Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

31 липня 2015 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, треті особи: Новосанжарська державна нотаріальна контора Полтавської області, [PERSON], [PERSON], в якому просила встановити за нею право на спадкування за першою чергою та право власності в розмірі 1/2 частини житлового будинку з відповідними господарськими будівлями №1 по вул. Осіння, згідно заповіту в с. Лелюхівка Новосанжарського району Полтавської області. Позов обґрунтовувала тим, що після смерті 18.06.2013 року батька [PERSON], вона за усною домовленістю з рідним братом [PERSON] подала до нотаріуса відмову від свої частки у спадщині за умови, що брат компенсує їй вартість її частки. 05.02.2015 року [PERSON] помер, так і не компенсувавши їй вартість її частки, тому, вважаючи, що має право на спадкування за законом, звернулася до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити. Представник позивача, [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, надав заяву, в якій просив судовий розгляд проводити за його відсутності, позов визнає. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області, в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, надав заяву, в якій просив слухання справи проводити за його відсутності. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, та пояснила, що вона є колишньою дружиною [PERSON] та їй відомо про його домовленість з позивачкою. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON], в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, надав заяву, в якій просив слухання справи проводити за його відсутності, проти позовних вимог [PERSON] заперечував (а.с. 207-211, 224). Заслухавши позивачку, її представника, третю особу, перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Частина 1 статті 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В частині позовних вимог про встановлення за [PERSON] права на спадкування за першою чергою, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 червня 2013 року помер [PERSON] (а.с. 4). Після його смерті заведена спадкова справа № 448/2013 від 29.11.2013 року, спадкоємцем згідно поданої заяви про прийняття спадщини є [PERSON], також надійшла заява про відмову від спадщини від [PERSON] (а.с. 78-79). Позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 11, 15-16) та рідною сестрою [PERSON], що підтверджується його свідоцтвом про народження (а.с. 12). [PERSON] помер 05 лютого 2015 року (а.с. 5), після його смерті було заведено спадкову справу № 100/2015 від 07.04.2015 року, спадкоємцем згідно поданих заяв про прийняття спадщини є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 76-77). [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 70а). Стаття 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1262 ЦК України передбачає, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Таким чином, [PERSON] є спадкоємицею першої черги після смерті батька [PERSON] та має право на другу чергу спадкування після смерті брата [PERSON], за умови відсутності спадкоємців першої черги. Відповідно до частини 2 статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Позовні вимоги не містять відомостей після кого позивачка просить встановити право на спадкування у першу чергу, за яких підстав, в позові не наведено жодних обґрунтувань на підтвердження вказаної вимоги та не надано жодного доказу. Згідно ст. 10 Цивільного процесуального Кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд вважає, що позовна вимога про встановлення права на спадкування за першою чергоює недоведеною, а тому задоволенню не підлягає. У позовній вимозі в частині визнання права власності в розмірі 1/2 частини житлового будинку з відповідними господарськими будівлями №1 по вул. Осіння, згідно заповіту в с. Лелюхівка Новосанжарського району Полтавської області необхідно відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 12 грудня 2003 року склав заповіт, згідно якого 1/2 частину належного йому житлового будинку заповідає [PERSON] (а.с. 10). Частини 1, 5, 6 статті 1273 ЦК України передбачають, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Згідно повідомлення Новосанжарської ДНК від 12.10.2015 року № 2122/01-16, [PERSON] відмовилася від спадщини, інші заяви у справі відсутні (а.с. 78). Частини 1, 5 статті 1275 ЦК України встановлюють, що у разі якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом. Позивачка у своїх позовних вимогах прохає визнати за нею право власності саме за заповітом, але не надає доказів, що вона в установлений законом строк відкликала заяву про відмову від прийняття спадщини, або відмова від прийняття спадщини визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, а тому у позові слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed