Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

31.08.2021 [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину з дня подання позову - 31.08.2021 і до повноліття дітей, так як відповідач захоплюється азартними іграми, постійно бере кредити в інтернеті; кошти на утримання дітей надає нерегулярно та в недостатньому розмірі. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні, не подав суду клопотання про розгляд справи за його участю, письмового відзиву на позовну заяву не подав. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України як мати, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися обов`язку щодо утримання та виховання дитини до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Сторони перебували у зареєстрвоаному шлюбі, який рішення суду від 16 березня 2018 було розірвано (а.с.4); є батьками неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 06 вересня 2010 року (а.с.6) та свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 31 травня 2016 року (а.с.5). Дослідженими доказами доведено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , а отже відповідно до ст. 182 СК України зобов`язаний сплачувати аліменти на їх утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачкою надано довідку про склад сімї або зареєстрвоаних у житловому приміщенні/будинку осіб, згідно даних, що є в наявності у відділі станом на 26.08.2021 відповідно до якої позивачка разом з неповнолітніми дітьми дочкою [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] зареєстровані в [ADDRESS] (а.с.7). Відповідач відзив на позов не подав, не довів, що він є непрацездатним чи перебуває на обліку у лікарів та не може займатися трудовою діяльністю, отримувати доходи, достатні для сплати аліментів на утримання дітей. Тому, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи, що сторони несуть однаковою мірою обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини з метою забезпечення її гармонійного фізичного і духовного розвитку, суд знаходить, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей, врахувавши при цьому, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved