Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

29 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Затурцівської сільської ради Локачинського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його родичка - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS]. Як спадкоємець за заповітом позивач у встановлений законом строк прийняв спадщину. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок йому було відмовлено нотаріальною конторою у зв'язку із неподачею правовстановлюючих документів щодо належності його спадкодавцеві. Крім позивача, інших спадкоємців після смерті [PERSON], які б претендували на спадкове майно, немає. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] У попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача у судовому засіданні 09 березня 2016 року позовні вимоги визнав, подав письмову заяву, згідно із якою просить розгляд справи проводити без участі представника сільської ради. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, матеріали спадкової справи № 156 до майна померлої [PERSON], суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від 21 березня 2010 року (а.с.6). Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS]. Спірне майно належало спадкодавцю [PERSON], що підтверджується витягом з погосподарської книги № 1 за 2010 рік (а.с.36) та довідкою Затурцівської сільської ради Локачинського району № 1163 від 04 червня 2015 року (а.с. 8). Згідно із заповітом від 24 травня 2005 року, що посвідчений Затурцівською сільською радою, та зареєстрований в реєстрі за № 22, спадкодавець [PERSON] все своє майно, в тому числі: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Затурці Локачинського району, заповіла своєму родичу - [PERSON] (а.с.7). Із матеріалів спадкової справи № 156 до майна померлої [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] своєчасно звернувся з заявою у нотаріальну контору про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину та претендували на спадкове майно [PERSON], не встановлено. Із постанови нотаріуса від 15 лютого 2016 року вбачається, що [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, однак йому відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки останнім не подано правовстановлюючих документів щодо належності цього будинку [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивача [PERSON] як спадкоємця за заповітом і за ним необхідно визнати право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ч.1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 742,62 грн., документально підтверджені квитанцією № 19 від 29 лютого 2016 року (а.с.1).

Outcome: approved