Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

\~\~ 30 травня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив звільнити з під арешту обєкт нерухомого майна, які належать на праві власності [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків 14525007037), а саме 27/100 частин житлового будинку, що знаходяться за адресою: Київська область, м. Васильків, вулиця Декабристів, будинок 102, який накладений на підставі постанови державного виконавця Ліщенко Н.1. від 05.08.2013р. «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» по Виконавчому провадженні №28139555 та зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна номер запису обтяження № 4457283, номер запису обтяження № 2127721 (спеціальний розділ) від 15 серпня 2013р. Вказуючи на те, що він є власником нерухомого майна приватного (житлового будинку, розмір частки 1/1, що знаходяться за адресою Київська області, м.Васильків, вулиця Декабристів 102. на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Васильківського міське с нотаріального округу Київської області 12 вересня 2009р. 31 грудня 2013р. даний житловий будинок був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформаційною довідкою від 25.05.2017р. за № 87995754. Таким чином на належне йому нерухоме майно безпідставно накладено арешт та заборону на його відчуження, чим порушені його майнові права щодо розпорядження своєю приватною власністю. Представник позивача подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надіславши дло суду заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримує(а.с.21). Васильківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області справу просив розглядати без участі їхнього представника (а.с.24). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст.\~10\~та ч. 1 ст.\~60 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду положень ст.ст.\~57\~і\~58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що, відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 12 вересня 2009 року [PERSON] придбав у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: м. Васильків, Київської області, вул.. Декабристів 102 (а.с.6). Як вбачається з Витягу з державного реєстру правочинів №7715272, 12 вересня 2009 року за [PERSON] зареєстровано Васильківським міським приваним нотаріусом [PERSON] домоволодіння за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 102 (а.с.7) Згідно відомостей з Єдиного Реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна державним реєстратором реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області [PERSON] на підставі постанови державного виконавця Ліщенко Н.І. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №28139555 накладено арешт на майно [PERSON] за адресою Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 102 (8-10). Відповідно до листа Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області від 17.07.2017 року №08-11, шляхом перевірки журналу реєстрації вхідної кореспонденції та автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчих проваджень однією зі сторін за яким є [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], який зареєстрований за адресою: [INFO] у Васильківському МР ВДВС ГТУЮ у Київській області не перебувають (а.с.25). Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. \~\~\~\~\~ Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, відповідно до вимог ст. 391 ЦК України право власності позивача, як абсолютне право, має бути захищене лише при доведенні самого факту порушення. Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вендітеллі проти Італії» (1994) суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань. Судом встановлено та не заперечується Васильківським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, що на даний час виконавчі провадження відносно позивача відсутні. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна. Враховуючи викладене,

Outcome: approved