Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

30.09.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи позов тим, що з 2005 року по 16 червня 2010 року позивач перебувала у шлюбі із відповідачем [PERSON] . Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який по теперішній час проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини проживає окремо. 16 червня 2010 року шлюб було розірвано. З 2014 року відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2014 року (справа №128/4907/14-ц) з відповідача стягуються аліменти. З 01.11.2019 року аліменти не отримуються про що зазначено в довідці про неотримання аліментів №264/17.3-25/07 від 04.09.2020 року та в довідці про наявність заборгованості зі сплати аліментів №25133/15.3-25/07 від 15.08.2020 року. З 2019 року відповідач ні разу не цікавився про життя і здоров`я своєї дитини, не намагався з ним зустрітися та провести час разом, не допомагає фінансово, не піклується про дитину. На підставі викладеного, позивач звернулась до суду з даним позовом у якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні, залучено до участі в справі Службу у справах дітей Вінницької міської ради та, відповідно до ч. 6 ст. 56 ЦПК України, ст. 19 СК України, зобов`язано Службу у справах дітей Вінницької міської ради надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Відповідач відзив на позов не надав. Службою у справах дітей Вінницької міської ради надано висновок Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 26.01.2021 року №01-00-011-3621, відповідно до якого орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Кучеренко О.М., який діє на підставі ордера серії ЗР №59633 від 08.09.2020 року, позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлялась в порядку, визначеному чинним законодавством, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду на адресу реєстрації, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради у судове засідання не з`явився, однак 26.01.2021 року до суду надійшла заява (вх. №4896) відповідно до якої представник просила справу розглядати та виносити рішення по ній у її відсутність, підтримала висновок органу опіки і піклування по даній справі, який надано суду. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25 травня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 10). Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 16 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 86 (а.с. 14). 24 січня 2015 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 18). Дитина проживає спільно з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями про зареєстроване місце проживання, які містяться у паспорті громадянина України серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а.с. 8), а також Довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] за № 25482 від 22.06.2020 року, виданою Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради (а.с. 17) Відповідач проживає окремо. Як слідує із довідки про неотримання аліментів №267/17.3-25/07 від 04.09.2020 року виданої Вінницьким районним відділом державної виконавчої служби Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] за період з 01.11.2019 року по 01.09.2020 року аліменти не отримувала згідно матеріалів виконавчого провадження АСВП №50296877 з примусового виконання виконавчого листа №128/4907/14-ц виданого 05.12.2014 року Вінницьким районним судом Вінницької області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини і до досягнення сином повноліття, починаючи з 03.10.2014 року (а.с. 16). Відповідно до довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів №25133/15.3-25/07 від 15.06.2020 року згідно матеріалів виконавчого провадження №50296877, відкритого 01.03.2016, про виконання виконавчого листа №128/4907/14-ц від 05.12.2014, станом на 15.06.2020 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та становить 371565 грн 50 коп.(а.с. 15). Виконання відповідачем обов`язку щодо утримання сина в добровільному порядку судом не встановлено. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина, не бере участі у його вихованні та утриманні, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, проживає окремо, хлопчик проживає разом з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні і вихованні. Згідно даних виконавчої служби заборгованість зі сплати аліментів станом на 15 червня 2020 року становить 371565,50 грн. Як слідує з Висновку Виконавчого комітету Вінницької міської ради 26.01.2021 року №01-00-011-3621, позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] , вважається доцільним. Згідно пояснень дитини [PERSON] , батько з ними давно не проживає, декілька останніх років взагалі не спілкується з ним, не цікавиться життям та навчанням, не вітає з днями народження, та взагалі є чужою людиною, а тому хлопчик вважає батьком свого вітчима, який піклується про нього. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків, який не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо від сина, виявляє байдужість до власної дитини та щодо своїх батьківських прав, тому суд дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Суд зауважує, що в даному випадку суд не застосовує ч. 3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки уже існує рішення суду з цього приводу. При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що згідно вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved