Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

29.12.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконкому Тернівської районної у місті ради /далі Виконком/ про визнання права власності на житловий будинок з господарчими побудовами [ADDRESS] після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] р., та матері [PERSON], померлій [INFO] р. В обґрунтування вказує, що в період шлюбу який було зареєстрованого в березні 1979 р. вказаний будинок був придбаний 13.12.1991 р., є спільним майном подружжя, та належить батькам на праві спільної сумісної власності, але зареєстрований на матір [PERSON] На теперішній час він не може прийняти спадщину, оскільки постановою нотаріуса йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з за неможливості встановлення часток після смерті обох батьків, але рішенням суду частки встановлені. Позивач надав суду заяву про підтримання позову. Відповідач Виконком направив суду листа про визнання заявленого позову та розгляд справи в відсутності представника. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Належність спадкодавцю [PERSON] домоволодіння на праві власності, рівність часток подружжя, відсутність інших спадкоємців, наявність родинних відносин, та даних про прийняття спадщини підтверджується наданими позивачами доказами. Правовідносини між сторонами регулюються ст.370, 372 ЦК України згідно норм яких у разі виділу частки в натурі із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. В разі поділу вказаного майна між співвласниками вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно ст.ст.1261, 1268, 1269 ЦК України - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є діти подружжя, та батьки. Таким чином при відсутності спору частки подружжя є рівними по 1/2 частині кожного, а дружина [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] оскільки постійно проживала разом за спадкодавцем на час відкриття спадщини. Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту свого невизнаного права стосовно визнання права власності на спадкове майно, а не визнання права на спадщину, відповідає правовідносинам які склалися, оскільки існують виняткові обставини. Як вказав ВССУ в листі №16.05.2013 № 24-753/0/4-1, та пленумі про судову практику у справах про спадкування - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема в разі неможливості оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Оскільки суду надано всі належні докази прав позивачів на спадщину, з чим погодився відповідач, то позов підлягає задоволенню, слід визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] На підставі ст.ст.1261, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved