Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

29.10.2015 року [PERSON], [PERSON] звернулася до суду із позовом до Зміївської міської ради Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, треті особи відділ Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області, Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області, який 05.11.2015 року було уточнено. [PERSON] та [PERSON] просили встановити факт належності [PERSON] [PERSON] акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ХР № 107844, виданого 03.02.2003 року Зміївською міською радою народних депутатів на імя «Чорноморець Михайла Омеляновича». Визнати за позивачами право власності по 1/2 частині за кожною на земельну ділянку, площею 0,0550 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташовану за адресою м. Зміїв, вул. Берізки, 17, в порядку спадкування за заповітом після померлої 15.02.2015 року [PERSON]. В обгрунтування своїх позовних вимог [PERSON] та [PERSON] зазначили, що 15.02.2015 року померла їх бабуся [PERSON], яка за час свого життя, а саме 01.08.2014 року, склала заповіт, яким заповіла позивачам всі свої права та обовязки, які їй належали на вказану дату, а також ті права та обовязки, які їй могли належати в майбутньому. Вказаний заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] Окрім [PERSON] та [PERSON] інших спадкоємців, які б у встановлений строк звернулися до органів нотаріату із відповідною заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] або постійно проживали із померлою на дату її смерті, немає. Після смерті [PERSON] позивачі частково оформили свої спадкові права, а саме отримали Свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом по 1/2 частині кожна на житловий будинок з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: м. Зміїв Харківської області, вул. Берізки, 17. В той же час, після смерті [PERSON] залишилося й інше майно: земельна ділянка, площею 0,0550 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташована за адресою м. Зміїв, вул. Берізки, 17, яка була успадкована [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 13.10.2003 року та належала на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, [PERSON] повинна була зареєструвати своє право власності та отримати [PERSON] акт на землю, проте остання такого документу не отримала. Отже, оскільки [PERSON] та [PERSON] не надали нотаріусу правовстановлюючого документу на спадкове майно земельну ділянку, позивачам було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину. Крім того, ще однією перешкодою для оформлення спадкових прав [PERSON] та [PERSON] на вказану вище земельну ділянку є те, що при складанні тексту Державного акту на право приватної власності на землю, серія ІІІ-ХР № 107844, при написанні прізвища дідуся позивачів [PERSON] було допущено описку, а саме замість «Черноморець» вказано «Чорноморець». Враховуючи той факт, що позивачі позбавлені іншим шляхом отримати Свідоцтво про право на спадщину, [PERSON] та [PERSON] були змушені звернутися до суду із вказаним позовом. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності та вказавши, що Зміївська міська рада Харківської області не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] Представник відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області у судове засідання не зявився, до суду було надано письмові пояснення начальника відділу [PERSON], з яких вбачається, що він вважає вимоги [PERSON] та [PERSON] законними та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, [PERSON] просив розглядати справу за відсутності представника відділу Держгеокадастру у Зміївському районі. Представник Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області у судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши та дослідивши докази, що містяться в ній, дійшов до наступного висновку: Встановлено, 15.02.2015 року померла [PERSON] копія Свідоцтва про народження, серія І-ВЛ № 488083, актовий запис № 40 /а.с. 11/. Після її смерті залишилася спадщина, зокрема, у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та земельна ділянка, площею 0,0550 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташовані за адресою м. Зміїв, вул. Берізки, 17. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла позивачам своїм онукам, в рівних частинах кожній, всі свої права та обовязки, все майно, які їй належали на дату складання заповіту, а також ті, які їй могли належати в майбутньому. Вказаний заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] /а.с. 13/. Окрім [PERSON] та [PERSON] інших спадкоємців, які б у встановлений строк звернулися до органів нотаріату із відповідною заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] або постійно проживали із померлою на дату її смерті, немає, що підтверджується листом Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 12.11.2015 року вих. № 2885/01-16. 02.10.2015 року на імя [PERSON] та [PERSON] державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] було видано Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], за якими позивачі успадкували по 1/2 частині кожна житловий будинок з надвірними будівлями, які розташовані у м. Змієві Харківської області по вул. Берізки, 17, оскільки надали нотаріусу всі необхідні документи, зокрема, правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно /а.с. 16, 17, 18, 19-22/. Оформити свої спадкові права на земельну ділянку, розташовану за адресою Харківська обл., м. Зміїв, вул. Берізки, 17, [PERSON] та [PERSON] можливості не мають, оскільки вказана ділянка була успадкована [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 13.10.2003 року та належала на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, [PERSON] повинна була зареєструвати своє право власності та отримати [PERSON] акт на землю, проте остання такого документу не отримала. Крім того, у [PERSON] акті на право приватної власності на землю, серія ІІІ-ХР № 107844, вказано, що зазначена вище земельна ділянка належить на праві приватної власності «Чорноморець Михайлу Омеляновичу» замість правильного прізвища «Черноморець», тобто має місце описка у прізвищі власника. Оскільки позивачами до нотаріальної контори не було надано правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка відноситься до спадкового майна [PERSON], останнім було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину /а.с. 12, 14, 15, 25, 26/. В той же час, з матеріалів справи, а саме копії паспорту, серія МН № 476267, копії посвідчення, серія В-IV № 069851, вбачається, що чоловік [PERSON] має правильне прізвище, імя та по-батькові «Черноморець Михайло Омелянович» /а.с. 33, 34/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Отже, судом встановлено, що у [PERSON] акті на право приватної власності на землю, серія ІІІ-ХР № 107844, було зазначено неправильне прізвище власника земельної ділянки замість «Черноморець» зазначено «Чорноморець». Дана помилка є саме опискою, допущеною внаслідок неправильного перекладу прізвища з російської на українську мови, однак, судом встановлено, що даний документ належить саме [PERSON]. З огляду на вищевикладене, а також враховуючи відсутність у [PERSON] та [PERSON] можливості іншим шляхом встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу на земельну ділянку, суд вбачає підстави для задоволення їх вимог щодо встановлення факту, що має юридичне значення. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] була власницею земельної ділянки, площею 0,0550 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташовану за адресою м. Зміїв, вул. Берізки, 17, яку заповідала в рівних частинах позивачам [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину у встановленому законом порядку. Однак, враховуючи, що позивачі позбавлені можливості оформити свої права на спадщину інакше, ніж в судовому порядку, суд вбачає підстави для задоволення позову та визнання права власності, по 1/2 частині за кожною, за [PERSON] та [PERSON], в порядку спадкування за заповітом, на вищевказану земельну ділянку, площею 0,0550 га.

Outcome: approved