Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

31.01.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 19.04.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 19.04.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №556. Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. На даний час сторони припинили спільне проживання, шлюбні відносини фактично розпалися, відповідач будь-якої матеріальної допомоги ні дитині, ні позивачу не надає. Позивач в даний час не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення донькою трьохрічного віку. А тому, позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. В той час як відповідач являється інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію по інвалідності, працює поваром-кондитером, отримує чималий заробіток. Відповідач житлом забезпечений, інших аліментних зобовязань, крім зобовязань щодо позивача та їхньої неповнолітньої дитини, у відповідача не має. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь та на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, до досягнення донькою трьохрічного віку. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Оскільки, у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 19.04.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 19.04.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №556, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №095209, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 19.04.2011 року (а.с.3). Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-АМ №396514, виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 15.06.2018 року (а.с.4). Зі змісту позову вбачається, що на даний час сторони припинили спільне проживання, шлюбні відносини фактично розпалися, відповідач будь-якої матеріальної допомоги ні дитині, ні позивачу не надає. Позивач в даний час не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення донькою трьохрічного віку. А тому, позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. В той час як відповідач являється інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію по інвалідності, працює поваром-кондитером, отримує чималий заробіток. Відповідач житлом забезпечений, інших аліментних зобовязань, крім зобовязань щодо позивача та їхньої неповнолітньої дитини, у відповідача не має. Суд звертає увагу, що відповідачем в установленому законом порядку, обставини, про які зазначено позивачем у позовній заяві, не спростовано. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст.84 СК України). Згідно ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається з довідок Департаменту адміністративних послуг Вінницькоїміської ради від 28.01.2019 року №5579, 5580 неповнолітня дитина сторін проживає разом із позивачем за адресою: вул. 600-річчя, 74/23, м. Вінниця (а.с.5, 6). Статтею 182 СК України\~встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ А тому, з огляду на вищенаведене, враховуючи визнання позову відповідачем,

Outcome: approved