Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

8 січня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача майнової шкоди у сумі 728177 грн., який прийнятий як зустрічний до спільного розгляду з позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний ринок» до [PERSON], третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «ЗОРЗ», про стягнення суми боргу Позов [PERSON] на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України залишений без розгляду ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2014 року, яку скасовано ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22 грудня 2014 року, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а. с. 164-168 т. 1). В позові (а. с. 38-42 т. 1) [PERSON] зазначив, що 1 листопада 2005 року товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Плюс», що діяло в інтересах відповідача на підставі договору про довірче управління майном від 10.06.2004 року, і приватний підприємець [PERSON] уклали договір про надання основних та додаткових послуг, згідно з яким товариство «Авто-Плюс» за плату надає фізичній особі-підприємцю [PERSON] послуги щодо користування торговим місцем № 109 в торговельному ряду № 3 на орендованій відповідачем земельній ділянці за адресою: м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, 36. Додатковою угодою від 23.05.2006 року за згодою сторін договір довірчого управління від 10.06.2004 року був розірваний, що потягло за собою перехід до відповідача прав і обовязків за договором про надання послуг автомобільного ринку. 1 серпня 2007 року відповідач уклав з третьою особою товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «ЗОРЗ» договір управління майном, за яким передав в управління третьої особи цілісний майновий комплекс «Автомобільний ринок». Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «ЗОРЗ», зазначає в заяві позивач, не могло мати статусу ринку, оскільки згідно з Правилами торгівлі на ринках, затвердженими наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України, ринком є субєкт господарювання, створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в установленому порядку, функціональними обовязками якого є надання послуг та створення для продавців та покупців належних умов в процесі купівлі-продажу товарів. Так як третя особа не набула статусу ринку в аспекті наведеного визначення, то лише договір управління майном не є підставою для надання послуг ринку. Між тим передача майна в довірче управління є формою реалізації власником права володіння, користування та розпорядження своїм майном, тому права і обовязки за договором № 862 від 01.11.2005 року по мірі розірвання договору довірчого управління з «Авто-Плюс» перейшли до установника управління товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний ринок». Проте позивач не отримував жодних послуг від відповідача та третьої особи, що надаються ринком відповідно до згаданих Правил. Разом з тим позивач як фізична особа-підприємець, починаючи з 2007 року був позбавлений можливості відправляти на свій розсуд підприємницьку діяльність через перешкоди, які чинили йому посадові особи третьої особи. Зокрема, його примушували до укладення договорів з фізичною особою-підприємцем [PERSON] № ГС-0000101 від 01.03.2008 року, з фізичною особою-підприємцем [PERSON] № ЛІ-0000075 від 01.05.2008 року, з фізичною особою-підприємцем [PERSON] № ПЄ-0000099 від 01.03.2006 року, які позивач не бажав укладати за наявності договору, який був дійсним, з власником автомобільного ринку відповідачем по справі. Хоча позивач не передавав в оренду відповідачу і третій особі свій торговельний кіоск, в 2008 році керівництво товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «ЗОРЗ» заблокувало торговельний кіоск позивача, розташований відповідно до зміненої в 2006 році нумерації в четвертому ряду за номером 107, що виразилось у пошкодженні електрозваркою замків на дверях, пошкодженні вхідних дверей та вітрини, позбавивши позивача можливості здійснювати підприємницьку діяльність. Невиконання відповідачем, який в односторонньому порядку відмовився від виконання зобовязань за договором, обовязків, передбачених п. 3.1.4, а також п. 5.3 договору № 862 про надання основних та додаткових послуг, згідно з якими виконавець послуг зобовязаний забезпечити збереження та цілісність розташованих на торговому місці торгових обєктів і відповідає за втрату або пошкодження торгового обєкту, завдало позивачу майнової шкоди, яка складається з вартості товарно-матеріальних цінностей, що знаходились в кіоску, у сумі 450000 грн., втраченої вигоди через неможливість здійснювати підприємницьку діяльність з моменту проникнення до кіоску до кінцевого строку дії договору, а саме: до 1 червня 2013 року, у сумі 266200 грн., витрат відповідно до п. 6.5 договору у сумі 11977 грн.

Outcome: dismissed