Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

29.12.2020 р. до Радехівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.12.2001 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований у Розжалівській сільській раді Радехівського району Львівської області, актовий запис № 6. 04.02.2016 року рішенням Радехівського районного суду Львівської області, шлюб між ними розірвано. Від спільного подружнього життя в них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . [INFO] року [PERSON] виповнилося 18 років. Дочка навчається на першому курсі НУ «Львівська політехніка». Згідно договору № 28-16 від 27.08.2020 р. про надання освітніх послуг - термін дії договору з 30.09.2020 р. по 30.06.2024 р., а повна вартість навчання становить 90 920 грн. Крім того, дочка потребує додаткових коштів на проживання в гуртожитку, проїзд та інші витрати. Відповідач має стабільний заробіток та має можливість надавати матеріальну допомогу солідарно з позивачкою. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] [INFO] , аліменти на час навчання [PERSON] , 2002 р.н. в розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, та до 30.06.2024 року включно, до дати закінчення навчання у Національному університеті «Львівська політехніка». Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2020 р. вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П. 21.01.2021 року з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 22.01.2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, перше судове засідання призначено на 11.02.2021 р. 10.02.2021 та аналогічного змісту - 11.02.2021 року позивачем скеровано на адресу суду заяву про збільшення позовних вимог відповідно до ст. 49 ЦПК України, у якій позивач, крім стягнення аліментів в розмірі 2000 грн, просить також стягнути з відповідача [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] 1/2 сплачених коштів за навчання [PERSON] , 2002 р.н., а саме 6819 грн. 11.02.2021 р. ухвалою суду судове засідання відкладено на 01.03.2021 р. через неявку учасників судового розгляду. 11.02.2021 р. відповідачем було подано відзив на позовну заяву, а також 25.02.2021 р. подав аналогічний відзив на позовну заяву, де зазначає, що позовні вимоги не визнає. Вказує на те, що позовна вимога позивача про стягнення аліментів на користь матері [PERSON] є незаконною та протиправною. Позивачем обрано невірний спосіб захисту, не надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. Додає, що зайнятий на сезонних роботах у Фермерському господарстві «Ордів Агро» в с. Ордів та на даний час отримую мінімальну заробітну плату у розмірі 4500 грн, оскільки зайнятий на неповний робочий день, у зв`язку з чим не може сплачувати аліменти повнолітній дитині 2000 грн. щомісяця. Додає, що позивачем не долучено доказів навчання повнолітньої дитини в НУ «Львівська політехніка». Просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивачки, оскільки позовні вимоги є необгрунованими та позивачкою обрано невірний спосіб захисту, аліменти на навчання повнолітній дитині присуджуються в користь дитини, а не на користь матері дитини. 01.03.2021 р. судове засідання протокольно було відкладено до 16.03.2021 р. 16.03.2021 року за усною заявою відповідача, до справи залучена 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. 29.03.2021 року до суду подано позивачкою заяву про збільшення позовних вимог згідно ст. 49 ЦПК України, просить стягувати з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] [INFO] , аліменти на час навчання [PERSON] , 2002 р.н. в розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, та до 30.06.2024 року включно, до дати закінчення навчання у Національному університеті «Львівська політехніка», також просить стягнути з відповідача [PERSON] [INFO] на її користь 1/2 сплачених коштів за навчання [PERSON] 2002 р.н., а саме 7955,50 грн. та стягнути з відповідача [PERSON] [INFO] на її користь 1/2 сплачених коштів за проживання в гуртожитку [PERSON] , 2002 р.н., а саме 1148 грн. 29.03.2021 року на адресу суду 3-ою особою подано клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги позивачки підтримує і просить їх задовольнити із врахуванням уточнених позовних вимог станом на 29.03.2021 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги із врахуванням уточнених заяв - підтримала та дала аналогічні пояснення тим, які викладені в позовній заяві і в заяві від 29.03.2021 року, крім того пояснила, що дочка перебуває на її утриманні. Позивач не має можливості в повному обсязі задовольняти нормальні вимоги дитини, повністю забезпечувати її розвиток, оскільки офіційно працює та отримує 6000 грн. заробітної плати. Відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати допомогу на утримання та навчання дитини. Він працює, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має та може сплачувати аліменти на утримання дочки на період навчання, а також додаткові витрати на утримання доньки. Необхідність додаткових витрат на дитину викликана особливим обставинами, а саме навчанням дочки. Законом обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків. У зв`язку з її навчанням вона несе значні матеріальні витрати, зокрема плата за навчання становить 22 730 грн, крім того є необхідними витрати за проживання дочки в гуртожитку. Вказує на те, що заявлені збільшені позовні вимоги в розмірі 7 955, 50 грн. та 1148 грн. це додаткові понесені нею витрати на оплату навчання доньки та оплату проживання доньки в гуртожитку. В судових дебатах позивачка просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно до закінчення дочкою навчання, тобто до [INFO] та стягнути з відповідача на її користь 1/2 сплачених нею коштів за навчання [PERSON] - 7 955,50 грн., щодо суми в розмірі 1 148 грн., то таку просила не стягувати з відповідача, оскільки [PERSON] дійсно у вересні місяці 2020 року дав 3-ій особі 3000 грн. на оплату за проживання у гуртожитку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав, в іншій частині збільшених позовних вимог просив відмовити, оскільки з ним не було погоджено вартість навчання і він не має змоги оплачувати додаткові витрати на навчання т.я. такі повинні бути включені в розмір самих аліментів, а також зазначив, що періодично з вересня 2020 року кошти на навчання та на додаткові витрати 3-ій особі давав, приблизна сума становить 4800 грн.; донька до березня 2021 року проживала з ним в одному будинку і він їй давав кишенькові гроші - 400-500 грн.. Третя особа на стороні позивача в судовому засіданні пояснила, що сторони являються її батьками, які розлучились у 2016 році. З того часу вона проживає з мамою та перебуває на її утриманні, батько до листопада 2020 року сплачував аліменти та періодично давав кишенькові їй гроші. З вересня 2020 року вона навчається на першому курсі - спеціальність «Психолог» в НП «Львівська політехніка». У вересні 2020 року відповідач дав їй 3000 грн. на оплату навчання, а також 2-3 рази давав кишенькові гроші по 200-500 грн. В лютому місяці 2021 року вона посварилася з батьком та з того часу він їй не допомагає. Вона не має змоги працювати, оскільки навчається на стаціонарі, тому фінансово їй допомагає мама. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та 3-ої особи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами такі факти. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі (а.с.49). [PERSON] [INFO] , проживає в [ADDRESS] , відповідно до даних паспорта [NUMBER] та витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.с.5,6). Відповідно до Довідки № 871/2020 від 17.09.2020 р. та Договору №28-16 від 27.08.2020 р. «Про надання освітніх послуг» [PERSON] в інтересах [PERSON] , уклали договір з НУ «Львівська політехніка» про надання освітніх послуг, а саме підготовка фахівців з вищою освітою денної форми навчання бакалавр, спеціальності «Психологія», термін чинності договору з 30.09.2020 до 30.06.2024 р., загальна вартість освітньої послуги 90 920 грн. [PERSON] є студенткою першого курсу, денної форми навчання рівня вищої освіти Бакалавр Інституту права, психології та інноваційної освіти НУ «Львівська політехніка», закінчує навчання у червні 2024 р. (а.с.7-8, 13). [PERSON] поселена в гуртожиток №3 оплата за гуртожиток становить 514 грн/міс+60 грн/міс інтернет, згідно повідомлення (а.с.10) [PERSON] несе витрати, які пов`язані із навчанням дочки, про що свідчать квитанції до прибуткового касового ордера № 53380, № 53617, квитанція № 00508 від 17.09.2020 р., чек №171366 (а.с.9,11). Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №50229 від 09.02.2021 р. та №50836 від 09.03.2021 р. [PERSON] оплатила за навчання [PERSON] по 2273 грн (а.с.23,25, 47). Згідно квитанції №53544 від 17.03.2021 р. від [PERSON] прийнято 2296 грн за проживання в гуртожитку за період з 01.03.2021 р. по 30.06.2021 р., згідно положення про порядок поселення в гуртожитки студмістечка НУ «Львівська політехніка» (а.с.48, 68-75). Відповідач [PERSON] працює в ТзОВ «Ордів-Агро» з 19.02.2016 р., його дохід за період 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р. склав 105 604, 82 грн., а з 01.01.2021 р. по 28.02.2021 р. склав 18716,08 грн. (а.с.59, 60). Судом встановлено, що 3- я особа - [PERSON] самостійних доходів не має; у зв`язку з навчанням на денній формі вона не в змозі самостійно працювати, відтак суд вважає, що навчаючись, вона потребує матеріальної допомоги. Позивач як на підставу своїх позовних вимог вказує на невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, що передбачено ст. 199 СК України. Із наведеного вбачається, що між сторонами виник спір щодо невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати до досягнення двадцяти трьох років свою повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов`язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р. обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить переконання про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на доньку, оскільки вона потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а відповідач може таку матеріальну допомогу надавати. Крім того, статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Щодо вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача 1/2 сплачених нею коштів за навчання [PERSON] в розмірі 7 955,50 грн., які вважає додатковими витратами ( особливими обставинами) (судове засідання від 20.04.2021 року), суд приходить до наступного. Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання) (постанова від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц). Тобто вартість навчання 3-ої особи [PERSON] в НУ «Львівська політехніка» має враховуватись при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з батька [PERSON] і не належить до додаткових витрат на утримання дитини, які присуджуються лише неповнолітнім дітям. Відтак, позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дочки, не підлягають задоволенню, тому що такий вид стягнення на утримання повнолітньої дитини не передбачено положеннями Сімейного кодексу України. Оскільки відповідач є працездатним, позовну вимогу про сплату аліментів в судовому засіданні визнав, таке свідчить про наявність у нього матеріальної можливості сплачувати аліменти, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на користь - [PERSON] [INFO] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн щомісячно з дня подачі позовної заяви і до закінчення дочкою навчання, тобто до [INFO] , але не більше як до досягнення нею 23 років, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Позовна вимога про стягнення із відповідача на користь позивача 1/2 сплачених нею коштів за навчання [PERSON] в розмірі 7 955,50 грн. як додаткові витрати на утримання дитини задоволенню не підлягають. Згідно ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial