overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

29.10.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив визнати договір дарування грошових коштів на суму 158181 грн. 00 коп. від 22 липня 2013 року дійсним. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на ті обставини, що 27 серпня 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір дарування від 22.07.2013 року грошових коштів на суму 158181 гривня 00 коп. в простій письмовій формі. Згідно з п.6 зазначеного договору, він повинен бути нотаріально посвідчений на протязі 10 днів з моменту його підписання. Але до цього часу відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору дарування грошових коштів від 22.07.2013 р., посилаючись на брак часу. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги позивача, посилаючись на вищенаведене, та просив позов задовольнити. Витрати по сплаті судових витрат просив стягнути з відповідача. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі виданої довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судовим розглядом встановлено, що 22 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування грошових коштів на суму 158181 грн., копія якого знаходиться в матеріалах справи, в письмовій формі (а.с.3). З пункту 6 зазначеного Договору вбачається, що сторони домовились протягом 10 днів посвідчити договір нотаріально відповідно до вимог ч.5 ст. 719 ЦК України, договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Листами від 27.10.2015 р. та від 25.11.2015 р. представник позивача запрошував відповідача до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору. На підставі вищенаведеного, суд вважає можливим позов [PERSON] задовольнити та визнати Договір дарування грошових коштів на суму 158181 гривня 00 коп., укладений між [PERSON] та [PERSON] 22 липня 2013 року, дійсним. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

29.10.2015 р.[PERSON] звернуласядо суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має доньку[PERSON], [INFO], яку відповідач добровільно матеріально не забезпечує.Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання донькиаліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця до повноліття дитини. Позивачкау судове засіданняне з'явилася, надавши заявупро розгляд справи в її відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову суду не надав. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню затаких підстав. Судом встановлено, що від зареєстрованого 26 липня 2014 рокушлюбусторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (копії свідоцтв про шлюб, про народження дитини - в матеріалах справи на а.с.9,10). Відповідачсвоїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України, не виконує, на що вказала позивачка у позовній заяві, і що відповідачем не спростовано. За таких обставин з відповідача на користь позивачкиу відповідності до ч.3 ст.181 СК України слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, який останнім не заперечений, позов - задовольнити. На підставі ст.ст.180-183,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

29.10.2015 р.[PERSON] звернуласядо суду з позовом до [PERSON]про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON], [INFO], якого відповідач добровільно матеріально не забезпечує.Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця до повноліття дитини. Позивачкау судове засіданняне з'явилася, надавши заявупро розгляд справи в її відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, від отримання судової повістки відмовився, у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову суду не надав. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню затаких підстав. Судом встановлено, що від зареєстрованого29 жовтня 2008 рокушлюбусторони мають малолітньогосина[PERSON], [INFO] (копії свідоцтв про шлюб, про народження дитини - в матеріалах справи на а.с.2,3). Відповідачсвоїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України, не виконує, на що вказала позивачка у позовній заяві, і що відповідачем не спростовано. За таких обставин з відповідача на користь позивачкиу відповідності до ч.3 ст.181 СК України слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, який останнім не заперечений, позов - задовольнити. На підставі ст.ст.180-183,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

29.10.2015 р. до Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги аргументовано тим, що 07.02.2009 року сторони зареєстрували шлюб в органі ДРАЦС, Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №148. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, оскільки на протязі тривалого часу вони не можуть досягнути порозуміння. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим тому, що шлюб має формальний характер і бажає його розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася. Направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутності. Позовні вимоги підтримує і на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про що надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та проти розірвання шлюбу не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає, так як шлюб має формальний характер. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1- БК №107449 (а.с.7) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч.3ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

29.10.2015 р. до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до Державного підприємства Артемвугілля про стягнення заробітної плати, індексації заробітної плати у звязку з несвоєчасною виплатою, моральної шкоди. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

29.10.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період свого навчання, вказуючи на те, що він навчається в Комунальному закладі охорони здоров'я Ізюмському медичному коледжі (І рівень акредитації), є студентом 3 курсу фельдшерського відділення, денної форми навчання, спеціальність лікувальна справа. На теперішній час він не працює, оскільки навчається на денному відділенні, та має постійні затрати на навчання, проїзд у транспорті, на підручники, їжу, інші витрати, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач в добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу, хоча має таку можливість, оскільки працює і має заробіток. Уточнив позовні вимоги і просив стягнути аліменти на свою користь в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) з дня подачі позову - 29.10.2015р. до моменту завершення ним навчального закладу - по 30.06.2017 року. Позивач уточнений позов підтримав, просив справу розглянути за його відсутності (а.с.14). Відповідач надав письмову заяву про визнання уточненого позову, розгляд справи за його відсутності (а.с.15). Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. [PERSON], 18.09.1997р.н., є сином [PERSON] і [PERSON] (а.с.5). [PERSON] навчається в Комунальному закладі охорони здоров'я Ізюмському медичному коледжі (І рівень акредитації), є студентом 3 курсу фельдшерського відділення денної форми навчання, спеціальність лікувальна справа; період навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року (а.с.4). На даний час син потребує матеріальної допомоги батьків у зв'язку з навчанням. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, визнання відповідачем уточненого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

29.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 жовтня 2008р. Від шлюбу мають малолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №125694 від 14.10.2008р. видно, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.10.2008 року, шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис №17. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Немченко» (а.с.4). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-КИ №370188, виданого виконавчим комітетом Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії 1-КИ №205769, [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 487,20 грн. Судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

29.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з 07.02.1987 року по 30.05.2007 рік вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, він працює, інших аліментних зобовязань не має. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки його доходу, щомісячно, до досягнення сином повноліття. У судове засідання сторони не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечує (а.с. 14,15 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Судом встановлено, що сторони з 07.02.1987 року по 30.05.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 6 копія свідоцтва про укладання шлюбу, а.с. 7 копія свідоцтва про розірвання шлюбу). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, на користь позивача до досягнення сином повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

29.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку , але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги за тим, що батько дитини відповідач по справі [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання їхнього сина не надає, таким чином угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, разом з тим відповідач працює ТОВ «Фора» та має регулярний заробіток., інших стягнень за виконавчими листами немає. В судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON]Ю позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити : щомісячно стягувати з відповідача . на користь позивачки на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку , але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття , а також просив стягнути з відповідача на користь позивачки 250 гривень- судові витрати по оплаті послуг адвоката.. Відповідач [PERSON] . в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення в повному обсязі, також не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки 250 гривень по оплаті правової допомоги та 487грн.20 коп. по оплаті судового збору на користь держави. . З урахуванням позицій сторін та матеріалів справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити частково з таких міркувань. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 цього Кодексу. Беззаперечно доведено, що [PERSON], [INFO] є рідним батьком [PERSON], [INFO] ,який знаходиться на утриманні своєї матері. Відповідач працює ст..охоронцем ТОВ «Фора» м.Києва проспект Лепсе ,83 має регулярний дохід. Зазначені правовідносини регулюються: - ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; - ч.2 ст.182 СК України, згідно з якою, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст..184 СК України. Оскільки, відповідач має регулярний, стабільний дохід, працює ст..охоронцем ТОВ «Фора» м.Києва, тому з [PERSON] . необхідно стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку , але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також документально підтверджені судові витрати позивачки в сумі 250 гривень , по оплаті послуг адвоката Також необхідно стягнути з відповідача на користь держави 487 гривні 20 коп. судові витраті по оплаті судового збору, відповідно до ст..88 КПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

29.10.2015 року до Київського районного суду м.Полтави звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту проживання, мотивуючи заяву тим, що з 21.05.1977 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. На момент смерті [PERSON] вона постійно проживала разом з ним у квартирі №76, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Чоловік був військовим пенсіонером, розмір пенсії яку він отримував був значно вищий її пенсії. Тому вона знаходилася на повному його утриманні. Просила суд встановити факт її постійного проживання за адресою: [ADDRESS] разом із чоловіком [PERSON], померлим [INFO]. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON], щодо задоволення заяви не заперечували. Суд, заслухавши заявника [PERSON], яка заяву підтримала, заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні також підтвердили факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON], який помер [INFO], свідків [PERSON] та [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.05.1977 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 21.05.2015 року, а/з 13 (а.с.9). [INFO] [PERSON] помер, про що в матеріалах справи мається копія свідоцтва про смерть [NUMBER] від 10.09.2015 року, а/з 592 (а.с8). Крім того, судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] в квартирі [NUMBER] дружина [PERSON]. В судовому засіданні заявниця [PERSON] вказувала на те, що її покійний чоловік був військовим пенсіонером, а розмір пенсії, яку він отримував, значно вищий був за розмір її пенсії, тому фактично вона знаходилася на повному утриманні чоловіка. Даний факт також підтвердили в судовому засіданні і заінтересовані особи. Крім того, будучи допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] зазначили, що [PERSON] весь час проживала з своїм чоловіком - [PERSON], який помер [INFO]. Крім цього, даний факт підтверджується актом з місця проживання від 23.09.2015 року (а.с.10-11), копією медичної картки, згідно якої [PERSON] отримувала медичну допомогу, в тому числі і за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-18). Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту проживання із чоловіком [PERSON], який помер [INFO] підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

29.10.2015 року до суду звернулась заявник з названою заявою, в якій вказувала, що вона народилася [INFO]. В даний час вона співмешкає з [PERSON] та перебуває на шостому місяці вагітності. Оскільки вона не досягла шлюбного віку, то має перешкоди в реєстрації шлюбу із [PERSON] у встановленому законом порядку. Тому заявниця звернулась до суду та просить надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO]. Заявник та її законний представник у судовому засіданні підтримали свої вимоги викладені у заяві та просили суд надати право на шлюб, посилаючись на обставини викладені у заяві. Заінтересована особа: [PERSON] проти вимоги заявниці не заперечував та зазначив, що він бажає укласти шлюб з [PERSON]. Заслухавши пояснення заявника, законного представника заявника, взявши до уваги думку заінтересованої особи, оглянувши в судовому засіданні письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. По справі встановлено, що [PERSON] , [INFO], ( а.с.7) та [PERSON], [INFO]( а.с.11) почали зустрічатися у жовтні 2013 року. Спільно почали проживати по місцю проживання [PERSON] з листопада 2013 року. Відповідно до довідки Володарської ЦРЛ [PERSON] перебуває на 26-27 неділі вагітності ( а.с.18). [PERSON] та [PERSON] вирішили одружитись та звернулись з відповідною заявою про реєстрацію шлюбу до відділу реєстрації актів цивільного стану Володарського РУЮ Київської області, однак їм було відмовлено у реєстрації шлюбу, оскільки на час звернення заявник не досягла шлюбного віку встановленого чинним законодавством. Згідно ч. 3 ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Сімейним законодавством України, зокрема ст. 22 СК України передбачено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації. Стаття 23 ч.2 СК України зазначає, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Крім того, виходячи із положень п. 2 вказаної Постанови Пленуму ВСУ, суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також, рішення суду має містити прізвище, ім'я, по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Аналізуючи усі докази в їх сукупності, взявши до уваги прохання заявника, думку заінтересованих осіб, суд приходить до висновку, що заявнику слід надати право на шлюб, оскільки зазначений факт відповідає її інтересам та підстав для відмови в задоволенні заяви судом не встановлено.

Outcome: approved