Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

29 травня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» (далі позивач, ПАТ «СК «Універсальна») звернулося в суд з позовом до[PERSON] (далі відповідач, [PERSON]Г.) про стягнення виплаченого страхового відшкодування у розмірі 9\~910,00 грн в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 березня 2015 року відповідач скоїв ДТП. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2015 року у справі №161/5852/15-п його визнано винним у скоєнні ДТП, а також встановлено, що він був в стані алкогольного спяніння, а також самовільно залишив місце пригоди. Так як цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, позивач виплатив потерпілій стороні страхове відшкодування у розмірі 9\~910,00 грн. Посилаючись на приписи пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просить суд стягнути з позивача зазначену суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином поштою. Як визначено у частині першій статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не зявився в судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» та [PERSON] був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо транспортного засобу ВАЗ 21093, державний номер [NUMBER], номер кузова ХТА210930N1180575, про що виданий поліс №АІ-6608093 (а.с.8). Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2015 року у справі №161/5852/15-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130; ст.124; ст.122-4 КУпАП, наклавши адміністративні стягнення:- за ст.124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 гривень; - за ст.122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі 306 гривень;- за ч.1 ст.130 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі ч.2 ст.36 КУпАП, накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Вказаною постановою встановлено, що [PERSON], 26.03.2015 року, о 20 год. 20 хв., в с. Озеряни, Луцького району, Волинської області, керуючи транспортним засобом, марки ВАЗ 21093, номерний знак [NUMBER], в стані алкогольного спяніння, після цього, а саме о 20 год. 30 хв., виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з транспортним засобом, марки Опель, номерний знак [NUMBER], внаслідок чого, т/з отримали механічні пошкодження, після цього, а саме о 20 год. 40 хв., будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9 (а); п.11.3 та п.2.10 (а) ПДР України (а.с.3). Факт ушкодження транспортного засобу марки Опель, номерний знак [NUMBER] , який належить громадянину [PERSON] (а.с.6), підтверджується також довідкою ВДАІ Луцького району (а.с.7). Як слідує з матеріалів справи, 13 травня 2015 року [PERSON] звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.9). За результатом розгляду заяви [PERSON] та на підставі рахунку вартості відновлювального ремонту ТзОВ ДС «Мотор-Сервіс», позивачем був складений розрахунок страхового відшкодування, а також страховий акт №15676/1 (а.с.20-22), а платіжним дорученням від 09 червня 2015 року №81105 вказаному громадянину була виплачена сума страхового відшкодування у розмірі 9\~910,00 грн (а.с.23). Підпунктами «а», «в» підпункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Оскільки [PERSON] під час вчинення ДТП 26 березня 2015 року керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а також самовільно залишив місце ДТП, що достовірно встановлено постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2015 року у справі №161/5852/15-п, суд дійшов висновку, що з нього в порядку регресу підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 9\~910,00 грн, яке було виплачено потерпілій стороні Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна». З наведених мотивів суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки за подання даного позову Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» платіжним дорученням від 18 травня 2017 року №123185 сплатило судовий збір у розмірі 1\~600,00 грн, тому вказану суму судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача (а.с.1).

Outcome: approved