Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

29 серпня 2014 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивачка просить: визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 22,00 кв.м., яка належала [PERSON], який помер [INFO]. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON], який заповів все своє майно позивачу. До складу спадкового майна входить спірна квартира. Спадкоємців за законом у померлого не було. Як зазначає позивачка, вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини із пропущенням шестимісячного строку, але рішенням суду було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. А тому, так як іншим способом не можливо отримати спадщину, позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, просив слухати справу у відсутність їх представника та постановити рішення згідно норм чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку позивача та її представника, врахувавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. 23.12.2002 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження за яким все своє майно, яке на день його смерті буде йому належати заповідає [PERSON]. З довідки №477 від 21.03.2014 року, що видана КП «ЖЕК «Татарка» вбачається, що [PERSON] з 13.11.1992 року по день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 26.05.2014 року визначено [PERSON] додатковий строк тривалістю два місяці з моменту набрання чинності рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], який помер [INFO]. 03.07.2014 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] Як вбачається з Інформаційної довідки №68214 від 18.07.2014 року Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відкритим акціонерним товариством «Укркабель» 11.04.1994 року. Постановою від 30.07.2014 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] у зв'язку з ненаданням правовстановлюючого документу на квартиру. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частина 1 статті 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). В судовому засіданні не встановлено, будь-яких інших осіб, які згідно закону мають право на отримання спадщини. Отже, виходячи з викладеного вище та приймаючи до уваги відсутність правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS] загальною площею 22,00 кв.м. після смерті [PERSON], суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, та вважає за можливе визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 22,00 кв.м, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved