Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

30.09.2019 [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, у якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю з її мачухою, [PERSON] , яка померла [INFO] , починаючи з 1974 року по день смерті [PERSON] . В обґрунтування вимог заяви вказала, що з 1974 року до дня смерті [PERSON] вони були пов`язані спільним побутом мали взаємні права та обов`язки, однак через відсутність документів, що підтверджують факт родинних відносин, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Встановлення даного факту їй необхідне для оформлення своїх спадкових прав після [PERSON] на земельну частку ( пай), як спадкоємець за законом четвертої черги. У судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала вимоги заяви та пояснила, що вона проживала однією сім`єю з дружиною батька [PERSON] з 1979 року до дня її смерті. Після смерті її мачухи [PERSON] , залишилася земельна частка (пай) та грядка, яку вона обробляла. Іншого спадкового майна не було. Представник заінтересованої особи - Райгородацької сільської рада Бердичівського району Житомирської у судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи селищна рада повідомлена належним чином. Відповідно до листа від 31.10.2019 Райгородацька сільська рада вимоги заяви визнала у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] в с. Райгородок ( а.с .6). Ввідповідно до довідки Райгородоцької сільської ради від 19.09.2019 № 522 [PERSON] проживала на день смерті в [ADDRESS] . Разом з [PERSON] з 1979 до 01.03.2000 проживала [PERSON] . Вказані особи були пов`язані спільним господарством та побутом ( а.с. 6, 14). [PERSON] була дружиною батька заявниці, що доводиться свідоцтвом про народження заявниці, свідоцтвом про її одруження, витягом з державного реєстру актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , експертним висновком про ідентичність імен [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 7-9,12). Відповідно до письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] , підписи яких засвідчені секретарем Райгородоцької сільської ради, [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю з 1991 до 1999 року ( а.с.12-21). Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСП «Райгородок» після [PERSON] через відсутність документів, які доводять їх родинні відносини (а.с. 13). Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто судом може бути встановлено не будь-який факт, а лише той факт за яким особа набуде особистих чи майнових прав фізичних осіб. У відповідності до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Необхідністю встановлення факту проживання заявниці однією сім`єю з [PERSON] заявниця вказала її право на спадкування на земельну частку (пай) після померлої, як спадкоємець четвертої черги за законом. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, що діє з 01 січня 2014 року, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Між тим, за положеннями п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, що діє з 01.01.2004 року Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР, 1963 року, що діяв до 31.12.2003 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до довідки Райгородоцької сільської ради від 19 вересня 2019 року № 523 [PERSON] фактично управляла спадковим майном померлої [PERSON] ( а.с. 15). Про фактичне прийняття спадщини заявницею після [PERSON] у встановлений законом строк заявниця підтвердила у судовому засіданні та вбачається із довідки Райгродоцької сільської ради від 19.09.2019 № 522, відповідно до якої [PERSON] проживала на день смерті зі спадкодавицею та продовжувала проживати за тією ж адресою до 01.03.2000 ( а.с .14). Таким чином, до правовідносин щодо спадкування [PERSON] після [PERSON] підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу УРСР, в редакції 1963 року. За положеннями статей 529-532 ЦК УРСР правом на спадкування за законом були наділені діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого ( ерша черга спадкоємців) та брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). До числа спадкоємців за законом також належали непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Положеннями Цивільного кодексу в редакції, що була чинною на час відкриття та прийняття спадщини після [PERSON] не передбачалося спадкування особами, які проживали разом зі спадкодавцями однією сім`єю не менше 5 років, як це передбачено статтею 1264 ЦК України, що діє з 01.01.2004. Як зазначено вище, суд встановлює лише той факт, який має юридичне значення, тобто за встановленим фактом особа має набути прав. Проте, за фактом проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 1979 до 1999 року, остання не набуде права на спадкування після [PERSON] . Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] не матиме юридичного значення. З цих підстав у задоволенні заяви [PERSON] суд відмовляє. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed