overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

29 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог, посилається на те, що вона з відповідачем по справі [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачкою. Відповідач, [PERSON] , добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягувати із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів), не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання (а.с.9). В судове засідання позивачка не з`явилася, її представник, адвокат Стахурлов І.І. позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити з підстав вказаних у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду на повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, однак при цьому, замість зазначення мінімального розміру, вираженого у відсотковому співвідношенні до розміру прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, варто зазначити, що розмір аліментів не може бути меншим, ніж мінімальний їх розмір встановлений чинним законодавством. На думку суду, це в подальшому зумовить недопущення порушення прав позивача, внаслідок зміни мінімального розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, при подачі позову до суду про стягнення аліментів позивачка звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. А тому із [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

29 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 27 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 14. Від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, через постійні сварки, та що шлюбні відносини між ними припинені, оскільки вони втратили почуття взаємної поваги та любові, мешкають окремо, сумісне господарство між ними не ведеться, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб, залишити їй прізвище Дегтяр та судові витрати віднести на рахунок відповідача. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач до суду не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому ч.ч. 6, 7 ст. 128 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 14. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується дослідженим у судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися, сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали сварки та втрата взаємної поваги та любові між подружжям. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

29 жовтня 2019 року позивач [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 02 вересня 2017 року Недригайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 53. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не прибула, подала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі, строк на примирення просила не надавати, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.27). Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, строк на примирення просив не надавати, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.23). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв`язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02.09.2017, який зареєстровано Недригайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 53, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які відповідачем визнано безумовно, причиною розірвання шлюбу є небажання сторонами будувати у подальшому сімейні стосунки, сторони втратили один до одного почуття поваги та любові і такі поновлювати не бажають, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу, які визнані відповідачем повністю, підлягають задоволенню, оскільки вказане є дійсною волею сторін. Вимога про стягнення витрат по сплаті судового збору з відповідача на її користь, позивачем не заявлялась.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~29 жовтня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши наступне. \~ \~ \~ \~Вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 2014 року. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач вказує на те, що відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на неповнолітню дитину, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, в зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду з цим позовом, де просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутків, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття. Інші стягнення з нього на користь третіх осіб не проводяться. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 2014 року (а.с. 3). Відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні (а.с. 2,4 ). На даний час відповідач перебуває у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор». Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Як передбачено ч.2 ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутків, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно з ст.. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 768, 40 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

29 жовтня 2019 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 05.09.1981 року у Корюківському районному відділі ЗАГС Чернігівської області, актовий запис за №85, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] , мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сім`ї з відповідачем неможливе через сварки та суперечки, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, хоча і проживають за однією адресою. Тому вона змушена звернутись до суду з даного приводу. У судове засідання позивач не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити, строк на примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - « [PERSON] ». У судове засідання відповідач не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.09.1981 року у Корюківському районному відділі ЗАГС Чернігівської області, актовий запис за №85, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] . Оскільки подальше збереження шлюбу та сім`ї з відповідачем неможливе через сварки та суперечки, причиною яких є несумісність характерів позивач просить розірвати шлюб. Подружжя припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, хоча і проживають за однією адресою. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сім`ї неможливе, тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, а позивач не просила стягнути судові витрати з відповідача, тому сплачений нею судовий збір слід залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

29 жовтня 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування вимог вказала, що вони з відповідачем [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , батьком якого відповідач записаний за добровільною заявою у відповідності до п.1 ч.2 ст.125 Сімейного кодексу України. Вказуючи на те, що відповідач не виконує в повному обсязі своїх батьківських обов`язків з утримання дитини, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Сторони до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачкою надано на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі. Від відповідача заперечень на позов не надійшло. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.6). Як слідує з обставин позовної заяви, дитина знаходиться на вихованні матері. Батько допомоги на її утримання не надає. Дитина за станом здоров`я є здоровою, на диспансерних обліках не перебуває. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обов`язку з утримання дитини є стягнення аліментів за рішенням суду, розмір яких визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу. Право на утримання діти мають незалежно від факту укладення шлюбу між їх батьками. Аліменти присуджуються з дня пред`явлення позову. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи відсутність підстав для звільнення відповідача від аліментних обов`язків, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з нього на користь позивачки аліменти в розмірі ј частини доходу відповідача до досягнення дитиною повнолітнього віку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 768,40 грн, так як позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

29 жовтня 2019 року позивачка, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом (ціна позову 177831 грн.) посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] та відкрилась спадщина на належне їй майно. Після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок в [ADDRESS] . Заявниця є спадкоємцем за законом 4-ої черги згідно ст.1264 ЦК України, спадщину прийняла згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, що встановлено рішенням Дунаєвецького районного суду від 12 липня 2019 року, яке набрало законної сили 13 серпня 2019 року. Крім заявниці спадкоємцем за заповітом є донька померлої - [PERSON] , котра на спадщину не претендує, що також встановлено у рішенні суду від 12 липня 2019 року. 10 жовтня 2019 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Бугерко Н. А. з питанням видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що належав [PERSON] , [INFO] , померлій [INFO] , яка проживала в [ADDRESS] . Згідно довідки КП «Інвентарбюро» від 06 вересня 2019 року, акт про завершення будівництвом житлового будинку в [ADDRESS] не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною радою [PERSON] не видавалось. Те, що за померлою рахується житловий будинок в [ADDRESS] підтверджується зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд, довідкою та випискою з погосподарської книги Дунаєвецької міської ради, а тому позивачка звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , як за спадкоємцем за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді від 04 листопада 2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутності, просила розглянути справу на підготовчому засіданні згідно ст.200 ЦПК України ,оскільки відповідач визнав позов. Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позову не заперечив, позов визнав та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що представником відповідача визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

29 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] , обґрунтовуючи позов тим, що відповідач колишній власник, зареєстрований в належному позивачу будинку але не проживає без поважних причин, в зв`язку з тим, у позивача виникають проблеми по сплаті надмірних комунальних платежів. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.11.2020 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін по вищевказаній справі та призначено справу до судового засідання. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.05.2004 за № 3511695, та копії договору дарування житлового будинку від 05.05.2004 серії ВВВ № 702083 рн. 854, право власності на будинок [ADDRESS] належить [PERSON] . [PERSON] , 1983 року народження зареєстрований але не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2010 року, що підтверджують сусіди [PERSON] , [PERSON] , відповідно до акту про встановлення факту не проживання від 29.10.2020 виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Відповідно до\~ст. 391 Цивільного кодексу України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та усунути перешкоди у здійсненні права користування майном шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved