Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

4 березня 2010 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував наступне. 15 березня 2006 року між ним та відповідачем був укладений договір № 17 оренди двох земельних ділянок, площею 0,17 та 6,28 гектарів, що належали йому та знаходилися в межах території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Відповідно до умов договору орендар отримав право використання землі для вирощування сільськогосподарської продукції та зобовязався щорічно в строк до 1 грудня кожного року сплачувати орендну плату в грошовій формі в сумі 1500 грн. або ж в натуральній формі, яка передбачала наступні види: 2 тонни зерна, 100 кг. насіння соняшника, 50 кг. цукру, 1 причіп соломи, безкоштовний обробіток 0,2 га присадибної ділянки. Проте орендар умови договору щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку позивач просив стягнути на свою користь, а саме: -вартість 200 кг. цукру за період 2006-2009 років в загальній сумі 975 грн.; -вартість 900 кг. ячменю за 2007 рік в сумі 772 грн. та 1000 кг. за 2009 рік в сумі 873 грн., всього 1645 грн.; -вартість 1000 кг. пшениці за 2009 рік в сумі 713 грн.; -вартість 100 кг. соняшнику за 2007 рік в сумі 174 грн. та 50 кг. за 2008 рік в сумі 53 грн. Враховуючи необхідність повного та своєчасного виконання умов договору просив стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також розірвати договір оренди через несвоєчасну сплату орендної плати та нецільове використання земельних ділянок. Окрім цього просив стягнути з відповідача на свою користь пеню за несвоєчасну сплату орендної плати в сумі 376 грн. В судовому засіданні позивач свої вимоги зменшив та просив задовольнити заявлений позов, окрім вимог за 2006 рік, а за 2009 рік просив стягнути 225 грн., в звязку з тим, що відповідач погасив заборгованість по цукру за 2006 рік та часткової сплати заборгованості за 2009 рік в сумі 1275 грн. Представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала та також просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, судом належним чином про час та місце розгляду справи був повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та його представник не заперечують проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного. Так, судом було встановлено, що 27 березня 2006 року між сторонами був укладений договір оренди землі: двох земельних ділянок, площами 6,28 та 0,17 гектарів, що знаходяться в межах території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та належали позивачу на праві приватної власності згідно Державних актів від 13 березня 2006 року. Договір сторонами був укладений строком на 5 років та зареєстрований 30 січня 2007 року. Відповідно до умов договору орендар набув права на використання обєктів оренди за призначенням та зобовязався щорічно в строк до 1 грудня кожного року сплачувати орендну плату, яку за домовленістю з орендодавцем могла бути альтернативною: або в грошовій формі 1500 грн. на рік, або ж в натуральній формі: 2 тонни зерна (1 тонна зерна пшениці та 1 тонна зерна ячменю), 100 кг. соняшнику, 50 кг. цукру, 1 причіп соломи, 0,2 га безкоштовного обробітку присадибної ділянки, а також у разі необхідності надавати допомогу на ритуальні послуги. В той же час, орендна плата відповідачем сплачувалася не в повному обсязі та не своєчасно, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість за 2007 2009 роки, а саме: - цукру за 2007-2009 роки в кількості 150 кг. загальною вартістю 780 грн.; - ячменю за 2007 рік в кількості 900 кг. загальною вартістю 772 грн.; - насіння соняшника в кількості 100 кг. за 2007 рік на суму 174 грн. та за 2008 рік на суму 53 грн., а всього на суму 1779 грн., а також заборгованість в грошовій формі за 2009 рік в сумі 225 грн. Відносини оренди землі регулюються Земельним кодексом України (зі змінами) та Законом України «Про оренду землі» в редакції Закону від 02 жовтня 2003 року з відповідними змінами (далі Закон). Так, положення ч. 1 ст. 93 ЗК України, ст. 1 Закону вказують на те, що оренда землі\~ це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 21, ч. 2 ст. 23 Закону за користування земельною ділянкою орендар зобовязаний вносити орендну плату розмір, форма і строки внесення якої встановлюються за згодою сторін у договорі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди, вона може бути переглянута за згодою сторін. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах (ч. 1 ст. 22 Закону). Разом з тим орендар зобовязаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату в строки, формі та порядку, визначеному договором. Оскільки відповідач не надав суду доказів сплати орендодавцю орендної плати за користування земельними ділянками в зазначених вище розмірах, а також, враховуючи, що договором було передбачено форми орендної плати на вибір орендодавця, тому суд вбачає підстави для задоволення позову в цій частині в межах уточнених вимог позивач, тобто вартості неотриманої натуральної форми орендної плати за 2007-2009 роки в сумі 1779 грн., та за 2009 рік в грошовій формі сумі 225 грн. Крім цього, відповідно до п.6 договору оренди у разі невнесення орендної плати у строки, визначені ними, справляється пеня у розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожний день прострочення, що не суперечить вимогам ст.ст. 546, 549 ЦК України, які передбачають, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, зокрема пенею. Згідно ч. 1 ст. 550, ч. 2 ст. 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Розмір неустойки встановлюється договором або законом. Враховуючи встановлену суму невиплачену орендної плати за 2009 рік та період прострочення платежів - 90 днів (з 1 грудня 2009 року по 1 березня 2010 року), то сума пені становить 376 грн., які також підлягають стягненню з відповідача. Згідно з п.п. г) та д) ч. 1 ст. 141 ЗК України право користування земельною ділянкою може бути припинено, якщо земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням та систематичної несплати земельного податку або орендної плати. Окрім цього, відповідно до ч. 4 ст. 31, Закону договір оренди землі може бути достроково розірваний на вимогу однієї із сторін договору за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Частиною 1 ст. 32 цього ж Закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, тобто використання земельної ділянки не за цільовим призначенням і несвоєчасного внесення орендної плати. За такого, враховуючи несвоєчасне внесення відповідачем на користь позивачка орендної плати за землю, суд вважає за необхідне задовольнити його вимоги щодо розірвання договору оренди землі. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати, а саме: судовій збір в сумі 51 грн. та 120 гривен витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved