Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

30 серпня 2019 року представник заявника [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] із заявою, в якій просить встановити факт перебування [PERSON] , 1939 року народження та [PERSON] , 1938 року народження, у родинних відносинах, як чоловіка і дружини станом на дату смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заяви представник посилається на те, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Спадщину прийняла дружина спадкодавця [PERSON] , в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, яка на дату смерті чоловіка постійно проживала з ним та була зареєстрована за однією адресою місця проживання. [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Стюрко О.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , однак нотаріусом було відмовлено заявнику у вчинення нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що відсутнє документальне підтвердження родинного зв`язку між батьками заявника. Так, у свідоцтві про шлюб батьків заявника по батькові батька заявника вказане як « [PERSON] », проте у свідоцтві про смерть та паспорті громадянина України зазначено « [PERSON] ». У зв`язку з чим, представник заявника звернувся до суду та просив заяву задовольнити у повному обсязі. Представник заявника адвокат Губар А.Л., діючий на підставі ордеру ДП № 2598/009 від 29.08.2019 р. у судовому засіданні присутній не був, поза межами судового засідання подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити заяву про встановлення факту родинних відносин в повному обсязі.. Представник заінтересованої особи Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради м. Кривого Рогу в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких підстав суд визнає за можливе розглядати справу за відсутності учасників по справі на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як визначено в статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи З огляду на ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] у віці 79 років, про що складено відповідний актовий запис №629 Металургійним районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.07.2018 року. (а.с.12) 07 жовтня 1961 року [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 07.10.1961 року Бюро ЗАГС м. Клайпеда ЛРСР. (а.с.9) Як вбачається з копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені: батько: [PERSON] , мати: [PERSON] . (а.с.14) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з частки квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло № Дз 7 від 12 січня 1995 року. Іншими співвласниками квартири на праві спільної сумісної власності є [PERSON] , про що також зазначено у свідоцтві про право власності. (а.с.11) [PERSON] померла [INFO] у віці 80 років, про що складено відповідний актовий запис №842 Металургійним районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.10.2018 року.. (а.с.13) Згідно Листа завідувача відділу реєстрації місця проживання громадян [PERSON] від 11 жовтня 2018 року № 2811, [PERSON] , який помер [INFO] та його дружина [PERSON] на момент смерті [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а.с.15) Отже судом встановлено, що у Свідоцтві про право власності на житло та у Свідоцтві про смерть [PERSON] , батька заявника та чоловіка померлої [PERSON] , по батькові зазначено як « [PERSON] », у Свідоцтві про шлюб батьків та Свідоцтві про народження заявника по батькові [PERSON] зазначено як « [PERSON] ». Бажаючи вступити у право наслідування квартири за адресою: [ADDRESS] за померлою матір`ю [PERSON] , заявник звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Стюрко О.О., однак нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки між померлою, [PERSON] та померлим, [PERSON] не підтверджено родинні відносини, в документах, що підтверджують родинні відносини допущена помилка в даних чоловіка замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Способом захисту свого права заявник вибрав звернення до суду з заявою про встановлення факту перебування [PERSON] , 1939 року народження та [PERSON] , 1938 року народження у родинних відносинах, як чоловік і дружина станом на дату смерті [PERSON] , яка сталась [INFO] . Суд вважає такий спосіб законним. Поза судовим шляхом вирішити це питання заявник не може. Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. За приписом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За вимогами п.5,ч.2,\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження. Згідно зі ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В п. 7 зазначеної вище Постанови ПВС вказано, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальнику. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , 1939 року народження та [PERSON] , 1938 року народження перебували у родинних відносинах, як чоловік і дружина станом на дату смерті [PERSON] , яка сталась [INFO] . На підставі статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з вимогами статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Положеннями ст.\~17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Конвенція про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обов`язковою. Суд вважає, що звернення [PERSON] до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин законним, а заяву такою, що знайшла своє підтвердження належними та допустимими доказами, тому вимоги заявника підлягають задоволенню.

Outcome: approved