Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

30 березня 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг України» звернулося до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 22 травня 2008 року між ЗАТ ОТП «Факторинг Україна» правонаступником якого є позивач та [PERSON] був укладений кредитний договір № СL-307/117/2008 від 22 травня 2008 року, за умовами якого позивальник отримав кредит в сумі 14859 доларів США, зі сплатою 12,99 % річних за користування кредитом, строком повернення до 22 травня 2013 року. Відповідно до умов Кредитного договору [PERSON] зобовязався належним чином прийняти, використовувати і повернути Банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановленні графіком погашення кредиту. В порушення вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконує, порушує умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні Кредитним договором терміни, внаслідок чого станом на 18 листопада 2014 року у [PERSON] виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 221000 грн., яка складається з: 11249,62 доларів США, заборгованість за тілом кредиту, 939,72 доларів США заборгованість за процентами по користуванню 34990,68 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі. 22 травня 2008 року між ЗАТ ОТП «Факторинг Україна» та [PERSON]. укладений договір поруки № SR-307/117/2008 від 22 травня 2008 року, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязався перед Банком відповідати за виконання [PERSON] усіх її зобовязань перед Кредитором в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. 22 травня 2008 року між ЗАТ ОТП «Факторинг Україна» та [PERSON] укладений договір поруки № SR-307/117-1/2008 від 22 травня 2008 року, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязалася перед Банком відповідати за виконання [PERSON] усіх її зобовязань перед Кредитором в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. 22 травня 2008 року між ЗАТ ОТП «Факторинг Україна» та [PERSON] укладений договір поруки № SR-307/117-2/2008 від 22 травня 2008 року, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязався перед Банком відповідати за виконання [PERSON] усіх її зобовязань перед Кредитором в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. В звязку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору позивач вимушений звернутись з позовом до суду та просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 221000 грн. 15 червня 2015 року справа надійшла до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за підсудністю. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання поруки припиненою. В обґрунтування зустрічного позову зазначив, що дійсно 22 травня 2008 року між ним та позивачем за первісним позовом був укладений договір поруки за кредитним договором, строк дії якого закінчився 22 травня 2013 року, а протягом шести місяців до нього не було предявлено вимоги. Тому просить визнати договір поруки припиненим. [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання поруки припиненою. В обґрунтування зустрічного позову зазначивши, що 22 травня 2008 року між нею та позивачем за первісним позовом був укладений договір поруки за кредитним договором, строк дії якого закінчився 22 травня 2013 року, а протягом шести місяців до неї не було предявлено вимоги. Тому просить визнати договір поруки припиненим. [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання поруки припиненою. В обґрунтування зустрічного позову зазначивши, що 22 травня 2008 року між нею та позивачем за первісним позовом був укладений договір поруки за кредитним договором, строк дії якого закінчився 22 травня 2013 року, а протягом шести місяців до неї не було предявлено вимоги. Тому просить визнати договір поруки припиненим. Ухвалою суду від 16 листопада 2015 року залучено правонаступника відповідача [PERSON], померлого 15 червня 2009 року [PERSON]. В судове засідання сторони не зявилися. Представником позивача направлено на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримують. [PERSON] в своїй заяві просить суд розглянути справу за його відсутності, в задоволенні первісного позову просить відмовити, тому як строк поруки припинився, його позов просить задовольнити з тих же підстав. [PERSON] у своїй заяві просить суд розглянути за її відсутності, в задоволенні первісного позову просить відмовити тому як строк поруки припинився, її позов просить задовольнити з тих же підстав. [PERSON] в своїй заяви просить справу розглянути за її відсутності, в задоволенні первісного позову просить відмовити, тому як строк поруки припинився, а вимог щодо стягнення заборгованості не як до поручителя до неї не предявлялося. Свій позов підтримує просить задовольнити. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме: Судом по справі встановлено, що 22 травня 2008 року між ЗАТ ОТП «Факторинг Україна» правонаступником якого є позивач та [PERSON] був укладений кредитний договір № СL-307/117/2008 від 22 травня 2008 року, за умовами якого позивальник отримав кредит в сумі 14859 доларів США, зі сплатою 12,99 % річних за користування кредитом, строком повернення до 22 травня 2013 року. Відповідно до умов Кредитного договору [PERSON] зобовязався належним чином прийняти, використовувати і повернути Банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановленні графіком погашення кредиту. В порушення вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконує, порушує умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні Кредитним договором терміни, внаслідок чого станом на 18 листопада 2014 року у [PERSON] виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 221000 грн., яка складається з: 11249,62 доларів США, заборгованість за тілом кредиту, 939,72 доларів США заборгованість за процентами по користуванню 34990,68 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі. Таким чином, між позивачем за первісним позовом та [PERSON] укладено кредитний договір, правовідносини по якому урегульовані договором та параграфом 2 глави 71 ЦК України, а саме, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем були виконані його зобовязання, передбачені договором та законодавством, а саме, надано кредитні кошти в розмірі 14859 доларів США, що не заперечувалося сторонами. 15 червня 2009 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть. Ухвалою суду від 16 листопада 2015 року залучено в якості його правонаступника [PERSON]. Судом не можуть бути прийняті до уваги посилання [PERSON] на те, що вимоги позивача за первісним позовом до неї, як до спадкодавця не можуть бути задоволені з причин того, що до неї, як до спадкодавця банком вимог не предявляється, тому як ухвалою суду її було залучено до справи як правонаступника [PERSON], а тому, відповідно вона є правонаступником усіх прав та обовязків за цим позовом до неї, в межах зачвлених ТОВ ОТП «Факторинг Україна» вимог. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів, а згідно ст. ст. 58, 59 ЦПК України докази повинні бути належними та допустимими. Як вбачається з копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] - ТОВ ОТП Факторинг України звернулося до нотаріальної контори з заявою за вих.. 08/12 від 05 січня 2012 року, отриману 17 січня 2012 року нотаріальною конторою, в якій просило при оформленні спадщини прийняти до уваги про наявність непогашеної заборгованості Позичальника перед кредитором, за яким спадкоємець буде виступати майновим поручителем. За вих. № 11-09/13 від 09 вересня 2013 року ТОВ ОТП Факторинг Україна направило також на адресу нотаріальної контори Претензію. Відповідно до вимог ст.ст. 1281, 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він маж право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину у строки, встановлені частинами другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ТОВ ОТП Факторинг України було відомо про відкриття спадщини після смерті [PERSON] не пізніше 05 січня 2012 року, а тому строк, передбачений ст.. 1281 ЦК України позивачем за первісним пропущений, а тому він позбавляється права вимоги. Що стосується вимог ТОВ ОТП «Факторинг Україна» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, як до поручителів, то слід зазначити наступне. 22 травня 2008 року між ЗАТ ОТП банк, правонаступником якого є позивач за первісним позовом, та [PERSON]. укладений договір поруки № SR-307/117/2008 від 22 травня 2008 року, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязався перед Банком відповідати за виконання [PERSON] усіх її зобовязань перед Кредитором в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. 22 травня 2008 року між ЗАТ ОТП банк, правонаступником якого є позивач за первісним позовом, та [PERSON] укладений договір поруки № SR-307/117-1/2008 від 22 травня 2008 року, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязалася перед Банком відповідати за виконання [PERSON] усіх її зобовязань перед Кредитором в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. 22 травня 2008 року між ЗАТ ОТП банк, правонаступником якого є позивач за первісним позовом, та [PERSON] укладений договір поруки № SR-307/117-2/2008 від 22 травня 2008 року, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязався перед Банком відповідати за виконання [PERSON] усіх її зобовязань перед Кредитором в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до вимог ст.ст. 553-554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до вимог ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як вбачається з договорів поруки: № SR-307/117/2008 від 22 травня 2008 року; № SR-307/117-1/2008 від 22 травня 2008 року; № SR-307/117-2/2008 від 22 травня 2008 року термін дії договору визначений до повного виконання божником зобовязань за кредитним договором. Відповідно до кредитного договору № СL-307/117/2008 від 22 травня 2008 року датою остаточного повернення кредиту є 22 травня 2013 року. А позов предявлено 30 січня 2015 року. Крім того у відповідності до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-2056цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє субєктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного виконання позичальником або поручителем своїх обовязків, передбачених основним зобовязанням. У шестимісячний строк після спливу строку основного зобовязання Банк у будь-якій формі вимог до поручителя не предявив, отже позов до поручителя подано з пропуском встановленого шестимісячного строку. Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожного в окремості щодо визнання договорів поруки припиненими є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. А в задоволенні вимоги ТОВ ОТП Факторинг України до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості як до поручителів, з тих же підстав належить відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України з ТОВ ОТП «Факторинг України» на користь: [PERSON] підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі 243,6 грн.; [PERSON] підлягають стягненню понесені нею судові витрати в розмірі 243,6 грн.; І.О. підлягають стягненню понесені нею судові витрати в розмірі 243,6 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved