Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

31 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обгрунтування позову посилалається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05.10.2005 року. Від шлюбу у них є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обов'язки та введення спільного господарства. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 18 червня 2014 року шлюб між ними було розірвано. Вона разом з дитиною проживає в [ADDRESS], відповідач хоча і зареєстрований за цією адресою, однак проживає окремо. Участі у вихованні дитини [PERSON] не приймає та коштів на її утримання не надає, хоча є здоровим та працездатним чоловіком, офіційно не працює, інших утриманців не має. Добровільно дійти згоди щодо участі відповідача в утриманні дитини не змогли, вона в даний час не працює, перебуває у важкому матеріальному становищі, а тому просить суд стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмір 1000 грн., з індексацією відповідно до законодавства щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у ньому, просили його задовільнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в сумі 500 грн., почилаючись на те, що на даний час не працює і не зможе сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, визначеному позивачем. З'ясувавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено в суді, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 18.06.2014 року, яке набрало законної сили 02.07.2014 року, розірвано. Від спільного проживання у сторін є неповнолітня донька: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданим 12.06.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. Як вбачається з довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будику осіб від 29.03.2017 року, виданої відділом реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради, [PERSON] зареєстрована та проживає разом з донькою [PERSON] [ADDRESS]. [PERSON] також зареєстрований за вищевказаною адресою, однак з пояснень останнього слідує, що в даний час він проживає окремо в [ADDRESS]. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] не працюють. Вказані обставини визнано сторонами у судовому засіданні, а тому в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягають. Частиною 1 статті 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Оскільки між сторонами не визначено спосіб утримання дитини, тому виходячи з положень ч. 3 ст. 181 СК України такий спосіб визначається судом. При визначенні способу утримання дитини, суд виходить з положень ч.1 ст. 184 СК України, згідно якої суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною особою, однак на даний час не працює, що свідчить про нерегулярність його доходів, разом з дитиною не проживає та не допомагає позивачу її утримувати, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі. Отже, вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення аліментів з [PERSON] в твердій грошовій сумі є справедливими, обґрунтованими та підставними. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який на день розгляду справи становить 1689 грн. і передбачений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік», відсутність у відповідача інших утриманців, обов'язок утримувати дитину також і матір'ю, тому знаходить позов задовольнити частково та визначити розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача у розмірі 850 грн. щомісячно, оскільки сторони, які є батьками неповнолітньої [PERSON] в рівній мірі несуть обов'язки щодо її виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на позивача. Доводи відповідача про його матеріальну неспроможність сплачувати аліменти на утримання доньки суд до уваги не приймає, оскільки згідно ст.180 СК України обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Також, згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Крім того, за змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому, суд вважає, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial