Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

31.10.2016р. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим будинком №23 на вул.Перемишльська в м.Городок Львівської обл., вимоги мотивує тим, що вона є наймачем означеного будинку, відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] її внуки, у спірному будинку давно не проживають, обовязків членів сімї повязаних з утриманням, оплатою комунальних послуг не виконують, однак не скасовують своєї реєстрації в ньому, а це порушує її права як наймача. Вважає, що тривала відсутність відповідачів у означеному будинку без поважних причин є підставою для визнання їх такими, що втратили право на користування спірним будинком. [PERSON] в судове засідання не зявилась, 27.03.2017р. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила про задоволення позову (а.с. 122). В суді представник позивачки [PERSON] позов підтримала покликаючись на мотиви такого, також пояснила, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] у спірному будинку не проживають, поважних причин відсутності у будинку понад встановлений законодавством 6-тимісячний строк не наводять, обоє мають інші постійні місця проживання, тому їх слід визнати такими, що втратили право на користування житловим будинком №23 на вул.Перемишльська в м.Городок Львівської області. В судове засідання 06.06.2017р. не з»явилась. Відповідач [PERSON] в суді 04.01.2017р. позову не визнала, пояснила що вона з братом [PERSON] дійсно зареєстровані в будинку №23 на вул.Перемишльська в м.Городок Львівської обл., але тривалий час у спірному житлі не проживали, вимушено вибули з нього будучи неповнолітніми, проживали при матері в с.Родатичі, згодом в м.Судова Вишня по вул.В.Стуса, 1/3 Мостиського р-ну Львівської обл. У 2013р. вона одружилась та близько трьох років постійно проживає в [INFO] з родиною чоловіка. Ствердила, що навідувалась до спірного будинку, провідувала батька і бабусю, витрат на оплату комунальних послуг, або ж на утримання означеного будинку ніколи не несла, оскільки її про це не просили, що в будинок не поверталась, оскільки такий був аварійним, непридатним до проживання, а згодом зруйнований, просила відмовити у задоволенні позову. В судове засідання 06.06.2017р. не з»явилась. Відповідач [PERSON] в суді позов заперечив, пояснив що зареєстрований у спірному будинку, проживав у ньому, потім вимушено вибув з матірю та сестрою в с. Родатичі Городоцького р-ну Львівської обл. Ствердив, що не втратив інтересу до цього житла, що кілька разів звертався до позивачки [PERSON] з пропозицією зробити ремонт в будинку №23 на вул.Перемишльська в м.Городок Львівської обл., однак та йому відмовляла мотивуючи тим, що стоїть на квартирній черзі. Також пояснив, що останні 8 років проживає в [INFO] з матірю та вітчимом, просить відмовити у задоволенні позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні 04.01.2017р. висловився на підтримання позову, мотивував тим, що відповідачі більше 13-ти років не проживають в спірному будинку, що такий у 2015р. зруйновано, 27.03.2017р. подав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с. 125). Представник Городоцької міської ради Львівської обл. до суду не зявився, 06.12.2016р. міський голова подав заяву про розгляд справи у відсутності їх представництва та задоволення позову [PERSON] (а.с. 36-37) Заслухавши представника позивачки, відповідачів, третю особу, свідків, вивчивши матеріали справи, суд у задоволенні позову відмовляє. За положенням ст. 11, ст. 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Так, із пояснень в суді представника [PERSON], письмових пояснень представника Городоцької міської ради (а.с. 36-37) убачається, що житловий будинок №23 на вул.Перемишльська в м.Городок Львівської обл. належить до комунальної власності Городоцької міської ради Львівської обл., наймачем означеного житла є [PERSON], 1939р.н. Як убачається із довідки виконкому Городоцької міської ради Львівської обл. про склад сімї №1046 від 23.03.2016р. (а.с. 12), копій форми 16 (а.с. 13-17), у будинку №23 на вул.Перемишльська в м.Городок Львівської обл., окрім позивачки [PERSON] 1939р.н., значаться зареєстрованими також її донька [PERSON] 1970р.н. та онуки [PERSON] 1989р.н., [PERSON] 1996р.н. і [PERSON] 1993р.н. Із складених комісією Городоцької міської ради актів обстеження житлового будинку №23 по вул.Перемишльська в м.Городок Львівської обл. від 23.11.2015р., 10.02.2016р., 01.03.2016р. (а.с. 8, 10, 11) убачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в означеному будинку, проте там не проживають. Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] та її представник [PERSON] покликаються на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відсутні в спірному житловому приміщенні без поважних причин понад шість місяців. Однак з такими твердженнями позивачки не можна погодитись з огляду на наступне. Так, із змісту позову та пояснень в суді сторін вбачається, що батьками [PERSON], 28.01.1996р.н. і [PERSON], 21.11.1993р.н. є [PERSON] та [PERSON], що відповідачі приходяться внуками позивачці [PERSON] Із оглянутої в судовому засіданні цивільної справи №2-2408/04 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу убачається, що при подачі 27.07.2004р. позову до суду, [PERSON] зазначала що спільне життя з [PERSON] не склалося через нестерпне ставлення до неї, постійні скандали, приниження, що тривалий час більше двох років з чоловіком не проживає, а мешкає з дітьми [PERSON], 1996р.н. та [PERSON] 1993р.н. в с. Родатичі Городоцького р-ну Львівської обл., що підтвердила згодом в судових засіданнях 13.08. та 17.12.2004р. Про те, що спільне життя [PERSON] з [PERSON] не склалося через постійні сварки, що подружжя тривалий час проживає окремо, що дітей залишено проживати при матері, підтверджується рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. від 17.12.2004р., яким шлюб між сторонами розірвано (цивільна справа №2-2408/04, а.с. 22). Наведене по суті свідчить про те, що [PERSON] з неповнолітніми дітьми [PERSON] 1996р.н. і [PERSON] 1993р.н. залишили спірне житло не з власної волі, що причиною для зміни місця проживання на початку 2000-их рр. була неможливість їх спільного проживання з [PERSON] через протиправну поведінку останнього. Із пояснень в суді [PERSON], довідки Родатицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. №101 від 23.02.2017р. (а.с. 111) убачається, що після вимушеного вибуття із спірного житла і до 2008 р. він з сестрою [PERSON] проживав в [INFO] при матері у будинку своїх родичів, згодом вибув в м.Судова Вишня по вул. В.Стуса, 1/3 Мостиського р-ну Львівської обл., де проживає по даний час. [PERSON] після вибуття із спірного житла проживала в [INFO] з матірю та братом до 2005р., потім вибула з матірю в квартиру вітчима [PERSON] на вул. В.Стуса, 1/3 в м.Судова Вишня Мостиського р-ну Львівської обл., де проживала до свого одруження у 2013р., останні три роки мешкає в с.Арламівська Воля Мостиського р-ну Львівської обл. з сімєю чоловіка, що підтверджується її поясненнями в суді, довідкою Родатицької сільської ради Львівської обл. №101 від 23.02.2017р. (а.с. 111), повідомленням виконавчого комітету Мостиської міської ради Львівської обл. №01-06/10 від 23.01.2017р. (а.с. 59), рішенням Мостиського районного суду Львівської обл. від 12.09.2013р. та довідкою комунального підприємства «Моє місто» №226 від 05.09.2013р. (а.с. 7, 23 пров. №2-о/448/19/13). Згідно ст. 4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права і інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Серед основних прав і свобод людини і громадянина [PERSON] України проголошує право на житло. Тобто право на житло - це одне з найповажніших соціально - економічних прав громадян України, оскільки воно стосується основ життя людини. Відповідно до ст.47 [PERSON] України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Заперечуючи позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в суді стверджували, що після повноліття не проживали у будинку №23 на вул.Перемишльська в м.Городок Львівської обл. з поважної причини - оскільки такий був аварійним та непридатним до проживання. Такі покликання відповідачів підтверджуються зібраними у справі доказами. Так, рішенням виконавчого комітету Городоцької міської ради народних депутатів «Про взяття на квартирний облік мешканців міста» №262 від 08.09.1983р. [PERSON] поставлено на облік потребуючих покращення житлових умов у виконавчому комітеті міської ради (справа №20, а.с. 79). Підставою до прийняття [PERSON] 08.09.1983р. на квартирний облік було зокрема її проживання у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам, про що убачається із заяви останньої від 02.08.1983р. та форми подання інформації до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов (справа №20, а.с. 6-9, 80). Із оглянутої в судовому засіданні облікової справи №20, заведеної на [PERSON], яка перебуває на обліку потребуючих покращення житлових умов у виконавчому комітеті Городоцької міської ради, і зокрема акту обстеження житлово-побутових умов проживання сімї в будинку №23 на вул.Перемишльська в м.Городок Львівської обл. від 17.01.1994р. (справа №20, а.с. 47) убачається, що означений будинок є аварійним та не підлягає капітальному ремонту, в приміщенні сиро, підлога прогнила, дах протікає, інше. Із листа Городоцької міської ради Львівської обл. №01-27/97 від 23.01.2017р. (а.с. 63-64) та копії акту комісії міської ради від 09.12.2016р. (а.с. 68) убачається, що за наслідками обстеження житлового приміщення №23 на вул.Перемишльська в м.Городок Львівської обл. встановлено, що таке повністю зруйновано. По суті пояснень третьої особи [PERSON] теж видно, що спірний будинок тривалий час був непридатний до проживання, а у 2015р. зруйнований. Про руйнацію будинку №23 на вул.Перемишльська в м.Городок Львівської обл. у 2015р. підтвердили в суді також свідки [PERSON] та [PERSON] З огляду на вищенаведене, враховуючи що будинок №23 на вул.Перемишльська в м.Городок Львівської обл. з 1994р. був аварійним, суд приходить переконання, що тривала відсутність [PERSON] та [PERSON] у будинку, який був по суті непридатним для проживання, була виправданою. Згідно розяснень п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985р., у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім'ї наймача права користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності. Отже, враховуючи що [PERSON] та [PERSON], будучи неповнолітніми, вимушено вибули з будинку №23 на вул.Перемишльська в м.Городок Львівської обл., що повернення у таке житло та проживання в ньому було неможливе, оскільки таке з 1994р. знаходилось у аварійному стані, у 2015р. було зруйноване, суд приходить до висновку, що відповідачі були відсутні в будинку з поважних причин, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed