Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

30 січня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, у якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 21 травня 2011 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що зроблено актовий запис № 557. Стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи із 01 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Обгрунтовуючи вимоги позивач зазначила, що з 20 травня 2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо та не надає з 2019 року допомоги на утримання сина. Враховуючи, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання дитини, а досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва 05 липня 2019 року прийнято відмову [PERSON] від позовних вимог до [PERSON] в частині стягнення аліментів та закрито провадження у справі в цій частині. Роз`яснено наслідки закриття провадження у справі. У судове засідання сторони не з`явились, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв убачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення та розірвання шлюбу із позивачем. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 21 травня 2011 року позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що зроблено актовий запис № 557 (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 19 серпня 2011 року (а.с. 8). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач і відповідач впевнені, що сім`я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За положеннями ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім`ї є неможливим, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved