Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

30 червня 2020р. позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі: МТСБУ звернулось з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у сумі 26985 грн. 84 коп. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 01.09.2017 о 20.01 за адресою: м. Харкiв, вул. Динамiвська, 4а відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобiля «Фольксваген» р.н. [NUMBER] , під керуванням власника [PERSON] та автомобіля «ВАЗ 11183» р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль «ВАЗ 11183» р.н. [NUMBER] пошкоджений та завдана шкода власнику зазначеного транспортного засобу. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова вiд 10.10.2017 [PERSON] визнаний винним у вчиненні вищевказаного ДТП. В порушення умов ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004р., цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП не застрахована. Потерпілий [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування спричиненої внаслідок ДТП шкоди. 24.05.2018 МТСБУ виплатило [PERSON] регламентну виплату у сумі 26985,84 грн., яка складається з: вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу у сумі 25185,83 грн. та втрат потерпілого на послуги по визначенню розміру шкоди у сумі 1800 грн. Станом на час звернення з позовом до суду відповідач не відшкодував у порядку регресу виплачену МТСБУ регламентну виплату у сумі 26985,84 грн. Представник позивача до судового засідання не з`явилась, про дату та час судового розгляду повідомлена належним чином. Подала заяву, в якій позов підтримала , просила задовольнити, справу розглянути за своєї відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідач до судових засідань 03.09.2020, 27.10.2020 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений1 належним чином, причину неявки суду не сповістив, клопотань про відкладення судового розгляду не подавав. Зважаючи на повторну неявку відповідача до судового засідання, відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного: У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (чи бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.10.2017, яка набрала законної сили 23.10.2017, 01.09.2017 о 17.20 [PERSON] , керуючи автомобілем «Фольксваген» р.н. [NUMBER] , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 11183» р.н. [NUMBER] , що зупинився попереду, який від удару зіткнувся з автомобілем «ЗАЗ TF 696 Р» р.н. [NUMBER] , що також зупинився попереду. Своїми діями [PERSON] порушив п.12.1, п.13.1 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби механічно пошкоджені, спричинені збитки. Вказаною постановою [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 7). Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Таким чином, факт порушення відповідачем вимог Правил дорожнього руху України є доведеним. Станом на час вчинення ДПТ, цивільно-правова відповідальність [PERSON] за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не застрахована. Власником автомобіля «ВАЗ 11183» [NUMBER] є [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 10). [PERSON] має право користування та розпорядження автомобілем «ВАЗ 11183» [NUMBER] на підставі довіреності, виданої 19.08.2017 [PERSON] (а.с.11). 31.11.2017 з метою отримання грошового відшкодування за спричинену внаслідок ДТП майнову шкоду, завдану відповідачем [PERSON] подав відповідну заяву позивачу (а.с. 9). Згідно ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбаченихстаттею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved