Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

30 жовтня 2019 року позивач звернувся до суду с позовом про зміну розміру аліментів на утримання дитини та звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Ухвалою судді від 18.11.2019 року заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В заяві зазначив, що на підставі рішення Шевченківського районного суду від 14.04.2017 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки сторін [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку позивача, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення донькою повноліття, а також кошти на утримання відповідача в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) позивача до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач визнав позов, оскільки на час вирішення цієї справи не мав інших утриманців. Проте у квітні 2018 року він уклав новий шлюб, в якому став батьком дитини, [INFO] . Розмір отимуваного ним заробітку є невисоким і становить лише 4330 грн., а з його заробітної плати утримується 100 % на виконання рішення суду про стягнення аліментів. Дружина позивача не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і отримує 860 грн. державної допомоги. У зв`язку із змінами в сімейному стані позивача просить змінити розмір аліментів з ј частини до 1/8 частини його заробітку. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову, просить про його задоволення. Відповідач проти задоволення позову заперечує, пославшись на такі доводи. Визначений судовим рішенням за вибором стягувача розмір аліментів, що становить частку від доходу платника аліментів, відповідає положенням сімейного законодавства. Доводи про обов`язок утримувати дружину не узгоджуються з вимогами закону, оскільки право дружини на утримання не кореспондується з обов`язком чоловіка надавати таке утримання на відміну від обов`язку утримувати дитину, який є безумовним. До того ж, дружина позивача отримує принаймні 860 грн. державної допомоги, хоча можна припустити існування у неї і інших джерел доходів. Що стосується майнового стану відповідача, він покращився, оскільки припинено його обов`язок надавати утримання відповідачці з досягненням дитиною сторін у квітні 2018 року трирічного віку. Припинення цього обов`язку може компенсувати витрати, які він несе з утримання молодшої дитини. Наявність заборгованості по аліментам, на яку посилається позивач, свідчить лише про невиконання ним рішення суду та свого обов`язку з утримання дитини і не може бути доказом тяжкого майнового стану. Через недоведеність передумов для зміни аліментів в бік їх зменшення відповідач та її представник просять залишити позов без задоволення. Вислухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, з таких міркувань. Судом встановлено, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2017 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки сторін [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку позивача, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення донькою повноліття, а також кошти на утримання відповідача в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) позивача до досягнення дитиною трирічного віку (а. с. 12-13). Право того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини встановлено статтею 181 СК України. Підстави для збільшення або зменшення визначеного рішенням суду розміру аліментів внормовані статтею 192 СК України, відповідно до якої розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). За роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З наведних положень сімейного законодавства і роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України випливає, що підставою для зміни розміру аліментів може стати зміна матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При розв`язанні позову суд враховує надані позивачем фактичні дані про те, що після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів відбулися негативні зміни в сімейному стані позивача, який уклав новий шлюб і став батьком дитини, (а. с. 14-15) а також пов`язані з цими змінами додаткові видатки з утримання молодшого сина. Вказані обставини є самостійною підставою для зміни розміру аліментів в бік його зменшення. Погоджуючись з ґрунтовністю вимоги, що заснована на констатації таких змін в сімейному стані, суд відкидає твердження про зміну майнового стану через обов`язок утримувати дружину та виникнення заборгованості зі сплати аліментів, і зауважує на тому, що встановлене статтею 84 СК України право дружини на утримання не кореспондується з обов`язком чоловіка надавати таке утримання на відміну від обов`язку утримувати дитину, який є безумовним. Разом з тим суд бере до уваги і рівність обов`язків батьків з утриманні дитини, що означає однакову участь батьків в утриманні сина, доньки, а не забезпечення цього утримання за рахунок одного з батьків шляхом ущемлення його майнових інтересів. Крім того, суд враховує, що встановлена рішенням суду частка від доходів позивача як аліменти на утримання дитини є тим розміром утримання, який може бути стягнутим з батька (матері) дитини у безспірному (наказному) порядку. При визначенні розміру частки від заробітку позивача, на яку може бути зменшений розмір аліментів, суд керується і встановленим Основним Законом України право кожного на гідний рівень життєдіяльності для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (ст. 48 Конституції України). З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що аліменти в розмірі 1/5 частини з усіх доходів позивача будуть домірною сумою як майновому стану позивача з урахуванням здійснення ним необхідних витрат на утримання сина, так і потребі малолітньої доньки сторін в утриманні.

Outcome: partial