overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

29 травня 2017 року позивачка [PERSON] звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила, що [PERSON], від участі у вихованні і утриманні дитини самоухиляється, не турбується про здоровя і розвиток дитини. Поведінка та спосіб життя відповідача негативно впливали на психічний стан малолітньої дитини, що загрожувало її життю та здоровю. В ході судового розгляду позивачка направила заяву в якій зазначила, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач до суду не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Третя особа до суду не зявилась при цьому направила висновок з якого вбачається підтримання позовних вимог. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважних причин протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування ; 2) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] є батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Малолітня дитина мешкає відповідно до чинного законодавства з позивачкою. Відповідач від участі у вихованні і утриманні дитини ухиляється, при цьому має постійне місце проживання, що підтверджується характеристикою з місця навчання (а.с.8) та актом обстеження матеріально побутового стану від 26.04.2017 року. Згідно характеристики по місцю реєстрації відповідача та довідки від 18.07.2017 року вбачаться, що відповідач не цікавиться вихованням своєї доньки. Відповідно до вищеназваних документів видно, що відповідач по місцю проживання дитини фактично вихованням дитини не займається. Суд вважає, що ці обставини шкідливо впливають на дитину. Відповідно до висновку районного органу опіки та піклування Овідіопольської РДА від 31.07.2017 року, суд вважає, доцільно позбавити відповідача батьківських прав. Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає , що судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

29 травня 2017 року позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 01 серпня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Виконкомі Донської селищної ради Волноваського району Донецької області, актовий запис №12. 10 січня 2010 року від шлюбу народилась дочка [PERSON]. З 23 листопада однією сімєю з відповідачем не проживають у звязку з тим, що не зійшлись характерами, на підстав чого виникають сварки, що негативно впливає на виховання дитини та призвело до втрати почуттів любові ат взаєморозуміння у звязку з чим просила розірвати шлюб , оскільки вважає, що сімю зберегти неможливо. До судового засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

29 травня 2017 року позивач, ПАТ КБ ПриватБанк, звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 15.03.2011 року. Посилався на те, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву № б/н від 15.03.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 8\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 19\~364 грн. 04 коп., яка складається із: тіло кредиту 4 192 грн. 57 коп., нарахованих відсотків за користування кредитом 6 079 грн. 31 коп., нарахованої пені 7 693 грн. 87 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) 898 грн. 29 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь \~ заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати \~ справу у відсутність \~ \~ відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву № б/н від 15.03.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 8\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 19\~364 грн. 04 коп., яка складається із: тіло кредиту 4 192 грн. 57 коп., нарахованих відсотків за користування кредитом 6 079 грн. 31 коп., нарахованої пені 7 693 грн. 87 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) 898 грн. 29 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

29 травня 2017 року позивач, ПАТ КБ ПриватБанк, звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 20.12.2013 року. Посилався на те, що відповідач звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву № б/н від 20.12.2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 14\~412 грн. 61 коп., яка складається із: тіло кредиту 3 105 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом 1 270 грн. 42 коп., нарахованої пені 8 874 грн. 68 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) 662 грн. 51 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь \~ заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у її відсутність не надавала. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати \~ справу у відсутність \~ \~ відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву № б/н від 20.12.2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 14\~412 грн. 61 коп., яка складається із: тіло кредиту 3 105 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом 1 270 грн. 42 коп., нарахованої пені 8 874 грн. 68 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) 662 грн. 51 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

29 травня 2017 року рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено в повному обсязі. 19 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у вище вказаній справі. за її позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Сторони в судове засідання не зявились, але надали до суду заяви, в яких просили розглянути питання щодо винесення додаткового рішення без їх участі. Таким чином, згідно з правилами ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, в рішенні суду від 29 травня 2017 року не вирішено питання про поновлення дівочого прізвища позивача, а також не вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 640 грн., які були сплачені позивачем за вимогу про розірвання шлюбу. Суд, виходячи з вимог п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, вважає що заява позивачки про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

29 травня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що під час сумісного життя в них почали виникати конфлікти на ґрунті взаємного порозуміння, внаслідок чого їх подальше збереження шлюбу протирічило їх інтересам. У звязку з чим вони припинили шлюбні стосунки, припинили ведення спільного господарства та не підтримують шлюбні відносини. Спору про поділ майна, яке є їх спільною сумісною власністю на цей час немає. Спір про визначення місця проживання дитини та ії утримання також відсутній. Ухвалою судді від 07 червня 2018 року по справі відкрито провадження, а 18 жовтня 2018 року закінчено підготовче провадження та призначена справа до розгляду. В судове засідання учасники процесу не зявились, про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за його відсутністю. 30 листопада 2018 року відповідачка [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить розглянути справу за ії відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та фактичні обставини, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2011 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області зроблений актовий запис за № 46. 15 березня 2013 року у подружжя народилась донька [PERSON]. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося, майнового спору та спору щодо проживання доньки не існує. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалась остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Про вибір прізвища після розірвання шлюбу відповідачка не зазначила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

29\~травня 2018\~року [PERSON]звернулася в\~суд з\~позовом до\~[PERSON], просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 17.10.1987 року з відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. За її переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, тому вона вирішила звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 23.07.2018 року, якою підтримала позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечувала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у відповідності з ст. 128\~ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.10.1987 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Спасівською сільською радою Здолбунівського району, актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб від 17.10.1987 року. Від спільного сумісного проживання народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву до суд не надав, сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини\~у своїй\~сукупності дають\~підстави для\~задоволення позовних\~вимог про\~розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

29 травня 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її сином з відповідачем, який на теперішній час навчається в Миколаївському державному коледжі економіки та харчових технологій на денній формі навчання. Посилаючись на те, що батько дитини нічим їй не допомагає, хоча має таку можливість, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, до закінчення сином навчання. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить про їх задоволення. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши надані письмові докази, суд дійшов наступного. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ФП №064376, виданого 23 червня 2000 року виконавчим комітетом Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії довідки № 49 від 10 травня 2018 року [PERSON] навчається в Миколаївському державному коледжі економіки та харчових технологій на денній формі навчання, термін навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2019 року. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України (далі СК), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статі 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 201 СК, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання, крім інших застосовуються норми ст. 191 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи матеріальне становище відповідача та стан його здоровя, а саме те, що останній працює, суд вважає вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню на підставі ст. 199, ч. 1 ст. 200, та ч. 1 ст. 191 СК України. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

29 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що 19 жовтня 2013 року вона уклала шлюб із відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції у Сумській області. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обов'язки та сімейні цінності. Можливості зберегти сім'ю немає, подружні відносини між ними фактично припинилися, на даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач до суду не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. В письмовій заяві просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву не надав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Із матеріалів справи вбачається, що з 19 жовтня 2013 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 55 (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved