Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

31.07.2020 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі - продажу квартири від 05.12.1997 р. При цьому, на даний час у вказаній квартирі значиться зареєстрованим відповідач, який в ній фактично не проживає та ніколи не проживав, з реєстрації в добровільному порядку не знімається, витрати по квартирній платі та платі за комунальні послуги не несе, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою від 26.10.2020 р. відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 18.03.2021 р. закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Третя особа в судовому засіданні не заперечувала стосовно задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, допитавши в судовому засіданні свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, врахувавши показання свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , на договору купівлі-продажу квартири від05.12.1997 р., який зареєстрований на товарній біржі «Українська біржа Десятинна» реєстраційний № 8915-3250 зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації за № 61/0336 від 11.12.1997 р. З довідки №109-109/л-1145 Шевченківської районної державної адміністрації в м.Києві про реєстрацію місця проживання особи, виданої 21.07.2020 р., вбачається, що в квартирі [ADDRESS] значиться зареєстрованою з 03.02.2011 р. [PERSON] . Разом з тим, судом встановлено, що відповідач зареєстрований, але без поважних причин з 2013 року не проживає у даній квартирі, що підтверджується актами від 24.08.2014 р.,18.03.2017 р., 12.08.2019 р., 24.11.2019 р.,12.03.2020 р., 16.05.2020 р. складеними головою правління ОК ЖБК «Родина» за підписами комісії у складі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також показаннями, допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно до вимогами ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що відповідач більше сіми років без поважних причин не проживає в квартирі [ADDRESS] , у якій він зареєстрований, при цьому витрат на утримання вказаної квартири не несе, суд приходить до висновку, що останній втратив право користування вказаним житловим приміщенням, а тому вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved