Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

31.05.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що при контрольному відвідуванні споживача [PERSON] 26.05.2014 року за адресою: Синельниківський район, с. Варварівка, вул. Леніна, будинок № 54, представниками Синельниківського РЕМ було виявлено порушення ст.ст. 26, 27 ЗУ «Про електроенергетику» та «Правил користування електроенергією для населення», затверджених постановою КМУ від 26.07.99 р. № 1357 (далі ПКЕЕн), а саме: «Самовільне підключення після відключення через прилад обліку. Дата відключення 08.04.14р.», внаслідок чого був складений акт Н № 106685 про порушення. За результатами розгляду акту Н № 106685, було прийнято рішення про проведення нарахувань відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії на суму 351,17 грн. На час подання позовної заяви відповідач не відшкодував завданих збитків, на письмові звернення не відреагував. Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» відшкодування шкоди внаслідок порушення ПКЕЕ в сумі 351 грн. 17 коп., судові витрати у справі в сумі 243 грн. 60 коп., а також суму сплачену за розміщення оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» про виклик до суду в розмірі 400,00 грн. До початку судового засідання представник позивача надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується № 102 (1697) газети «Вісті Придніпровя» від 24.12.2015 року. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. В матеріалах справи знаходиться копія заповіту від 13 грудня 2012 року, згідно якої [PERSON] заповів [PERSON] житловий будинок, господарські будівлі, які розташовані в с. Варварівка, вул. Леніна, 54 Синельниківського району Дніпропетровської області. Відповідно до [PERSON] Н № 106685 про порушення від 26.05.2014 року складеного під час технічної перевірки працівниками РЕМ в присутності [PERSON] стану електричних приладів обліку і електроустановок в домоволодінні за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Варварівка, вул. Леніна, 54, зафіксовано факт самовільного підключення [PERSON] через прилад обліку електричної енергії, після відключення 08.04.2014 року, який підписано трьома представниками Енергопостачальника та споживачем [PERSON] В матеріалах справи міститься заява [PERSON] від 30.05.2014 року, в якій він просить розглянути [PERSON] про порушення ППЕЕ Н № 106685 складений 26.05.2014 року розглянути 30.05.2014 року та протокол № 109 від 30.05.2014 року по розгляду актів про порушення споживачем [PERSON] Правил користування електричною енергією для населення, за результатом розгляду якого прийнято рішення, що вищезазначений акт складено через самовольне підключення після відключення 08.04.2014 року приладу обліку, обсяг недоврахованої електроенергії - 1085,84 кВт*г на суму 351,17 грн. [PERSON] з рішенням засідання комісії ознайомлений, про що свідчить його підпис в протоколі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» встановлено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, є зокрема: крадіжка електричної енергії; самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією. Згідно з п. 37 ПКЕЕН Енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку та вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Згідно ст. 35 Правил користування електричною енергією для населення енергопостачальник має право відключити споживача у разі самовільного підключення до електричної мережі. Згідно з п. 48 ПКЕНН за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку споживач несе відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до Розрахунку розміру відшкодувань збитків по акту № Н106685, встановлено, що адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Варварівка, вул. Леніна, 54, в період з 08.04.2014 року по 26.05.2014 року внаслідок самовільного підключення позивачу завдані збитки в сумі 351,17 грн. В добровільному порядку відповідач відмовився відшкодувати збитки позивачу внаслідок порушення правил користування електроенергією на суму 351,17 грн. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами «Правил користування електричною енергією» вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, є збитками енергопостачальника внаслідок неотримання вартості спожитої, але не облікованої за обчислювальний період електричної енергії. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (п.2 ч.2 ст.22 ЦК України). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 243,60 грн. та витрати на розміщення оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» в розмірі 400 грн. 00 коп.

Outcome: approved