а.с.5/. Відповідач добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У відповідності до ст..180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти визначається судом, що передбачено ст..183 Сімейного Кодексу України, з урахуванням відповідно до ст..182 цього ж Кодексу всіх обставин : відповідач працює, аліментних зобов*язень не має, не хворіє. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. Згідно зі ст..367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Згідно зі ст..ст.180, 182,183,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

31 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, стверджуючи, що у зв'язку із досягненням пенсійного віку вона звернулася до відділення пенсійного фонду України в м.Іллічівську Одеської області з метою оформлення пенсії за віком. Але їй було відмовлено у зв'язку з тим, що в трудовій книжі та її паспорті існують розбіжності, які не дають можливості підтвердити приналежність трудової книжки. У зв'язку з цим [PERSON] звернулася до суду з даною заявою та просить суд визнати, що трудова книжка [NUMBER] належіть їй (а.с. 2-3). Позивачка була належним чином сповіщена про судовий розгляд справи, однак до суду не з'явилася та надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила заяву задовольнити (а.с. 22). Заінтересована особа - Іллічівське відділення пенсійного фонду України була належним чином сповіщена про судовий розгляд справи, однак до суду представник не з'явилась та надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечувала (а.с. 21). Дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.256 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження, якої що зазначені в документі,не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З копій паспорта [PERSON] (а.с.4-5), копії свідоцтва про народження (а.с.6) судом встановлено, що вказані документи належать [PERSON]. Дівоче прізвище заявниці «[PERSON]». Докази на а.с. 5, 7, 8. 9, 14, 20 підтверджують неодноразову зміну прізвища заявником в зв'язку з укладанням шлюбів та їх розірванням. Однак, згідно із копією трудової книжки [NUMBER] вбачається, що її власником є [PERSON] (а.с. 9-13). Отже, з матеріалів справи судом встановлено, що дана розбіжність в документах прізвищі заявника виникла через зміну нею прізвища через укладання шлюбів, тому суд приходить до висновку, що слід встановити належність трудової книжки [NUMBER] [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

31 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.11.2005 року Таранівською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 28, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини між сторонами припинено понад рік тому, на даний час відповідач проживає з іншою жінкою. Від даного шлюбу дітей сторони не мають. Спору про поділ спільного майна немає. На підставі викладеного, оскільки примирення та збереження сім'ї неможливе, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягала. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.11.2005 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER], виданим Таранівською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 28 /а.с. 3/. Дітей від шлюбу сторони не мають. Спільне господарство не ведеться, спору про майно немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

31 березня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 30.03.2015р. о 10 год. 38 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. №1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 30.03.2015р. о 10 год. 38 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора суєтлива, розгублена. У навколишньому орієнтована приблизно правильно. Зовнішньо розгублена, рухи загальмовані, сковані. Висловлює маячні ідеї відношення, отруєння. Відповіді на питання формальні, після довгих пауз, примітивні. Жалоби на зниження пам'яті, безсонню, тривогу, страхи, плохий настрій, почуття печії в груді, періодичні головні болі, шум і дзвін у вухах, порушення ходи, біль в серці, одишку. Дивиться в одну точку. Каже, що дома її переслідують «голоса». [PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічний маячний (шизафреноподібний) розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

31 березня 2015 року Кремінський районний суд Луганської області виніс рішення по справі за позовом [PERSON]\~\~ до [PERSON]\~ про розірвання шлюбу. . Однак при ухваленні рішення судом не було вирішене питання щодо стягнення судових витрат відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України. Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належно. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Тому суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача судовий збір по справі в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

31 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 16 червня 2006 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований виконкомом Ольгинської селищної ради Волноваського району Донецької області, актовий запис № 7. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сумісне мешкання не склалося. Вважає, що сім'я розпалася та відновити неможливо. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час і місце розгляду справи були неодноразово належним чином повідомлені, про що в матеріалах справи є підтвердження. Позивач надав заяву про слухання справи в його відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2006 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований виконкомом Ольгинської селищної ради Волноваського району Донецької області, актовий запис № 7. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Проголошена ст.51 Конституції України, охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, які втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, майнового спору не мають. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача так і відповідача. Спорів щодо розподілу майна, виховання та утримання дитини не має. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

31 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись в позовній заяві, що з 23 червня 2007 року знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем подружнє життя не склалося з причини відсутності взаєморозуміння, сімя фактично розпалась, відновити її не можливо. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливі. Спірних питань про розподіл майна, та виховання дитини між сторонами не виникало. Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] Сторони в судове засідання не зявилися. Про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Сторони надали суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність. Позивачем надано до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, просить розірвати шлюб. Відповідачем до суду надано письмову заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, просить справу розглянути в його відсутність. Суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем мешкання сторін, для відома. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], зареєстрованому 23 червня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 94. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Проголошена ст.51 Конституції України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд зясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом зясовано, що сторони припинили шлюбні відносини і мешкають окремо, втратили почуття любові та поваги один до одного, майнового спору не мають, спірних питань щодо виховання та утримання дитини не мають. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved