Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

30 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до Чугуївського міського Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просив суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, с. В.Бабка, вул. Лугова, буд. 27. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначав, що йому на праві власності належить вищевказане спірне житлове приміщення в с. В.Бабка, відповідач у зазначеному будинку не проживає, не несе витрат по його утриманню, а отже має бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач до зали судових засідань не зявився, через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої заявлені ним позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, та висловився про відсутність в нього заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, шляхом направлення на адресу її реєстрації судових повісток про виклик, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення судового засідання або розгляд справи без її участі не подавала. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Спираючись на наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 08.10.2014 р. за позивачем було визнано право власності на житловий будинок розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, с. В.Бабка, вул. Лугова, 27, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (а.с. 8-9). Згідно інформації наданої з Великобабчанської сільської ради Чугуївського р-ну Харківської області №418 від 06.10.2015 р., а також Чугуївського РВ ГУДМС України в Харківській області № 48/4020 від 09.11.2015 р. у спірному житловому будинку, зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с.7, 14). З 2011 року [PERSON] у зазначеному будинку не проживає, що підтверджується відповідним актом щодо місця проживання фізичної особи, складеним головою Великобабчанської сільської ради Чугуївського р-ну Харківської області від 30.10.015 р. (а.с.6). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Оскільки відповідач не є членом сімї позивача, а також оскільки у позивача особисто з відповідачем не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вище вказаному помешканні, позивач має право на захист своїх прав власника і вимагати визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене,

Outcome: approved