Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

30.07.2018 року позивач ДП «КиївГазЕнерджи» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що [PERSON]. є споживачем природного газу за адресою - [ADDRESS], постачання якого з 01.07.2015 року здійснює «КиївГазЕнерджи» на підставі ліцензії АЕ №299069 від 26.06.2015 року. Пропозицію укласти договір (оферту), що містить істотні умови договору про надання послуг з газопостачання, що відповідають умовам типового договору , було опубліковано 26.06.2015 року в газеті «Сегодня» за №116. Всі побутові споживачі, які продовжили після 30.06.2015 року отримувати на території ліцензійної діяльності постачальника із спеціальними обов»язками ДП «КиївГазЕнерджи» природний газ, є такими, що засвідчили бажання укласти договір про надання послуг з газопостачання та прийняли цю пропозицію повністю, безумовно. Після 30.06.2015 року отримання природного газу побутовим споживачем є момент укладання вказаного договору . Уразі якщо за адресою побутового споживача не було здійснено припинення газопостачання до 01.07.2015 року, то він є таким, що з 01.07.2015 року уклав договір про надання послуг з газопостачання. Типовий договір про надання послуг з газопостачання є договором приєднання, відповідно до ст.ст. 12,40 Закону України «Про ринок природного газу» затверджений Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 року і є договором приєднання, укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633,634,641,642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживачів до умов цього договору і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання до цього договору, та/або сплати рахунка, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Фактом згоди на приєднання (акцептування) договору постачання природного газу є фактичне споживання природного газу відповідачем Постачання природного газу здійснювалося у порядку передбаченому договором постачання природного газу побутовим споживачам з урахуванням вимог Правил надання населенню послуг з газопостачання затверджених Постановою КМ України №2246 від 09.12.1999 року , у редакції що діяла з 02.03.2015 року по 16.07.2016 року та Правил постачання природного газу, зтверджених Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року.Згідно пункту 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, розрахунок населення за надані ослуги з газопостачання , починаючи з 01.04.2015 року здійснюється за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, диференційованими залежно від місячного обсягу та видів споживання, що встановлені НКРЕКП, за показаннями лічильніків газу, а у разі їх відсутності за нормами споживання природного газу. Згідно п. 4.6. договру та п. 17 Правил, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць, плата за надані послуги протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. У зв»язку з порушенням порядку розрахунків встановленого договором та правилами у відповідача наявна заборгованість у сумі 2 444, 48 грн. за період з 01.06.2016 року і по 31.08.2017 року включно. З підстав порушення строків виконання зобов»язань щодо внесення плати за отримані послуги втрати від інфляції складають 200, 18 грн., та 3% річних від простроченої суми - 48, 88 грн. Просило стягнути з відповідача борг за послуги з постачання природного газу в розмірі 2 444, 48 грн., втрати від інфляції 200, 18 грн., 3% річних у розмірі 48,88 грн., а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з позовом. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги з зазначених у позовній заяві підстав підтримав. Відповідачка не визнала заявлені вимоги щодо стягнення боргу за спожиті нею послуги газопостачання, надала суду квитанцію про сплату за спожитий газ 20.09.2017 року суми у розмірі 2 444, 48 грн. Заслухавши сторони у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником особового рахунку квартири №3, корпус №3 будинку №27 по вулиці Васильківській в м. Києві (а.с.14). За даними розрахунку боргу за надані послуги з газопостачання за адресою - м. Київ. вулиця Васильківська, буд. №27, корпус №3, кв. №3 особовий рахунок [NUMBER] за споживачем [PERSON] станом на 31.08.2017 року рахується заборгованість 2 444,48 грн., яка виникла за період з червня 2016 року. (а.с.15). За даними статуту ДП «КиївГазЕнерджи», затвердженого рішенням Наглядової ради ПАТ «Київгаз» 08.06.2015 року, ДП «КиївГазЕнерджи» засноване на власності юридичної особи - ПАТ «Київгаз», цілями діяльності підприємства є здійснення господарської діяльності з метою отримання прибутку та задоволення потреб засновника, предметом діяльності якого є не заборонені законодавством види господарської діяльності (у тому числі на основі ліцензії) включаючи - постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 25.06.2015 року було прийнято рішення №1838 про видачу ДП «КиївГазЕнерджи» ліцензії №299069 на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом зі строком дії з 01.07.2015 року і по 30.06.2020 року (а.с.7). 26.06.2015 року в газеті «Сегодня» №116 постачальником ДП «КиївГазЕнерджи» опубліковано пропозицію укладення договору (оферту), щодо надання послуг з газопостачання, що відповідала умовам Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», який відповідно до вимог ст.ст. 12,40 Закону України «Про ринок природного газу» затверджено Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 року. Відповідно до правил статтей 633,634,641,642 ЦК України: публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов»язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звертається (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв»язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.; договором приєднання є договір, цмови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхм приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої мови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов»язання або містить інші умови , явно обтяжливі для сторони яка приєднплпся Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, аиходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості боати участь у визначенні умов договору.; пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна зі сторн майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні у мови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов»язаною у разі її прийняття; відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропощзиції. Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджує, що відповідачка [PERSON] не повідомляла ДП «КиївГазЕнерджи» про неприйняття пропозиції з надання послуг централізованого газопостачання, а продовжила отримувати від нього природний газ, відповідно є такою, що засвідчила намір укласти договір про надання посуг з газопостачання та прийняв пропозицію. Відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, розрахунок населення за надані почслуги з газопостачання, починаючи з 01.04.2015 року здійснюється за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, диференційованими залежно від місячного обсягу та видів споживання, що встановлені НКРЕКП, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу, розрахунквим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. За наданим суду позивачем розрахунком боргу за надані послуги з газопостачання за адресою - [ADDRESS], споживач [PERSON], особовий рахунок [NUMBER], встановлене газове обладнання - газова плита, газова колонка, станом на 31.08.2017 року заборгованість за період з 01.06.2016 року становить 2 444, 48 грн. Відповідачка [PERSON]. у судовому засіданні визнала отримання нею від позивача послуг з газопостачання за адресою - [ADDRESS], а також відсутність лічильника для обліку використаного газу, однак заперечила наявність боргу за отримані послуги та надала суду квитанцію про оплату її дочкою [PERSON] ще 20.09.2017 року вартість отриманих послуг у розмірі 2 444, 48 грн., що є належним та допустимим доказом на спростування зазначених позивачем підстав для позову. Відповідно до ст, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правилами ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового оболроту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на встановлені судом обставини, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за надані послуги з постачання природного газу не підлягають задоволенню, як у частині стягнення боргу та нарахованих штрафних сакцій, так і в частині відшкодування судових витрат, понесених позивачем при зверненні до суду з позовом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed