overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

29.09.2017 року позивач звернувся в суд з даним позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 16.02.2007 року /актовий запис № 02/ виконавчим комітетом Стеблівської селищної ради Корсунь-Шевченківського району Черкаській області. Це в позивача другий шлюб, у відповідача перший. Від даного шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася в 2013 році, через постійні сварки та нерозуміння один до одного. В суд позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій просить дану справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить дану справу розглядати без його участі, та вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 16.02.2007 року /актовий запис № 02/ виконавчим комітетом Стеблівської селищної ради Корсунь-Шевченківського району Черкаській області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР №144262 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СР №050910, виданого Стеблівською селищною радою Корсунь-Шевченківського району Черкаській області 06.08.2007 року (а.с.5); [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СР №133444, виданого Стеблівською селищною радою Корсунь-Шевченківського району Черкаській області 06.07.2011 року (а.с.6); [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СР №159982, виданого виконкомом Стеблівської селищної ради Корсунь-Шевченківського району Черкаській області 18.04.2013 року (а.с.4). Сім`я розпалася в 2013 році, через постійні сварки та нерозуміння один до одного. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна та місце проживання дітей сторони на сьогодні не мають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

29.09.2017 року позивач звернувся в суд з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 30.07.2016 року /актовий запис № 309/ Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Після розірвання шлюбу позивачці поновити прізвище Ніколенко. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. У добровільному порядку відповідач шлюб розірвати відмовляється. Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. В суд позивач [PERSON] зявилася, позовні вимоги підтримала повністю та надала пояснення аналогічні позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач[PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 1940201856473, в судове засідання не зявився без пояснення причини неявки. Суд, вислухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 30.07.2016 року /актовий запис № 309/ Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 257886(а.с.3). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. У добровільному порядку відповідач шлюб розірвати відмовляється. Сім`я розпалася через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Строк для примирення не потрібний. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. У звязку із задоволенням даного позову, суд, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судові витрати (сплачений судовий збір) в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

29.09.2017 року позивач звернувся до Любашівського районного суду Одеської області з зазначеним позовом, вказавши, що 26.10.2016 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді\~ земельної ділянки\~ площею 3.30 га,\~ розташованої на території\~ Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, крім нього спадкоємцем є [PERSON] заінтересована особа по справі. У вересні 2017 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про оформлення права власності на спадкове майно, однак йому було відмовлено у оформленні права на спадщину у звязку з пропуском строку, встановленого законом для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що в період прийняття спадщини він хворіі, позивач просив суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявився, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що позов підтримує. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що позов визнає. Представник Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області \~ в судове\~ засідання\~ не\~\~ зявився,\~\~ надавши\~ суду\~\~\~ заяву\~\~\~ про\~ розгляд\~\~\~ справи у\~ його\~ відсутність\~ та вказавши,\~ що заперечень\~\~ по\~ справі\~ Бобрицька сільська рада не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити за слідуючими підставами. Відповідно до ч .3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 26.10.2016 року померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді\~ земельної ділянки\~ площею 3,30 га,\~ розташованої на території\~ Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області. Дані факти підтверджуються свідоцтвом\~ про\~ смерть (а.с.-9), державним актом\~ на право власності\~ на\~ земельну ділянку серії\~ ЯА № 092589 (а.с.- 13). Родинні відносини \~між \~позивачем \~\~та \~спадкодавцем \~\~підтверджуються \~свідоцтвом про \~народження \~позивача ( а.с.- 12). З матеріалів справи вбачається, що в період прийняття спадщини позивач мав незадовільний стан здоров'я, що підтверджується довідкою Любашівської районної центральної лікарні Одеської області від 27.09.2017 року № 475 (а.с.-11). За таких обставин суд дійшов висновку, що причина пропущення зазначеного строку є істотною, тому належить визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його матері [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

29.09.2017 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що сторони уклали шлюб 01.07.1998 року. Від даного шлюбу у подружжя народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, тому що мають різні погляди на подальше сімейне життя, склалися неприязні стосунки. Збереження сімї вважає неможливим. В судовому засіданні представник позивача згідно договору про надання правової допомоги від 11.10.2017 року [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, вказаних в позові, просив суд позов задовольнити, строк для примирення не надавати. Відповідач в судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, просив строк для примирення не надавати. Суд, заслухавши доводи представника позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 01.07.1998 року Поляхівською сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №8, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-БВ №018287. Від даного шлюбу у подружжя народились діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ №127548 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ №055440. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, що підтверджується сторонами. Наміру відновлювати сімейні стосунки сторони не мають, шлюбні відносини припинили. Беручи до уваги, що перспектив для збереження сімї не має, проживання в шлюбі буде суперечити інтересам подружжя та неповнолітнім дітям, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

29.09.2017 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що сторони уклали шлюб 14.07.2001 року. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони є різними за характером людьми, з різними поглядами на життя, протягом тривалого часу між [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні стосунки, при яких продовження сімейних відносин є неможливим. Шлюб існує формально, оскільки сімейні стосунки фактично припинені взимку 2015 році. Збереження сімї вважає неможливим. Зазначає, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, вказаних в позові, просила суд позов задовольнити, строк для примирення не надавати. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про місце, день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, письмової заяви до суду не подав. У відповідності до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду. Суд, заслухавши доводи позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14.07.2001 року виконавчим комітетом Двірецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-БВ №055509. Від даного шлюбу у подружжя народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії І-БВ №127362 та серії І-БВ №064283 відповідно. За твердженням позивача фактично шлюбні відносини припинені взимку 2015 року і з того часу не поновлювались. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, що підтверджується поясненнями позивача. Наміру відновлювати сімейні стосунки сторони не мають, шлюбні відносини припинили. Беручи до уваги, що перспектив для збереження сімї не має, проживання в шлюбі буде суперечити інтересам подружжя та неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

29.09.2017 року позивач через адміністрацію Чернігівської виправної колонії № 44, де відбуває покарання за скоєння кримінального злочину, звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалась на неможливість збереження шлюбу з відповідачем через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. Позивач клопотання про її доставку до суду під вартою для особистої участі в розгляді справи про розірвання шлюбу не заявляла. У судовому засіданні відповідач позов визнав і підтвердив факт припинення сімейних відносин з позивачем з 2014 року. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 17.08.2010 року, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. В 2014 році сторони припинили сімейні відносини і з цього часу не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і сторони не бажають його збереження, пред'явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

29.09.2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 17.08.2013 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Також, позивач зазначає, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, ніде не працює, потребує допомоги, тому просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб та стягнути з відповідача кошти на її утримання у розмірі 1000 гривень щомісяця до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

29.09.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 39381 грн 27 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою судді від 01.10.2020 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 05.10.2020 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі, проте у встановлений в ухвалі строк, відзив на позовну заяву на адресу суду не направив. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працював у відповідача на посаді виконуючого обов`язки головного механіка. 30.07.2020 його звільнено з роботи у зв`язку зі скороченням штату, чисельності працівників. Відповідно до положень статті 116 КЗпП України (далі - Кодекс) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка становить 39381 грн 27 коп. Таким чином, пред`явлений позов ґрунтується на вимогах закону, при цьому доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

29.09.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від матеріального утримання свого сина. Ухвалою судді від 12.10.2020 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У встановлений судом строк сторони процесуальні заяви по справі (відзив на позов і відповідь на відзив) суду не надіслали, в зв`язку з цим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.10.2019. Від шлюбу мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 3). Як убачається з позовної заяви дитина проживає із позивачем і знаходяться на її утриманні, водночас відповідач не надає позивачеві матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першою статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Отже, пред`явлений позов ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

29.09.2020 [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що12.10.2015 у Виконавчому комітеті Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від подружніх відносин з відповідачем народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів та різні погляди на життя.На даний час вони проживають окремо, припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, вона втратила будь-які почуття любові та поваги до чоловіка. Вважає, що їхній шлюб існує формально, сім`я розпалась остаточно і поновити її не можливо, примирення між ними не можливе, а тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача [PERSON] , проти чого позивач не заперечує. Згідно з ст. 247 ЦПК України уразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів позову встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, спір відносно майна та проживання дітей відсутній. Позивач втратила почуття любові і поваги до чоловіка, заперечує примирення. Відповідач жодних клопотань чи відзиву на позов не надіслав, хоч належним чином повідомлявся про розгляд справи. За таких обставин суд дійшов висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження такого суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] . На підставі наведеного та ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України ЦПК України, суд

Outcome: approved