Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

30 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, у якому просить визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 38 у будинку № 51 по вул.Курчатова в м.Маріуполі Яковенка [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона є власником 1/3 частини вказаної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності. Іншим співвласником 2/3 частини є її донька [PERSON]. У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який вже тривалий час (з 1998 року) не проживає у її квартирі, не сплачує комунальних послуг та не бере участі у її утриманні. Реєстрація відповідача у зазначеному будинку не дозволяє їй оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Просила визнати [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та викладене в позовній заяві просила суд позов задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщення у квартирі [ADDRESS], зазначила, що 23 червня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб. З 1998 року він добровільно покинув вказану квартиру, його особистих речей в квартирі немає. Відповідач у судові засідання 10.10.2016 року, 11.11.2016 року, 12.01.2017 року, 24.01.2017 року та 07.02.2017 року не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку з чим, суд, за згодою позивачки, ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача згідно ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 16.12.1994 року позивачка є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Іншими співвласниками вказаної квартири є [PERSON] та [PERSON], ім належить по 1/3 частини вказаної квартири відповідно. Згодом [PERSON] подарував свою 1/3 частину квартири [PERSON] за договором дарування частини квартири від 27.01.2012 року, посвідченим державним нотаріусом [PERSON] Третьої маріупольської державної нотаріальної контори. За вказаною адресою, а саме у квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач по справі [PERSON], який з 1998 року та до теперішнього часу за вказаною адресою не проживає. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили факт відсутності відповідача [PERSON] за спірною адресою з 1998 року, при цьому зазначили, що його речей за адресою: [ADDRESS] немає, перешкод у користуванні житловим приміщенням йому не чинилося. Відповідно до ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Позивачкою доведено, що відповідач не мешкає за адресою: [ADDRESS] з 1998 року, тобто понад 19 років без поважних причин, що підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], але на теперішній час він залишається зареєстрованим за цією адресою, що додає додаткових нарахувань по сплаті за утримання майна. В звязку з вищевикладеним позов про визнання особи такою,що втратила право користування житловим приміщення підлягає задоволенню.

Outcome: approved