Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

31 серпня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача у якому зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. Вона є єдиною спадкоємицею за законом. На день смерті вона постійно проживала із чоловіком, а отже спадщину після його смерті прийняла, але до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину не зверталася. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті чоловіка [PERSON], та визнати право власності на спадкове майно. Позивачка в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог позивачки не заперечував. Третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Березнегуватська державна нотаріальна контора Миколаївської області, в судове засідання не з'явилась, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог позивачки не заперечувала. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 30 серпня 2016 року Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області слідує, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] (а.с.10,11). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок розташований по [ADDRESS], що належав покійному на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 20 жовтня 1968 року на підставі рішення виконкому Березнегуватської селищної ради депутатів трудящих № 86 30 вересня 1968 року (а.с.15), оригінал якого було оглянуто в судовому засіданні. За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З копії будинкової книги та довідки виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради від 30.08.2016 року № 2364 убачається, що позивачка була зареєстрована та постійно проживала разом із [PERSON](а.с.13,19-26). За статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно звернення до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є обов'язком спадкоємця який прийняв спадщину. Що також зазначено у пунктах 205 - 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5 (яка діяла на час відкриття спадщини) - на майно, що переходить за правом спадкування до спадкоємців, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається за заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством, кожному з них окремо із визначенням прізвища, імені, по - батькові та часток у спадщині інших спадкоємців. Письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» - свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. З відповіді завідувача Березнегуватською державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 15.09.2016 року № 579/01-16 слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.32), в судовому засіданні позивачка також підтвердила, що із заявою до нотаріуса про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка вона не зверталася, однак під час розгляду справи будь - яких перешкод для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом встановлено не було. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Березнегуватською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації убачається, що 12.09.2008 року за позивачкою було зареєстровано право власності на житловий будинок [ADDRESS] на підставі рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації виробників та переробників сільськогосподарської продукції «Зерновий альянс», яке не приймається нотаріусом в якості правовстановлюючого документу на житловий будинок для вчинення правочинів по його відчуженню (а.с.12,14). Але зазначена відмова нотаріуса не може бути підставою для задоволення вимог позивачки. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є безпідставними, а тому слід відмовити у їх задоволенні.

Outcome: dismissed