Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

31 серпня 2015 року позивач звернувся в суд з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору № 40351-OWNCASH від 18 вересня 2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 29246 грн. 51 коп. на строк до 17 березня 2016 року зі сплатою за користування кредитними коштами процентів, визначених тарифами банку. Проценти за кредитним договором нараховуються на суму заборгованості за кредитом. Свої зобовязання за вказаним договором виконав повністю надавши відповідачу кредит у вказаному розмірі. [PERSON] взяті на себе зобовязання своєчасно не виконала, внаслідок чого станом на 27 липня 2015 року утворилась заборгованість в сумі 36209,27 грн., яка складається із простроченої заборгованості по кредиту 29246,51 грн., простроченої заборгованості по процентам 1703 грн., простроченої комісії за адміністрування кредиту 3662,94 грн. та пені 1596,82 грн. Просив суд стягнути із відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати. Крім цього, подав заяву, де, крім вищевказаного, просить стягнути із відповідача також судові витрати за публікацію оголошення в пресі про виклик відповідача Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, про що подав відповідну заяву, де просить справу розглянути без його участі, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час і місце слухання через публікацію оголошення в газеті «Волинь-нова», повторно у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не подала, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла. У зв'язку з цим суд, відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що 18 вересня 2014 року в порядку ст. 1055 ЦК України між публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 40351-OWNCASH (а.с. а.с. 8-9). Згідно умов вказаного договору відповідачу надавався кредит в розмірі 29246 грн. 51 коп. на строк до 17 березня 2016 року зі сплатою 9,99% річних за користування кредитом (фіксована процентна ставка), розмір щомісячного платежу становив 2401 грн. Крім цього у вказаному договорі було визначено прядок розрахунків між сторонами (п. 4 договору), порядок повернення кредиту (п. 5 договору), відповідальність сторін (п. 6 договору) та графік платежів з чим відповідач була ознайомлена та згідна, що стверджено її підписом в договорі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ч. 1 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. В силу ст. 530 ч. 1 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позивач, у відповідності до ст. 509 ч. 1, ст. 1054 ч. 1 ЦК України, свої зобовязання виконав в повному обємі, тобто надав кредитні кошти відповідачу, що вбачається із меморіальних ордерів (а.с. а.с. 4, 5), [PERSON] в свою чергу порушила строки погашення кредиту, тобто не виконала умов договору. Відповідно до ст. 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, згідно розрахунку суми позову про стягнення заборгованості по вказаному кредитному договору (а.с. 6), розрахунку пені по простроченій заборгованості відповідача (а.с. 7), заборгованість останньої перед позивачем за цим договором, станом на 27 липня 2015 року, яка підлягає стягненню із [PERSON], становить 36209,27 грн. та складається із простроченої заборгованості по кредиту, в т.ч. прострочена 29246,51 грн., простроченої заборгованості по процентам 1703 грн., простроченої комісії за адміністрування кредиту 1596,82 грн. Відповідач [PERSON] не надала суду доказів, які б спростовували наявність у неї боргу перед позивачем, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, суд, відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, стягує із відповідача в користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 362,10 грн. (а.с. 1) та 180 грн. витрати, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, що вбачається із акту здачі-прийому виконаних робіт з надання послуг, які згідно ст. 79 ЦПК України відносяться до витрат, повязаних з розглядом судової справи, тобто до судових витрат.

Outcome: approved