Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

30 січня 2019 року адвокат Ярова С.В. в інтересах позивача звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати реєстрацію речового права - права власності на житловий будинок номер [ADDRESS] за публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Приватбанк», здійснену приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 17259848 на підставі рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 03.11.2016р. за індексним номером 32202529, посилаючись на те, що перехід права власності на житловий будинок номер [ADDRESS] з іпотекодавця (позивача) на користь іпотекодержателя (відповідача), реєстрація якого відбулась на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, ухваленого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. від 03.11.2016р., здійснено з істотним порушенням пункту 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 без дотримання вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме за відсутності доказів надіслання письмової вимоги про усунення порушення іпотекодержателем (ПАТ «КБ «Приватбанк») позивачу, окрім того на час прийняття рішення нотаріусом та внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо проведення реєстрації права власності за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] тривали судові процеси про стягнення заборгованості на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» за кредитним договором, в забезпечення якого передано в іпотеку спірний житловий будинок, в результаті розгляду яких з позивача стягнуто набагато меншу суму ніж заявлено банком в позові. За таких обставин позивач вважає рішення нотаріуса про реєстрацію права власності протиправним. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позові, в своїй письмовій заяві від 15.01.2020р. на задоволенні позову наполягали, у судове засідання, призначене на 15.01.2020 року надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Представник відповідача - адвокат Логвіновська А.А. заперечувала проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. В своїй письмові заяві просила справу розглянути в її відсутність. Відповідач - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивачу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 04 жовтня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Херсонської області Семиженко О.В. та зареєстрованим в реєстрі за №4637 належить на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами номер [ADDRESS] (а.с. 13, 14). 21 липня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк», в особі керуючого Каховського відділення Херсонської філії ПАТ «КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір, предметом якого є надання банком позичальнику кредитних коштів шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок в розмірі 20200,00 доларів США, основна частина - 18000 доларів США на ремонт житла (що еквівалентно було на час укладання кредитного договору за курсом 90900 грн.), а 2200 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою за користуванням кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 21 листопада 2017 року включно (п.1.1., п.7.1.договору) (а.с. 15-19). 21 листопада 2007 року між сторонами в рахунок забезпечення виконання позивачем зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Херсонської області Коршуновою Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за №3758 предметом якого є житловий будинок садибного типу з господарчими та побутовими будівлями та споруди номер [ADDRESS] (а.с. 25-28). 17 червня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду, якою до п.7.1. кредитного договору №НЕК0GА00000046 від 21.11.2007 року внесено зміни, в частині розміру кредиту в сумі 21924,65 доларів США строком повернення кредиту до 21.11.2027 року включно рівними щомісячними платежами у сумі 267,86 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,09% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 20-24). Пунктом 2.3.7. Кредитного договору передбачено, що банк має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої п.п. 7.1, 7.1.1., 7.1.2. даного договору, у тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно, при настанні умов, передбачених в п.2.3.3. Згідно розділу п.24 договору іпотеки, у випадку порушення кредитного договору або цього договору Позичальником (іпотекодавцем) іпотекодержатель направляє іпотекодавцю (позичальнику) письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом тридцяти денного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі почати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених п.п. 18.8.1, 18.8.2, 18.9 цього договору, відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку`на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі. Пунктом 18.8.1 договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов`язань, передбачених Кредитним договором, вони не будуть виконані. Також згідно п.28 договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено в позасудовому порядку шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобов`язаний письмово повідомити іпотекодавця або продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.38 ЗУ «Про іпотеку», для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах , визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця, у тому числі отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно. В червні 2015 року ПАТ «КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 18 818,32 доларів США, що в еквіваленті на момент звернення до суду становило 395561,03 грн. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 01 березня 2017 року (справа №658/2509/15-ц), рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 27 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №НЕК0GА00000046 від 21.11.2007 року, яка виникла станом на 12.06.2015 року по простроченому тілу кредиту в сумі 160,20 дол.США, що еквівалентно 3 368 грн. 60 коп.; простроченими відсотками в сумі 385,08 дол.США, що еквівалентно 8 097 грн. 27 коп., прострочені комісії в сумі 37,09 дол.США, що еквівалентно 779 грн. 91 коп., пені в сумі 278 грн.61 коп., фіксовану частину штрафу в сумі 250 грн., процентну складову 612 грн. 28 коп., всього - 13 386 грн. 67 коп., в іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 31-34). Згідно письмового повідомлення від 23.09.2016 року за вих.№1160 за підписом керівника напрямку філії «Чернігівське регіональне управління «ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] позивача повідомлено, що на підставі п.28 договору іпотеки, ст.37 ЗУ «Про іпотеку» та п.57 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 після сливу 30 днів з дня отримання даного повідомлення банком буде зареєстроване право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Разом до повідомлення долучено розрахунок заборгованості за Кредитним договором № НЕК0GА00000046 від 21.11.2007р., станом на 16.09.2016 року. Жодних вимог про усунення порушення та сплату простроченої заборгованість за кредитним договором повідомлення від 23.09.2016р. не містить (а.с. 35). Виходячи із повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в реєстраційній справі № 1074805765104, письмове повідомлення банку від 23.09.2016 року за вих.№1160 надійшло на адресу позивача рекомендованим листом №1400033057050 від ПП «ЮФ «Талісман» (м.Чернігів, вул. П`ятницька, буд. 14), що збігається із відміткою штрих-коду №1400033057050, зазначеного на конверті, доданого позивачем до позову, що також підтверджується відомостями, зазначеними в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в рядку «підстава виникнення права власності» розділу «Актуальна інформація про право власності». З цього суд приходить до висновку, що саме ПП «ЮФ «Талісман» направлено позивачу повідомлення від 23.09.2016 року за вих.№1160 з доданим до нього розрахунком заборгованості, без вказівки на усунення порушень, через що суд погоджується із доводами позивача в частині того, що ПП «ЮФ «Талісман» не пов`язано з позивачем будь-якими цивільно-правовими відносинами, не має жодного відношення до предмету іпотеки та кредитних правовідносин, а відтак докази надіслання письмової вимоги про усунення порушень іпотекодержателем іпотекодавцеві, відсутні. Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номеру запису про право власності 17259848 від 30.10.2016р., власником житлового будинку, є публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.11.2016р. за індексним номером 32202529 приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича щодо реєстрації права власності за ПАБ «КБ «Привабанк» на підставі договору іпотеки від 21.11.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Коршуновою Л.А. в реєстрі за №3758; повідомлення ПАТ «КБ «Приватбанк» № 1160 від 23.09.2016р. та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №1400033057050 від 23.09.2016 р. (а.с. 29, 30). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом Згідно ч.1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частинами першою та третьою статті 36 Закону «Про іпотеку» визначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Відповідно до частини 1 статті 37 Закону «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з частиною другою статті 18 якого порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Пунктом 2 частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державним реєстратором є нотаріус, як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено порядок проведення державної реєстрації прав. У частині першій статті 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. З правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 02 червня 2019 року у справі № 205/578/14-ц (провадження № 14-48цс19) слідує, що визначена у частині першій статті 35 Закону України «Про іпотеку» процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору. Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Згідно з пунктом 61 Порядку у редакції, чинній на час проведення реєстрації права власності, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Таким чином, пунктом 61 Порядку визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і державний реєстратор у ході її проведення приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. В тому числі розглядаючи подібний спір, Велика Палата Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 638/20000/16-ц (провадження № 14-2цс19) в своїй постанові зазначила, що іпотекодержатель на підтвердження факту направлення й отримання іпотекодавцем вимоги про порушення основного зобов`язання та звернення стягнення на предмет іпотеки у силу зазначених норм матеріального права зобов`язаний надати державному реєстратору докази отримання іпотекодавцем такої вимоги разом із заявою про державну реєстрацію. Підтвердженням надіслання банком іпотекодавцю письмової вимоги щодо усунення виконання договору позики, а отже, й завершення 30-денного строку з моменту її отримання, є повідомлення про вручення поштового відправлення, вручене та оформлене відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270, та Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 12.05.2006р. № 211. У пункті 3 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам Закону. Відтак суд не погоджується із доводами представника відповідача в тому, що саме відповідачем надіслано повідомлення іпотекодержателя іпотекодавцю про намір останього звернути стягнення на предмет іпотеки, оскільки таких доказів матеріали справи не містять. Разом з цим суд також приходить до висновку, що повідомлення про наміри звернення стягнення на предмет іпотеки, яке стало підставою для проведення реєстрації права власності за відповідачем, не містить ознак вимоги про усунення порушень, тому в силу п.61 Порядку таке повідомлення не входить до переліку обов`язкових документів, які подаються державному реєстратору з метою проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки. Отже, державна реєстрація за відповідачем права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за умов неподання для цього передбачених пунктом 61 Порядку документів проведена державним реєстратором без дотримання Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому відповідне рішення нотаріуса про реєстрацію права власності є протиправним, а отже підлягає скасуванню. Судом також встановлено ряд порушень, які були допущені при переході права власності на предмет іпотеки, зокрема представником ПАТ «КБ «Приватбанк» не повідомлено приватного нотаріуса про існування спору між сторонами з приводу розміру заборгованості, з врахуванням того, що на момент подання заяви нотаріусу на розгляді в апеляційному суді Херсонської області перебувала справа за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в тому числі на момент переходу права власності станом на 03.11.2016р. оцінка майна предмету іпотеки не проводилася, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідних доказів. Таким чином, відповідач ПАТ «КБ «Приватбанк» недобросовісно використав своє право звернення стягнення на предмет іпотеки та передчасно вчинив дії щодо переходу права власності. За викладених обставин суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідачів в рівних частинах на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. В стягненні інших витрат, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи слід відмовити, оскільки матеріалами справи не підтверджено належними доказами їх понесення з боку позивача. На підставі ст.ст. 33, 35, 36, 37 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 10, 18, 20 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п. 57, 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127,

Outcome: approved