Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

30.05.2018 року [PERSON],заінтересованих осіб [PERSON],[PERSON],[PERSON] звернулася із заявою до суду про надання права на шлюб. Свою заяву мотивує тим, що вона народилася [INFO] року.З 2016 року підтримує дружні стосунки з [PERSON],[INFO], і має намір одружитись з останнім, оскільки вагітна. Самарівська сільська рада відмовила їй у реєстрації шлюбу по причині недосягнення шлюбного віку. Просить надати право на укладення шлюбу,так як бажання одружитися є реальним ,відповідає її інтересам і не виходить з будь- якого примусу. Заявник [PERSON] підтримала заяву, просить її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON],[PERSON] не заперечили проти задоволення зяви. Заінтересова особа [PERSON] звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи без її участі , не заперечує проти її задоволення. Заслухавши заявницю, заінтересованих осіб,дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку,задовольнити заяву [PERSON] про надання права на шлюб. За приписами ч.3 ст. 200 ЦПК України,за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, суд ухвалює рішення у підготовчому провадженні,оскільки заявниця, заінтересовані особи підтримують заявлені вимоги. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України [NUMBER] від 13.10.2017 року ,заявник [PERSON],[INFO] є неповнолітньою (а.с.4). За нормами ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як підкреслено постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (п. 2), до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Неповнолітня особа, відносно якої судом прийняте рішення про зниження шлюбного віку, має право не скористатись наданим їй правом та у будь-який момент до реєстрації шлюбу відмовитись від його реєстрації. У судовому засіданні встановлено із пояснень заявниці, заінтересованих осіб [PERSON],[PERSON], довідки Ратнівської центральної районної лікарні № 0351 від 23.05.2018 року ( а. с. 11),що укладення шлюбу є необхідним і відповідає інтересам заявниці. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України,державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що реєстрація шлюбу [PERSON],якій виповнилося 16 років, із [PERSON] є добровільним і відповідатиме їх інтересам та їх майбутньої дитини, а тому слід надати право на шлюб. За приписами ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення сплачений судовий збір у сімі 352,40 гривень заявниці не відшкодовується.

Outcome: approved