Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

29.10.2020 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сновської міської об`єднаної територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 2, 5713 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петрівської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки 7425885000:03:000:0377 в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2, 5713 га. 15.10.2020 р. нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а також Сновським відділом держгеокадастру було відмовлено у видачі нового державного акту. На спадкову земельну ділянку обмеження не зареєстровані. В місцевій газеті «Промінь» була опублікована об`ява про втрачений державний акт на ім`я [PERSON] . Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 09.11.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання на 07.12.2020 р. Витребувано від Сновської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 07.12.2020 р. надійшло клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника, у клопотанні зазначено про повне визнання позовних вимог. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 07.12.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.12.2020 р. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом здійснено заміну назви відповідача з Сновської міської об`єднаної територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області на Сновську міську об`єднану територіальну громаду в особі Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області на підставі рішення Сновської міської ради першої сесії восьмого скликання «Про внесення змін до назви міської ради» від 27.11.2020 р. № 3-1/VІІІ, відомості про що внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входила земельна ділянка площею 2, 5713 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петрівської сільської ради, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЧН № 023135 (а. с. 17). З довідки Сновської міської ради № 654 від 15.10.2020 р. вбачається, що згідно запису у погосподарській книзі № 2 на 2016-2020 р. за № 02-0150 в будинку [ADDRESS] на 07.03.2020 р. постійно прописані та проживали: [PERSON] , [INFO] , прописана з 14.09.1976 р. та виписана 07.03.2020 р. в зв`язку зі смертю (а. с. 7). Позивач є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 12), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00028161114 (а. с. 15). 15.10.2020 р. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 564/02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті її матері у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа (а. с. 16). Згідно копії сторінки газети «Промінь» за 23.10.2020 р. у ЗМІ розміщено оголошення про те, що загублений державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЧН № 023135 на ім`я [PERSON] , слід вважати недійсним (а. с. 41). Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зважає на таке. За положеннями ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності не містять розбіжностей, а відповідач заявив про беззастережне визнання позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для надання оцінки доказам, що містяться в матеріалах справи. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Зі змісту статей 1261-1264, ч. 1 ст. 1265 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ч. ч. 3-5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За положеннями ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, позивач може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду. З огляду на безумовне визнання відповідачем позову та відсутність у матеріалах справи суперечностей та протиріч, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем правомірно. В той же час, правовстановлюючим документом на час звернення до нотаріуса повинен був бути оригінал державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЧН № 023135. Відсутність такого оригіналу стала перешкодою для позивача у визнанні за ним права власності в порядку спадкування за законом. Натомість, виділення земельної ділянки на місцевості із присвоєнням їй кадастрового номеру 7425885000:03:000:0377 (розмір - 2, 5713 га) відбулося після виникнення спірних правовідносин. Крім того, як вбачається з копії технічної документації, підставою для її виготовлення зазначено державний акт від 07.12.2001 р. IV-ЧH 023135, оригінал якого за доводами позивача втрачено. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог в межах існуючого спору на момент отримання позивачем відмови у вчиненні нотаріальної дії від 15.10.2020 р. № 564/02-31 та їх задоволення безвідносно до розміру земельної ділянки з кадастровим номером. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, 50 % судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: partial