Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

29 жовтня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про збільшення розміру аліментів, а саме: стягнення з відповідача [PERSON] коштів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1000 грн. Вказувала, що згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18 січня 2012 року по справі № 2-497/12 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дитини та дружини було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 02 листопада 2011 року і до досягнення дитиною повноліття та на утримання непрацездатної дружини в розмірі 1/6 частини щомісячно до досягнення дитиною 3-річного віку. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, має борг по аліментам, не бере участі у додаткових витратах, приховує свої доходи, хоча є приватним підприємцем, має магазин та станцію технічного обслуговування. Просила стягнути з відповідача на її користь кошти в розмірі 1000 грн. на утримання сина до досягнення дитиною повноліття з нарахуванням індексації та борг по аліментам. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити посилаючись на обставини та підстави викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] з позовом погодився частково, а саме не заперечував щодо стягнення з нього коштів на утримання сина в сумі 350 грн., пояснивши, що надає матеріальну допомогу дочці [PERSON] від першого шлюбу з [PERSON], а також своїй матері [PERSON] з якою проживає разом. Підтвердив, що він є приватним підприємцем, має нерегулярні та мінливі доходи. Треті особи [PERSON] та [PERSON] заперечували проти позову, пояснили, що діти повинні перебувати в рівних умовах. Не заперечували, що відповідач не має аліментних зобов'язань стосовно них. Третя особа [PERSON] проти позову заперечувала, пояснила, що є пенсіонером та інвалідом третьої групи, проживає з відповідачем та вважає, що вимоги позивача в сумі 1000 грн. на утримання дитини є завищеними. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, третіх осіб, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2009 року, який було розірвано рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12 квітня 2012 року по справі за № 2-1290/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сторони після припинення сімейно-шлюбних відносин проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 січня 2012 року по справі № 2-497/12 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дитини та дружини було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 02 листопада 2011 року і до досягнення дитиною повноліття та на утримання непрацездатної дружини в розмірі 1/6 частини щомісячно до досягнення дитиною 3-річного віку. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист. Після досягнення сином сторін 3-річного віку, кошти з відповідача на користь позивача на утримання сина стягуються у розмірі 1/6 частини доходів. Станом на 01 листопада 2014 року розмір заборгованості відповідача по аліментам на користь позивача складає - 6341,53 грн. Позивач не працює, хоча є працездатною особою. Будь-яких доходів позивач не має. Відповідач здійснює підприємницьку діяльність, як фізична особа - підприємець, що не заперечувалося відповідачем у судовому засіданні. Крім того, відповідач має та використовує при здійсненні підприємницької діяльності автомагазин запчастин для автомобілів та станцію авто технічного обслуговування. З пояснень відповідача та наданої довідки з Кременчуцької ОДПІ постає, що відповідач взятий на облік як платник податків з 09 липня 2010 року, з цього часу здійснює діяльність на спрощеній системі оподаткування, має мінливі та нерегулярні заробітки. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] надає нерегулярну матеріальну допомогу дочці від першого шлюбу з третьою особою [PERSON] - третій особі [PERSON], яка навчається у Харківській державній академії дизайну і мистецтв на заочній формі навчання, яка є повнолітньою особою та не працює, знаходиться на утриманні у своєї матері [PERSON] Відповідач проживає однією сімєю з матірю третьою особою [PERSON], яка є пенсіонером, інвалідом третьої групи та яка отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1204,65 грн. щомісячно. Будь-яких аліментних зобов'язань відповідач перед вказаними третіми особами не має. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст.183 згаданого Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд приходить до висновку, що позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу, оскільки має мінливі та нерегулярні доходи. Однак, розмір аліментів, які запропонувала позивач у позовній заяві, є надмірно завищеними. Позивач не надала суду жодних належних і достовірних доказів на підтвердження вказаного розміру аліментів у 1000 грн. Відповідач не надав суду жодних належних і допустимих, безспірних і достовірних доказів на спростування позову в цілому або у певній його частині, встановлених судом обставин, на підтвердження відсутності у нього можливості надавати позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, про наявність стабільних доходів і їх незначний розмір. Ненадання відповідачем належних і допустимих доказів про розміри своїх доходів, свідчить про те, що відповідач намагається приховати дійсний розмір всіх своїх доходів, а також про їх мінливість та нерегулярність. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також враховуючи можливість надання належної і достатньої матеріальної допомоги відповідачем позивачеві на утримання дитини, недопущення погіршення матеріального становища позивача і малолітньої дитини та одночасно відповідача, який має нерегулярні та мінливі доходи, надає третім особам нерегулярну матеріальну допомогу, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 550 грн. щомісячно, починаючи з 29 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 24 червня 2028 року, на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн., та вважає за необхідне відкликати виконавчий лист за № 2-497/2012 р. про стягнення коштів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], виданий 16 лютого 2012 року на виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 січня 2012 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позов не підлягає задоволенню за безпідставністю. Крім того, при цьому суд враховує, що випадків, передбачених статтею 184 Сімейного Кодексу України щодо зменшення відсотку прожиткового мінімуму для дитини не встановлено. Відповідно п. 7 ч.1 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: partial