Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

29 січня 2010 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 20 жовтня 2011 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», [PERSON], треті особи - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] про визнання кредитного договору неукладеним, визнання недійсними договорів поруки та іпотеки, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки. 16 січня 2012 року [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», [PERSON], треті особи - [PERSON], приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним договору іпотеки, визнання права власності на майно, виключення майна з арешту. 20 лютого 2012 року ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області справи були об'єднані в одне провадження. 15 березня 2012 року ухвалою Пешотравенського міського суду Дніпропетровської області справа була передана для розгляду Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області. 07 вересня 2012 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з уточненим зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», [PERSON], треті особи - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] про визнання кредитного договору неукладеним, визнання недійсними договорів поруки та іпотеки, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки. Ухвалою суду від 03 березня 2014 року позовна заява [PERSON] до [PERSON], Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», [PERSON], треті особи - [PERSON], приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним договору іпотеки, визнання права власності на майно, виключення майна з арешту була залишена без розгляду. 30 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» звернулося до суду з уточненим позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором Таким чином, судом розглядалися позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», [PERSON], треті особи - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] про визнання кредитного договору неукладеним, визнання недійсними договорів поруки та іпотеки, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки. В обґрунтування своїх вимог Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» посилалося на те, що 28 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №887654ФЛ, відповідно до якого Банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 197 975 доларів США, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути грошові кошти на умовах, визначених договором, сплатити проценти в розмірі 14,59 % на рік, в строк до 12 серпня 2028 року. У відповідності до п. 4.3.3. договору. Відповідач [PERSON] зобов'язався сплачувати необхідні платежі в розмірах та в порядку, визначених п.п.3.3.1; 3.3.2; 3.3.3 кредитного договору, до 10 числа поточного місяця. Пунктом 5.2 договору передбачено, що в разі порушення відповідачем зобов'язань за договором, встановлена відповідальність у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості за кожен день прострочення. Позивач зазначив. що відповідач [PERSON] не виконує умови Кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами, в зв'язку з чим, станом на 18 квітня 2014 року заборгованість становить 400 704,81 долара США, що за курсом НБУ станом на 18 квітня 2014 року становить 4 508 770,60 грн., яка складається з: суми основного боргу - 195 730,40 доларів США, що становить відповідно 2 202 378,04 грн.; заборгованість по відсоткам - 163 028,97 доларів США, що становить відповідно 1 834 418,27 грн.; пеня за невиконання зобов'язань за договором - 22 147,89 доларів США, що становить відповідно 249 210,28 грн.; штрафи - 19 797,55 доларів США, що становить відповідно 222 764,01 грн. Позивач також, посилався на те, що 28 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») і відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №887654ФЛ-П, відповідно до якого, [PERSON] поручилася за виконання [PERSON] умов кредитного договору №887654ФЛ від 28 серпня 2008 року. Оскільки [PERSON] є поручителем за кредитним договором, вона несе з позичальником солідарну відповідальність за виконання умов кредитного договору. В зв'язку з наведеним, посилаючись на вимоги ст.ст. 610, 526, 1050, 1054 ЦК України, в позовній заяві Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» просило суд: стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №887654ФЛ від 28 серпня 2008 року в розмірі 400 704,81 долара США, що за курсом НБУ станом на 18 квітня 2014 року становить 4 508 770,60 грн., а також, судові витрати. В зустрічній позовній заяві [PERSON] та [PERSON] посилалися на те, що дійсно, між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» був укладений кредитний договір, а між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» - договір поруки. Вони уклали що договори на прохання [PERSON], яка купувала земельні ділянки, будувала на них будинки, та в наступному - продавала. [PERSON] та [PERSON] зазначили, що 28 серпня 2008 року у приміщенні нотаріальної контори вони підписали: кредитний договір, договір поруки, договір купівлі-продажу земельної ділянки, договір іпотеки. Кредитний договір був підписаний без участі представника банку, договір купівлі-продажу також був підписаний без участі продавця земельної ділянки. В той же час, [PERSON] грошові кошти за кредитним договором не отримував, грошові кошти отримала [PERSON] [PERSON] та [PERSON] зазначили в заяві, що підписання кредитного договору, договору поруки, договору купівлі-продажу земельної ділянки та договір іпотеки не відповідали їх внутрішній волі, не були направлені на реальні наслідки, обумовлені договорами, тому, у відповідності ст.ст. 203, 215 ЦК України, кредитний договір є неукладеним, а договори поруки, купівлі-продажу та іпотеки можуть бути визнані недійсними. [PERSON] та [PERSON] в позовній заяві посилалися на те, що вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2011 року [PERSON] була визнана винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України, в тому числі і незаконним отриманням [PERSON] грошових коштів за спірним кредитним договором. Позивач [PERSON] посилався на те, що згідно до вимог ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підставі ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. В зв'язку з наведеним, в зустрічній позовній заяві [PERSON] та [PERSON] просили суд: -визнати неукладеним кредитний договір №887654ФЛ, укладений 28 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» і [PERSON]; -визнати недійсним договір поруки № 887654ФЛ-П, укладений 28 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» і [PERSON]; -визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 28 серпня 2008 року між [PERSON] і [PERSON]; -визнати недійсним договір іпотеки № №887654ФЛ-З, укладений 28 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» і [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилався на підстави звернення, які зазначені в заяві, просив суд задовольнити вимоги. Зустрічні вимоги [PERSON], [PERSON] не визнав, посилався на те, що підстав для визнання кредитного договору неукладеним, визнання договорів іпотеки, купівлі-продажу земельної ділянки та договору іпотеки недійсними немає, просив суд відмовити в задоволенні зустрічних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засідання позов не визнали посилаючись на те, що грошові кошти за кредитним договором не були отримані [PERSON], зустрічні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилалися на підстави звернення, викладені в заяві, просили суд задовольнити їх вимоги. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов ПАТ КБ «Надра» не визнав, посилаючись на те, що грошові кошти за кредитним договором не були отримані [PERSON], зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилався на підстави звернення, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлена. Треті особи - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про місце,дату і час розгляду справи належний чином повідомлені. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, докази, надані сторонами, приходить до наступного. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, що 28 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №887654ФЛ, відповідно до якого Банк надає відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 197 975 доларів США, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути грошові кошти на умовах, визначених договором, сплатити проценти в розмірі 14,59 % на рік, в строк до 12 серпня 2028 року. У відповідності до п. 4.3.3. договору. Відповідач [PERSON] зобов'язався сплачувати необхідні платежі в розмірах та в порядку, визначених п.п.3.3.1; 3.3.2; 3.3.3 кредитного договору, до 10 числа поточного місяця. Пунктом 5.2 договору передбачено, що в разі порушення відповідачем зобов'язань за договором, встановлена відповідальність у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно довідки розрахунку банку, станом на 18 квітня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 400 704,81 долара США, що за курсом НБУ станом на 18 квітня 2014 року становить 4 508 770,60 грн., яка складається з: суми основного боргу - 195 730,40 доларів США, що становить відповідно 2 202 378,04 грн.; заборгованість по відсоткам - 163 028,97 доларів США, що становить відповідно 1 834 418,27 грн.; пеня за невиконання зобов'язань за договором - 22 147,89 доларів США, що становить відповідно 249 210,28 грн.; штрафи - 19 797,55 доларів США, що становить відповідно 222 764,01 грн. В той же час, у відповідності до ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень. Як зазначалося вище, відповідач [PERSON] заперечував отримання кредитних коштів. Незважаючи на наявність кредитного договору, ПАТ КБ «Надра» не надало суду жодного доказу того, що [PERSON], як позичальник, отримав кредитні кошти. В матеріалах кримінальної справи за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України, є тільки ксерокопія заяви [PERSON] на видачу готівки № 888 від 28 серпня 2008 року, незважаючи на вимогу суду, ПАТ КБ «Надра» не надало суду оригіналу зазначеного документу. Крім того, встановлено, що вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2011 року [PERSON] була визнана винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України, згідно вироку суду встановлене незаконне отримання [PERSON] грошових коштів, в тому числі і за спірним кредитним договором. Так, у відповідності до вироку суду, саме [PERSON] отримувала грошові кошти позичальників, які укладали кредитні договори з ПАТ КБ «Надра», в тому числі і за кредитним договором, який був укладений 28 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» і [PERSON]. В зв'язку з тим, що позивачем, ПАТ КБ «Надра» не було надано суду доказів того, що [PERSON] як позичальник, отримав кредитні кошти, в задоволенні позовних вимог до [PERSON] належить відмовити. Судом також встановлено, що 28 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») і відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №887654ФЛ-П, відповідно до якого, [PERSON] поручилася за виконання [PERSON] умов кредитного договору №887654ФЛ від 28 серпня 2008 року. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Оскільки судом не встановлено отримання [PERSON] грошових коштів за кредитним договором, підстав для стягнення з поручителя [PERSON] грошових коштів немає. В зв'язку з наведеним, в задоволенні позовних вимог є Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» належить відмовити. Стосовно зустрічних позовних вимог [PERSON] та [PERSON], суд приходить до наступного. Позивачами за зустрічним позовом заявлені вимоги про визнання неукладеним кредитного договору №887654ФЛ від 28 серпня 2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» і [PERSON], вимоги обґрунтовуються тим, що [PERSON], як позичальник не отримував кредитні кошти. Як зазначалося вище, судом встановлено, що 28 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» і [PERSON] був укладений кредитний договір №887654ФЛ, відповідно до якого Банк надає відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 197 975 доларів США. Згідно до ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підставі ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Як зазначалося вище, судом встановлено, що [PERSON] грошові кошти за кредитним договором не отримував. В той же час, вимога [PERSON] та [PERSON] про визнання договору неукладеним не відповідає способам захисту цивільних прав. Так, у відповідності до ст. 16 ЦПК України, 1. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд приходить до переконання, що вимога про визнання договору неукладеним є нічим іншим, як встановлення факту, що має юридичне значення, що може бути встановлений тільки під час розгляду спору про право, в зв'язку з чим, вимога про визнання договору неукладеним не може бути предметом спору і самостійно розглядатися. Аналогічну позицію висловив Пленум Верховного суду України в своїй Постанові № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільний справ про визнання правочинів недісними», в якій зазначив, що вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. В зв'язку з наведеним, в задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про визнання кредитного договору неукладеним належить відмовити. Як зазначалося вище, 28 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») і відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №887654ФЛ-П, відповідно до якого, [PERSON] поручилася за виконання [PERSON] умов кредитного договору №887654ФЛ від 28 серпня 2008 року. Також, судом встановлено, що 28 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] купив за 1 179 494 грн. земельну ділянку загальною площею 0,1921 га., кадастровий номер № 1223285000:02:005:0423, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та розташована за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до договору іпотеки № №887654ФЛ-З, який укладений 28 серпня 2008 року між [PERSON] і Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», [PERSON], в забезпечення кредитного договору №887654ФЛ від 28 серпня 2008 року, передав в іпотеку Відкритому акціонерному товариству Комерційний банк «Надра» земельну ділянку загальною площею 0,1921 га., кадастровий номер № 1223285000:02:005:0423, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та розташована за адресою: [ADDRESS]. Як зазначалося вище, [PERSON] та [PERSON] просили суд визнати вищезазначені договори поруки, купівлі-продажу земельної ділянки та іпотеки недійсними. Розглянувши вимоги в цій частині, суд приходить до наступного. Підставою визнання недійсними договорів [PERSON] та [PERSON] зазначили те. що договори не відповідали їх внутрішній волі, не були направлені на реальні наслідки, обумовлені договорами. У відповідності до ст.203 ЦПК України, 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно до вимог ст. 215 ЦК України, 1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. 3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). На підставі ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень. Позивачі за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] не надали суду доказів відсутності у них волевиявлення на укладення договорів. Так, [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що оформили договори на прохання [PERSON], в зв'язку з чим, суд приходить до переконання, що [PERSON] та [PERSON] мали намір на укладення оскаржуваних договорів, тобто волевиявлення відповідало їх внутрішній волі Стосовно посилань [PERSON] та [PERSON] на ті підстави, що договори, які укладені ними, не були направлені на реальні наслідки, обумовлені договорами, суд приходить до наступного. У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 234 ЦК України, 1. Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. 2. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. У відповідності до ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Позивачі [PERSON] та [PERSON] взагалі не зазначили в заяві та не надавали докази того, чи вважають вони правочини фіктивними, у відповідності до ст. 234 ЦК України чи удаваними, згідно до ст. 235 ЦК України. Крім того, як зазначалося вище, договір купівлі-продажу земельної ділянки був укладений між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON], але. незважаючи на це, [PERSON] та [PERSON] з позовними вимогами до [PERSON], як сторони договору не зверталися. В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним договору поруки № 887654ФЛ-П, який укладений 28 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» і [PERSON]; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, який укладений 28 серпня 2008 року між [PERSON] і [PERSON]; визнання недійсним договору іпотеки № №887654ФЛ-З, який укладений 28 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» і [PERSON] належить відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed