Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

31.08.2020 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивують тим, що [PERSON] є квартиронаймачем квартири під номером [ADDRESS] , в якій проживає разом із своїм онуком [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої ТОВ «Житлове Експлуатаційне Об`єднання» за №1716 від 14.05.2020 року, в даній квартирі зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] , квартиронаймач; [PERSON] , [INFO] , син; [PERSON] , [INFO] , син; [PERSON] , [INFO] онук. [PERSON] 01.12.2014 року засуджений Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 4 ст. 190, ч. 2, 4 ст. 358 КК України до шести років позбавлення волі. У червні 2018 року був направлений до Державної установи «Шепетівська виправна колонія №98» для відбування покарання. [PERSON] у 2010 році виїхав на роботу до Чехії. На даний час він отримав право на постійне місце проживання у Чехії та не має наміру повертатися до України. За останні десять років він жодного разу не приїжджав до України. Відповідно до довідки №367 від 23.05.2018 року за підписом директора ЖЕО [PERSON] зазначено, що зареєстрований по [ADDRESS] [PERSON] в зазначеній квартирі зареєстрований, однак не проживає з 2010 року по даний час. Враховуючи,\~що в\~добровільному порядку\~відповідач не\~бажає знятись\~з реєстраційного\~обліку, позивачі у зв`язку з цим вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 листопада 2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник третьої особи\~Вінницької міської\~ради Никонюк\~О.В. при розгляді справи покладався на думку суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, проте 05.10.2020 року надіслала на адресу суду заяву (вх.№68768) відповідно до якої просила розглянути справу без її присутності. Проти позовних вимог не заперечувала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Третя особа [PERSON] 05.10.2020 року надіслав на адресу суду заяву (вх.№68719) відповідно до якої просив розглянути справу без його присутності. Проти позовних вимог не заперечував, просив їх задовольнити у повному обсязі. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивачів, пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS] із 1997 року. Відповідача [PERSON] останні вісімнадцять років не бачила, за адресою реєстрації [PERSON] не проживає. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивачів, пояснила, що проживає по сусідству із [PERSON] та [PERSON] вже близько двадцяти років. Із розповідей їй відомо, що [PERSON] є старшим сином [PERSON] . За адресою реєстрації ніколи його не бачила. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , який є сином відповідача, пояснив, що відповідач [PERSON] не приїжджав на територію України більше десяти років, тривалий час проживає у Чехії. Позивачам в утриманні квартири не допомагає. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся повідомлявся шляхом направлення судових повісток про виклик до суду на адресу реєстрації та розміщення на веб-сайті Судової влади України відповідного оголошення, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачі не заперечували проти такого порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору найму житла в будинках держаного житлового фонду укладеного 27.03.1999 року між Житлово-експлуатаційною конторою №13 та [PERSON] наймодавець надає наймачу і членам його родини у безстрокове користування житло за адресою [PERSON] , 46/108 - ізольовану квартиру, загальною площею 62,4 кв.м., що складається з трьох кімнат житловою площею 38,4 кв.м. (а.с. 24-27). Згідно витягу з рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №2715 від 01.11.2012 року про зміну договору найму житлових приміщень виконкомом міської ради вирішено надати дозвіл житлово-експлуатаційним конторам на укладення договору найму житлових приміщень на трикімнатну квартиру під [ADDRESS] жилою площею 38,4 кв.м. з [PERSON] в зв`язку зі смертю попереднього наймача [PERSON] . Відповідно до договору найму укладеного 26 листопада 2012 року між Міським комунальним підприємством «Житлово-Експлуатаційна контора №16» та [PERSON] наймодавець надає наймачу в користування квартиру [ADDRESS] (а.с. 29). Відповідно до довідки вих. №367 від 23.05.2018 року, виданої ТОВ «Житлово-Експлуатаційне Об`єднання» за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідками №367 від 23.05.2018 року та №1716 від 14.05.2020 року виданими ТОВ «Житлово-Експлуатаційне Об`єднання» (а.с. 10,11). Крім того, в довідці вих. №367 від 23.05.2018 року, виданої ТОВ «Житлово-Експлуатаційне Об`єднання», міститься запис: « [PERSON] не проживає по акту з 01.05.18 р. Нарахування на 3- х осіб». Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.4, 358 ч. 2, 4 КК України та засуджено до 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна (а.с. 13-23). Актом №12130, затвердженим директором ТОВ «ЖЕО» 06.05.2020 року, встановлено, що на момент обстеження за адресою: [ADDRESS] з 2010 року по даний час не проживає зареєстрований [PERSON] (а.с. 69). Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини щодо користування громадянами житлом державного та громадського фонду, прав та обов`язків користувачів житлових приміщень, збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми мешканцями, щодо порядку визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, які врегульовані відповідними нормами Житлового кодексу УРСР. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в медичних закладах або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми - на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у районних (міських) військових комісаріатах після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в медичних закладах, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей з інвалідністю, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї (ч.3 ст.71 ЖК УРСР). Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. За положеннями ч. 2 ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно із ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України судам роз`яснено, що у справах цієї категорії необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наведене свідчить про те, що при вирішенні питання про втрату права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягають термін відсутності такої особи та поважність причини цієї відсутності. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позивачі надали суду належні та допустимі докази на підтвердження факту, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , без поважних причин більше одного року, тому суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved