Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

30 червнz 2021 року позивач Фізична особа-підприємець [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь заборгованість у розмірі 13 120,68 грн., з яких: сума основного боргу - 3 000,00 грн., відсотки за зберігання замовлення - 8 580,00 грн., пеня - 40,68 грн., штраф - 1 500,00 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] 24 травня 2021 року було укладено договір № 110/21 на виконання робіт. За п. 1.1. договору - на умовах, передбачених цим договором, підрядник бере на себе зобов`язання на свій ризик виконати роботи, які зазначені у замовленні та кошторисі (далі - конструкції), які є невід`ємними частинами цього договору, якщо це обумовлено сторонами, транспортування і установку конструкції за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. На виконання зазначеної норми сторони у п. 1.2. договору погодили, що роботи кожного разу оговорюються сторонами у замовленні та кошторисі, які є невід`ємними частинами цього договору. На виконання умов договору між сторонами було укладено додаток до договору замовлення № 110/21 від 24 травня 2021 року. У відповідності до вказаного замовлення сторони погодили виготовлення деталей воріт 2*3 - 1 шт, стовпи 60*40*4 м.п., перемички профільна труба 20*40 - 20 м.п., профлисти 1*2- 3 шт., списи (копья) 5 см*15 шт., демонтаж єврозабору - 3 м.п., демонтаж опалубки 3 м.п. на загальну суму 11 000 грн. В цей же день між сторонами було погоджено і прейскурант (послуги, додаткові роботи, не включені до кошторису). За п. 5.1. договору - оплата вартості робіт за кожним завданням проводиться окремо двома платежами: 70 % вартості робіт та матеріалів оплачується замовником виконавцю з моменту узгодження замовлення та кошторису (п. 5.1.1 договору), вартість робіт та матеріалів, що залишилась оплачується замовником підряднику від моменту повідомлення про готовність роботи, але не пізніше дати отримання результатів робіт (п. 5.1.2 договору). На виконання умов договору відповідачем сплачено 8 000,00 грн. - 24 травня 2021 року. На виконання п 6.1. договору позивачем усно повідомлено відповідача про готовність замовлення, а потім повторно повідомлено - 02 червня 2021 року було направлено відповідачу повідомлення про готовність замовлення. 27 травня 2021 року відповідачем за актом прийому-передачі робіт було прийнято замовлення: виготовлення деталей воріт 2*3 - 1 шт., стовпи 60*40*4 м.п., перемички проф.труба 20*40 - 20 м.п., профільні листи 1*2-3 шт., списи (копья) 5 см*15 шт. Замовлення прийнято без демонтажу опалубки 3 м.п. та єврозабору - 3 м.п., що повинно було бути зроблено позивачем за умовами п. 5.1.2. після оплати відповідачем суми, що залишилася - 3 000 грн. Між відповідачем та позивачем 24 травня 2021 року, окрім іншого, було укладено Угоду-ознайомлення про зберігання матеріалів, виробів, конструкцій. Після прийняття замовлення актом прийому-передачі робіт від 27.05.2021 року відповідач замовлення не забрав. 03 червня 2021 року позивач нагадала відповідачу про передачу готового замовлення на зберігання з 03 червня 2021 року у разі, якщо він не забере таке замовлення. Проте, по сьогодні відповідач замовлення не забрав. Таким чином, відповідач свій обов`язок по оплаті вартості робіт що залишилась у сумі 3 000,00 грн. не виконав по сьогодні, внаслідок чого станом на 29 червня 2021 року за відповідачем - [PERSON] нараховується заборгованість в розмірі 3 000,00 грн. За таких умов, позивач отримав право вимагати відшкодування завданих збитків від відповідача, включаючи додаткові витрати, сплату йому встановленої ціни з урахуванням плати за виконану частину роботи, за вирахуванням сум тих робіт, які не зміг провести підрядник. За умовами пунктів п. 7.4. договору вартість зберігання становить 3% від загальної вартості замовлення на добу. Отже, з 03 червня 2021 року по день звернення з позовом у позивача на зберіганні знаходилось готове замовлення відповідача за договором № 110/21 на виконання робіт від 24 травня 2021 року, таким чином відповідач на виконання умов договору № 110/21 на виконання робіт від 24 травня 2021 року повинен заплатити позивачу 8 580,00 грн. за зберігання матеріалів. Крім того, за умовами договору відповідач має сплатити позивачу також пеню у розмірі 40,68 грн., а також штраф у розмірі 50 % за неналежним чином виконане зобов`язання у розмірі 1 500,00 грн. Крім того, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить 11 140,00 грн. Тому, Фізична особа-підприємець [PERSON] вирішила звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості за договором на виконання робіт № 110/21 від 24 травня 2021 року. 27 липня 2021 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає, проти позову заперечує, оскільки вимоги, факти та підстави, на які посилається позивач, є незаконними, необґрунтованими та сфальсифікованими з огляду на наступне. 24 травня 2021 року згідно реклами він запросив для замірів представника, який назвався [PERSON] - директором, після чого вони домовились про ціну, про роботи, про доставку, демонтаж огорожі і монтаж воріт. Приїхавши до офісу настав час підписувати договір. Він хотів прочитати договір, однак було хмарно, темно, йшов дощ, а тому він зміг прочитати тільки пункт 1 та підписав договір. Вдома він прочитав договір та 25 травня 2021 року приїхав до офісу позивача, щоб прояснити питання щодо умов договору, на що йому відповіли, щоб він не хвилювався, все що йому потрібно знати по договору, зазначено у замовленні. 27 травня 2021 року він знову приїхав до офісу позивача з запитаннями, але ворота були вже готові, гарні та саме такі, як він очікував, після чого він підписав акт прийому-передач, який він в подальшому забув забрати з офісу позивача, оскільки між ним та одним з працівників стався конфлікт. Почитавши відгуки про позивача, 02 червня 2021 року він написав заяву стосовно розірвання договору до офісу, по [ADDRESS] , однак це результатів не дало. Замовник звернувся до Головного Управління Держспоживслужби в Дніпропетровській області з проханням допомогти розірвати договір № 110/21 з ФОП [PERSON] . Управління Держспоживслужби вважає договір нікчемним і недійсним, але вони не мають повноважень в розірванні договорів. Згідно умов договору № 110/21 від 24 травня 2021 року на виконання робіт вбачається, що замовник звертався до підрядника для виготовлення виробу, який повинен відповідати задоволенню потреб замовника, а не підрядника, але підрядник ніяких робіт не виконував, ні тих, що зазначені у замовленні та кошторисі, ні яких би то не було ще. Замовнику показали готові ворота, які він прийняв, а потім просто підрядник вирішив вручити відповідачу чиїсь старі ворота. 03 червня 2021 року замовник разом з представником прибули на [ADDRESS] , однак побачили не ті ворота, які прийняв замовник за актом, а ворота, які погано виглядають та виготовлені з браком. Замовник свої обов`язки виконав, а от підрядник свої обов`язки не виконує. Підрядником порушені норми законодавства України. У зв`язку з викладеним просив: відмовити Фізичній особі-підприємцю [PERSON] у задоволенні позову в повному обсязі; визнати нікчемність і недійсність договору № 110/21 від 24.05.2021 року між [PERSON] і Фізичною особою-підприємцем [PERSON] ; стягнути на користь [PERSON] 8 000,00 грн., які він заплатив ФОП [PERSON] ; накласти штраф на Фізичну особу-підприємця [PERSON] за виготовлення і роботу згідно договорів, які приступно і злочинно суперечать законодавству України. 09 серпня 2021 року представник позивача - [PERSON] надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. У відзиві відповідач зазначає, що відповідач не згоден з умовами укладеного між сторонами договору № 110/21 на виконання робіт від 24.05.2021 року. Проте, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Оскільки Договір № 110/21 на виконання робіт від 24.05.2021 року не визнано судом недійсним, то відповідач повинен виконати свої обов`язки за укладеним договором - оплатити за готове та прийняте відповідачем замовлення: оплаті вартості робіт що залишилась у сумі 3 000,00 грн. Відповідач до укладення договору отримав всю необхідну інформацію. Твердження відповідача про те, що позивачем грубо порушені вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», не підтверджені матеріалами справи. У день укладення договору 24.05.2021 року між сторонами було погоджено і Прейскурант (послуги, додаткові роботи, не включені до кошторису). Факт підписання відповідачем Прейскуранту підтверджується відповідачем у відзиві. Укладений між сторонами договір № 110/21 на виконання робіт від 24.05.2021 року містить необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виконавця (позивача) та ціну кожної одиниці продукції, написи щодо ціни продукції вказано чітко і просто для розуміння. Сторонами погоджено перелік робіт та ціну договору. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Окремо звертає увагу, що доставка воріт, як про те зазначає [PERSON] , у замовлення не входить. Сторони погодили перелік робіт та ціну договору у Замовленні та Кошторисі № 110/21 від 24.05.2021 року. Відповідач був заздалегідь ознайомлений про ціну додаткових робіт, а саме транспортних послуг з доставки. Відповідач не заявляв про наявність недоліків. Зазначені у відзиві твердження відповідача свідчать про те, що відповідач декілька разів оглядав готове замовлення і 27.05.2021 року - у день прийняття замовлення та підписання акту приймання передачі якість воріт влаштовувала відповідача, а вже 03.06.2021 року - після того як позивачем було запропоновано відповідачу сплатити вартість коштів, що залишилась у сумі 3 000,00 грн. ворота відповідачу вже не сподобались. 27.05.2021 року відповідачем за актом прийому - передачі робіт було прийнято замовлення. Акт підписано відповідачем без жодних зауважень. Таким чином, позивачем виконано, а відповідачем прийнято без зауважень роботи за Договором на виконання робіт 110/21 від 24.05.2021 року. Позивач правомірно не передає результати роботи до сплати повної їх вартості. Після прийняття відповідачем 27.05.2021р. за актом прийому - передачі замовлення, що він визнає у відзиві, у відповідача виник обов`язок по оплаті вартості робіт, що залишилась. З 28.05.2021р. по день звернення із позовом у позивача на зберіганні знаходилось готове замовлення відповідача за договором № 110/21 на виконання робіт від 24.05.2021 року. Позивач має право вимагати від відповідача відшкодування завданих збитків, включаючи додаткові витрати понесені позивачем для зберігання готового замовлення відповідача. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідач неправомірно ухиляється від виконання свого зобов`язання по оплаті за договором № 110/21 на виконання робіт від 24.05.2021 року. У зв`язку з викладеним просив задовольнити позовні вимоги Фізичної особи-підприємця [PERSON] в повному обсязі. 19 серпня 2021 року від відповідача до суду надійшло письмове заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначено наступне. Згідно акту прийому-передачі робіт від 27 травня 2021 року усі зобов`язання відповідача загальною вартістю робіт та матеріалів 11 000,00 грн. виконані повністю. Відповідач цього не пам`ятає і вважає це результатом психологічного впливу зі сторони позивача. Стосовно презумпції правочину, то вважає, що цієї презумпції немає, тому що її недійсність прямо встановлена законом. Кошторис не містить повної інформації. Підрядник зобов`язаний виконати роботи, а не продати замовнику металобрухт. У договорі чітко не прописано щодо обов`язків замовника на додаткові роботи. Нечітко прописані обов`язки вводять замовника в оману. Вводить в оману і рекламна листівка позивача. Обманом виявились також характеристики продукції. Відповідачу показали нормально виготовлені ворота, завдяки чому отримали його підпис в акті прийому-передачі, а потім підмінили нові ворота на старі, про які і мови не йшлося. Замовник своєю заявою від 02 червня 2021 року, а також від 03 червня 2021 року відмовляється від договору на виконання робіт № 110/21 від 24 травня 2021 року. Послуги транспортування в гарантійний строк повинні надаватись виключно за рахунок продавця, тому що це зловживання призведе до різного роду маніпуляцій і зловживань. Вважає, що наведений позивачем розрахунок робіт є невірним. Наполягає на тому, що замовлення оформлено неправильно. Замовлення і кошторис не співпадають. Замовнику відмовляють в праві розірвати договір, не дивлячись на невиконання зобов`язань підрядником. Позивач неправомірно ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договором № 110/21 на виконання робіт від 24.05.2021 року. У зв`язку з викладеним просить: в задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця [PERSON] відмовити в повному обсязі; визнати нікчемність і недійсність Договору № 110/21 на виконання робіт від 24.05.2021 року між [PERSON] і Фізичною особою-підприємцем [PERSON] ; стягнути на користь [PERSON] 8 000,00 грн., які він заплатив ФОП [PERSON] за замовленням Договору № 110/21 на виконання робіт від 24.05.2021 року; накласти штраф на Фізичну особу-підприємця [PERSON] за конструювання договору і роботу, згідно договорів, які приступно і злочинно суперечать Законодавству України; заборонити діяльність Фізичної особи - підприємця [PERSON] до приведення договорів згідно законодавства України і затвердження текстів договорів комісією Головного управління Держспоживслужби в Дніпропетровській області з зазначенням відповідальної особи за це затвердження; оштрафувати представника позивача [PERSON] за намагання ввести в оману суд і відповідача. Представник позивача в судовому засіданні - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив. Також, надав розрахунок часу та обсягу наданих адвокатом позивачу послуг з наданням правничої допомоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та письмових запереченнях. Додатково пояснив, що навіть у випадку, якщо позивач вже виготовив ворота за його замовленням, він не буде їх забирати у позивача, оскільки він втратив довіру до позивача та вже самостійно виготовив для себе інші ворота. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24 травня 2021 року між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] як підрядником та [PERSON] як замовником було укладено договір на виконання робіт № 110/21, відповідно до якого підрядник, на умовах, передбачених цим договором, взяв на себе зобов`язання на свій ризик виконати роботи, які зазначені у Замовленні та Кошторисі (далі - Конструкції), які є невід`ємними частинами цього договору, якщо це обумовлено сторонами, транспортування і установку конструкції за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (12-14). У пункті 1.2 вказаного договору сторонами також було обумовлено, що роботи кожного разу оговорюються сторонами у замовленні та кошторисі, які є невід`ємними частинами цього договору. Замовлення містить вартість робіт та матеріалів, строк виконання робіт, відомості про додаткові роботи, зокрема, про доставку та монтаж конструкції на території замовника, адресу такої території, строк гарантії, застереження. Кошторис містить повну інформацію про матеріали, які будуть використані підрядником, їх характеристики, асортимент відповідно номенклатури, довідників виробника, підрядника. Вартість робіт та матеріалів встановлюється сторонами за кожним завданням окремо в замовленні. Загальна ціна договору визначається сумою вартості робіт по всіх замовленнях. Вартість робіт включає вартість витрат підрядника та плату за виконану роботу відповідного замовлення (п. 2.2, 2.3, 2.4 договору на виконання робіт № 110/21 від 24 травня 2021 року). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. З додатків до договору на виконання робіт від 24 травня 2021 року «Замовлення № 110/21» та «Кошторис № 110/21», що підписані від імені Фізичної особи-підприємця [PERSON] як підрядника та [PERSON] як замовника, вбачається, що замовленням є виготовлення деталей воріт, а саме: деталей воріт 2х3 - 1 шт., стовпи 60х40х4 м(п), перемички профільна труби 20х40 - 20 м(п), профлисти 1х2 - 3 шт., списи (копья) 5 см х15 шт., демонтаж єврозабору - 3 м(п), демонтаж опалубки 3 м(п). При цьому, вартість робіт з урахуванням матеріалу складає 11 000,00 грн., завдаток - 8 000,00 грн., залишок 3 000,00 грн., термін виконання робіт не має перевищувати один рік (365) робочих днів з моменту оплати авансу (а.с. 15). Згідно з ч. 1 ст. 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Також, [PERSON] було підписано Прейскурант (послуги, додаткові роботи, не включені до кошторису) (а.с. 17). Під час розгляду справи відповідач [PERSON] не заперечував, що дійсно 24 травня 2021 року підписав Договір на виконання робіт № 110/21, Замовлення, Кошторис та Прейскурант, а також сплатив позивачу 8 000,00 грн. 27 травня 2021 року між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] було підписано Акт прийому-передач робіт, в якому зазначено, що [PERSON] прийняв роботи з виготовлення конструкції, а саме: виготовлення деталей воріт без монтажу 2х3 - 1 шт., стовпи 60х40х4 м(п), перемички профільна труба 20х40 - 20 м(п), профлисти 1х2 - 3 шт., списи (копья) 5 см х15 шт., колір коричневий, загальною вартістю робіт та матеріалів 11 000,00 грн., зауваження щодо якості, строків виконання робіт відсутні, результат робіт оглянуто, порядок експлуатації зазначеної конструкції роз`яснено, необхідну документацію замовником отримано (а.с. 19). Зазначений акт підтверджує перехід права власності замовника на конструкцію. У частинах 1, 2 статті 853 ЦК України визначено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Згідно з п. 4.4. договору на виконання робіт № 110/21 від 24 травня 2021 року сторонами було обумовлено, що замовник за цим договором, зобов`язаний, зокрема, своєчасно оплачувати роботи підрядника, компенсувати витрати, понесені підрядником у випадках, передбачених договором виконати приписи підрядника, прийняти роботу, оглянути конструкції, негайно повідомити про виявлені недоліки, забрати конструкції, матеріали, що залишилися у підрядника не пізніше наступного дня після прийняття робіт. В акті прийому-передач робіт від 27 травня 2021 року міститься відмітка про те, що заборгованість [PERSON] за договором на виконання робіт № 110/21 від 24 травня 2021 року станом на 27 травня 2021 року становить 3 000,00 грн. На цих обставинах наполягає і позивач. В свою чергу відповідач посилався на те, що він не пам`ятає чи сплатив ФОП [PERSON] заборгованість у розмірі 3 000,00 грн., однак вважає, що підписання сторонами Акту прийому-передачі робіт свідчить про оплату ним залишку вартості робіт у розмірі 3 000,00 грн. Однак, при цьому, відповідач не надав суду жодних доказів у розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України на підтвердження того, що ним було оплачено позивачу залишок вартості робіт у розмірі 3 000,00 грн. При цьому, згідно з ч.ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Оскільки матеріали справи не містять жодних доказів, що [PERSON] за договором на виконання робіт № 110/21 від 24 травня 2021 року оплатив позивачу залишок вартості робіт, суд вважає встановленим, що [PERSON] 3 000,00 грн. залишку вартості робіт так і не оплатив, а також після підписання 27 травня 2021 року Акту прийому-передач робіт не забрав замовлені ним деталі воріт. Відповідно до статті 856 ЦК України якщо замовник не сплатив встановленої ціни роботи або іншої суми, належної підрядникові у зв`язку з виконанням договору підряду, підрядник має право притримати результат роботи, а також устаткування, залишок невикористаного матеріалу та інше майно замовника, що є у підрядника. 03 червня 2021 року позивачем було направлено відповідачу смс-повідомлення про передання з 03 червня 2021 року Замовлення на платне зберігання. Цей факт визнавався обома сторонами. Залишок заборгованості щодо оплати вартості робіт відповідач так і не оплатив, замовлені конструкції також не забрав. У зв`язку з цим, 30 червня 2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Твердження відповідача про те, що договір на виконання робіт № 110/21 від 24 травня 2021 року є нікчемним та недійсним, є безпідставними та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, оскільки відповідно до положень статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). Рішень суду щодо визнання вищезазначеного договору на виконання робіт матеріали справи не містять, зустрічний позов про визнання даного правочину недійсним у вказаній справі [PERSON] також не подавав. Судом встановлено, що позивачем на підставі договору на виконання робіт № 110/21 від 24 травня 2021 року виготовлено ворота на замовлення відповідача, що підтверджується фотознімками, які містяться в матеріалах справи (а.с. 118). Однак в судовому засіданні судом встановлено, що відповідач [PERSON] відмовляється від отримання виготовлених стороною позивача деталей воріт. На запитання суду чи готовий відповідач на теперішній час забрати виготовлені позивачем деталі воріт, останній категорично відмовився. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання відповідача на те, що ворота, які йому передавали на виконання договору № 110/21 від 24 травня 2021 року, не є тими воротами, які він прийняв за актом прийому-передачі робіт від 27 травня 2021 року, не підтверджені жодними доказами, а тому судом до уваги не беруться як недоведені. Крім того, суд відхиляє та оцінює критично надані відповідачем копії фотокарток (зроблених ним на території виробництва позивача) (а.с. 54-64), оскільки з них вбачається, що зображені на знімках ворота перебувають у позивача на зберіганні ще з 07.10.2019 року за замовленням Терехової (а.с. 64), тобто є неналежними та не відносяться до предмета позову по даній справі. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (ч. 2 ст. 651 ЦК України). Однак, відповідачем не надано суду ані доказів його звернення до позивача з заявою про розірвання договору, ані додаткової угоди укладеної між сторонами про його розірвання(що передбачено п. 12.3 Договору), ані рішення суду про розірвання договору на виконання робіт № 110/21 від 24 травня 2021 року. Надані відповідачем на підтвердження наведених обставин копії заяв від 02.06.2021 року (а.с. 66-68) та від 03.06.2021 року (а.с. 69) зводяться лише до його незгоди з окремими пунктами укладеної угоди та пропозиції повернути сплачений завдаток у розмірі 8 000,00 грн., однак при цьому не містять вимог про розірвання договору. У зв`язку з чим усі посилання відповідача на вказані факти суд оцінюю критично та до уваги не бере з підстав їх недоведеності. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на отримання оплати у повному обсязі за виконані роботи за договором. З огляду на те, що відповідач не оплатив залишок вартості робіт за договором на виконання робіт № 110/21 від 24 травня 2021 року, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] підлягає стягненню заборгованість у розмірі 3 000,00 грн., яка є залишком вартості робіт. Крім того, у пункті 7.4 договору на виконання робіт № 110/21 від 24 травня 2021 року сторонами було обумовлено, що, якщо замовник не прийняв роботи або не забрав результат прийнятих робіт у підрядника, підрядник здійснює зберігання результату таких робіт із вартістю зберігання, еквівалентному 3 відсотки вартості робіт та матеріалів, по завершенню терміну зберігання підрядник має право розпорядитись результатом робіт на власний розсуд. [PERSON] було підписано також додаток до договору на виконання робіт № 110/21 від 24 травня 2021 року «Угода-ознайомлення про зберігання матеріалів, виробів, конструкцій», з якого вбачається, що з пунктами договору про зберігання [PERSON] ознайомлений, відповідальність в разі неоплати за виставленими рахунками усвідомлює (а.с. 20). Як вже було зазначено вище, у зв`язку з тим, що відповідач не забрав у позивача виготовлені конструкції воріт, з 03 червня 2021 року їх було передано на платне зберігання. При цьому, твердження позивача про те, що за зберігання замовлення відповідач зобов`язаний сплачувати 3 відсотки від вартості робіт на добу, є безпідставними, помилковими та такими, що не відповідають умовам укладеного між сторонами договору на виконання робіт № 110/21 від 24 травня 2021 року, оскільки згідно з п. 7.4 даного договору вартість зберігання замовлення становить всього 3 відсотки вартості робіт та матеріалів (11 000,00 грн.), що в даному випадку становить 330,00 грн. За таких обставин, з відповідача [PERSON] на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] підлягають стягненню також відсотки за зберігання замовлення у розмірі 330,00 грн., а отже позовні вимоги Фізичної особи-підприємця [PERSON] в цій частині підлягають частковому задоволенню. Також, згідно з пунктом 11.4 договору на виконання робіт № 110/21 від 24 травня 2021 року, у разі невиконання грошового зобов`язання за цим договором однією із сторін більш ніж 30 календарних днів вона зобов`язана також сплатити штраф у розмірі 50% неналежним чином виконаного зобов`язання. Розмір неналежним чином виконаного зобов`язання відповідача становить 3 000,00 грн. та строк, що минув становить більше 30 днів, а тому штраф, який відповідач зобов`язаний сплатити позивачу в даному випадку становить 1 500,00 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача пені за неналежне виконання зобов`язань суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Тобто, пенею є неустойка яка може бути стягнута за прострочення виконання зобов`язання. Дійсно, у пункті 11.3 договору на виконання робіт № 110/21 від 24 травня 2021 року сторонами було обумовлено, що за неналежне виконання сторонами зобов`язань за цим договором, сторона, яка допустила неналежне виконання, виплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми порушеного зобов`язання. Однак, у договорі на виконання робіт № 110/21 від 24 травня 2021 року сторонами договору взагалі не було обумовлено період нарахування пені за неналежне виконання сторонами зобов`язань, а саме не обумовлено з якого моменту починається нарахування пені та до якого часу вона нараховується, що на переконання суду дає підстави стверджувати, що умови договору суперечать вимогам закону. Враховуючи, що сторонами у договорі не обумовлений строк нарахування пені суд вважає, що підстави для її стягнення відсутні. Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими. Враховуючи все вищевикладене, з відповідача [PERSON] на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором на виконання робіт № 110/21 від 24.05.2021 року у загальному розмірі 4 830,00 грн., з яких: сума основного боргу - 3 000,00 грн., відсотки за зберігання замовлення - 330,00 грн., штраф - 1 500,00 грн., а отже позовні вимоги Фізичної особи-підприємця [PERSON] в цій частині підлягають частковому задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу Фізичній особі-підприємцю [PERSON] правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Дрозд Роман Юрійович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4418 від 05 серпня 2019 року, видане Радою адвокатів Дніпропетровської області (а.с. 24)), що підтверджується Угодою № 43/2016 про надання юридичних послуг від 18 липня 2016 року, відповідно до умов якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Юристи безпроблем» взяло на себе зобов`язання за завданням [PERSON] надавати їй юридичні послуги, а остання зобов`язалась їх оплачувати (а.с. 21-22), а також довіреністю від 15 серпня 2019 року, посвідченою приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Федосєєвою В.О., зареєстрованою в реєстрі за № 537 (а.с. 23). Згідно п. 1.2 вказаної вище Угоди завдання замовника та вартість юридичних послуг визначається сторонами окремо за кожним завданням: шляхом укладення між сторонами договору на надання юридичних послуг, що є невід`ємною частиною даної угоди; шляхом направлення замовнику рахунку, в якому зазначається завдання та вартість юридичних послуг за завданням замовника. В такому випадку направлення рахунку виконавцем замовнику підтверджує прийняття завдання замовника, а оплата вартості послуг - узгодження замовником повного розміру вартості юридичних послуг за завданням. Узгодження замовником вартості юридичних може проводитись і іншими шляхами, в тому числі, і проставленням власного підпису на рахунку. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Товариством з обмеженою відповідальністю «Юристи безпроблем» було виставлено [PERSON] рахунки на оплату: № 2021/850 від 16.06.2021 року на суму 1 400,00 грн. (підготовка позовної заяви у цивільній справі, подача документів до суду) (а.с. 88), № 2021/969 від 19.07.2021 року на суму 700,00 грн. (1 судове засідання за участю адвоката) (а.с. 89), № 2021/1020 від 29.07.2021 року на суму 980,00 грн. (підготовка відзиву/пояснення третьої особи/відповідь на відзив/заперечення на відповідь, відправка документів/доказів учасникам справи до 2-х адресатів, подача документів до суду) (а.с. 90), № 2021/1029 від 03.08.2021 року на суму 700,00 грн. (1 судове засідання за участю адвоката) (а.с. 92), № 2021/1153 від 10.09.2021 року на суму 700,00 грн. (1 судове засідання за участю адвоката) (а.с. 112), № 2021/969 від 19.07.2021 року на суму 700,00 грн. (1 судове засідання за участю адвоката) (а.с. 119). [PERSON] перерахувала на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Юристи безпроблем» оплату за надані юридичні послуги, а саме: 22.06.2021 року - 1 400,00 грн. (а.с. 93), 22.07.2021 року - 700,00 грн. (а.с. 87), 03.08.2021 року - 980,00 грн. (а.с. 91), 13.09.2021 року - 700,00 грн. (а.с. 111), 13.09.2021 року - 700,00 грн. (а.с. 113), 25.09.2021 року - 700,00 грн. (а.с. 120). Отже, стороною позивача документально доведено, що позивачем понесені витрати на правову допомогу. Разом з цим, у розрахунку часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт по справі № 204/4771/21, зазначено, що в кожному судовому засіданні представник позивача - [PERSON]. приймав участь по 1 годині, за що позивачем сплачено по 700,00 грн. за кожне судове засідання. Однак, вирішуючи питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу суд враховує, що представник позивача - [PERSON] був присутній в чотирьох судових засіданнях. При цьому, з протоколів судових засідань (а.с. 77, 94, 114, 122) вбачається, що судові засідання тривали: 28 липня 2021 року - з 13.14 год. по 13.18 год., тобто чотири хвилини; 11 серпня 2021 року - з 14.05 год. по 14.09 год., тобто чотири хвилини; 20 вересня 2021 року - з 13.30 год. по 14.26 год., тобто 56 хвилини; 28 вересня 2021 року - з 14.23 год. по 14.51 год., тобто 28 хвилин. У зв`язку з наведеним, підстав для стягнення з відповідача судових витрат у заявленому до стягнення розмірі, тобто по 1 годині за кожне судове засідання, судом не встановлено, а тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню та стягненню: за участь у судовому засіданні 28 липня 2021 року тривалістю 4 хвилини - 47,00 грн. (700 грн. за 1 час роботи адвоката/60хв. х 4 хв. = 47,00 грн.); за участь у судовому засіданні 11 серпня 2021 року тривалістю 4 хвилини - 47,00 грн. (700 грн. за 1 час роботи адвоката/60хв. х 4 хв. = 47,00 грн.); за участь у судовому засіданні 20 вересня 2021 року тривалістю 56 хвилини - 653,00 грн. (700 грн. за 1 час роботи адвоката/60хв. х 56 хв. = 653,00 грн.); за участь у судовому засіданні 28 вересня 2021 року тривалістю 28 хвилин - 326,00 грн. (700 грн. за 1 час роботи адвоката/60хв. х 28 хв. = 326,00 грн.). Таким чином загальна сума витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить всього 3 453,00 грн. (1 400,00 грн. + 980,00 грн. + 47,00 грн. + 47,00 грн. + 653,00 грн. + 326,00 грн. = 3 453,00 грн.). Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а порушені права позивача судовому захисту. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги Фізичної особи-підприємця [PERSON] задоволені частково на суму 4 830,00 грн., то з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 908,00 грн., тобто у мінімальному розмірі встановленому законом. На підставі ст.ст. 526, 610, 612, 837, 844, 853 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial