Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

30 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Ухвалою судді від 09 квітня 2021 року відкрито провадження по справі та\~призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2020 року по справі № 201/13627/19 стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на користь неї на утримання малолітньої доньки до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 11.12.2019р. Однак відповідач своєчасно аліменти не сплачував, внаслідок чого за жовтень 2020 року у розмірі 1206,03 грн. Таким чином, сума виниклої в грудні 2020 року пені за аліментами за жовтень 2020 року становить 532,42 грн. Також в обґрунтування позову, [PERSON] посилається на те, що відповідач є працездатним, має у власності дві квартири, які набув у власність в лютому 2020 року, що додатково підтверджує можливість відповідача сплачувати аліменти. Крім того, зазначає про те, що рішенням суду від 06.11.2020 року у справі № 201/9363/20 з відповідача вже стягнута пеня за прострочення сплати аліментів з січня по вересня 2020 року (9 місяців) у розмірі 20 086, 09 грн., що свідчить про його обізнаність із наслідками прострочення аліментів. На підставі викладеного, просила стягнути з відповідача виниклу у грудні 2020 року неустойку (пеню) в розмірі 532,42 грн. за прострочення сплати аліментів за жовтень 2020 р у виконавчому провадженні №62027991 за рішенням суду від 28.01.2020 року у справі №201/13627/19. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази наявні у ній, суд приходить до наступного висновку. Так, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України\~кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Судом встановлено, що сторони мають спільну малолітньою дитину доньку [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.01.2020 року по справі № 201/13627/19 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання їх малолітньої доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти на користь матері дитини, позивачки по справі, [PERSON] , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 11.12.2019 року. Згідно із наданим позивачкою розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №62027991, наданого листом Соборного ВДВС у м. Дніпрі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) від 04.03.21 № 20621/45-34/6, а також згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 14.11.2020 року №ВАSS_11957231356, у виконавчому провадженні в листопаді 2020 р почався перебіг заборгованість зі сплати аліментів відповідачем. Також встановлено, що 14.11.2020 року відповідачем частково сплачені аліменти за жовтень 2020 року в розмірі 1 206, 03 грн., при цьому відповідно до вищевказаного розрахунку, сплаті в жовтні 2020 року підлягали аліменти в розмірі 2 923, 50 грн. Тобто, після сплати 14.11.200 року, пеня нараховується на несплачену частину аліментів розмір якої становіть 1 717,47 грн. В період з 14 листопада по 31 грудня 2020 року відповідач не сплатив решту аліментів за жовтень 2020 року, тому загальна сума виниклої в грудні 2020 року пені за аліментами за жовтень 2020 р становить 532,42 грн., що підтверджується наступним розрахунком: Період існування боргуНесплачена частина аліментів, грн.1% від боргу, грн.Перший день нарахування пеніДата сплати/ часткової сплати аліментівКількість ДНІВ простроченняСума пені, грн 01 по 31 грудня 2021 року1 717,4717, 174701.12.2020 р.Не сплачено станом на 31.12.2020 р.31532,42 Суд зазначає, що у будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто в разі несплати аліментів у поточному\~місяці з 01 числа наступного місяця виникає\~заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частинами першою, другою\~статті 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня)\~це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання\~сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.\~Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником.\~Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України\~щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку,\~що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем,в якому не проводилося стягнення.\~Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості,\~які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені,\~але не сплачувалися аліменти,\~до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості)\~та помножити на один відсоток. Суд виходить з того, що рішенням суду стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 11 грудня 2019 року. У разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Отже, заборгованість по аліментам, що стягнута рішенням суду з 11 грудня 2019 року, виникла у грудні 2020 року за прострочення сплати аліментів за жовтень 2020 року та становить розмір, зазначений згідно вищевказаних розрахунків. Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач ухилявся від сплати аліментів. Суд також наголошує на тому, що обов`язок зі сплати аліментів виникає не з дня набрання рішенням про стягнення аліментів законної сили, а з 01 числа наступного місяця, після поточного місяця, в якому нараховані аліменти. Відповідач протягом всього часу був обізнаний про наявність рішенням суду про стягнення аліментів, прочинаючи стягнення з 11.12.2019 року, адже приймав участь у справах в суді першої інстанції і був обізнаний про момент пред`явлення позову та наявності попередньої заборгованості по сплаті аліментів (строк сплати аліментів настав 01.01.2020 року). Згідно із п. 22 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006р.\~№ 3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. При цьому підкреслено, що на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідач не обґрунтовує несплату аліментів скрутним матеріальним становищем (несвоєчасною виплатою заробітної плати роботодавцем, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками тощо) тому відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності як платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені). Відповідно до розрахунку наданого суду, сума пені за період прострочення з\~01 грудня 2020 року до 31 грудня 2020 року, складає 532,42 грн., яка знайшла своє підтвердження під час судового розгляду справи, тому підлягає стягнення з відповідача на користь позивачки. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58). З урахуванням вищевказаного та приймаючи до уваги обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позву, тому вважає за необхідним повністю задовольнити пред`явлені вимоги позиваки. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь Держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved