Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

29 березня2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Ухвало суду від 30 березня 2018 року позовна заява була залишена без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. 24 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом, в якому усунув недоліки первісної заяви. Ухвалою суду від 25 квітня 2018 року було відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 26 вересня 2018 року підготовче провадження у справі було закрито, судом призначений розгляд справи по суті. В обґрунтування вимог, позивач посилався на те, що йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. 24 лютого 2014 року він підписав довіреність якою уповноважив [PERSON] розпоряджатися належним йому на праві власності майном, зокрема вказаним будинком. 01 березня 2014 року відповідач [PERSON] отримав від [PERSON] 5000,00 доларів США, про що написав розписку щодо отримання грошових коштів за купівлю будинку і зобов'язався до 01 серпня 2014 року укласти нотаріально посвідчену угоду. 18 серпня 2014 року відповідач отримав від [PERSON] (потенційного покупця) суму в розмірі 2200,00 грн. для виготовлення документів для оцінки будинку. Позивач зазначив, що згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на житловий будинок [ADDRESS] є заборона на відчуження у зв'язку з іпотекою 63217,80 доларів США. Також зазначив, що в провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа № 205/3751/17 про стягнення коштів за участю сторін у справі: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У зазначеній справі 23.10.2017 року ухвалено заочне рішення, про яке [PERSON] дізнався наприкінці грудня 2017 року, подав заяву про перегляд заочного рішення. Заочне рішення скасовано ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2018 року та справу призначено до розгляду. Вважає, що його строк на звернення з позовом до суду щодо захисту своїх прав пропущено з поважних причин. В зв'язку з наведеним, в позові [PERSON] просив суд: стягнути з [PERSON] суму в розмірі 5000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 23.,02.2018 року еквівалентно складає 131 268,25 грн., 3 % річних в розмірі 9 634,73 грн. та 2 200,00 грн., з них 3 % річних в розмірі 161,47 грн., а всього 143 264,45 грн.; стягнути судові витрати; поновити строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно заяви його представника, останній просив суд розглядати справу за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують, просили їх задовольнити, у разі неявки відповідача, проти проведення заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань від останнього до суду не надходило, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та надані позивачем письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Згідно з ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що власником житлового будинку [ADDRESS] є позивач [PERSON], що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 111384604 від 23.01.2018 року. В зв'язку з іпотекою, наявна заборона на відчуження зазначеного житлового будинку. Встановлено, що 24 лютого 2014 року [PERSON] уповноважив [PERSON] управляти та розпоряджатися (продати за ціну і на умовах на свій розсуд) належний йому на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами при ньому, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], про що видав відповідну довіреність, яка посвідчена нотаріально. Судом встановлено, що 01 березня 2014 року відповідач [PERSON] отримав від [PERSON] 5000,00 доларів США завдатку, про що написав розписку щодо отримання грошових коштів за купівлю будинку і зобов'язався до 01 серпня 2014 року укласти нотаріально посвідчену угоду. З розписки вбачається, що сторони домовились про продаж будинку за 60 000 доларів США в строк до 01 серпня 2014 року. Крім того, у відповідності до розписку від 18 серпня 2014 року, [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 2200,00 грн. на виготовлення документів для оцінки будинку, в той же час, розписка не містить відомостей, а саме: у кого взято грошові кошти, на який період, не зазначено період повернення коштів. Згідно до розписку від 15 березня 2014 року, [PERSON] зобов'язується у випадку відмови покупця від придбання нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], повернути 4000,00 доларів США, зазначені в розписці від 01.03.2014 року. Щодо клопотання позивача про поновлення йому строку для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів суд вважає, що воно підлягає задоволенню Відповідно до ч.5 ст.267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався наприкінці грудня 2017 року, коли Ленінським районними судом м. Дніпропетровська було винесене заочне рішення у справі № 205/3751/17 за його участю, участю [PERSON] та [PERSON] про стягнення коштів, тому суд вважає за можливе поновити позивачу строк для звернення з даним позовом до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Згідно зі ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Приписами статті 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України, в разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Судом встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально оформлений не був та взагалі не укладався. Оскільки, судом було встановлено, що між сторонами договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально оформлений не був оформлений та взагалі не укладався, суд приходить до висновку, що були відсутні підстави для передачі грошових коштів, крім того, нерухоме майно залишилося у власності позивача [PERSON] Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] належить відмовити в повному обсязі. Згідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, судові витрати покласти на позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed