Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

31.07.2018 року позивач звернулася до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом, згідно якого просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 23 лютого 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за номером актового запису 41, між нею та відповідачем [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, однак надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається з позовної заяви та встановлено в судовому засіданні позивач з відповідачем зареєстрували шлюб 23.02.2001 року за номером актового запису 41, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області видано відповідне свідоцтво про одруження (копія свідоцтва наявна в матеріалах справи а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], 29.06.2001року народження (актовий запис №162 свідоцтва про народження серії 1-КИ №120298, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області) а.с. 6. Як вбачається із позовної заяви сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося внаслідок неналежного відношення відповідача до шлюбу та сімї. На даний момент позивач з дитиною проживають від відповідача окремо, спільне господарство між ними припинено, що також призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами. Спору стосовно поділу майна та про місце проживання дітей не має. \~ \~ \~ \~Відповідач, згідно наданої заяви, визнає позов [PERSON] про розірвання шлюбу в повному обсязі і просить його задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідно\~\~ до\~ч.2 ст.112\~ Сімейного кодексу України (далі - СК України)\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. \~ \~ \~ \~Дружина та чоловік за змістом\~ст.55 СК України\~зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved