Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

29 лютого 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, стягнутих з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн. щомісяця на кожну дитину, на розмір аліментів, визначений у частці від заробітку в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім в розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що на підставі рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2012 року з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] було стягнуто аліменти в розмірі 50 грн. щомісячно на кожну дитину, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 29.08.2012 року і до повноліття сина [PERSON], а потім в розмірі 50 грн. до повноліття сина [PERSON]. Проте позивач зазначає, що на час ухвалення рішення про стягнення аліментів відповідач не працював, отримував пенсію по інвалідності, на даний час матеріальний стан відповідача змінився, відповідач на даний час офіційно працевлаштований, має постійну роботу та заробітну плату, працює охоронником у ВСК «Колос», тому має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, а саме 1/3 частки від його заробітку (доходу), щомісячно на двох дітей. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що являється хворою людиною, є інвалідом 3 гр., потребує лікування та оперативного втручання, не згоден з визначеним позивачем розміром аліментів та відмовляється сплачувати аліменти, оскільки позивач витрачає кошти не на утримання дітей, а на інші потреби. Також пояснив, що з березня 2015 року працює охоронником ВСК «Колос» та отримує регулярну заробітну плату. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рок та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 10,11). Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] були стягнуті аліменти у розмірі 50 гривень на кожну дитину щомісяця з індексацією відповідно до закону, починаючи з 29.08.2012 року до [INFO] року, а починаючи з [INFO] року аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 50 грн. до [INFO] року. На виконання даного рішення суду 24.09.2012 року видано виконавчий лист (а.с.32) Діти [PERSON] та [PERSON] проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідками Компаніївської селищної ради № 489, 490 від 25.02.2016 року (а.с.12,13). Сторони отримували банківські кредити в межах 5000 грн. (а.с.61,94), які до теперішнього часу не погашені. Позивач офіційно не працює, має підробітки, отримує державну соціальну допомогу в розмірі 1957 грн. та пояснила, що загальний середньомісячний дохід складає близько 2500 грн. Відповідач являється інвалідом 3 групи довічно, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1174 грн. (а.с.59,64,72), працює охоронником ВСК «Колос», має регулярний, постійний дохід у виді заробітної плати в розмірі близько 1500 грн. (а.с.67), отримує орендну плату за земельну ділянку, розмір якої за 2015 рік становить 10092,64 грн., тому розмір аліментів може бути визначено у частці від його заробітку (доходу). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 6-143цс13 право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи стан здоров'я платника аліментів, відсутність інших утриманців, а також те, що з березня 2015 року у зв'язку з працевлаштуванням змінився матеріальний стан платника аліментів - відповідача [PERSON], тому розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з твердої грошової суми 50 грн. на кожну дитину на 1/3 частину заробітку (доходу) відповідача, щомісячно і ця сума, незважаючи на необхідність лікування, не буде занадто обтяжливою для відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати по справі (а.с.1,4-6).

Outcome: approved