Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

30 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, у якому вказав, що його батьки перебували у шлюбі між собою до 14 травня 2003 року. Він народився 09 серпня 1999 року. До його повноліття батько [PERSON] сплачував аліменти на його утримання. Зараз він навчається в вищому професійному училищі №17 м. Дніпра на денній формі навчання і буде навчатися до 30 червня 2018 року. Для продовження навчання йому необхідні кошти для придбання учбової літератури, канцелярських товарів, продуктів харчування, одягу, проїзду до місця навчання. Він отримує стипендію, але потребує матеріальної допомоги від батьків. Відповідач не надає йому матеріальної допомоги на навчання, хоча має таку можливість, оскільки він є працездатним. Аліменти він нікому не сплачує, на його утриманні непрацездатних осіб немає. Оскільки відповідач офіційно не працює, заробляє на життя періодичними заробітками, то позивач просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь в твердій грошовій формі 1500 грн. на місяць до закінчення навчання. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав письмове клопотання про розгляд справи без його участі. На позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що крім сина [PERSON] він має ще одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] вказав, що він згоден сплачувати аліменти сину, але в меншому розмірі, а саме по 1000 грн. на місяць. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі, встановив наступне. [PERSON] є батьком [PERSON] і проживає окремо від нього. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. [PERSON] досяг повноліття, але продовжує навчання на другому курсі денної форми у вищому професійному училищі №17 м. Дніпра. Строк навчання закінчується 30 червня 2018 року. [PERSON] отримує стипендію, але її розмір суду не повідомив. Суд вважає, що у звязку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків. Згідно зі ст.. 199 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач не надав суду доказів на підтвердження факту добровільного надання матеріальної допомоги сину, тому суд вважає, що є всі підстави для стягнення з нього аліментів на повнолітню дитину. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальний стан відповідача, те, що він є працездатним, можливість надання позивачу матеріальної допомоги його матір'ю, той факт, що позивач отримує стипендію, а у відповідача на утриманні перебуває неповнолітній син, часткове визнання позову відповідачем, і вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. З відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача в розмірі 1000 грн. на місяць до закінчення його навчання. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь державного бюджету у сумі 640,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити.

Outcome: partial