Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

9 липня 2020 року, [PERSON] звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 14.12.2007 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси (актовий запис № 769), від якого сторони дітей не мають та після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] », посилаючись на те, що спільне життя у подружжя не склалось та відносини погіршились на протязі останніх років через різні характери, різні погляди на життя, побут, втрату з відповідачем один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, відсутність спільних інтересів, внаслідок чого в сім`ї постійно виникали конфлікти та сварки, сторони фактично припинили шлюбні відносини, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, проживаючи окремо один від одного, а тому шлюб носить формальний характер, і збереження сім`ї неможливо. В судове засідання позивачка не з`явилася, надавши до позову письмову заяву, в якій повністю підтримала свій позов, який просила задовольнити і слухати справу без її участі (а.с. 15,16,21). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, за останнім відомим позивачці місцем його проживання, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулися до суду з відмітками листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву або письмових пояснень суду не надав (а.с. 12,13,18,19,22,23). Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку в підготовчому судовому засіданні, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за наявними матеріалами справи, що відповідає положенням ст.ст. 191,281 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 14.12.2007 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси (актовий запис № 769), що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 14.12.2007 року, в якому у сторін дітей немає (а.с. 5). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у подружжя не склалось та відносини погіршились на протязі останніх років через різні характери, різні погляди на життя, побут, втрату один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, відсутність спільних інтересів, внаслідок чого в сім`ї постійно виникали конфлікти та сварки, сторони фактично припинили шлюбні відносини, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, проживаючи окремо один від одного, а тому шлюб носить формальний характер, і збереження сім`ї неможливо та буде суперечити інтересам та свободам позивачки. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено - особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після реєстрації шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 14.12.2007 року, дівоче прізвище позивачки - « [PERSON] », яке вона просила суд відновити їй після розірвання шлюбу. При таких обставинах, враховуючи згоду відповідача з позовом, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам та свободам позивачки та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved