Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

29.10.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, яким просить визнати за нею як спадкоємицею за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 17, мотивуючи тим, що 05.05.2010 року померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами розташованого по вул. Матроська, 17 в с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області та земельної ділянки площею 3,56 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства. 30.03.2010 року [PERSON] був складений заповіт, згідно якого вона заповіла усе своє майно в рівних долях [PERSON] та [PERSON] 31.03.2010 року [PERSON] був складений заповіт, згідно якого вона заповіла земельну ділянку площею 3,56 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] При зверненні до державного нотаріуса Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення спадщини за заповітом відповідної частки на житловий будинок, що розташований в с. Кислиця по вул. Матроська, 17, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на відповідну частку вказаного нерухомого майна, так як на це нерухоме майно, що належить померлій відсутній правовстановлювальний документ. Крім цього вказує, що відповідач [PERSON] при оформленні спадщини відмовилась на її користь від частки заповіданого майна, що підтверджено ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.09.2015 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні зазначила, що майно, яке заповіла її мати [PERSON] необхідно поділити в рівних частках, як зазначено в заповіті, однак не заперечувала проти задоволення позову. Представник Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] належить: -земельна ділянка площею 3,56 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на землю серії Р1 № 478538, виданого 26.03.2002 року Кислицькою сільською радою народних депутатів, зареєстрований в Книзі записів державних актів направо приватної власності на землю за № 10-08-166; -земельна ділянка площею 2,00 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 269786, виданого 10.10.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010552100410; -житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Ізмаїльська, 17 відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 0664-01, що підтверджено довідкою № 1464 від 21.10.2015 року, виданою виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 222085 від 06.05.2010 року, виданого виконкомом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла 05.05.2010 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 3,56 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 17, земельна ділянка площею 2,00 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 30.03.2010 року секретарем Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 132, [PERSON] заповіла усе її майно, де б воно не знаходилось і в чому воно не існувало і взагалі все те що по закону на день смерті буде їй належати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в рівних долях. Згідно до ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Відповідно до заповіту, посвідченого 31.03.2010 року секретарем Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 133, [PERSON] заповіла земельну ділянку розміром 3,56 га, розташовану на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, по державному акту серія РІ № 478538, що належить їй на праві приватної власності на день смерті [PERSON], [INFO]. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Спадкування житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 17 повинно здійснюватися згідно заповіту від 30.03.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 132, оскільки він змінений лише в частині спадкування земельної ділянки площею 3,56 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом було встановлено, що на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 17 постійно проживали спадкоємці [PERSON] та [PERSON], що підтверджено довідкою № 1464 від 21.10.2015 року, виданою виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Крім цього, в судовому засіданні було встановлено, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України, [PERSON] звернулась 29.10.2010 року до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини згідно заповіту № 132 від 30.03.2010 року, що підтверджено відповідною заявою, яка міститься в матеріалах спадкової справи, заведеної після [PERSON], померлої 05.05.2010 року. Також, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України, [PERSON] звернулась 01.11.2010 року до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини згідно заповіту № 132 від 30.03.2010 року, що підтверджено відповідною заявою, яка міститься в матеріалах спадкової справи, заведеної після [PERSON], померлої 05.05.2010 року. Отже, [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] за № 466/02-17 від 06.03.2014 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на відповідну частку вказаного нерухомого майна, так як на це нерухоме майно, що належить померлій відсутній правовстановлюючий документ. Згідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України - частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Враховуючи, що спадкодавець [PERSON] у заповіті від 30.03.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 132, розподілила спадщину між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON], а саме в заповіті зазначено, що спадкодавець заповідає спадкове майно в рівних долях, то частка позивача [PERSON] у спадковому майні становить 1/2 частину. Що стосується твердження позивача про те, що відповідач [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини на її користь, то суд приходить до наступного висновку. Процедура відмови від прийняття спадщини визначена в ст.ст. 1273, 1274, 1275 ЦК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 25 Постанови № 7 від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. Матеріали спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], померлої 05.05.2010 року, які були досліджені в судовому засіданні, не містять заяви [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON], яка була би подана нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Але в матеріалах вищевказаної спадкової справи міститься заява [PERSON] від 02.07.2012 року, згідно якої [PERSON] просить видати на її імя свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку окремо, на 1/2 частину земельної ділянки окремо і 1/2 частку грошових внесків. Крім цього, 02.07.2012 року державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину земельної ділянки від загальної площі 2,00 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства. Отже, дії відповідача [PERSON] свідчать про бажання прийняти та оформити належну їй частину спадкового майна, а саме 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 17, згідно заповіту [PERSON] від 30.03.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 132. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме необхідно визнати за [PERSON], в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON], померлої 05.05.2010 року, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 17. На підставі викладеного,

Outcome: partial