Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

29.07.2020\~р.\~від [PERSON] \~до суду\~надійшла позовна\~заява до\~ТОВ «\~Інвестмаш плюс»\~про визнання\~недійсним договору\~відступлення права\~вимоги №\~1268-Ф\~від 22.08.2018,\~укладеного між\~ПАТ «\~Банк Форум»\~та ТОВ\~« Інвестмаш\~Плюс» -\~в частині\~відступлення ПАТ\~«Банк Форум»\~права вимоги\~ТОВ «\~Інвестмаш Плюс»\~відносно [PERSON] \~за договором\~кредиту №\~0283/08/01-CLvю\~від 19.06.2008\~року. Позов обґрунтовано тим, що 19.06.2008 року між позивачем та ПАТ «Банк Форум» (на\~сьогодні ліквідований) був укладений кредитний договір № 0283/08/01-СLNv, відповідно до якого банк надав відповідачу 150 000 доларів США на споживчі цілі строком до 19.06.2018 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 13,5% річних. 13.01.2011 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва по справі № 2-992/11 з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором № 0283/08/01-СLNv, у сумі 1 619 955,36 грн. При примусовому виконанні рішення суду, органом ДВС було реалізовано майно боржника/позивача, а саме квартиру, на суму 686 000,00 грн. В подальшому, 22.08.2018 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Інвестмаш Плюс» було укладено договір відступлення права вимоги № 1268-Ф, відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступило, а ТОВ «Інвестмаш Плюс» набуло за 1 500 000,00 грн. право вимоги заборгованості за договорами кредиту боржників на загальну суму 323 891 166,77 гри., в тому числі за договором кредиту № 0283/08/01- СLNv відносно позивача на суму 2 648 734,31 грн. Позивач вважає,\~що відповідач\~не є фінансовою установою, тому не мав права укладати Договір відступлення права вимоги, який за змістом та по суті є договором факторингу, що суперечить діючому законодавству і спрямовано на порушення конституційних прав і свобод позивача та протиправне заволодіння його майном. Крім цього, ТОВ «Інвестмаш Плюс» по договору відступлення права вимоги № 1268-Ф набув права вимоги по кредитному договору наданого у валюті, не маючи ліцензії НБУ на здійснення валютних операцій, що додатково свідчить про незаконність спірного договору. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати недійсним\~договір відступлення\~права вимоги\~№ 1268-Ф,\~який укладено\~22.08.2018\~р.\~між ПАТ\~«Банк Форум»\~та ТОВ\~«Інвестмаш Плюс»\~-\~в частині\~відступлення ПАТ\~«Банк Форум»\~права вимоги\~ТОВ «Інвестмаш\~Плюс» відносно\~ [PERSON] за\~договором кредиту\~№ 0283/08/01\~СLNv\~від 19.06.2008 року (а.с. 2-6). Ухвалою суду від 03 серпня 2020 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по зазначеній справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 27-28). Ухвалою суду від 10 вересня 2020 року клопотання позивача [PERSON] задоволено, вирішено судове засідання проводити в режимі відеоконференції з Полтавським окружним адміністративним судом (а.с. 44-45). Ухвалою суду від 02 жовтня 2020 року підготовче провадження відкладено, продовжено строк\~проведення підготовчого\~провадження (а.с. 74-75). Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 83). Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від нього до суду не надходило. Відповідно до ч.1\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву позивача, суд ухвалою від 13 січня 2021 року вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 19.06.2008 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум» укладено кредитний договір № 0283/08/01-СLNv, відповідно до якого банк надав [PERSON] кошти у розмірі 150\~000 доларів США на споживчі цілі, строком до 19.06.2018 року, зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитом. Зазначений факт визнається позивачем та встановлений рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.01.2011 року по справі № 2-992/11. Згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.01.2011 року по справі № 2-992/11 з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» стягнуто заборгованість станом на 10.01.2011 року, яка становила 179\~200 доларів США 46 центів, що згідно з офіційним курсом НБУ становить 1\~426 256 гривень 49 копійок по поверненню кредиту та сплаті процентів, 193 698 гривень 87 копійок нарахованої пені, а всього: 1\~619 955 гривень 36 копійок та у рахунок погашення заборгованості на суму 1\~619 955 гривень 36 копійок звернуто стягнення на квартиру [ADDRESS] (а.с. 9-10). 15.12.2011 року постановою державного виконавця ДВС Дарницького РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 30415742 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-992/11, який видано Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості в розмірі 1\~619\~955, 36 грн. та у рахунок погашення заборгованості\~звернуто стягнення\~на квартиру (а.с. 11). 25.07.2013 року державним виконавцем ДВС Дарницького РУЮ у м. Києві складено акт про реалізацію на прилюдних торгах арештованого нерухомого майна (предмету іпотеки), а саме трьохкімнатної квартири за продажною ціною 686\~000 грн. (а.с. 12). 22.08.2018 року 2018 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Інвестмаш Плюс», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2018-07-10-000064-b від 02.08.2018 року, укладено Договір № 1268-Ф про відступлення прав вимоги за договорами кредиту боржників на загальну суму 323 891 166,77 грн., в тому числі за договором кредиту № 0283/08/01-СLNv відносно позивача на суму 2 648 734,31 грн. Ціна відступлення 1\~500\~000 грн. (а.с. 13-21). Новий кредитор після переходу до нього прав вимоги стає кредитором за кредитним договором і договорами забезпечення та одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за кредитним договором або у зв`язку з ним. Права кредитора за кредитним договором переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення прав вимоги та можуть виникнути у майбутньому (майбутня вимога). Новий кредитор набуває статусу кредитора за кредитним договором, договорами поруки та статусу заставодержателя (іпотекодержателя) за всіма зобов`язаннями, що забезпечують виконання боржником його зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Одним із різновидів договорів відступлення права вимоги є договір факторингу. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватися у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у\~статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Правочин, якому не притаманні перелічені ознаки, є не договором факторингу, а правочином з відступлення права вимоги. Отже, обов`язковою умовою договору факторингу є оплата, яку має здійснити первісний кредитор (клієнт) новому кредитору (фактору) за надання в його розпорядження коштів під відступлення права вимоги. При цьому, таку плату здійснює саме клієнт (первісний кредитор), а не навпаки. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу. Судом встановлено, що після проведення аукціону та визначення ТОВ «Інвестмаш Плюс» переможцем, останнє уклало договір відступлення прав вимоги. За договором відступлення прав вимоги № 1268-Ф, укладеним 29 липня 2016 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Інвестмаш Плюс», первісний кредитор (ПАТ «Банк Форум») відступив новому кредитору ТОВ «Інвестмаш Плюс» права вимоги за договорами кредиту боржників на загальну суму 323 891 166,77 грн., в тому числі за договором кредиту № 0283/08/01-СLNv відносно боржника [PERSON] , на суму\~2\~648\~734,31\~грн., що належать первісному кредитору на підставі кредитного договору від 19.06.2008 року, а новий кредитор прийняв зазначені вище права вимоги та сплатив визначену договором ціну відступлення прав вимоги у розмірі 1 500 000,00 грн. (а.с. 18). Отже суд дійшов висновку про те, що оспорюваний договір відступлення прав вимоги від 29 липня 2016 року має ознаки договору факторингу, оскільки за цим договором ТОВ «Інвестмаш Плюс» передало грошові кошти ПАТ «Банк Форум» як клієнту, за що отримало право вимоги за грошовим зобов`язанням боржника та плату за надані грошові кошти, а банк, як клієнт, отримавши грошові кошти, передав право вимоги до боржника і сплатив за отримані кошти. Цією платою є різниця між розміром заборгованості 323\~891\~166,77\~грн. і сплаченою фактором сумою 1 500 000,00 грн., тобто розмір грошової вимоги значно перевищує ціну її відступлення. Щодо обов`язковості наявності ліцензії для участі в конкурсі з реалізації майна банку суд зробив висновок, що наявність ліцензії є обов`язковою умовою для участі фінансової установи у конкурсі з реалізації майна банків під час проведення ліквідаційної процедури, на підставі такого. Відповідно до пункту 10 частини першої та пункту 1 частини п`ятої статті 12, а також на виконання пункту 13\~розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вирішила затвердити Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку (рішення від 05 липня 2012 року № 2). Пунктом 5.11. розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, як спеціального нормативного акту, що визначає умови реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури, унормовано, що реалізація майна банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання здійснюється шляхом проведення відкритого конкурсу між фінансовими установами (банками та небанківськими фінансовими установами, які відповідно до своїх установчих документів та ліцензій мають право надавати кредити, крім кредитних спілок). Тобто пунктом 5.11. розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку встановлено, що право брати участь в проведенні конкурсу з реалізації майна банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами мають право виключно банки та фінансові установи, які мають ліцензії на право надання кредитів. З врахуванням наведених положень, зокрема пункт 5.11. розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку містить загальнообов`язкову норму права про обов`язковість наявності ліцензії як умови участі фінансової установи у конкурсі з реалізації майна банку. За своєю правовою природою наведене правило є нормою цивільного законодавства, що має імперативний характер та виключає можливість відступлення від такого правила, порушення якого призводить до порушення загальних вимог чинності правочинів за\~статтею 203 ЦК України. Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку не містить жодних виключень щодо того, що учасник конкурсу може не мати ліцензії на право надання кредитів чи цей документ може бути замінений іншим. Такий правовий висновок Верховний Суд виклав у постановах: від 19 лютого 2020 року у справі № 639/4836/17. Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку встановлювало імперативні вимоги до осіб, які мають право брати участь у конкурсі з реалізації майна неплатоспроможного банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами, у тому числі наявність ліцензій на право надання кредитів. Згідно листа Національного банку України № 27-0031/75732 від 15.12.2020 р. TOB «Інвестмаш Плюс» до Державного реєстру фінансових установ не вносилося, статусу фінансової установи не набувало, ліцензії та/або інших дозволів на надання фінансових послуг не отримувало. Відповідно до частини першої\~статті 227 ЦК України\~правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним Дослідивши письмові докази по справі, перевіривши їх відповідність вимогам ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовна вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved