Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

29.08.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Київсоюзшляхпроект» про стягнення грошової компенсації за час затримки розрахунку про заробітній платі у сумі 43028,51 грн. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона з 19.03.1979 року по 04.05.2016 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Разом з тим, при звільненні позивачки з посади інженера І категорії на підставі ст. 38 КУпАП, відповідачем була нарахована, але не виплачена заробітна плата за період з листопада 2013 року по травень 2016 року включно у розмірі 123436,85 грн. Вказана сума заборгованості була стягнута з відповідача на користь позивачки на підставі судового наказу, виданого 05.08.2016 року Шевченківським районним судом м.Києва. Посилаючись на положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» позивачка вважає, що відповідач зобов'язаний сплатити їй грошову компенсацію у межах індексу інфляції в період невиплати доходу з листопада 2013 року по травень 2016 року включно у розмірі 43028,51 грн. Оскільки відповідач добровільно не виплачує вказану грошову компенсацію, тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити його у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечила. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, а тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що з 19.03.1979 року позивачку було прийнято на посаду техніка ДПІ «Союзшляхпроект». Разом з тим, 04.05.2016 року позивачку було звільнено з посади інженера І категорії ПАТ «Київсоюзшляхпроект» на підставі ст. 38 КУпАП. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно зі ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Затримка виплати заробітної плати навіть на один і більше днів є порушенням строків виплати згідно зі ст. 241-1 КЗпП. Разом з тим, при звільненні позивачці була нарахована відповідачем, але не виплачена заробітна плата за період з листопада 2013 року по травень 2016 року включно у розмірі 123436,85 грн., а саме: листопад 2013 року - 3018,60 грн., грудень 2013 року - 3277,86 грн., січень 2014 року - 3885,12 грн., лютий 2014 року - 3269,27 грн., березень 2014 року - 3933,12 грн., квітень 2014 року - 3947,09 грн., травень 2014 року - 3683,50 грн., червень 2014 року - 4003,89 грн., липень 2014 року - 4046,81 грн., серпень 2014 року - 6471,97 грн., вересень 2014 року - 3111,29 грн., жовтень 2014 року - 3985,55 грн., листопад 2014 року - 2481,26 грн., грудень 2014 року - 2508,71 грн., січень 2015 року - 2531,24 грн., лютий 2015 року - 2567,48 грн., березень 2015 року - 1833,47 грн., квітень 2015 року - 1900,10 грн., травень 2015 року - 2710,41 грн., червень 2015 року - 3796,28 грн., липень 2015 року - 8215,16 грн., серпень 2015 року - 741,97 грн., вересень 2015 року - 3931,33 грн., жовтень 2015 року - 3931,33 грн., листопад 2015 року - 3931,33 грн., грудень 2015 року - 3931,33 грн., січень 2016 року - 5848,81 грн., лютий 2016 року - 3950,90 грн., березень 2016 року - 3950,90 грн., квітень 2016 року - 3950,90 грн., травень 2016 року - 14089,78 грн. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до судового наказу № 761/24660/16-ц, виданого 05.08.2016 року Шевченківським районним судом м.Києва з ПАТ «Київсоюзшляхпроект» на користь [PERSON] було стягнуто вищевказану суму заборгованості по заробітній платі у сумі 123436,85 грн. Однак, з матеріалів справи вбачається, що незважаючи на стягнення заборгованості по заробітній платі у повному розмірі на підставі судового наказу, відповідачем порушено строки виплати позивачці заробітної плати більше ніж на один місяць, а саме на два роки шість місяців (з листопада 2013 року по травень 2016 року включно). Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» (далі - Постанова) дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи)». Пунктом 2 Постанови передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Також, відповідно до ст.ст. 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» виплата грошової компенсації працівнику в разі порушення роботодавцем строків виплати заробітної плати проводиться лише у разі затримки зазначених виплат на один і більше календарних місяців. В разі, коли заробітну плату затримано на один і більше календарних місяців, роботодавець зобов'язаний сплатити працівнику грошову компенсацію лише у межах індексу інфляції в період невиплати доходу. Крім того, згідно зі ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Таким чином, враховуючи порушення відповідачем строку виплати позивачці заробітної плати у сумі 123436,85 грн., а саме затримання її виплати на два роки шість місяців, відповідач зобов'язаний компенсувати позивачці втрату частини грошових доходів (заробітної плати) у межах індексу інфляції в період невиплати доходу, тобто з листопада 2013 року по травень 2016 року включно. Як вбачається з наданого позивачкою розрахунку суми компенсації втрати частини грошових доходів (заробітної плати), проведеного на підставі прикладу вказаному в Постанові Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», сума компенсації за період затримки відповідачем виплати позивачці заробітної плати з листопада 2013 року по травень 2016 року включно становить 43028,51 грн. Враховуючи, що відповідачем було порушено строки виплати позивачці заробітної плати у сумі 123436,85 грн., а саме затримано її виплату на два роки шість місяців, доказів на спростування вказаного факту суду надано не було, у зв'язку з чим, суд вважає, що позов [PERSON] до ПАТ «Київсоюзшляхпроект» про стягнення грошової компенсації за час затримки розрахунку про заробітній платі, підлягає задоволенню, а тому з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення грошова компенсація у межах індексу інфляції в період невиплати доходу з листопада 2013 року по травень 2016 року включно у розмірі 43028,51 грн. Також, в порядку, визначеному ч.3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved