Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

29 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до СТОВ «Протопопівське» та Протопопівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, у якій просить визнати за нею право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Серп і Молот», реорганізованого в СТОВ «Протопопівське», розміром 8,00 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Протопопівської сільської ради Балаклійського району Харківської області. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що працювала в КСП «Серп і Молот» та була членом вказаного КСП, проте з невідомих причин її не було внесено до списку громадян-членів КСП, що мають право на земельну частку (пай). Позивач подала заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Від відповідача - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Протопопівське» до суду надійшла заява, в якій зазначено, що СТОВ «Протопопівське» просить розглянути справу без участі його представника. Від відповідача - Протопопівської сільської ради Балаклійського району Харківської області до суду надійшла заява, в якій зазначено, що позовні вимоги відповідач визнає у повному обсязі та просить про розгляд справи без їхнього представника. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Згідно з копією дублікату трудової книжки [NUMBER] від 16.11.2006 [PERSON] (яка після реєстрації шлюбу 11.01.2003 змінила прізвище на « [PERSON] у 1994 році у була прийнята на роботу у КСП «Серп і Молот», виключена із членів КСП 04.01.1999 за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпПУ. Згідно з довідкою СТОВ «Протопопівське» від 05.10.2020 [PERSON] у 1994 було прийнято у члени КСП «Серп і Молот» на різні роботи. 04.01.1999 звільнена з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпПУ. 28.01.2000 КСП «Серп і Молот» реформовано в СТОВ «Протопопівське». Згідно з архівною довідкою архівного відділу БРДА Харківської області від 08.10.2020, в архівному фонді КСП «Серп і Молот» у протоколі засідань КСП від 25.01.1999 №1 є запис про звільнення доярки [PERSON] із членів КСП (дата не вказана). Відповідно до відповіді відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 19.10.2020 згідно з додатком до державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Серп і Молот» серії ХР-01-00-000497, зареєстрованого в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право колективної власності на землю, у списку громадян членів КСП [PERSON] не значиться. Відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на земельні частки (паї) громадян по КСП «Серп і Молот» на [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) не зареєстровано. При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини щодо визнання права на земельну частку (пай) врегульовані положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України. Пунктом 2\~Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95\~передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року\~сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17\~розділу Х «Перехідні положення» ЗК України). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7\~Указу Президента\~України від\~8\~серпня 1995\~року №\~720/95\~«Про порядок\~паювання земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Серп і Молот», не була включена до списку, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю серії ХР № 01-00-000497 від 27.01.1996. Право на земельну частку (пай) позивач набула з дня видачі цього акта. Беручи до уваги вищенаведене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про визнання за позивачем права на земельну частку (пай), що є належним способом захисту прав позивача. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 420,40 гривень, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (840,80 х 0,5 = 420,40). Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 420,40 гривень відповідно до ст.141\~ЦПК України стягуються з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved