Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

29.08.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення ним 23 років у зв'язку з навчанням. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідач є його батьком. З 01 вересня 2013 року він навчається у Вознесенському професійному аграрному ліцеї, термін навчання до 03 червня 2016 року. Він потребує в забезпеченні в харчуванні, одязі, канцелярських приладів, необхідні кошти на проїзд до місця навчання тощо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання. Тому позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно з дня пред'явлення позовної заяви до 03 червня 2016 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 01 серпня 1996 року та свідоцтво про встановлення батьківства серії [NUMBER] видане 05 листопада 1996 року). Позивач [PERSON] навчається у Вознесенському професійному аграрному ліцеї на денній формі навчання, термін навчання становить 2 роки 10 місяців, строк закінчення 03 червня 2014 року. У відповідності зі ст. 199 СК України якщо повнолітня донька, син продовжує навчання в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст. 200 СК України за рішенням суду кошти на утримання повнолітньої дитини визначаються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку платника аліментів з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності в останнього інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, тощо. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] працює у Товаристві з додатковою відповідальністю «Вознесенський хлібзавод» з 15 січня 2013 року та займає посаду укладальник хлібобулочних виробів, має задовільний стан здоров'я, є особою працездатного віку. З врахуванням вищевикладеного, а також матеріального становища та задовільного стану здоров'я відповідача, суд прийшов до висновку, що аліменти на утримання повнолітнього сина слід стягувати в частці від його заробітку, а саме 1/4 частина доходу відповідача. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до закону України «Про судовий збір» та ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved