Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

29 червня 2016 року Органу опіки та піклування Хмельницької райдержадміністрації в інтересах [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON], третя особа яка не заявляє самостійних вимог, що до предмета спору, Хмельницький спеціалізований будинок дитини «Берізка» про відібрання дитини в матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 06 червня 2016 року до Хмельницького районного відділення поліції Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області звернулась [PERSON] про вчинення фізичного насилля матір'ю над малолітньою дитиною. Під час виїзду за місцем проживання дитини [PERSON] було складено акт обстеження житлово-побутових умов та оглянуто малолітнього, в якого виявлено численні тілесні ушкодження та встановлено, що дитина педагогічно запущена та не розмовляє. Також було встановлено, що кімната, де проживає хлопчик занедбана, не прибрано, речі розкидані. Малолітній [PERSON] був доставлений до Хмельницької обласної дитячої лікарні, а потім госпіталізований до Хмельницької міської дитячої лікарні. З 06.06.2016 року [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей Хмельницької райдержадміністрації як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах, у зв'язку із вчиненням фізичного насилля матір'ю [PERSON], над дитиною. А згідно розпорядження голови Хмельницької райдержадміністрації дитину було вирішено відібрати в матері дитину та 10.06.2016 року влаштовано до Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка». Позивач просить суд відібрати малолітнього [PERSON] у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. А також, стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. щомісячно, на утримання дитини на користь Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка». Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, пояснивши, що дитину побила, оскільки злякалася, коли хлопчик ліз до розетки. Представник третьої особи [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вважає позов обґрунтованим. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією паспорту громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] від 15.09.2010 року та копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 17.01.2013 року. Як вбачається із акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 06.06.2016 року дитина [PERSON], [INFO], проживала за адресою: [ADDRESS], разом із матір'ю [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] і в ході перевірки виявлено, що на момент обстеження дитина розмовляти не вміла, знаходилася в стані педагогічного занедбання, одяг був брудний і дитина проживала в антисанітарних умовах. Окрім того, під час огляду дитини на її тілі були виявлені численні синці, гематоми. У зв'язку із цим, дитину було госпіталізовано до Хмельницької обласної дитячої лікарні. Згідно акту обстеження умов проживання від 06.06.2016 року, малолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], під час обстеження умов проживання було встановлено, що в кімнатах наявні меблі в занедбаному стані, в кімнатах брудно, речі розкидані, в кімнатах неприємний запах, приміщення потребує косметичного ремонту, запас продуктів харчування мінімальний, дитячий одяг наявний, але в невеликій кількості, іграшки відсутні. Як вбачається із розпорядження першого заступника голови Хмельницької райдержадміністрації Зелінського А. від 07.06.2016 року у зв'язку із безпосередньою загрозою життю та здоров'ю дитини вирішено негайно відібрати малолітнього [PERSON] в матері [PERSON], а Службу у справах дітей Хмельницької райдержадміністрації зобов'язано тимчасово влаштувати малолітнього [PERSON] до Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка». Відповідно до довідки від 09.06.2016 року вих. № 130, виданої виконуючим обов'язки старости сіл Любомирівка, Слобідка, Стара Гута, Ставчани Новоушицької селищної об'єднаної територіальної громади Новоушицького району Хмельницької області Басько О., [PERSON] та її син [PERSON] на території вказаних сіл не проживають і не зареєстровані. А згідно копії довідок від 13.06.2016 року вих. № 2296, 2297 [PERSON] разом із своїм сином [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки від 13.06.2016 року вих. № 02-22/160 , малолітній [PERSON] на обліках в службі у справах дітей Новоушицької райдержадміністрації не перебуває, а відповідно до довідки-характеристики від 16.06.2016 року вих. № 143 за період проживання на території села Слобідка [PERSON] зарекомендувала себе з хорошої сторони, скарг і заяв від односельчан не поступало, компрометуючими матеріалами відносно неї відсутні. Згідно висновку від 24.06.2016 року вих. 40/22-1744/16, орган опіки та піклування Хмельницької райдержадміністрації вважає за доцільне відібрати малолітнього [PERSON] у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, та стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. щомісячно, на утримання дитини на користь Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка». Дитина поступила в дитячий заклад з обширними синцями на правому передпліччі , лівому лікті, на спині, сідницях, залишковими синцями під очима та гематомою під підборіддям, що вбачається із акту передачі-прийому дитини від 10.06.2016 року. Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1 ст. 170 Сімейного Кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п.п. 2-5 ч.1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органу опіки та піклування. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дитини, тому залишення дитини у матері є небезпечним для його життя, здоров'я і морального виховання, що згідно ст.ст. 170, 164 ч. 1 п. 2 Сімейного кодексу України є підставою для відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав. Вирішуючи питання про відібрання дитини у відповідача, суд виходить з положень ч. 1 ст. 170 СК України, аналізу п.18 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, згідно яких у разі відібрання дитини, дитина передається органам опіки та піклування, якщо цього потребують її інтереси, при цьому суд не повинен визначати конкретний заклад, куди передавати дитину. Оскільки позов пред'явлено про відібрання дитини в матері, інших родичів, які б виявили бажання передати їм дитину не має, тому малолітнього [PERSON], в його ж інтересах, суд знаходить передати органу опіки та піклування Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області. Крім того, суд приходить до висновку, що застосування такої норми закону, як відібрання відповідно до положень ст. 170 Сімейного Кодексу України дитини у відповідача [PERSON] та перебування дитини у закладі, визначеному органом опіки та піклування, буде відповідати його інтересам і його слід здійснити без визначення конкретного терміну. Такий спосіб надасть можливість збереження сімейних стосунків між матір'ю та дитиною, та не позбавить відповідача [PERSON] права в подальшому ставити питання про повернення дитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню. Відповідно до ч.4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 2 ст. 193 Сімейного Кодексу України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки відповідач [PERSON] матеріально не утримує малолітнього сина [PERSON], який перебуває на повному державному утриманні в Хмельницькому спеціалізованому будинку дитини «Берізка», не звільнена від такого обов'язку, суд знаходить задовольнити вимоги про стягнення із неї аліментів. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я відповідача [PERSON], а саме те, що вона є здоровою, працездатною жінкою, яка не працює, що на утриманні перебуває одна дитина, а тому вважає за необхідне визначити їх в заявленому позивачем розмірі, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на дитину щомісячно, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 150, 164, 170, 180, 182, 184, 191, 193 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved