Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

31 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ВКК «Гадячсир» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні в сумі 20923,98 грн., моральної шкоди в розмірі 5000 грн. 31 грудня 2020 року провадження по справі відкрито. 24 березня 2021 року ухвалою суду винесено ухвалу про витребування доказів, зобов`язано представника АТ «Альфа\-Банк» Шкурпу Юрія Миколайовича, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] надати суду первинні бухгалтерські документи, що стосуються нарахування та виплати заробітної плати працівникам ТОВ «ВКК «Гадячсир», зокрема [PERSON] 01 червня 2021 року Гадяцьким районним судом постановлено ухвалу про винесення заочного рішення у даній цивільній справі. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягти з ТОВ «ВКК «Гадячсир» на його користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 20923,98 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Представник ТОВ «ВКК «Гадячсир» про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причину неявки відповідач суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] 04.10.2019 прийнятий на роботу за професією старшого комірника ТОВ «Виробничо-комерційна компанія «Гадячсир», наказ № 31-к від 03.10.2019. 30.06.2020 [PERSON] звільнено з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, наказ № 43-к від 30.06.2020. Вказані дані підтверджуються копією трудової книжки № [NUMBER] . Позивач, на підтвердження позовних вимог щодо суми заборгованості по заробітній платі надав відповідь управління Держпраці у Полтавській області, в якому вказана сума заборгованості -20923.98 грн. Перевіряючи вказані у відповіді дані на предмет їх належності та допустимості, як доказу, судом встановлено, що в провадженні Гадяцького районного суду знаходилась справа про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] , директора ТОВ «Виробничо-комерційна компанія «Гадячсир», за ст. 41 КУпАП, відносно якої складено протокол інспектором праці управління Держпраці у Полтавській області. З матеріалів адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч.1 ст. 41 КУпАП вбачається, що відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 6661 за 16 лютого 2021 року товариство має заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] в сумі 20923,98 грн. Також суми заборгованості працівникам товариства підтверджені відповідними довідками з розрізом по періодах. Постановою Гадяцького районного суду від 16 квітня 2021 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП - порушення встановлених термінів виплати заробітної плати та піддано стягненню у вигляді штрафу. Згідно з п.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином суд вважає, що сума заборгованості по заробітній платі ТОВ «Виробничо-комерційна компанія «Гадячсир» перед [PERSON] в розмірі 20923,98 грн. знайшла своє підтвердження в процесі розгляду справи і не потребує доказуванню шляхом витребування інших доказів. Відповідно ст.47 КЗпП України - власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Згідно ч.1 ст. 116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено, що на час розгляду справи по суті позивачу не виплачено заробітну плату підприємством за період з 04.10.2019 року по 30.06.2021 року. Стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів на спростування сум стягнення та розміру заборгованості по заробітній платі, представник відповідача жодного разу не з`явився в судове засідання для надання пояснень. Судом також вичерпані всі можливості поза розумним сумнівом щодо витребування доказів за клопотанням сторони відповідача. На дату постановлення рішення суду, даних про виплату будь яких сум до суду сторонами не надано. Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» - задовольняючи позовні вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Отже, згідно вказаного правового висновку, зарплата, яка стягується судом на користь працівника з роботодавця має зазначатись судом без виключення з неї податків і зборів, які сплачуються роботодавцем під час виконання рішення суду. Також суд встановив, що [PERSON] була спричинена моральна шкода у зв`язку з несвоєчасним розрахунком при звільненні, оскільки він змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, тому що відчував нестачу коштів на щоденні потреби, в зв`язку з чим відчував моральні страждання. Однак беручи до уваги характер та обставини заподіяння моральної шкоди, наслідки порушення прав позивача, характер та тривалість моральних страждань, суд враховує вимоги розумності і справедливості та вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, так як заявлена сума не знайшла свого підтвердження. Розглядаючи позовні вимоги щодо покладення всіх судових витрат на відповідача, суд приходить до наступних висновків. Так, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» - позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial