Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

29 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору обміну нерухомого майна, в якому вказала, що в 2002 році за договором обміну нерухомого майна №535, посвідченим 30.11.2002 року Універсальною товарно-сировинною біржею Номінал обміняла належну їй на праві приватної власності квартиру №2, розташовану по вул. Шмідта №6 в м. Вознесенську Миколаївської області на квартиру №110, розташовану по вул. 60 років Жовтня (після зміни назви вулиць Героїв України), в будинку №22, що належала на праві спільної часткової власності відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло. Право власності на вказане нерухоме майно позивачкою було зареєстровано КП Вознсенське МБТІ 13 грудня 2002 року. Посилаючись на те, що нотаріальне посвідчення договору неможливе в звязку з відмовою відповідачів звертатись до нотаріальної контори, позивачка просила позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причина неявки суду невідома. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач в заяві на адресу суду не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши інші докази по справі, суд прийшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 30.11.2002 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та представляла інтереси свого неповнолітнього сина [PERSON] був укладений договір обміну нерухомого майна, згідно якого позивач обміняла належну їй квартиру [ADDRESS] на належну [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру №110 в будинку №22, розташовану по вул. 60 років Жовтня (після перейменування Героїв України). Даний договір був укладений у письмовій формі та зареєстрований на Універсальній товарно-сировинній біржі Номінал 30 листопада 2002 року за №535 (а.с.6-7). Згідно реєстраційного напису договір обміну нерухомого майна зареєстровано Вознесенським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] 13 грудня 2002 року за р.№8164 (а.с.8). Згідно довідки КП Вознесенське МБТІ №259 від 03.10.2016 року, станом на 31.12.2012 року, право власності на квартиру №2 у житловому будинку №6 по вул. Шмідта в м. Вознесенську Миколаївської області зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.1997 року за №1740, та відповідно довідки КП Вознесенське МБТІ №260 від 03.10.2016 року, станом на 31.12.2012 року, право власності на квартиру №110 у житловому будинку №22 по вул.Героїв України в м. Вознесенську Миколаївської області зареєстроване за [PERSON] на підставі договору обміну №535 від 30.11.2002 року Вознесенською універсальною товарно-сировинною біржею Номінал. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2004 року), останній застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Тому в даному випадку застосуванню підлягає Цивільний Кодекс України 1963 року. Оскільки ст.242 ЦК України (1963 року) передбачає, що до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін, тому договір міни житловими приміщеннями, укладений між позивачкою та відповідачами підлягає нотаріальному посвідченню, як це передбачено ст.227 ЦК України. Згідно до ст. 227 ЦК України (1963 року) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Згідно ч.2 ст.47 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи встановлені судом обставини, оскільки сторони по договору обміну нерухомого майна повністю виконали свої обовязки по цьому договору, а нотаріально посвідчити договір неможливо, суд вважає необхідним визнати дійсним вказаний договір міни. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання дійсним договору обміну обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved