Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

31 січня 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить позбавити [PERSON], [INFO], уродженця м. Славутича Київської області, батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2012 року. Під час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини у них не склалися, внаслідок чого 30 жовтня 2013 року рішенням Славутицького міського суду Київської області шлюб розірвано. Син [PERSON] залишився проживати з позивачем. Рішенням Славутицького міського суду Київської області стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів щомісяця, починаючи з 19 листопада 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, відповідач зазначене рішення суду не виконує. Тривалий час відповідач не спілкується з їх сином та взагалі відмовляється будь-яким чином його утримувати, брати участь у його вихованні, тому позивач була вимушена звернутись до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідача. Ухвалою судді від 20 лютого 2019 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання на 18 березня 2019 року. Ухвалою суду від 18 березня 2019 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що дитина проживає постійно разом з нею та її чоловіком [PERSON]. Відповідач не цікавиться станом здоров'я сина, його розвитком, аліменти не сплачує, додатково кошти на утримання не надає. Син [PERSON] батьком називає свого вітчима [PERSON], оскільки рідного батька він не знає. Представник третьої особи позов підтримала та пояснила, що відповідач [PERSON] до служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради та органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради з питань участі його у вихованні сина, а також з будь-яких інших питань не звертався. Відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, життям дитини не цікавиться, не піклується про його здоров'я, фізичний, моральний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не сплачує аліменти. Позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дитини, оскільки відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до правил ст. ст. 128-130 ЦПК України, причини неявки відповідача до суду не відомі, клопотання про розгляд справи за його відсутності відповідач до суду не направив, відзиву на позов не подав. За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 22 квітня 2019 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Свідок [PERSON] суду показав, що він є братом чоловіка позивача. Він спілкується з позивачем з 2014 року, коли його брат став проживати з нею однією сім'єю. З того часу він взагалі відповідача ніколи не бачив. Утриманням та вихованням дитини займається позивач та його брат [PERSON], саме його [PERSON] називає батьком. Свідок [PERSON] суду показав, що він є чоловіком позивача. В 2013 році він почав зустрічатися з позивачем, а в 2015 році вони одружилися. За весь час, поки він живе з позивачем, відповідач ніколи не цікавився життям сина, його успіхами в школі та спорті, не утримував його, не спілкувався з ним, не вітав з днем народження та іншими святами. Утриманням та вихованням дитини займається він та його дружина. Свідок [PERSON] суду показав, що він знає сім'ю позивача з 2014 року. Утриманням та вихованням [PERSON] займається позивач та її чоловік [PERSON]. Відповідача він ніколи не бачив поряд з сином, він не цікавиться його життям і не знає свого біологічного батька, оскільки батьком називає [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 08 червня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 44, прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи ( а.с. 7). Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого повторно, копія якого долучена до матеріалів справи( а.с. 6). Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 30 жовтня 2013 року, справа № 377/1103/13-ц, провадження №2/377/388/13 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, відновлено дошлюбне прізвище дружини після розірвання шлюбу - [PERSON] (а.с.8-9). Згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 20 грудня 2012 року, справа № 1023/1934/12, провадження № 2/1023/576/12 на користь [PERSON] з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів щомісяця, починаючи з 19 листопада 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] 12 вересня 2015 року зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області шлюб, про що було складено відповідний актовий запис №118. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] (а.с.10). Згідно відповіді Славутицького ВП Броварського ВП від 23.01.2018 року № 336/109/1003/1/06-2018 р. на запит адвоката, [PERSON] Славутицьким ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області в період з 2012 по 2015 рік притягувався до адміністративної відповідальності: 24.08.2013 р. за ч.1 ст.178 КУпАП - штраф 17 грн.; 01.01.2014 р. за ч.2 ст.178 КУпАП - штраф 51 грн.; 05.05.2014 р. за ч.1 ст.175-1 КУпАП - попередження (а.с.11). Як вбачається з довідки Дитячої школи мистецтв від 30.01.2018 року № 02/02-19, [PERSON] з 01.09.2017 року навчається на підготовчому відділенні Дитячої школи мистецтв. Дитина доглянута, охайна. Приводить учня на заняття та відвідує батьківські збори тато [PERSON] (а.с.12). Згідно інформації про дитину від 28.08.2018 року № 52, наданої дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) № 8 «Теремок»-центр [PERSON], [PERSON], [INFO], систематично відвідує зазначений навчальний заклад з 16.09.2015 року, перебуває у старшій групі «А» №8. До садочка [PERSON] приводили і забирали мама, [PERSON], та вітчим - [PERSON]. На заняттях хлопчик зацікавлений процесом діяльності, старанний, розуміє звернену мову, відповідає на питання дорослих. Під час ігрової діяльності легко включається у спільні ігри з дітьми. [PERSON] енергійний, дружелюбний, контактний, неконфліктний. Хлопчик завжди чистий, охайний, доглянутий. За весь час перебування дитини у дошкільному закладі тато, [PERSON], жодного разу не з'являвся (а.с.14). Як вбачається з психолого-педагогічної характеристики ДНЗ (ясла-садок) №1 «Калинка» від 15.11.2018 року № 01-29/283, [PERSON] з 03.09.2018 року відвідує 1-в клас ЗОШ №4, на базі ДНЗ №1 «Калинка». Психофізичний розвиток дитини відповідає віку. З садочка його забирає [PERSON], який цікавиться успіхами дитини, приймає активну участь в житті класу, надає допомогу в ремонті групи, в освітньому процесі. Біологічний батько участі в вихованні дитини не приймає (а.с.14 - зворотня сторона). З довідки СК «Славутич-КЕМПО» від 04 грудня 2018 року № 24 вбачається, що [PERSON], [INFO] з 08.02.2018 року займається в молодшій групі кіокушинкай карате. Він проявив себе як дисциплінована та відповідальна дитина. Програму кіокушинкай карате розуміє добре, з дітьми з групи не конфліктує. З занять його забирають: [PERSON] та [PERSON], які постійно цікавляться його успіхами та досягненнями. Ніяких других осіб, які б цікавились його навчанням або приймали участь в його навчанні та вихованні, не було (а.с.15). З акту обстеження житлових умов проживання № 01-19/02 від 10.01.2019 року у квартирі [ADDRESS] де зареєстровані та проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], встановлено, що [PERSON] проживає за цією адресою з матір'ю, вітчимом та іншими членами родини. Зі слів матері [PERSON] стосунки з дитиною [PERSON] не підтримує, фактично з першого року життя хлопчика, станом здоров'я сина, його розвитком не цікавиться, аліменти не сплачує, натомість борг зростає, додаткові кошти на утримання не надає. Для хлопчика створені всі умови для проживання, дозвілля, гармонійного розвитку, він активний, відвідує спортивну секцію з кіокушинкай карате, захоплюється малюванням, відвідує Палац для дітей та молоді, додатково вивчає англійську мову, має гарні математичні здібності. [PERSON], [PERSON] разом із [PERSON] організовують змістовне дозвілля, спільно відпочивають, відвідують концерти, виставки тощо. Дитина, зі слів матері, називає вітчима [PERSON] батьком, оскільки рідного батька [PERSON] не знає, та не в змозі висловити думку при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав гр. [PERSON]. До служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради, КЗ «Славутицький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді» не надходили заяви, повідомлення від [PERSON] щодо чинення перепон матір'ю [PERSON] у спілкуванні з дитиною [PERSON] (а. с. 16). З вищевказаного акту обстеження умов проживання вбачається, що санітарно-гігієнічні умови проживання на час обстеження відповідають загальноприйнятим нормам: чисто, охайно, прибрано. Квартира облаштована відповідними меблями, побутовою технікою, є: дивани, крісла, шафи, тумбочки для речей особистого вжитку, тощо. Для виховання, розвитку та проживання дитини створено такі умови: [PERSON] мешкає у великій кімнаті-залі разом із матір'ю та вітчимом. У кімнаті для хлопчика є спальне місце, облаштований робочий куточок, ігрова зона, у наявності дитяча література, канцелярське приладдя, ігри та іграшки, речі особистого вжитку, та інше. З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів вбачається, що згідно матеріалів виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 1023/1934/12 від 19.12.2012 року, виданого Славутицьким міським судом Київської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частки всіх видів його доходу щомісяця, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.11.2017 року становить 39015,98 гривень (а.с.17). Як вбачається з побутової характеристики КП «ЖКЦ», [PERSON] за адресою: [ADDRESS], зареєстрована та проживає з 19.09.2002 року. За час проживання скарг від сусідів та працівників КП «ЖКЦ» до [PERSON] не надходило. Претензій до [PERSON] з боку адміністрації КП «ЖКЦ» немає (а.с.17-зворотня сторона). Як вбачається з побутової характеристики КП «ЖКЦ», [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] За час проживання скарг від сусідів та працівників КП «ЖКЦ» до [PERSON] не надходило. Претензій до [PERSON] з боку адміністрації КП «ЖКЦ» немає (а.с.17-зворотня сторона). Довідкою управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області підтверджено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 27). Згідно довідки «АЛЬЯНС маркет» про заробітну плату й інші доходи № СОАМ000269 від 31 серпня 2018 року, загальна сума доходу [PERSON] за період з липня 2017 року по липень 2018 року склала 66756,47 гривень (а.с.22). З довідок державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 5 Міністерства охорони здоров'я України» від 13.11.2018 року вбачається, що [PERSON], [INFO], на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а. с. 23). Згідно довідки Міністерства внутрішніх справ України серії ІАА №0449417 [PERSON] ([PERSON], [PERSON]) [PERSON], [INFO], на території України станом на 04.04.2018 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.23 - зворотня сторона). Відповідно до ст. 3 ЦПК України, Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Як зазначено у ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Частиною 1 ст. 27 цієї Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, даних у п. п. 15, 16 постанови № З від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу до осіб, які умисно не виконують батьківських обов'язків, а тому повинні бути вагомі підстави для вжиття саме цього заходу. Як зазначено у ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, що стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської Ради Київської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 196 від 27.03.2019 року, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається із змісту даного висновку, батько хлопця - [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться долею сина, не піклується про його здоров'я, фізичний, моральний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не дбає про нього, не сплачує аліменти, заборгованість по аліментам становить 66756,47 гривень, матеріально не забезпечує (а.с.50). Згідно з ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток(ч.2). Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя(ч.3). Батьки зобов'язані поважати дитину (ч.4). У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, учасником якої є Україна, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; Досліджені в судовому засіданні письмові докази та показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] свідчать про те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї дитини [PERSON], [INFO], що є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача відносно його дитини. Так, в судовому засіданні з показань вищевказаних свідків та досліджених документів встановлено, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітнього сина [PERSON], [INFO], не цікавиться його станом здоров'я, не цікавиться його навчанням, не відвідує батьківські збори. Зазначені обставини дають підстави для висновку про наявність реального порушення прав дитини внаслідок неналежного виконання батьківських обов'язків відповідачем. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що в інтересах дитини необхідно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений нею суовий збір за подання позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved