Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

30 вересня 2020 року до Рівненського міського суду надійшла на розгляд позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком дитини, від утримання якої ухиляється, добровільно матеріальної допомоги не надає, тому просила стягувати з нього аліменти на її користь на утримання їхньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30% від місячного доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 15 жовтня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, перше судове\~засідання для\~розгляду справи\~по суті\~призначено на 05 листопада 2020 року. 05 листопада 2020 року [PERSON] подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої остання просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їхньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від місячного доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні 05 листопада 2020 року позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні 05 листопада 2020 року позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (25%). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення частково, з огляду на таке. Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , що видане 24 жовтня 2003 року, сторони по справі зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 14 жовтня 2009 року стверджується народження у сторін [INFO] сина [PERSON] . Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як вбачається з позовної заяви, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Однак суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у вказаному розмірі виходячи з того, що позивачка не довела наявності будь-яких обставин, які б вказували на можливість відповідача сплачувати аліменти у вказаному нею розмірі. Наведені позивачкою в позовній заяві обґрунтування щодо понесення витрат на утримання нею дитини зне доводять підстав для визначення аліментів у більшій частці доходу. Посилання позивача на те, що відповідач є працездатним, а тому може сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини його доходів не є безумовною підставою для стягнення аліментів саме у тому розмірі що вона просить. Крім того, положенням Цивільно-процесуального кодексу визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження, що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на одну дитину. З урахуванням викладеного, враховуючи майновий та сімейний стан відповідача, відсутність у нього інших утриманців, оскільки відповідач є особою працездатною, будь-яких обмежень, щодо можливості працювати та отримувати дохід, він не має, а також часткове визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів на утримання дитини в меншому розмірі, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та в першу чергу інтересам дитини та не порушить прав сторін. Статтею 79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial