Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

30.08.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.02.2012 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення своїх зобовязань за кредитним договором, станом на 30.06.2016 року, [PERSON] заборгував позивачу 21400,61 грн., з яких: 7145,27 грн. заборгованість за кредитом; 12660,07 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 100 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 995,27 грн. штраф (процентна складова). За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з відповідача вищевказану суму боргу. Представник позивача в судове засідання 21.04.2017 року не зявився. Від представника позивача за довіреністю [PERSON] до позовної заяви попередньо було долучено письмове клопотання про розгляд справи без його участі, в клопотанні зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання 21.04.2017 року також не зявився, попередньо подав через канцелярію суд письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в заяві також зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просить відмовити в задоволенні позову. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію представника позивача, викладену у письмовому клопотанні, думку та позицію відповідача, викладену у поданій до суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі, оцінивши їх в сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Частиною 1\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 09.02.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач прийняв на себе відповідні зобовязання щодо порядку повернення коштів банку. Укладення вищезазначеного договору підтверджується заявою на отримання кредитних коштів за підписом відповідача від 09.02.2012 року, Умовами і правилами надання банківських послуг (а.с. 6, 7-8, 9-32). Згідно вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови , щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У відповідності до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, та якщо в договорі встановлений строк виконання зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно до п. 1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. На підставі п. 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг», [PERSON] має право на зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Згідно п. 2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг», Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Згідно п. 2.1.1.12.11 «Умов та правил надання банківських послуг», [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. Відповідно п. 1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг», у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. Також, пунктом 1.1.7.12 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на тій самий строк. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Таким чином, судом встановлено, що позивач свої зобовязання по наданню в кредит відповідачу відповідних коштів виконав шляхом відкриття карткового рахунку, на який надав відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. Згідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. А положення ст. 599 ЦК України, передбачають, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності із ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг», Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 «Умов та правил надання банківських послуг», у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку Позичальник зобовязується виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та [PERSON]) оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення [PERSON], згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. В порушення умов договору позичальник [PERSON] не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, в звязку з чим допустив заборгованість, яка відповідно до наданого розрахунку становить 21400,61 грн., та складається з: 7\~145,27 грн. заборгованість за кредитом; 12\~660,07 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 995,27 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4-5). В результаті такого прострочення відповідач істотно порушив умови договору, так як позивач вчасно не отримав належні йому кошти і не використав їх в своїй діяльності. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно статті 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримує умов укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кредит не повернув, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Разом з тим фіксована частина штрафу в розмірі 500 грн. не відповідає положенню ч. 2 ст. 549 ЦК України, за яким штраф визначено як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобов'язання, а тому позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає через безпідставність. Відповідач [PERSON] в поданій через канцелярію суду 21 квітня 2016 року заяві зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, хоча в ході розгляду справи, а саме: 03 листопада 2016 року ним було внесено на рахунок позивача, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, кошти в сумі 11000 (одинадцять тисяч) грн. (а.с. 54), що також підтверджується випискою по кредитному рахунку відповідача, надісланою на адресу суду позивачем. Такі дії відповідача суд розцінює саме як визнання ним позову. З огляду на вищевикладене вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача кредитної заборгованості станом на 30 червня 2016 року в загальній сумі 9900 (девять тисяч девятсот) грн. 61 коп. (21400,61 грн.(загальна сума заборгованості визначена позивачем станом на 30.06.2016 року) 500 грн. (штраф (фіксована частина) 11000 (сума погашеної відповідачем заборгованості 03.11.2016 року). Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжного доручення № PROM2BFU76 від 22.08.2016 року сплачено судовий збір по даній справі в розмірі 1\~378 грн. (а.с.1), тому, відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial