Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

6 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить визнати право власності в порядку спадкування на земельні ділянки, що належали її двоюрідній бабі [PERSON]. Мотивує свої вимоги тим, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], вона є єдиним спадкоємцем за законом п'ятої черги. За життя [PERSON] склала заповіти, якими все майно заповіла матері позивачки [PERSON]. За життя остання спадщину не прийняла, [INFO] померла. Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області їй було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вказує, що подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, але за відсутності оригіналів державних актів на належні бабі земельні ділянки вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Просила визнати за нею право власності на розташовані на території Панасівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,728 га, на яку [PERSON] видавався державний акт [NUMBER] та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,305 га, на яку [PERSON] видавався державний акт [NUMBER] Позивач в судове засідання не з'явилась, в поданій письмовій заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, судом отримано заяву відповідача про розгляд справу за його відсутності, з позовними вимогами погодилися. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, судом отримано заяву про розгляд справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідок державного архіву Сумської області від 11 вересня 2015 року, [PERSON], який [INFO] народився в с. Панасівка Гадяцького повіту Полтавської губернії, та [PERSON], яка народилася [INFO] також в с. Панасівка Гадяцького повіту Полтавської губернії, є рідним братом та сестрою, оскільки їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17,18). [PERSON] є батьком [PERSON], 1938 року народження (а.с.15). 17 грудня 1961 року [PERSON]. зареєструвала шлюб, узявши прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.16). [PERSON] є матір'ю позивачки [PERSON], 1967 року народження (а.с. 12). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 7). 03 вересня 1988 року [PERSON]. зареєструвала шлюб, узявши прізвище чоловіка [PERSON], 25 листопада 1999 року шлюб розірвано (а.с. 13). 03 грудня 1999 року [PERSON] зареєструвала шлюб, узявши прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 14). 10 грудня 2002 року [PERSON] отримала державний акт ([NUMBER]) на право приватної власності на земельну ділянку, розташовану на території Панасівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,728 га та державний акт ([NUMBER]) на право приватної власності на земельну ділянку, розташовану на території Панасівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області для особистого селянського господарства, площею 0,305 га. (а.с. 23, 24). За життя 9 січня 2003 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Панасівською сільською радою Липоводолинського району за №8, яким земельні ділянки, котрі передані їй у власність розпорядженням голови Липоводолинської райдержадміністрації 15 липня 2002 року, зареєстровані в Книзі записів державних актів на право приватної власності № 547 та № 548, заповіла [PERSON], матері позивача (а.с. 10). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 6). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 8). Відповідно до довідки № 697 від 16 жовтня 2015 року, виданої Панасівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області, та копії погосподарської книги [PERSON] до дня смерті проживала сама (а.с. 10, 35). [PERSON] звернулася до нотаріуса з питанням оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], але отримала відмову у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. З наданих Липоводолинською районною державною нотаріальною конторою відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена 22 жовтня 2015 року за заявою [PERSON] за № 239/2015, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіти від імені [PERSON] відповідно до Спадкового реєстру посвідчувалися Панасівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 16 жовтня 1970 року за реєстровим номером 5 та 9 січня 2003 року за реєстровими номерами 8, 9. На заяву позивача про видачу дубліката державного акту на право приватної власності на землю Відділ держземагентства у Липоводолинському районі Сумської області повідомив про неможливість їх видачі у зв'язку з відсутністю законодавчо визначеної процедури (а.с. 20). Із копії витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вбачається, що вартість земельних ділянок площею 3,033 га, належної [PERSON] становить 98241,08 грн. У Липоводолинській районній газеті «Наш край» від 25 липня 2015 року надруковано оголошення про те, що загублені державні акти на земельну ділянку [NUMBER] від 10 грудня 2002 року та земельну ділянку [NUMBER] від 10 грудня 2002 року, видані на ім'я [PERSON] вважаються недійсними (а.с. 19). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із набранням чинності з 1 січня 2013 року Закону України «Про державний земельний кадастр» припинено виготовлення державних актів, у зв'язку з чим Держземагентство позбавлено можливості видати дублікат втраченого державного акту. За наявності в матеріалах справи необхідних доказів належності померлій [PERSON] земельних ділянок, суд вважає доведеним факт належності їй земельної ділянки, площею 2,728 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки, площею 0,305 га для особистого селянського господарства, розташованих на території Панасівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області. [PERSON]. за життя склала три заповіти, згідно одного з яких - від 9 січня 2003 року, зареєстрованого за №8, заповіла спірні земельні ділянки своїй племінниці, матері позивача, яка померла не встигнувши оформити право власності на них. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем (належить до п'ятої черги) за законом після смерті [PERSON], відсутність у позивача можливості у нотаріальному порядку оформити спадщину після смерті двоюрідної баби, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на належні [PERSON] земельні ділянки.

Outcome: approved