Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

29 жовтня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частки, з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову вказувала, що 01 березня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від спільного подружнього життя з відповідачем мають сина, - [PERSON], [INFO], який проживає зі нею. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, як дружину, з якою проживає їхня спільна від шлюбу дитина, так як знаходиться у працездатному віці та може працювати. У зв'язку з тим що вона доглядає за дитиною, не має можливості працювати. На теперішній час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. В судове засідання сторони не викликались. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 березня 2014 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], актовий запис №72 від 01 березня 2014 року, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 01 березня 2014 року. [PERSON] при реєстрації шлюбу змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.2). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, - [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є позивачка, - [PERSON], батьком відповідач, - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно Металургійним районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.3). Позивач на даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за сином [PERSON], [INFO], до досягнення ним 03-річного віку. Відповідно до ст.ст.74, 77 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно зі ст.ст.79-80 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має можливість надавати таку допомогу, інших утриманців немає. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривні. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, та

Outcome: approved