Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

29.11.2019 року ТОВ «Теплопостачсервіс» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва із вказаним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення у розмірі 8300,00 грн.; заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання гарячої води в розмірі 699,00 гривень, три проценти річних нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення в розмірі 509,04 гривні,; інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення в розмірі 1100,87 гривні, три проценти річних, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 85,41 гривень, суму інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 190,17 гривні, а також суму судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01.07.2014 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири 88 за даною адресою. Відповідач споживає послуги, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті за них, у зв`язку з чим в останнього утворилась заборгованість за період з грудня 2015 року по жовтень 2019 у розмірі 8300,00 за послуги з централізованого опалення, та заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з липня 2017 р. по жовтень 2019 року врозмірі 699 гривень. В зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань по оплаті за житлово-комунальні послуги позивач просить стягнути в судовому порядку суму заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, а також з врахуванням положень ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних та інфляційні втрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суд ум. Києва від 03.12.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. На підставі положень ст.274-279 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без виклику сторін. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого Зоря просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись не недоведеність позивачем факту надання ним послуг з централізованого опалення та централізованого водопостачання гарячої води, кількості спожитих відповідачем послуг, не доведено розмір застосованих тарифів, а також відповідач зазначив на відсутність будь-яких укладених між сторонами договорів про надання послуг. Крім того, відповідачем подана заява про застосування судом наслідків пропуску позивачем строків позовної давності при зверненні до суду, оскільки заборгованість нараховується з листопада 2015 р. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. З 01.07.2014 року ТОВ «Теплопостачсервіс» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що договір про надання послуг між сторонами не укладався. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що відповідач не виконуює належним чином своїх зобов`язань по оплаті послуг з постачання гарячої води та централізованого опалення, внаслідок чого утворилася заборгованість з грудня 2015 року по жовтень 2019 у розмірі 8300,00 за послуги з централізованого опалення, та заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з липня 2017 р. по жовтень 2019 року врозмірі 699 гривень. На підтвердження своїх доводів позивач надав суду розрахунок заборгованості та відомості про розмір внесених відповідачем платежів в рахунок оплати за спожиті послуги. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з центрального опалення врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції. Яка діяла на час виникнення спірних правовідносин ) та положеннями Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630. Згідно з ч. 6 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п.11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Відповідно до п.18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно із п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Згідно із п. 30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. На підставі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відсутність укладеного між сторонами договору про надання послуг, не звільняє споживача таких послуг від обов`язку оплачувати такі послуги за тарифами для населення встановленими виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування, оскільки такий обов`язок визначений законом. Відповідач посилаючись на недоведеність позивачем об`єму наданих послуг не надав докази на підтвердження того, що такі послуги не надавались, або ж надавались в меншому об`ємі ніж включено до проведеного позивачем розрахунку. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що з боку відповідача не надано суду доказів на підтвердження виконання нею своїх зобов`язань, передбачених законом, по оплаті за спожиті комунальні послуги в повному обсязі, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позивачем вимог, в зв`язку з чим вони підлягають задоволенню. Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на пропуск позивачем строків звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості з листопада 2015 р. з огляду на наступне. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.260 ЦК України). Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованість за послуги з централізованого опалення виникла за період з грудня 2015 р. по жовтень 2019 р., а з централізованого постачання гарячої води з липня 2017 року по жовтень 2019 року. Позивач звернувся до суду з позовом 29.11.2019 р. Однак, відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Відповідно до інформації, що міститься в довідці про нарахування та сплату коштів за спожиті послуги відповідач в квітні, липні 2018 р. вніс оплату за послуги з централізованого опалення не лише за поточний місяці і з в рахунок погашення боргу, чим вчинив дії по визнанню боргу, в зв`язку з чим строк позовної давності був перерваний. З огляду на викладені обставини посилання відповідача на пропуск позивачем строків звернення до суду не ґрунтуються на досліджених судом доказах. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і в зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у справі.

Outcome: approved