Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

30 липня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] ) до [PERSON] (останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу. За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявській Л.М. Мотивує вимоги тим, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб існує лише формально. Утворивши родину, не змогли зберегти її. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Нічого спільного між ними як членами подружжя не залишилося, проживають вже майже 3 роки окремо, кожен займається своїм життям. Спроби у досудовому порядку, мирним шляхом розірвати шлюб не дали позитивних наслідків. Розуміння та взаємоповаги між нею та Відповідачем не існує. У зв`язку з відмовою Відповідача спілкуватися, вона вимушена перебувати у шлюбі, не маючи при цьому ніякого бажання. Провадження у справі відкрито 06 серпня 2019 року, розгляд справи призначений в загальному порядку та призначено підготовче судове засідання, а 08 листопада 2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду. Відзив на позов не надавався. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Судом здійснений виклик відповідача в судове засідання за місцем реєстрації та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, який повторно в судове засідання не з`явився. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2015 року, про що свідчить запис № 1735, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції між громадянином Республіки Ірак [PERSON] , [INFO] та громадянкою України [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] ). В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду родини та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння та взаємоповаги втрачено. Сторони шлюбні стосунки не підтримують. Почуття взаємоповаги та любові у шлюбі відсутнє. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливі та суперечитиме їх інтересам. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved