Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

29 вересня 2016 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], 19.07.1964р.н., що зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис №623. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторонами відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м.Дніпропетровська зареєстрований шлюб, про що зроблено запис № 623 від 24.12.1999р. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], 24.09.2003р.н. Спільне життя в останні роки з відповідачем не склалося, між сторонами почали виникати сварки, непорозуміння, вони дуже віддалились один від одного, мають різні погляди на життя. Через що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинилися з 2014р., в той же період вони перестали вести і спільне господарство. Позивач вже декілька років разом з донькою проживаю окремо від чоловіка. Між сторонами вже втрачено почуття взаємної любові та поваги. Зустрічі із чоловіком постійно переростають у сварки. Зазначені обставини призводять до того, що шлюб є лише формальністю і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони досягли домовленості, що дитина буде проживати з матірю. Питання щодо стягнення аліментів та поділу майна будуть вирішені окремо. Спірних питань щодо участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею між сторонами не існує. У судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. У звязку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 24 грудня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м.Дніпропетровська було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №623, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], 24 вересня 2003р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з 2014 року, що підтверджується заявами сторін. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved