Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

31 серпня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» звернулося до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.02.2017 по 01.08.2021 в сумі 91834,73 грн, три відсотки річних у сумі 5713 грн 11 коп., втрати від інфляційних процесів у розмірі 14022 грн 26 коп. та 2 270,00 грн судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 23.12.2019 ТОВ фірма «ТехНова» в особі КЕП «Чернігівська теплоелектроцентраль» ТОВ фірми «ТехНова» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення з [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.01.2020 у справі № 750/14411/19 було відмовлено у видачі судового наказу відповідно до частини дев`ятої статті 165 ЦПК України, так як отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника. КЕП «Чернігівська теплоелектроцентраль» ТОВ фірма «ТехНова» надає послуги з теплопостачання до багатоквартирного житлового будинку відповідачів за адресою: [ADDRESS] . У період з 01.02.2017 по 01.08.2021 позивач фактично надав відповідачу послуги з централізованого опалення, проте відповідач такі послуги своєчасно не оплатила, в результаті чого виникла заборгованість за спожиті нею послуги, яка до цього часу не погашена. Ухвалою судді від 08.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Відповідачі в судове засідання не з`явились, відзив не наддали. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідачі є споживачами послуг з централізованого теплопостачання, наданих позивачем, за адресою [ADDRESS] . За період з 01.02.2017 року по 01.08.2021 року позивачем надано послуги з теплопостачання на суму 91834 грн. 73 коп., яка відповідачами не сплачена. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язальні відносини між сторонами врегульовані законодавством у сфері надання і споживання послуг з опалення, а саме Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та питної води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 року № 630 з наступними змінами та доповненнями. Згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 №572, власник, наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Крім того, пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п. 20 зазначених Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини третьої статті 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Згідно статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунки заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат відповідачами не спростовані у належний спосіб. За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки відповідачами порушено вимоги щодо своєчасності оплати за надані комунальні послуги, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2 270 гривень 00 копійок, які згідно статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved