Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

29.08.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , 2000 року народження, у твердій грошовій сумі - 2000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона та відповідач з 25.12.1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними було розірвано 02.06.2009 року. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , що народилася [INFO] . Позивач зазначає, що з моменту розлучення подружні відносини між сторонами фактично припинені. З того ж часу позивач та відповідач проживають окремо один від одного та спільного господарства не ведуть. Дитина весь час зареєстрована і проживає з позивачем. Разом з тим, дитина з відповідачем стосунки підтримує, проте допомогу на утримання дитини батько надавав до настання повноліття. Розмір цієї допомоги визначав на власний розсуд та надавав тоді, коли вважав за необхідне, епізодично та не регулярно. Розмір цієї допомоги був значно менший, ніж необхідно для забезпечення хоча б половини потреб дитини. Після досягнення донькою повноліття, відповідач перестав надавати допомогу. 01 липня 2016 року донька вступила на перший курс денного відділення Харківського комп`ютерно-технологічного коледжу НТУ «ХПІ» та на теперішній час навчається на третьому курсі денного відділення. В даному коледжі навчатиметься до 30 червня 2020 року. Донька навчається на контрактній основі. Вартість навчання складає 10 800 грн. на рік. На даний час позивач перебуває на 27 тижні вагітності, це супроводжується постійними матеріальними витратами. Після виходу на передбачений чинним законодавством лікарняний у зв`язку вагітністю та пологами та у відпустку по догляду за дитиною до трьох років позивач вже не буде отримувати заробітну платню та не матиме змоги працювати. Окрім навчання донька також потребує забезпечення основних потреб, таких як харчування, одяг, витрати на користування громадським транспортом, оплату комунальних послуг, відпочинок, тощо. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.09.2019 року прийнято позов до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання. На адресу суду 07.10.2019 року за вх. №27768 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому останній просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі. При цьому відповідач вказує на те, що він регулярно надає матеріальну допомогу вже повнолітній дитині, про що надає копії квитанцій про банківські перекази. Разом з тим відповідач зазначає, що він має обмежений в можливості сплачувати аліменти дочці, оскільки його щомісячна заробітна плата складає 5000 грн., він має багато проблем зі здоров`ям та має на утриманні хвору матір пенсіонера. Крім того донька вже працює і не підтримує матір у рішенні звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.01.2020 року залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Судове засідання неодноразово відкладалось за клопотаннями позивача. У судовому засіданні 11.06.2020 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, уточнивши, що просить стягувати аліменти саме на користь доньки. При цьому позивач визнала, що дійсно отримує від відповідача поштові перекази в рахунок аліментів, а також визнала, що відповідач разом з нею сплачує за навчання доньки в інституті. Також позивач зазначила, що на даний час вона проживає та зареєстрована у м. Київ, народила дитину, при цьому донька [PERSON] проживає в Харкові з бабусею, влаштувалась на роботу та навчається. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, підтвердив, що окрім банківських переказів в сумі 950-1000 грн. на місяць, він також сплачував разом з позивачем суму, необхідну для навчання доньки. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце судового засідання належним чином, письмових пояснень не надала. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, надані в обґрунтування позову та відзиву, дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року [PERSON] , [INFO] уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №852 та підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 11.02.2009 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с.12). [INFO] народилася [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис №591 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 16.10.2015 року. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 16.10.2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 02.06.2009 року, про що зроблений відповідний актовий запис №148. Прізвище дружині після розірвання шлюбу - « [PERSON] » (а.с.13). [INFO] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис №4365, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 30.12.2015 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с.14). Відповідно до копії довідки ЛКК №3333 КНП «Міська клінічна лікарня №13» Харківської міської ради від 03.07.2019 року [PERSON] на день видачі довідки перебувала на 19 тижні вагітності (а.с.17). Згідно з копією довідки Харківського комп`ютерно-технологічного коледжу НТУ «ХПІ», [PERSON] 01.09.2016 року поступила на І курс денного відділення Харківського комп`ютерно-технологічного коледжу НТУ «ХПІ». Наказ №1405ст від 06.08.2016 року. На теперішній час навчається на ІІІ курсі денного відділення. Термін закінчення навчального закладу та отримання диплому - 30.06.2020 року (а.с.15). Відповідно до договору від 01.09.2018 року укладеного з НТУ «ХПІ» та [PERSON] щодо навчання студента [PERSON] загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 21400 грн. (а.с.16). В судовому засіданні позивачем визнано, що відповідач фактично сплатив із зазначеної в договорі суми приблизно 8000 грн. З копії свідоцтва КП «Харківський метрополітен» [NUMBER], виданого 19.09.2019 року, вбачається, що [PERSON] працює оператором поста централізації КП «Харківський метрополітен» (а.с.37). Як вбачається з копії довідки про доходи від 27.09.2019 року, [PERSON] працює у ТОВ «Дімекс Харків» на посаді менеджера зі збуту та його загальна сума доходу за період з 01.03.2019 року по 30.08.2019 року без урахування аліментів становить 28 000,00 грн.(нараховано за березень, квітень, травень, червень - 4500, 00 грн. на місяць, за липень, серпень - по 5000,00 грн. на місяць, податок 810-900 грн. на місяць) (а.с.32). Відповідач має захворювання хребта, що вбачається з копії протоколу мультиспіальної комп`ютерної томографії хребта (а.с.33). Також у відповідача є матір пенсіонер [PERSON] (а.с.34-36). Як вбачається з дублікатів квитанцій «ПриватБанку», [PERSON] направляв грошові перекази [PERSON] 20.12.2018 р. - 950 грн.; 21.01.2019 року - 950 грн.; 22.09.2019 р. - 1000 грн., 21.08.2019 р. - 1000 грн., 21.07.2019 р. - 1000 грн., 20.06.2019 р. - 950 грн., 20.05.2019 р. - 800 грн., 21.04.2019 р. - 950 грн., 20.03.2019 р. - 950 грн., 20.02.2019 р. - 950 грн. (а.с.38-47). Зазначений факт визнаний також позивачем в судовому засіданні, яка підтвердила, що вказані грошові кошти перераховані відповідачем позивачу саме на утримання дочки. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до яких обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, суд зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів і в межах заявлених позовних вимог. Так, дослідивши надані позивачем та відповідачем письмові докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] , досягла 18 років, однак не досягла 23 років та продовжує навчання і працює. При цьому позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт потребування повнолітньою дочкою матеріальної допомоги, що також не визнано і останньою. Також позивачем не доведена наявності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу саме в розмірі 2000 грн. на місяць. При цьому відповідачем доведено, що він в добровільному порядку регулярно надає дочці матеріальну допомогу у зв`язку з навчанням в розмірі, який є для нього можливим з урахуванням рівня його доходу, наявності матері пенсіонера та стану здоров`я. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, з відповідача на користь держави не стягується.

Outcome: dismissed