Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

31.08.2015 позивач ПП «Золотий колос», через [PERSON], звернулися до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. У позовній заяві [PERSON] зазначила, що вона працює директором ПП «Золотий колос» у відповідності до законодавства України є субєктом підприємницької діяльності у сфері торгівлі. Позивач уклала договір оренди з відповідачем [PERSON] 01.12.2009. Предметом оренди стало приміщення торгівельного центру, загальною площею 30 кв.м., яке відповідач винайняв для створення там свого ательє по пошиву. Орендна плата склала 2000,00 грн за один місяць. Позивач вказує, що відповідач по справі [PERSON] заборгував їм орендну плату за два місяці: червень та липень 2010 року, яка сумарно складає 4000,00 грн. [PERSON] наголошує на тому, що відповідач [PERSON] визнав свій борг в повному обсязі, про що є письмове підтвердження, проте свою заборгованість до цього часу не відшкодував. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4000,00 грн., також стягнути з [PERSON] витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 1000,00 грн та стягнути з нього судовий збір у розмірі 243,60 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від позивача надійшла заява, у якій вона просить розглядати дану справу без її участі, позов підтримує повністю і не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 41) Відповідач, повторно, в судове засідання не зявився. Про день, місце і час повідомлявся належним чином, про що до справи долучені судові повідомлення, які повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 31,38) та повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.40). Враховуючи неявку у судове засідання відповідача по справі, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані представником позивача докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01.12.2009 ПП «Золотий колос» в особі [PERSON] та [PERSON] уклали договір оренди частини торгівельного центру, а саме 30 кв.м., що розташований за адресою вул. Леніна, 61 в смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, з орендною платою 2000,00 грн. за місяць користування, строком на рік, що підтверджує договір здачі в операційну оренду основних засобів, копія якого долучена (а.с.9) Позивачем [PERSON] надано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи ПП «Золотий колос» серії А01 № 038631 (а.с.4), довідку АБ № 446616 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України з вказанням класифікаційних даних юридичної особи «Золотий колос», зокрема надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с.5) Також до справи долучено рішення засновника ПП «Золотий колос» про призначення керівником цього підприємства [PERSON] (а.с.7) У справі наявне свідоцтво платника єдиного податку серії А № 609544, видане субєкту господарювання ПП «Золотий колос», що підтверджує державну реєстрацію цього субєкта господарювання (а.с.8). У справі наявний технічний паспорт на громадський будинок торгівельно-побутовий центр, що розташований по вул. Леніна, 61 в смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, власником якого зазначена [PERSON], інвентаризаційна справа № 2283, реєстровий № 17(а.с.15). Позивачем долучено розписку від [PERSON] від 22.07.2010 про те, що він зобовязується повернути ПП «золотий колос» [PERSON] борг оренди, що складає 4000, 00 грн. до 31.10.2010. До позову долучено заяву № 6 від 06.02.2015, яку позивач подавала до органів міліції з проханням розслідувати і притягти до відповідальності винних у правопорушенні за фактом несплати орендної плати [PERSON] (а.с.16). На що з міліції надійшов висновок з рекомендаціями звернення до суду (а.с. 17). Згідно п.1.1. Договору орендодавець передає, а орендар приймає в операційну оренду частину торгівельного центру. Відповідно до п. 3.3 Договору орендна плата визначається у розмірі 2000,00 грн. за місяць, з урахуванням ПДВ та щомісячним перерахунком орендної плати на індекс інфляції за даними Держкомстату України. У п. 4.1.2. Договору визначено, те, що не пізніше «10» числа поточного місяця і в повному обсязі сплачується орендодавцю орендну плату орендареми. Згідно п. 4.4.1. Договору орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасної орендної плати, а при несвоєчасній виплати такої орендодавець має право розірвати договір. Відповідно до п. 5.1. Договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання цього договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобовязання перед відповідачем виконав, надавши в оренду приміщення, частину торгівельного комплексу, а відповідач [PERSON] допустив порушення цього договору, в результаті чого виникла заборгованість, яка становить 4000,00грн. Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частиною 1 ст. 769 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму, і у відповідності до ч.5 цієї ж статті плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Зважаючи на вищезазначене, а також враховуючи, що на день розгляду справи заборгованість позивачу не сплачена, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість, за договором оренди, у сумі 4000 грн 00 коп. Проте суд зазначає, що вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд вважає безпідставними, так як до справи не долучено жодного підтверджуючого цей факт документа.. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Отже, в даній частині позовних вимог суд відмовляє, так як вищезазначені обставини не доведені позивачем. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial