Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

30 червня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: смт. Воскресенське, вул. Ринкова, 30 Вітовського району Миколаївської області, укладений 26 червня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] на Товарній біржі Нерухомість-Миколаїв та зареєстрований за № 1-801 - дійсним. В обґрунтування цих вимог посилається на те, що при укладенні цього договору не був обізнаний по обовязковість його нотаріальної форми. Між ним та продавцем було досягнуто всіх істотних умов даного договору та виконано їх. Договір зареєстровано 26.06.2001 року Товарною Біржею «Нерухомість - Миколаїв» за №1-801, без наступного нотаріального посвідчення. 04.07.2001 року вище вказаний договір було зареєстровано в ММБТІ за реєстровим №456. Позивач вказує, що про необхідність нотаріального посвідчення договору йому стало відомо тільки в 2017 році, після звернення до нотаріальної контори з метою відчуження даного майна. Посилаючись на неможливість нині оформлення даного договору нотаріально, позивач змушений звернутися з вказаним позовом, оскільки сторони належним чином виконали умови договору, проте через недотримання його нотаріальної форми, реалізувати своє право як власник спірного майна, він позбавлений можливості. Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги свого довірителя підтримала в повному обсязі та просила про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, про час та місце судового засідання повідомлялась належно. Третя особа Товарна біржа Нерухомість-Миколаїв в судове засідання свого представника не направила, причину суду не повідомила, про дату та час розгляду справи судом повідомлена своєчасно. Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог та на підставі поданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до договору купівлі-продажу, зареєстрованого 26 червня 2001 року Товарною біржею Нерухомість-Миколаїв, [PERSON] продала, а [PERSON] придбав житловий будинок, що розташований за адресою: смт. Воскресенське, вул. Ринкова, 30 Вітовського району Миколаївської області (а.с. 6). Згідно п. 1 Договору, гроші за вказаний будинок передані продавцю до підписання цього договору . Право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано в ММ БТІ за [PERSON] 04 липня 2001 року за реєстраційним номером 456 (а.с. 7). Окрім того, 23 жовтня 2008 року на імя [PERSON] видано державний акт про право приватної власності на земельну ділянку для обслуговування вище вказаного житлового будинку та господарських споруд (а.с. 9 ). Щодо недодержання нотаріальної форми договору купівлі-продажу, укладеного 26.06.2001 року, відповідно до ст.ст.57,58 Конституції України,\~ст.5 ЦК України\~до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у грудні 1998 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року. Статтею 47 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року) була передбачена обовязковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми. Частиною 2\~ст.47 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року) передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов'язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним. Так, судом встановлено, що сторони в повній мірі виконали умови договору. Покупець передав обумовлену суму грошей, а продавець передав майно. З 04 липня 2001 року, договір відповідно до вимог ч.2\~ст.227 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року) зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації, у передбаченому законом порядку угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавалась недійсною (протилежного судом не встановлено). Щодо ухилення відповідача від нотаріального посвідчення даного договору, то вказане також підтверджується і її неявкою в судове засідання по даній справі з вирішення спору щодо договірних відносин сторін з даного майна. Окрім того, право власності щодо вказаного майна, як вже зазначено, зареєстровано в БТІ за позивачем, на його імя видано правовстановлюючий документ щодо земельної ділянки для обслуговування вказаного будинку, отже нині нотаріальне посвідчення даного договору є неможливе. За такого, враховуючи вимоги ст. 16 ЦК України, та встановивши узгодження та виконання всіх суттєвих умов договору, що посвідчення вказаного договору нині в нотаріальному порядку неможливе, суд вважає, що цивільне право [PERSON] підлягає захисту шляхом визнання дійсним вищевказаного договору купівлі-продажу.

Outcome: approved