Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

31.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], в якій крім неї, також зареєстрований відповідач [PERSON], який є колишнім чоловіком її дочки - [PERSON] Оскільки відповідач у вказаній квартирі не проживає з 2010 року, за комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні житлового приміщення не приймає, позивач просить визнати його таким, що втратив право користування вказаною квартирою. Позивач в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з письмовою заявою, у якій заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності, а також просила стягнути з відповідача на її користь суму судових витрат, понесених нею по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати за його відсутності, а також позов визнав повністю, однак заперечував проти стягнення з нього суми судових витрат, понесених по справі позивачем. Зясувавши позиції сторін, викладені у їх письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Зокрема, право власності позивача на вказане нерухоме майно підтверджується фотокопією Свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації Путивльського міськвиконкому згідно з розпорядженням від 15.12.2000 року № 1587 та фотокопією Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Путивльського районного нотаріального округу [PERSON] 27.05.2014 року за реєстраційним № 618 (а.с.6,7). Із адресної довідки Путивльського РС УДМС України в Сумській області від 02.09.2015 року № 1493 вбачається, що відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [INFO] (а.с.23). Рішенням Путивльського районного суду від Сумської області від 23.07.2015 року було розірвано шлюб між відповідачем та [PERSON], яка є дочкою позивача (а.с.14,15). Відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим у вказаній квартирі з 2010 року, що підтверджується довідкою Путивльської ЖЕК від 21.08.2015 року № 3080 (а.с.10). Крім того, із змісту зазначеної довідки вбачається, що у вказаній квартирі значаться зареєстрованими й дочка позивача - [PERSON] та онук позивача [PERSON] Із акту від 13.08.2015р., складеного мешканцями буд. № 18 по вул. Кірова в м. Путивль Сумської області, вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], однак з 2010 року і по теперішній час не проживає, а проживає за адресою: [INFO] (а.с.11). Із довідки, підписаної мешканцями буд. № 18 по вул. Кірова в м. Путивль Сумської області, яка посвідчена депутатом Путивльської міської ради [PERSON] та секретарем Путивльської міської ради [PERSON], вбачається, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з 2010 року (а.с.12). Відповідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.72 ЖК України якщо особа без поважних причин не проживає в житловому приміщенні понад встановлені строки, ця особа за рішенням суду визнається такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Таким чином, з досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що відповідач понад встановлений законодавством строк не проживає в [INFO] без поважних причин, оскільки відсутні переконливі докази, які б підтвердили поважність причин його непроживання у вказаній квартирі, тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на таке, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума понесених останньою судових витрат, повязаних з оплатою правової допомоги у розмірі 500 грн. та 243 грн. 60 коп. судового збору, а всього 743 грн. 60 коп. (а.с.1,16-18). На підставі викладеного,\~\~

Outcome: approved