Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

29.09.2017 позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з 05.06.2005 перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Рішенням суду від 16.06.2017 шлюб між сторонами розірвано. В шлюбі народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначає, що з відповідач проживає окремо, діти перебувають на повному її утриманні. Відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні синів, коштів в добровільному порядку не надає. Відповідач офіційно не працевлаштований, зареєстрований фізичною особою-підприємцем, отримує мінливі доходи. Інших осіб на утриманні у відповідача немає. Позивач перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною та офіційно не працевлаштована. А тому, просить стягувати на її користь аліменти на утримання неповнолітніх синів в твердій грошовій сумі в наступному розмірі: на утримання [PERSON] 888,50 грн. щомісячно, на утримання [PERSON], [PERSON] по 713 грн. на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду з позовом та до досягнення дітьми повноліття. Стягувати з відповідача аліменти на утримання позивача [PERSON] в розмірі прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб в розмірі 1624 грн., починаючи з дня звернення до суду і до досягнення [PERSON] трьохрічного віку. Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали з викладених у позовній заяві підстав збільшивши їх розмір. Просили стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх синів в твердій грошовій сумі в наступному розмірі: на утримання [PERSON], [PERSON] по 888,50 грн. щомісячно на кожну дитину, на утримання, [PERSON] 746 грн. , починаючи з дня звернення до суду з позовом та до досягнення дітьми повноліття. Стягувати з відповідача аліменти на утримання позивача [PERSON] в розмірі прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб в розмірі 1700 грн., починаючи з дня звернення до суду і до досягнення [PERSON] трьохрічного віку. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов визнали частково. Не заперечували щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі ? частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо стягнення аліментів на утримання позивача заперечували. Вказували на те, що відповідач, хоча і є підприємцем, але його доходи не значні, живе в цивільному шлюбі, крім того, утримує батьків. Якщо стягували аліменти ще й на утримання позивача, то вони в сумі перевищать половину його місячних доходів. Просили в задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання позивача відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони у справі є батькамитрьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження (а.с. 3-5). Рішенням суду від 16.06.2017 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6). Неповнолітні діти проживають з матірю. З пояснень позивача вбачається, що позивач самостійно в достатній мірі не може забезпечувати трьох дітей усім необхідним. З довідки Департаменту соціальної політики Луцької міської ради від 26.12.2017 вбачається, що позивач отримує допомогу в розмірі 860 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, перебуває на спрощеній системі оподаткування. Задекларований за 2018 рік дохід складає 38\~400 грн. (по 3200 грн. в місяць). В судовому засіданні не встановлено наявність у відповідача на праві власності рухомого та нерухомого майна. Позивачем не доведені витрати відповідача, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму, встановленого з 01.01.2018 Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» для дітей віком до 6 років 1492 грн., для дітей віком від 6 до 18 років 1860 грн., а також, враховує те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з врахуванням, що відповідач є працездатним, здоровим чоловіком, інших осіб на утриманні немає, суд дійшов висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх синів: [PERSON]в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. щомісячно, [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. щомісячно, [PERSON] 746 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 ст.84 СК України Установлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оцінюючи можливість відповідача надавати допомогу на утримання позивача, суд зважає на те, що щомісячний задекларований дохід відповідача складає 3200 грн., наявності інших доходів не встановлена і такі доходи не доведені стороною позивача. Крім того, відповідно до договору про сплату аліментів від 08.12.2017 на батьків відповідач [PERSON] щомісячно сплачує на утримання батьків аліменти в розмірі 1700 грн. А тому, в сукупності з визначеними судом сумами аліментних зобов'язань щодо неповнолітніх дітей, аліментні виплати відповідача перевищуватимуть суму задекларованого доходу. Наявності інших доходів не встановлено. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу позивачу. А тому, позов в цій частині до задоволення не підлягає. Крім того, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у встановленому законом розмірі.

Outcome: partial