Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

9 квітня 2019 р. позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, компенсації втрати частини заробітної плати. Позовні вимоги з урахуванням уточнень мотивовані тим, що позивач з 13 червня 2016 р. перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працюючи провідним юрисконсультом-адвокатом юридичного відділу. 4 березня 2019 р. позивача звільнено з роботи на підставі п.3 ст.38 КЗпП України у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору. В день звільнення відповідач не сплатив позивачеві заборгованість по заробітній платі за грудень 2018 р., січень-березень 2019 р. у сумі 38\~055,10 грн.; компенсацію за невикористану відпусту у сумі 31\~741 грн.; вихідну допомогу у сумі 49\~567,20 грн. Оскільки відповідач до цього часу не сплатив позивачеві заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача вказані суми, а також середній заробіток за затримку розрахунку при звільнені за період з 5 березня по 29 серпня 2019 р. у сумі 121\~145,80 грн.; середній заробіток за затримку розрахунку при звільнені за період з 29 серпня 2019 р. по день фактичного розрахунку; компенсацію втрати частини заробітної плати в зв`язку з порушенням строків виплати відповідно до індексу інфляції за грудень 2018 р. червень 2019 р. у сумі 1\~957,17 грн.; компенсацію втрати частини заробітної плати в зв`язку з порушенням строків виплати відповідно до індексу інфляції за період з червня 2019 р. по день фактичного розрахунку; витрати на правничу допомогу у сумі 15\~600 грн., усього 258\~066,27 грн. (а.с. 156-157) Ухвалою суду від 11 квітня 2019 р. відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено строк для подачі заяв по суті позову, призначене перше судове засідання. (а.с. 27-28) Представник відповідача у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву, яким позов визнав в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпусту у сумі 24\~115,20 грн., в іншій частині позовні вимоги не визнав. (а.с. 81-85) У відповіді на відзив позивач з доводами представника відповідача, викладеними у відзиві на позов, не погодилась, наполягаючи на задоволені позову. (а.с. 47-51) Наданими сторонами доказами встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Наказом генерального директора Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (АТ «ЗАЛК»), від 10 червня 2016 р. [PERSON] призначено на посаду провідного юрисконсульта по спеціалізованому правовому забезпеченню юридичного відділу підрозділів підпорядкування генерального директора по строковому трудовому договору на період з 13 червня 2016 р. по 23 липня 2016 р. (а.с. 88) Наказом генерального директора АТ «ЗАЛК» від 22 липня 2016 р. строковий трудовий договір з [PERSON] вважати договором, укладеним на невизначений строк з 24 липня 2016 р. без зміни умов праці і оплати. (а.с. 89) Наказом генерального директора АТ «ЗАЛК» від 9 січня 2019 р. [PERSON] дозволено внутрішнє суміщення провідного юрисконсульта юридичного відділу підрозділу підпорядкування генерального директора на 0,5 ставки з 3 січня 2019 р. (а.с. 90) Наказом генерального директора АТ «ЗАЛК» від 4 березня 2019 р. [PERSON] , провідного юрисконсульта юридичного відділу підрозділу підпорядкування генерального директора, звільнено з власного бажання згідно п.3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов трудового та колективного договору, призначено виплату компенсації за 5,18 календарних днів невикористаної відпустки. (а.с. 91) Наказом генерального директора АТ «ЗАЛК» від 4 березня 2019 р. [PERSON] , провідного юрисконсульта-адвоката юридичного відділу підрозділу підпорядкування генерального директора, звільнено з власного бажання згідно п.3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов трудового та колективного договору, призначено виплату компенсації за 45,87 календарних днів невикористаної відпустки. (а.с. 92) Відповідно до ч.1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В судовому засіданні встановлено та не оспорюються сторонами, що при звільнені позивача з роботи 4 березня 2019 р. відповідач не сплатив [PERSON] всіх сум, що належать їй від підприємства, зокрема, заробітну плату за грудень 2018 р. у розмірі 4\~992,84 грн., за січень 2019 р. 18\~155,31 грн., за лютий 2019 р. 14889,50 грн., за березень 2019 р. 1\~360,58 грн., усього 40\~798,23 грн. (а.с. 125) Наданими відповідачем письмовими доказами встановлено, що після звільнення позивача з роботи їй сплачено в погашення заборгованості по заробітній платі: 24 травня 2019 р. 1\~000 грн. (а.с. 122-123); 31 липня 2019 р. 400 грн. (а.с. 139-140), усього 1\~400 грн. Таким чином, станом на день розгляду справи заборгованість відповідача по заробітній платі позивачеві становить 39\~398,23 грн. (40\~798,23 1\~400), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно змістом ч.1 ст. 83 КЗпП у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. В судовому засіданні встановлено та не оспорюються сторонами, що при звільнені позивача з роботи 4 березня 2019 р. відповідач не сплатив [PERSON] компенсацію за невикористану відпустку. Для визначення розміру вказаної компенсації суд застосовує Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 р. За змістом абз. 1 п.2 вказаного Порядку обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю виплати компенсації за невикористані відпустки. За даними відповідача, середня заробітна плата позивача на посаді провідного юрисконсульта-адвоката юридичного відділу підрозділу підпорядкування генерального директора, розрахована відповідно до абз. 1 п.2 Порядку, становить 448,13 грн. Наказом генерального директора АТ «ЗАЛК» від 4 березня 2019 р. позивачеві призначено виплату компенсації за 45,87 календарних днів невикористаної відпустки на посаді провідного юрисконсульта-адвоката юридичного відділу підрозділу підпорядкування генерального директора (а.с. 92). Розмір компенсації за невикористані відпустки на цій посаді становить 20\~555,72 грн. (45,87 х 448,13), за відрахуванням податків, розмір яких становить 19%, - 16 543,49 грн. (20\~555,72 20\~555,72 х 19 : 100) За даними відповідача, середня заробітна плата позивача на посаді провідного юрисконсульта юридичного відділу підрозділу підпорядкування генерального директора, розрахована відповідно до абз. 1 п.2 Порядку, становить 149,11 грн. Наказом генерального директора АТ «ЗАЛК» від 4 березня 2019 р. позивачеві призначено виплату компенсації за 5,18 календарних днів невикористаної відпустки на посаді провідного юрисконсульта юридичного відділу підрозділу підпорядкування генерального директора (а.с. 91). Розмір компенсації за невикористані відпустки на цій посаді становить 772,39 грн. (5,18 х 149,11), за відрахуванням податків, розмір яких становить 19%, - 625,64 грн. (772,39 772,39 х 19 : 100) Крім того, згідно довідки КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» від 7 травня 2019 р. [PERSON] нарахована компенсація за невикористані відпустки під час роботи у цьому закладі у розмірі 2\~787,09 грн., які 23 червня 2016 р. перераховані на рахунок відповідача. Таким чином, розмір компенсації за невикористані відпустки становить 19\~956,22 грн. (16\~543,49 + 625,64 + 2\~787,09), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 44 КЗпП при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. За змістом абз. 3 п.2 вказаного Порядку обчислення середньої заробітної плати для виплати вихідної допомоги провадиться виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. За даними відповідача, середня заробітна плата позивача на посадах провідного юрисконсульта-адвоката юридичного відділу підрозділу підпорядкування генерального директора, провідного юрисконсульта юридичного відділу підрозділу підпорядкування генерального директора, розрахована відповідно до абз. 3 п.2 Порядку, становить 963,14 грн. (а.с. 124); середня кількість робочих днів на місяць 20,83; вихідна допомога у розмірі тримісячного середнього заробітку 60\~186,62 грн. (963,14 х 20,83 х 3) за відрахуванням податків, розмір яких становить 19%, 49\~567,20 грн. (60 186,62 60 186,62 х 19 : 100), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За даними відповідача, середня заробітна плата позивача на посадах провідного юрисконсульта-адвоката юридичного відділу підрозділу підпорядкування генерального директора, провідного юрисконсульта юридичного відділу підрозділу підпорядкування генерального директора, розрахована відповідно до абз. 3 п.2 Порядку, становить 963,14 грн. (а.с. 124); період затримки виплати належних сум з 5 березня по 29 серпня 2019 р.; кількість робочих днів у цей період 121; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені 116\~539,94 грн. (963,14 х 121); за відрахуванням податків, розмір яких становить 19%, 97\~522,37 грн. (116 539,94 116 539,94 х 19 : 100), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Заперечення представника відповідача про те, що відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені стягується лише у разі вини власника або уповноваженого ним органу, а вина АТ «ЗАЛК» у несплаті позивачеві належних їй сум відсутня, судом не приймаються до уваги з таких підстав. Згідно з роз`ясненнями, що містіться у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі непроведення розрахунку у зв`язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. Заперечуючи проти позову в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, представник відповідача посилається, на те, що постановою державного виконавця від 10 серпня 2017 р. накладено арешт на кошти, що містяться на всіх банківських рахунках АТ «ЗАЛК», який скасовано рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 р., яке набрало законної сили 10 січня 2018 р., що підтверджується копією постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2018 р. (а.с. 96-104) Між тим, в судовому засіданні встановлено, що заборгованість з виплати позивачеві заробітної плати та інших належних її сум виникла після скасування в судовому порядку арешту на грошові кошти товариства. Крім того згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 33-37), Придніпровське виробниче управління Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», код ЄДРПОУ ВП: 04720228, місцезнаходження: Кіровоградська область, місто Світловодськ, вул. Обсерваторна, 5, є відокремленим підрозділом юридичної особи Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», має розрахунковий рахунок у Світловодському відділенні № 196/10 АБ «Укргазбанк», на які зберігаються грошові кошти відповідача. В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що з цього рахунку проводиться виплата заробітної плати працівникам товариства. Суд також враховує систематичність порушення відповідачем норм законодавства про оплату праці, які виявлені при перевірці Головним управлінням держпраці у Запорізькій області 16 квітня 2019 р., зокрема, це виплата заробітної плати з порушенням строків, визначених чинним законодавством; порушення строків розрахунків при звільнені працівників; невиплата вихідної допомоги у разі припинення трудового договору у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору. (а.с. 53-55, 56-57) З наведених підстав суд вважає доведеною вину відповідача у несплаті позивачеві належних їй сум при звільнені. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). (ст.1 Закону) Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. (ст.2 Закону) Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). (ст.3 Закону) Оскільки відповідач до цього часу не сплатив позивачеві заробітну плату за грудень 2018 р. у розмірі 4 992,84 грн., січень 2019 р. 18 155,31 грн., лютий 2019 р. 14 889,50 грн., березень 2019 р. 1 360,58 грн., а також при звільнені 5 березня 2019 р. не сплатив компенсацію за невикористану відпусту у розмірі 19\~956,22 грн., вихідну допомогу у розмірі 49\~567,20 грн., усього за березень 2019 р. 70\~884 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати у розмірі 1\~957,17 грн. за січень-червень 2019 р., виходячи із розрахунку: за грудень 2018 р. 179,74 грн. (4\~992,84 х 103,6 : 100, де 103,6 індекс інфляції за січень-червень 2019 р.; за січень 2019 р. 472,04 грн. (18 155,31 х 102,6 : 100, де 102,6 індекс інфляції за лютий-червень 2019 р.; за лютий 2019 р. 312,68 грн. (14 889,50 х 102,6 : 100, де 102,1 індекс інфляції за березень-червень 2019 р.; за березень 2019 р. 992,71 грн. (70 884 х 102,6 : 100, де 102,1 індекс інфляції за квітень-червень 2019 р. Позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 29 серпня 2019 р. по день фактичного розрахунку, компенсації втрати частини заробітної плати в зв`язку з порушенням строків виплати відповідно до індексу інфляції за період з червня 2019 р. по день фактичного розрахунку задоволенню не підлягають, оскільки день фактичного розрахунку з позивачем на цей час невідомо, конкретно визначені суми позивачем не зазначені. Вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу не підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи, які входять до складу судових витрат. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надала суду угоду про надання правової допомоги (а.с. 78-79), додаткову угоду до угоди про надання правової допомоги (а.с. 147), ордер на надання правової допомоги адвоката [PERSON] (а.с. 67), ордер на надання правової допомоги адвоката Фуклєвої А.В. (а.с. 167), акти наданих послуг. (а.с. 66, 145, 146, 158, 176) Згідно угоди про надання правової допомоги від 8 квітня 2019 р., укладеної між Адвокатським об`єднанням «Преміум» в особі директора [PERSON] та [PERSON] , клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту по здійсненню захисту прав та інтересів клієнта у відносинах з будь-якими органами у судах усіх інстанцій (п.1.1. угоди); за надані послуги клієнт виплачує Адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 7\~000 грн. та сплачує фактичні видатки, пов`язані з виконанням доручення (п. 3.1. угоди).(а.с. 78-79) Додатковою угодою до угоди про надання правової допомоги від 1 липня 2019 р. встановлено, що вартість наданих послуг за умовами угоди про надання правової допомоги від 8 квітня 2019 р. щодо представлення та захисту інтересів клієнта у Комунарському районному суді м. Запоріжжя щодо стягнення з Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, компенсації втрати частини заробітної плати станом на 1 липня 2019 р. становить 11\~700 грн. (п.1.1. додаткової угоди); вартість участі адвоката в одному судовому засіданні у суді першої інстанції складає 700 грн.; у разі участі адвоката у судових засіданнях по справі після підписання даної додаткової угоди загальна вартість угоди збільшується на вартість участі адвоката у кожному подальшому судовому засіданні у суді першої інстанції (п.1.2. додаткової угоди); оплата послуг, визначених вказаною додатковою угодою відбувається шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Адвокатського об`єднання після фактичного виконання рішення Акціонерним товариством «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» в повному обсязі (п.1.3. додаткової угоди). (а.с. 147) Згідно акту наданих послуг до угоди про надання правової допомоги від 8 квітня 2019 р., підписаного 21 травня 2019 р. директором Адвокатського об`єднання «Преміум» [PERSON] та [PERSON] , клієнту за період з 8 квітня по 21 травня 2019 р. надані юридичні послуги на загальну суму 9\~000 грн. (а.с. 66, 145) Згідно актів наданих послуг, підписаним директором Адвокатського об`єднання «Преміум» Безручком О.П. та [PERSON] , від 1 липня 2019 р. клієнту надано послуги на суму 2\~700 грн., у т.ч. участь у судовому засіданні апеляційного суду з розгляду апеляційної скарги на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя про забезпечення позову за цією ж справою 1\~000 грн., участь у судовому засіданні у суді першоі інстанції 22 травня 2019 р. 700 грн. (а.с. 146); від 7 серпня 2019 р. клієнту надано послуги на суму 2 700 грн., у т.ч. участь у судовому засіданні у суді першої інстанції 7 серпня 2019 р. 700 грн. (а.с. 158); від 23 вересня 2019 р. клієнту надано послуги на суму 1 200 грн., у т.ч. участь у судовому засіданні у суді першої інстанції 29 серпня 2019 р. 1 200 грн. (а.с. 176) Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем надано детальний розпис наданих послуг, однак всупереч зазначеним вимогам процесуального законодавства докази, що підтверджують здійснені ним витрати, необхідні для надання правничої допомоги, суду не надані, що унеможливлює стягнення цих витрат. З наведених підстав суд відмовляє у задоволені позову в частині стягнення витрат на правничу допомогу. Вимоги позивача про стягнення зазначених вище сум з розрахункового рахунку відокремленого підрозділу відповідача Придніпровського виробничого управління Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» в м. Світловодські Кіровоградської області, задоволенню не підлягають, оскільки позивач перебувала в трудових відносинах безпосередньо з Акціонерним товариством «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат». Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 3 126 грн., що становить 1,5 відсотка ціни позову.

Outcome: partial