Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

29.08.2016 р. позивачка звернулася в Городоцький районний суд Львівської області із позовною заявою до [PERSON], просить розірвати шлюб зареєстрований у Галичанівській сільській раді Городоцького району Львівської області 26.02.2000 р., актовий запис № 01, мотивуючи тим, що подружнє життя не склалося, основна причина розпаду сімї це різниця характерів, відсутність взаємопорозуміння і довіри. Від шлюбу є двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] Просила задоволити позов. В судове засідання позивачка [PERSON] не явилася, подала заяву про задоволення позову та розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі матеріалів, так як буде перебувати за кордоном (а.с.17-20). Відповідач [PERSON] в судове засідання не явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с.21). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши позовну заяву, матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З долученого до справи свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 000013 (а.с.4), свідоцтв про народження серії І-СГ № 104255 від 02.02.2007 р. та довідки про реєстрацію особи громадянином України № 572/003-08 від 11.01.2008 р. (а.с.5,6), видно, що сторони в шлюбі з 26.02.2000 р., мають двох дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Як убачається зі змісту позову, сторони з 2009 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їхніх дітей, а тому згідно з ст. 112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у позивача будувати сімейні відносини, небажання проживати разом.\~ Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить залишити їй прізвище «Гавришко». На підставі вищезазначеного, суд приходить переконання, що шлюб між сторонами є формальним і розриває такий. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача понесені позивачкою та документально підтверджені судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved