Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

31.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши, що 05.12.2013 року між ПАТ «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ», правонаступником якого є ПАТ «СБЕРБАНК» та відповідачем був укладений кредитний договір №64#00017154917. Відповідно до умов Кредитного договору, Позивач надав Відповідачу кредит в сумі 75 000,00 грн. (сімдесят пять тисяч гривень 00 копійок) під 33% річних на поточні потреби, а Відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 04.12.2018 р. та щомісячно погашати кредит та проценти за користування кредитом згідно Графіку (додаток №1 до Кредитного договору). Станом на 12 серпня загальна заборгованість складає 155231,07 грн., з яких: заборгованість за кредитним договором 65092,98 грн.; процентів за кредитним договором 30679,15 грн.; пені за прострочення повернення заборгованості за Кредитним договором 45295,62 грн.; пені за прострочення сплати процентів за Кредитним договором 14164,22 грн., яку просили стягнути з відповідача на користь позивача, а також судовий збір в розмірі 2328,48 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не зявилась, в матеріалах справи є заява про розгляд справи без її участі, за участю представника [PERSON], раніше в судовому засідання зазначала, що позовні вимоги визнає частково, письмової вимоги від Банку про дострокове повернення повної суми заборгованості не отримувала. Представник в судове засідання не зявився, надав письмові заперечення, відповідно яких позовні вимоги визнає частково, відповідно наступного: відповідно до п. 8.1 [PERSON] позичальник зобовязався щомісячно «5» числа, яке є розрахунковою датою, кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладення цього [PERSON], здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтетними платежами в сумі не менше 2588,54 грн. відповідно до Графіку з кінцевим терміном повернення Кредиту «04» грудня 2018 року. Відповідно до п. 8.3. Кредитного договору, Позивач має право вимагати від Відповідача дострокового повернення повної суми заборгованості за цим [PERSON], в тому числі у разі затримання Відповідачем щонайменше на один календарний місяць сплати частини Кредиту, періодичність сплати якого передбачена цим [PERSON], та/або процентів нарахованих за користування Кредитом, а Відповідач, відповідно до п. 8.5. Кредитного договору, в разі отримання від Позивача письмової вимоги про дострокове повернення повної суми заборгованості, зобовязаний здійснити усі платежі на користь Позивача (при цьому строкові платежі - проценти, комісійні винагороди, пені тощо повинні бути сплачені з урахуванням строку, що минув з дати, на яку Позивач здійснив розрахунок заборгованості за цим [PERSON], і по дату повернення повної суми заборгованості за вказаним договором) в строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від Банку. Згідно ж з п.8.4 [PERSON], у разі якщо [PERSON] використовує своє право щодо вимоги в односторонньому порядку дострокового повернення повної суми заборгованості за цим [PERSON], то він зобовязаний в письмовій формі повідомити про це Позичальника. А відповідно до п.11.9 [PERSON], будь-які повідомлення, попередження або інший обмін інформацією між Банком і Позичальником, що стосується цього [PERSON], незалежно від того, чи передбачені вони цим [PERSON] або ні, мають юридичну силу, якщо вони викладені письмово і доведені до відома іншої сторони курєром під розписку та/або рекомендованим листом. Відповідачка ніяких вимог з Банку щодо дострокового повернення суми заборгованості не отримувала, а долучений банком реєстр відправлень не відповідає вимогам п.11.9 [PERSON]. Зазначає, що позивачем пропущено річний строк спеціальної позовної давності для нарахування пені, передбачений ч.2 ст.258 ЦК України. Більш того, у своїх запереченнях на позов зазначає, що представником ПАТ «Сбербанк» з незрозумілих причин замість щомісячного нарахування пені береться період: 470 днів у графі 3, 439 днів у графі 4, 408 днів у графі 5, 378 днів у графі 6, 345 днів у графі 7, 344 дні у графі 8. В судовому засіданні встановлено наступне: 05 грудня 2013 року між ПАТ «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ» правонаступником якого є ПАТ «СБЕРБАНК» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №64#00017154817 (а.с. 4). Відповідно до умов Кредитного договору, Позивач надав Відповідачу кредит в сумі 75 000,00 грн. під 33% річних на поточні потреби, а Відповідач зобовязалася повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 04.12.2018 р. та щомісячно погашати кредит та проценти за користування кредитом згідно Графіку (додаток №1 до Кредитного договору). Факт надання коштів підтверджується випискою по особовим рахункам з 05.12.2013 по 17.08.2016 (а.с.13). Згідно з п. 6.9. Кредитного договору у випадку порушення (невиконання/неналежного виконання) Відповідачем своїх зобовязань, передбачених в п. 2.5. цього [PERSON] (щодо страхування життя, здоровя та працездатності). Сторони погодили, що починаючи з першого календарного числа місяця, наступного за місяцем, в якому Відповідачем було порушено (невиконано/неналежно виконано) будь-яке з перелічених вище в цьому пункті [PERSON] зобовязань, діюча процентна ставка за користування Кредитом встановлюється на рівні 33% річних. Зазначеним пунктом Відповідач погоджує зміну процентної ставки, що не потребує укладення додаткової угоди між Сторонами цього [PERSON]. Таким чином, у звязку з не укладенням Відповідачем [PERSON] страхування, процентна ставка за користування кредитом починаючи з 01.01.2016 р. становить 35% річних. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Статтями\~525,\~526,\~530 ЦК України\~передбачено, що зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до п. 8.1. Кредитного договору позичальник зобовязався щомісячно «05» числа, яке є розрахунковою датою, кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладення цього [PERSON], здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтетними платежами в сумі не менше 2588,54 грн. відповідно до Графіку з кінцевим терміном повернення Кредиту «04» грудня 2018 року. Відповідно до п. 10.1. Кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за Кредитним договором, Відповідач зобовязаний сплачувати Позивачу пеню у розмірі 0,2 % від простроченої суми за кожний день прострочення будь-якого платежу, передбаченого [PERSON]. Відповідно до п. 8.3. Кредитного договору та ч. 2\~ст.1050 ЦК України, Позивач має право вимагати від Відповідача дострокового повернення повної суми заборгованості за Кредитним договором, в тому числі у разі затримання Відповідачем щонайменше на один календарний місяць сплати частини Кредиту, періодичність сплати якого передбачена цим [PERSON], та/або процентів нарахованих за користування Кредитом, а Відповідач відповідно до п. 8.5. Кредитного договору, в разі отримання від Позивача письмової вимоги про дострокове повернення повної суми заборгованості, зобовязаний здійснити усі платежі на користь Позивача (при цьому строкові платежі - проценти, комісійні винагороди, пені тощо повинні бути сплачені з урахуванням строку, що минув з дати, на яку Позивач здійснив розрахунок заборгованості за Кредитним договором, і по дату повернення повної суми заборгованості за вказаним договором) в строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від Банку. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). [PERSON] є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша\~статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій\~статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою\~статті 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення - невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті\~530,\~631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи, при укладенні кредитного договору сторони встановили як строк дії договору - до повного погашення позичальником заборгованості за кредитами та процентами, за користування ними (пункт 8.1 кредитного договору), кінцевий строк повернення кредиту - до 04 грудня 2018 року, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів - щомісяця до 05 числа включно кожного календарного місяця для основної заборгованості і для процентів за користування кредитом . Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у\~статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу\~(частина друга\~статті 1050 ЦК України). Про правові наслідки порушення зобовязання боржником йдеться також у частині першій статті\~611, частині другій - четвертій статті\~612 ЦК України, частині першій, другій\~статті 220 ГК України, які передбачають відповідальність боржника. Сторони встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобовязань, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно із частиною третьою\~статті 254 ЦК України\~спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з і наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України),\~\~\~\~ Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст.252255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до розрахунку Позивача, Відповідач перестала виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у звязку із чим з 06.05.2015 року у неї утворилася заборгованість за кредитним договором. У свою чергу [PERSON] звернувся до суду з позовом 31.08.2016 року, тобто строк позовної давності по нарахуванню пені необхідно рахувати з 01.09.2015 року. У самому позові період заборгованості зазначений станом на 12.08.2016 року, проте як розрахунок пені за прострочення повернення заборгованості станом на 17.08.2016 року. Судом неодноразово до Банку направлялись вимоги від 18.11.2016р. та 21.12.2016р. щодо надання розгорнутого розрахунку нарахування пені за кредитним договором №64#00017154817 від 05.12.2013 року. 13.02.2017 року до суду надійшли Додаткові пояснення представника ПАТ «Сбербанк» [PERSON], зі змісту яких не доведено законність нарахування пені більш, ніж за 1 рік. Питання щодо поновлення строків пропуску спеціальної позовної давності щодо нарахування пені позивачем не ставилось. Розрахунок пені за прострочення повернення заборгованості, за період з 01.09.2015 р. по 17.08.2016 р. у кількості 352 дні і складає 584,32 грн. (829,99*0,2*352 дні); за період з 06.10.2015 р. по 17.08.2016 р. у кількості 316 днів складає 575,12 грн.; за період з 06.11.2015 р. по 17.08.2016 р. у кількості 285 днів складає 501,6 грн.; за період з 06.12.2015 р. по 17.08.2016 р. у кількості 254 днів складає 487,68 грн.; за період з 06.01.2016 р. по 17.08.2016 р. у кількості 223 днів складає 414,78 грн.; за період з 06.02.2016 р. по 17.08.2016 р. у кількості 192 днів складає 368,64 грн.; за період з 06.03.2016 р. по 17.08.2016 р. у кількості 134 днів складає 292,12грн.; за період з 06.04.2016 р. по 17.08.2016 р. у кількості 133 днів складає 269,99 грн.; за період з 06.05.2016 р. по 17.08.2016 р. у кількості 103 днів складає 225,57 грн.; за період з 06.06.2016 р. по 17.08.2016 р. у кількості 72 днів складає 154,8 грн.; за період з 06.07.2016 р. по 17.08.2016 р. у кількості 43 днів складає 99,33 грн.; за період з 06.08.2016 р. по 17.08.2016 р. у кількості 12 днів складає 27,36 грн.; всього на суму 4001,31 грн. Щодо обґрунтованості нарахування пені за прострочення повернення заборгованості за 1 (один) день з 572,7 грн. до 42005,84 грн., то ці вимоги Позивачем не обґрунтовано. Методика їх нарахування пені за прострочення сплати процентів, взагалі Позивачем не розкрита. Як не розкрито і те, чому останнім періодом у розрахунку пені за прострочення повернення заборгованості вказано період з 09.09.2015 року по 17.08.2016, а у розрахунку пені за прострочення сплати процентів вказано період з 06.08.2016 по 17.08.2016 року. І чому в самому позові заборгованість зазначено станом на 12.08.2016 року, проте відповідний розрахунок на зазначену дату відсутній. Судом було взято за період, з моменту звернення до суду та дата вказана в розрахунках по заборгованості за кредитним договором, а саме період з 01.09.2015 року по 17.08.2016 року, тобто пеня за прострочення сплати процентів за Кредитним договором складає 8009,88 грн. (25,9+1276,50+1134,86+1058,20+909,32+839,25+760,48+590,87+526,62+395,20+282,24+163,40+47,04) грн.. Відповідно до Правових позицій Верховного суду України по справі № 6-100цс14 від 03.09.2014 року «За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої\~статті 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня\~\~на відповідну суму, а позовна\~\~давність за позовом про стягнення пені відповідно до\~статті 253 ЦК України\~обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права». Згідно з Постановою ВСУ (Постанова від 19.03.2014 року по справі за позовом ПАТ «Родовід банк»), про стягнення кредитних коштів, «оскільки в кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється частинами відповідно до графіка погашення кредиту, то початок перебігу позовної давності для стягнення кредиту й процентів за користування кредитом є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, однак не сплатив його, а тому загальна позовна давність застосовується до кожного щомісячного простроченого платежу, який був визначений у договорі графіком платежі». В силу\~ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ст.ст.58,\~59 ЦПК України\~належними визнаються докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування. У відповідності до\~статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2328,48 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача

Outcome: partial