overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

7 вересня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 16 жовтня 2009 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка надала заяву з проханням провести розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду не заперечувала. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 16 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 388. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено із Максимової на [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

7 вересня 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28 грудня 2007 року він уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 721. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із ним. Фактично шлюбні відносини між ними припинені у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Вони проживають разом, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, не надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 721. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони проживають разом, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

7 вересня 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 13 червня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 405. Від шлюбу дітей не мають. У квітні 2014 року фактичні шлюбні відносини із відповідачем були припинені, вони майже повністю перестали спілкуватися. Відповідач пішов із сім'ї мешкати в інший будинок. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності почуття любові та взаєморозуміння. Останній час між ними відбувалися сварки з різних причин. Примирення між ними неможливе. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам. Спільне господарство разом не ведеться. Позивачка, представник позивачки в судове засідання не з'явилися, надали заяву, в якій підтримали позовні вимоги, просили справу розглянути за їх відсутності, не заперечували проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений через оголошення, розміщене на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 червня 2012 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 405. Від шлюбу сторони дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2014 року у зв'язку з відсутностю почуття любові та взаєморозуміння. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

7 вересня 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 11 жовтня 2014 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння, тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, обоє надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому відповідач в своїй заяві позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 11 жовтня 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 1073. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено з [PERSON] на [PERSON]. За час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені неї при зверненні до суду в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

7 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, син знаходиться на її (позивача) утриманні. Допомогу їй виховувати та утримувати сина лише її батьки. Ініціатором припинення відносин був відповідач, він відмовився добровільно утримувати сина. [PERSON] просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до його повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд розглядає справу у загальному порядку в відсутності сторін за наявними у ній доказами, оскільки позбавлений можливості з'ясувати думку позивача щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про народження (а.с. 11) вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає разом із матір'ю, що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав суду доказів про те, що він надає матеріальну допомогу на утримання сина. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. З відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

7 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме про те, що [PERSON], яка померла 22 січня 2018 року є її бабою. Встановлення даного факту заявнику необхідно для успадкування майна померлої. Перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину є те, що за наявними документами неможливо довести факт родинних відносин заявника із спадкодавцем. З огляду на викладене, [PERSON] просить її заяву задовольнити. \~ \~ \~ \~Заявник подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив вимоги задовольнити. \~ \~ \~ \~Заінтересовані особи подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, свідків та дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт родинних відносин між [PERSON] та її бабою [PERSON], яка померла 22 січня 2018 року повністю підтверджується наявними у справі доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть від 22 січня 2018 року, копією свідоцтва про народження заявниці від 29 серпня 1971 року, в якому її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON], копією свідоцтва про шлюб від 14 жовтня 1989 року укладеного між заявником та [PERSON], копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та матірю заявниці [PERSON], випискою Виконавчого комітету Городоцької міської ради від 3 серпня 2018 року № 91/16 в якій зазначено, що з погосподарських книг старостинського округу №16 с. Хмелівка Городоцького району Хмельницької області про те, що згідно записів по господарських книг Хмелівської сільської ради рахується: копіями із погосподарських книг за 1944-1946 роки, 1947-1949 роки, 1950-1952 роки, 1953-1955 роки, 1956-1957 роки, 1958-1960 роки де зазначено, що разом із головою двору [PERSON] 1892 р.н. були зареєстровані та проживали [PERSON] [INFO] син, [PERSON] невістка [INFO], [PERSON] онука [INFO] , [PERSON] онук [INFO], [PERSON]; довідкою Городоцького міської ради від 3 березня 2018 року №92/16, в якій зазначено, що [PERSON] обробляла присадибну ділянку своєї матері [PERSON], яка проживала в с. хмелівка Городоцького району, забирала матір в зимовий період на проживання до себе. Ці обставини в судовому засіданні підтвердили також і свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Встановлення даного факту [PERSON] необхідно для успадкування майна померлої. На підставі заяви [PERSON] державним нотаріусом [PERSON] було заведено спадкову справу 24-2018. Перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину є відсутність документів, які б доводили родинні стосунки [PERSON] із померлою [PERSON], про що зазначив державний нотаріус Другої Хмельницької державної нотаріальної контори у своїй відповіді на звернення заявника. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні поданої [PERSON] заяви про встановлення факту родинних відносин із померлою [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

7 вересня 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшли матеріали вказаної позовної заяви, де [PERSON] зазначив, що 17 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 1143. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з дружиною мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалась остаточно і примирення є неможливим. Ухвалою судді від 9 жовтня 2018 року позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначене судове засідання. У судове засідання позивач не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 17 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON], 01.03.1980 р. н., і [PERSON], 30.05.1981 р. н., зареєстровано шлюб, актовий запис № 1143. Спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сімєю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач відмовився, вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому він свідомо прийняв рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довів дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Отже, судом встановлено, що сімя розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

7 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Вказує, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 1987 року, має з ним спільного повнолітнього сина, 1989 року народження. Спільне життя у них не склалося, через відсутність взаєморозуміння та різні погляді на життя, через неможливість подальшого спільного проживання однією сім`єю, просила шлюб розірвати та зилишити їй прізвище [PERSON] . Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від сторін надійшли заяви, у який позивач підтримує позовні вимоги, відповідач - визнає позов у повному обсязі, обоє просили розглянути справу без їхньої присутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що 22 серпня 1987 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано у відділі записів актів цивільного стану Липоводолинського райвиконкому Сумської області, актовий запис № 43. Сторони мають спільного повнолітнього сина [PERSON] , 1989 року народження. Позивач зареєстрована та проживає по [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований по [ADDRESS] , проживає по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України). Вбачається, що з моменту подання позовної заяви позивач не змінила свого рішення щодо необхідності розірвання шлюбу та щодо можливості подальшого спільного життя подружжя. Відповідач із клопотанням про зупинення провадження у справі для надання часу для примирення до суду не звертався, позов визнав. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому позивачка в подальшому вправі іменуватися прізвищем [PERSON] . Зважаючи на викладене у позовні заяві прохання позивача не стягувати на її користь сплачений судовий збір, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved