Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

29 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона являється власником будинку, який розташований в с. Зарожани по вул. Солонецька, 26, Хотинського району, Чернівецької області. В даному будинку вона проживає та сплачує за комунальні послуги. Зазначає, що в також в цьому будинку окрім неї зареєстровані її мати [PERSON], [INFO], її батько [PERSON], [INFO] та відповідач [PERSON] Вказує, що відповідач [PERSON] з червня 2002 року в належному їй будинку не проживає та не користується житловим приміщенням та комунальними послугами більше шести місяців. В звязку з тим, що відповідач зареєстрований в даному будинку, заявник не може отримати субсидію та сплачує зайві кошти за комунальні послуги. Добровільно виписатись [PERSON] відмовляється. Зазначає, що відповідач проживає за іншою адресою, а інколи навідується до своїх батьків, проте влаштовує постійні скандали. Так як її батьки є похилого віку та вона є інвалідом третьої групи, вони не бажають терпіти образи відповідача. 26 січня 2016 року на адресу Хотинського районного суду від позивача надійшла заява про зміну підстави позову, в якій вказує, що [PERSON] не проживає без поважних причин в належному їй житловому будинку з 2002 року, тобто понад один рік, а тому підтримуючи вищевикладене, просить визначити відповідача [PERSON], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: с. Зарожани, вул. Солонецька, 26, Хотинського району, Чернівецької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання двічі не зявився, але був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав, доводів позивача не спростував. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником будинку, що розташований в с. Зарожани, по вул. Солонецька, 26, Хотинсьького району, Чернівецької області відповідно до договору дарування житлового будинку від 31.07.2012 року (а.с.5). Відповідно до витягу № 35126767 від 10.08.2012 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається те, що позивач [PERSON], зареєструвала нерухоме майно (а.с.6). Згідно довідки виданої виконкомом Зарожанської сільської ради № 1365 від 21.09.2015 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований в [INFO], однак не проживає за вказаною адресою, так як постійно проживає [INFO], разом зі своєю дружиною [PERSON] (а.с.7). Відповідно до [PERSON] обстеження матеріально-побутових умов від 21.09.2015 року вбачається, що позивачка [PERSON] являється інвалідом третьої групи. До складу сімї позивачки [PERSON] входять її батьки пенсіонери [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які постійно проживають за адресою: [INFO], та її брат, тобто відповідач в справі [PERSON], [INFO], який не проживає за вказаною адресою, так як постійно проживає [INFO]. (а.с.8). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Також, у відповідності до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, як встановлено судом, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема пред'явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, та

Outcome: approved