overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

29 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є матір'ю неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем, законним представником дитини. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є матір'ю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Відповідно до рішення Павлоградської міської ради №188 від 25.03.2015 року малолітній особі - [PERSON] Єлизару Романовичу, [INFO] було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування, призначено опікуна позивача - [PERSON]. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку сторони не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

29 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісяця з дня пред'явлення позову, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягненню дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач до суду надала заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 10 липня 2010 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з матір'ю, достатньої майнової допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, відомостей про інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи сторонами суду не представлено. За такого суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, розмір яких визначити в 1/4 частину всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, задовольнивши тим самим позов частково. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

29 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем [PERSON] 20 квітня 2002 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Марїнського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 17. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, втрати поваги, любові один до одного. Фактичні шлюбні відносини вони припинили з серпня 2014 року і до теперішнього часу мешкають окремо, шлюбних стосунків не підтримають, тому подальше спільне життя неможливе. Від шлюбу мають двох доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позов визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутності; визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у звязку з чим судом за наявності законних підстав ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 квітня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Марїнського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 17. Від шлюбу мають двох дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з серпня 2014 року. Сімя у сторін розпалась через несумісність характерів, втрати поваги та любові один до одного. Сторони проживають окремо, мають різні бюджети, не повязані спільним побутом та взаємними правами та обовязками. Примирення між сторонам неможливе і недоречне. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить к висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати, що складаються з судового збору, підлягають відшкодуванню відповідачем на її користь. Відповідно до ст. ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

29 квітня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 25 липня 1992 року у Заболотцівській сільській раді Іваничівського району Волинської області, актовий запис №2. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 липня 1992 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від цього шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, після досягнення дитиною повноліття вони втратили інтерес один до одного та бажання проживати однією сім'єю. З січня 2014 року вони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, вона з сином проживає в с. Жовтневе м. Нововолинська, а відповідач проживає у своєї матері. Сім'я фактично розпалася і існує лише формально, подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам. Вказує, що питання щодо поділу майна набутого в шлюбі на даний час немає. У зв'язку з вищевикладеним, просить розірвати шлюб між нею і відповідачем у судовому порядку, відновити її дошлюбне прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача в свою користь судові витрати у справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності та у відсутності її представника, позов підтримала, просила його задоволити та не заперечила проти проведення заочного розгляду справи (а.с.12). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки (а.с.11). Суд, у відповідності до ст.224, ст.225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З досліджених письмових доказів, а саме: свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5), копії свідоцтва про зміну імені (а.с.6), копії паспорта [PERSON] (а.с.ю7), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, сторони не підтримують подружніх відносин, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Відповідно до вимог ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено судом, позивач при укладанні шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.5), а згодом на [PERSON] (а.с.6). За таких обставин, вимога позивача про відновлення їй дошлюбного прізвища підлягає до задоволення і суд відновлює прізвище останній [PERSON]. Суд, відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] 243,60 грн. судового збору, що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

29 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів), щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Посилається на те, що вона 14.10.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач кошти на утримання дітей не надає, хоча міг би, так як працює в ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», де отримує заробітну плату щомісяця. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволені позову наполягає. Відповідач до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, проти стягнення аліментів не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 180 -183, 191 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідач є батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с 4-5). Діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні (а.с.6). Інших стягнень з відповідача не проводиться. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

29 квітня 2015 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернувся [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Свій позов аргументує тим, що [PERSON] та [PERSON], уклали договір позики, згідно якого, [PERSON], позичив [PERSON] грошові кошти у сумі 9170 доларів США, що за курсом НБУ на дату укладення договору становило 72440,00 гривень. Сторони домовились, що [PERSON] повертає частинами суму боргу у розмірі 3020 грн. в місяць. Відповідач повернув грошові кошти в еквіваленті 8755 доларів США. Кінцевий термін повернення боргу зазначений у договорі та розписці 31.03.2013 р., але в зазначений строк, повністю грошові кошти відповідачем повернені не були. Станом на 31.03.2013 року відповідач має заборгованість 10167 грн. Позивач в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи за його присутності, позов підтримав, у разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.24). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, про причину неявки суд не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 25.03.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на суму 9170,00 доларів США. Станом на сьогоднішній день за відповідачем є заборгованість у розмірі 10167,50 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений стан (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). У відповідності зі ст.. 625 ЦК України «боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань». За нормою ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі) у строк та порядку, що встановлені договором. За правилами ст.88 ЦПК України\~\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сплачений позивачем судовий збір в сумі 243,60 підлягає стягненню з відповідача (а.с.2). При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення боргу та і в частині судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

29 квітня 2015 року до Словянського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 1993 року, що був зареєстрований у Миколаївській селищній раді Донецької області, та про що зроблено актовий запис № 144. Зазначає, що від даного шлюбу вони мають спільну повнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спору про розподіл спільного сумісного майна. Відповідач відмовляється від розірвання шлюбу у Відділі реєстрацій актів цивільного стану. Вважає, що їх сім`я розпалась та шлюб між ними необхідно розірвати. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 1993 року, що був зареєстрований Миколаївською селищною радою Донецької області, та про що було зроблено актовий запис № 144, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії VI-HO № 269189, виданим 09 жовтня 1993 року (а.с. 5). Від наведеного шлюбу сторони мають спільну повнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється від реєстрації розірвання шлюбу у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2013 року. Причиною розпаду сімї є те, що в останній період сумісного проживання між [PERSON] та [PERSON] постійно виникали конфлікти. Після цього, сторони намагались відновити сімейні стосунки, однак дані дії виявились безрезультатними. У судовому засіданні також встановлено, що позивач на даний час утворив нову сімю. Крім того, під час розгляду даного позову у суді сторонам надано строк для примирення, однак сторони не досягли розуміння, позивач продовжує наполягати на розлученні. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин між сторонами суперечило б їх інтересам, сімя розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

29 квітня 2015 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні особи, яка померла, мотивуючи її тим, що вона зареєстрована та проживає за адресою: [INFO]. З 2000 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], який помер 10.04.2007 року. Під час сумісного проживання за адресою: [INFO], вона знаходилася повністю на утриманні свого чоловіка [PERSON] У звязку з тим, що 01.01.2015 року набули чинності зміни до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служи та деяких інших осіб» в яких передбачається обчислення пенсії в разі втрати годувальника, то виникла необхідність встановити факт спільного проживання та перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] з 2000 року по 10.04.2007 року. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Зацікавлена особа УПФУ Київського району в м.Полтаві свого представника в судове засідання не направило, попередньо надало заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, заслухавши думку заявника [PERSON] та її представника [PERSON], свідків [PERSON] та [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], про що свідчить відповідна відмітка в паспорті (а.с.3-4). 27.09.2000 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії 1-КЕ №065402 від 27.09.2000 року, актовий запис № 1073 (а.с.5). 10.04.2007 року помер [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №070198 від 11.04.2007 року, актовий запис №1175 (а.с.6). Крім того, судом встановлено, що з 2000 року по 2007 рік [PERSON] проживала разом [PERSON] за адресою: [ADDRESS], де не була зареєстрована, та повністю перебувала на утриманні останнього. Даний факт також підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Встановлення факту спільного проживання та перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] з 2000 року по 10.04.2007 року необхідний для обчислення пенсії в разі втрати годувальника. Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні особи, яка померла, в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

29 квітня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, оскільки вважає за можливе зберегти сім'ю. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 10 червня 2005 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис №427. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Від примирення позивач в судовому засіданні відмовився, наполягаючи на розірванні шлюбу. Відповідач вважала, що примирення можливе. Так як позивач та відповідач зазначили, що з 16.09.2014 року не проживають разом, цього часу було достатньо для примирення, якого не відбулось, тому суд не вважав за необхідне надавати час для примирення. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з 16.09.2014 року. Спір щодо спільного майна існує, як пояснили сторони. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved