Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

30.08.2018р. з Приморського районного суду Одеської області до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області, третьої особи Другої одеської державної нотаріальної контори Головного територіального Управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою від 05.09.2018р. справу прийнято до свого провадження. В ході підготовчого судового засідання представник позивача адвокат [PERSON] . надав уточнену позовну заяву, а саме позовну заяву [PERSON] до Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка прийнята судом. Свої позовні [PERSON] обґрунтовує тим, що [INFO] . померла його мати [PERSON] . Після смерті матері залишилася спадщина, в склад якої входить земельна ділянка, площею 0,060 га для ведення садівництва, розташована на території Крсаносільської сільської ради Лиманського [ADDRESS] в [ADDRESS] вул. Двадцять дев`ята, земельна ділянка [NUMBER] , кадастровий номер [NUMBER] , що підтверджується державним актом серії [NUMBER] на право власності на земельні ділянку, виданого Комінтернівським районним відділом земельних ресурсів на ім`я [PERSON] Після смерті матері, позивач є єдиним спадкоємцем, інші спадкоємці відсутні. Позивач у 07.12.2017р. звернувся до Другої одеської державної нотаріальної контори, однак листом №1852/02-147 від 11.12.2017р. йому було запропоновано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач, посилається на те, що він є громадянином іноземної держави Литовської Республіки, а його рідна мати [PERSON] була громадянкою України, зв`язок вони підтримували через сусідів. З літа 2013 року від сусідів не було про його матір ніяких відомостей. Крім того, у позивача втрачена працездатність 60% в результаті хвороби, він хворіє цукровим діабетом у тяжкій формі, у зв`язку із чим з липня 2013 року часто проходив лікування у стаціонарних лікарнях, перебуває на особистому обліку в поліклініці Шешкінес м.Вільнюс, яка направила його на визначення інвалідності. Крім того, у 2014 році (другого травня) в м.Одесі відбулися масові вуличні безпорядки, в результаті яких загинуло багато людей. Телебачення Литовської Республіки сповістило, що треба утриматися громадянам державі від поїздок у м.Одесу. З лютого 2014 року були відомі події у Криму, анексія Криму, а потім почалися бойові події на Сході України, особливо активна фаза 2015р. - початок 2016р. Позивачу ніхто у Литовську Республіку не надсилав відомості про те, що його мати [INFO] року померла. Усі ці обставини, на думку позивача, є поважними причинами пропуску строку прийняття спадщини, оскільки представляють собою об`єктивні, непереборні, істотні труднощі на вчинення дій щодо прийняття спадщини., тому він звернувся до суді із вказаним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак представник позивача адвокат Романченко А.Б. надав заяву про розгляд справи за його відсутності, усі докази надано, уточнені позовні вимоги підтримує (а.с.120) В судове засідання, представник відповідача Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області Мєлков О.С. не з`явився, про дату, час та місце проведення якого був сповіщений своєчасно, належним чином, однак надав заяву, згідно якої Красносільська сільська рада Лиманського району Одеської області не згодна з позовом в частині визначення її відповідачем по справі, адже у разі відмови позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину належним відповідачем по справі вбачається саме відповідний орган нотаріату України. В іншій частині проти позову не заперечує, просить суд розглянути справу за відсутності представника сільської ради та інформує, що сільською радою не здійснювалися дії щодо визнання зазначеного у позові майна відумерлою спадщиною. (а.с.118-119) Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши заяву представника відповідача, зібрані у справі докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. З листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді справи про визначення додаткового строку на прийняття спадщини не потрібно залучати нотаріуса, державну нотаріальну контору в якості третіх осіб, адже вони є учасниками правовідносини із спадкування та заінтересованими особами. Відповідно до статті 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Відповідно до частини 3 статті 1270 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Таким чином, в даному випадку, належним відповідачем по справі є Красносільська сільська рада Лиманського району Одеської області, оскільки земельна ділянка розташована па території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. Тому, позиція представника відповідача [PERSON] про те, що Красносільська сільська рада Лиманського району Одеської області є неналежним відповідачем по справі, а вірним відповідачем є орган нотаріату України, недоречна. Судом встановлено, що [INFO] р. померла [PERSON] , про що 07.11.2013р. зроблено відповідний актовий запис за №10828, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Спадкодавцю [PERSON] належала земельна ділянка, площею 0,060 га для ведення садівництва, розташована на території Крсаносільської сільської ради Лиманського району Одеської області в ОС «Степове» вул. Двадцять дев`ята, земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] , що підтверджується державним актом серії [NUMBER] на право власності на земельні ділянку (а.с.12). На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, посвідчений 23.11.2005р. у Другій Одеській державній нотаріальній конторі, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №2349541 (а.с.13). 07.12.2017р. [PERSON] звернувся до Другої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.105 зворот). Однак, листом від 11.12.2017р. №1852/02-14 йому рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.106). Копія спадкової справи витребувана та досліджена судом. Довідкою служби щодо визначення інвалідності і працездатності при Міністерстві соціального захисту і праці в Литовської Республіки від 14.12.2010р. підтверджено, що позивач з 06.12.2010р. по 08.02.2014р. мав рівень працездатності 40 %, працездатність втрачена на 60% (а.с.71-72). Таким чином, посилання позивача на незадовільний стан здоров`я, знайшли своє документальне підтвердження. Крім того, позивач [PERSON] є громадянином іншої держави Литовської Республіки, а його матір була громадянкою України, особою похилого віку (91 рік), тому, дійсно у позивача могли виникнути складнощі у здійсненні спілкування із матір`ю. Позивач зазначає в позові, що підтримував зв`язок із матір`ю через її сусідів, з літа 2013 ніяких відомостей про матір не було, а про смерть матері він дізнався 07.11.2017р., коли прибув до м.Одеси. Підстав не довіряти вказаним твердженням у суду не має. Також, заслуговують уваги посилання позивача, викладені в позові про політичну обстановку в Україні, як на підставу того, що він не міг раніше прибути до України, оскільки як наголошує позивач, телебачення Литовської Республіки радило утриматися від поїздок у м.Одесу. У відповідності зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України, передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі (приватного нотаріуса) за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. В ч.ч.1, 2 ст.1220\~ЦК України зазначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та пропустив встановлений ст.1270\~ЦК України строк на прийняття спадщини. Відповідно ч.1,3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи обставини справи, позицію представника відповідача, який не заперечував проти задоволення позову, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку прийняття спадщини та вважає можливим надати позивачу додатковий строк, необхідний для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] .

Outcome: approved