overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

31.07.2017 позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи вимоги тим, що з 23.09.1983 він та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні цінності. Протягом тривалого часу вони проживають окремо, а тому шлюб носить формальний характер, підстави для надання строк для примирення відсутні. На даний час спору про щодо розподілу спільного майна між сторонами немає. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд до відома не поставила, з заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася. З огляду на належне повідомлення відповідача, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

31.07.2017 позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи вимоги тим, що з 20.12.2003 вона та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З 2014 року подружжя проживає окремо. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, втрату взаєморозуміння, почуття любові один до одного. На даний час позивач та відповідач не ведуть спільного господарства. Примирення та подальше збереження сім'ї неможливе, т.я. буде суперечити її - позивача інтересам, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Спору про поділ спільного майна на даний час не має. Подружжя дійшло згоди, що після розірвання шлюбу донька, яка на даний час проживає з позивачем, залишиться проживати з матір'ю. Зазначаж, що між сторонами не було досягнуто згоди щодо способу та розміру утримання спільної доньки, а відповідач, маючи постійний дохід, не виконує покладений на нього обов'язок утримувати свою дитину, зокрема не бере участі у її матеріальному забезпеченні, у витратах, які здійснюються для забезпечення дитини всім необхідним для проживання, а саме у витратах на харчування, одяг, профілактично-оздоровче лікування, тощо. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини від доходу відповідача, оскільки саме такий розмір аліментів покриє половину витрат позивача на утримання дитини і відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, представник позивача - адвокат [PERSON] подав суду заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. З огляду на належне повідомлення відповідача, суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

31.07.2017 р. до суду заявлено позов. У відритому судовому засіданні позивачка просила змінити розмір аліментів на утримання дитини, які стягувалися щомісячно за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 03.04.2008 р. з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 200 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до його повноліття, оскільки відповідач офіційно працевлаштований в ФОП «[PERSON]І.» та є водієм-експедитором, щомісячно отримує грошове забезпечення. Позивачка в судовому засіданні вимоги позову просила задовольнити. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], є водієм-експедитором, отримує заробітну плату, за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 03.04.2008 р. щомісячно сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 200 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зазначений розмір в даний час не задовольняє потреб дитини. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - ст. 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Оскільки відповідач працює водієм-експедитором в ФОП «[PERSON]І.», за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 03.04.2008 р. сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 200 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, зазначений розмір в даний час не задовольняє потреб дитини, то розмір стягуваних аліментів необхідно змінити (збільшити) і щомісячно стягувати з нього кошти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи після набрання цим рішенням законної сили і до повноліття сина,- в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

31.07.2017 року [PERSON] (далі заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON], яка померла 30.03.2015 року. В обґрунтування заяви зазначила, що її батько [PERSON] і матір [PERSON] є рідними братом і сестрою. В звязку із втратою свідоцтва про шлюб тітки [PERSON] (матері [PERSON]) з [PERSON] та зміною нею в звязку з цим дівочого прізвища «Михайлова» на шлюбне «Чабак», вона позбавлена можливості документально підтвердити факт родинних відносин із двоюрідною сестрою [PERSON] і, як наслідок цього, реалізувати своє право на спадщину двоюрідною сестри. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала і наполягала на задоволенні; будучи допитаною судом в якості свідка підтвердила, що [PERSON] є її двоюрідною сестрою по лінії батька, зокрема, її батько [PERSON] і матір [PERSON] [PERSON] (дівоче прізвище Михайлова) [PERSON] є рідними братом і сестрою. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, при цьому надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Заявник народилася 25.10.1939 року в с. Гремячі Новгород-Сіверського району Чернігівської області; згідно записів у свідоцтві про народження батьком заявника є [PERSON] (а. с. 9-12). Приєднаними до справи документами, зокрема: архівною довідкою Державного архіву Чернігівської області від 06.07.2017 року, копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про смерть (а. с. 4-6) та показаннями свідка [PERSON], які в сукупності узгоджуються між собою, підтверджується, що [PERSON], яка померла 30.03.2015 року, є двоюрідною сестрою заявника по лінії батька заявника, зокрема, батько заявника [PERSON] і матір [PERSON] [PERSON] (дівоче прізвище Михайлова) [PERSON] є рідними братом і сестрою. В звязку із втратою свідоцтва про шлюб тітки [PERSON] з [PERSON] та зміною нею в звязку з цим дівочого прізвища «Михайлова» на шлюбне «Чабак», натепер заявник позбавлена можливості документально підтвердити факт родинних відносин із двоюрідною сестрою [PERSON] і, як наслідок цього, реалізувати своє право на спадщину двоюрідної сестри. За таких обставин, права заявника підлягають судовому захисту шляхом встановлення факту, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON], яка померла 30.03.2015 року, а тому подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

31.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із [PERSON], що зареєстрований 18.10.2008 року, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалося, шлюбні стосунки припинені, збереження сім'ї неможливо. В судове засідання сторони не з'явилися, подавши клопотання про розгляд позову без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 18.10.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про щлюб [NUMBER] Сторони мають двох неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що шлюбні стосунки припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка заперечень проти розірвання шлюбу не надала, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

31.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Берездівської сільської ради Славутського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вказує на те, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вказує, що шестимісячний строк він пропустив з поважних причин, в зв'язку з хворобою та незадовільним станом здоров'я. Просить визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав вказавши, що основною причиною пропуску строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини є його тривала хвороба. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте в поданій до суду заяві вказав що позов визнає повністю та просив справу слухати без їх представника. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є сином померлої [INFO] [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження від 15.11.2015р. серії [NUMBER]. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом від 28.10.2016 року серії [NUMBER]. Виходячи зі змісту заповіту від 05.02.2001 року усе належне майно померла [PERSON] заповіла своєму сину [PERSON] Відповідно до довідки Берездівської сільської ради від 19.07.2017 року на момент смерті [PERSON] була зареєстрована у [ADDRESS] та проживала одна. Згідно відповіді нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 22). Отже, відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом. З наданої позивачем довідки КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Ювілейний» видно, що [PERSON] з 24.04.2017 по 28.04.2017 проходив амбулаторне лікування. Як пояснив позивач, саме з цієї причини він своєчасно не звернувся із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини, якщо позивач надасть докази наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Наведені позивачем обставини свідчать про те, що встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин, а тому йому може бути визначений додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. При цьому суд враховує факт незначного пропущення встановленого законом строку для прийняття спадщини, наявності заповіту та визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

31.07.2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 8% із всіх видів заробітку відповідача щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання спільної дочки не надає. Має на утриманні ще сина від першого шлюбу. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Судом встановлено, що у сторін за період спільного проживання народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Позивачка просить стягнути аліменти в розмірі 8 % із всіх видів заробітку відповідача щомісячно, що дорівнює 8/100 частки заробітку відповідача. Крім того, відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки, копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, згідно ч.2 ст.182 цього ж Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дитини, а тому на підставі ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки в розмірі 8/100 частини із всіх видів (доходів) заробітку щомісячно, але не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення і до досягнення ним повноліття. При визначенні цього розміру суд враховує матеріальне становище дитини, позивачки, відповідача, а також те, що відповідач працездатний та має на утриманні ще одну дитину. Крім того, згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому необхідно стягувати з часу подачі позову, а саме з 31 липня 2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

31.07.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказувала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 31.07.1998 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим вона (позивач) звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 31.07.1998 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] [INFO]. Сторони з 2015 року припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

31.07.2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 02.02.2005 року було зареєстровано розірвання шлюбу між сторонами. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачем та перебував на його утриманні. Відповідач ніякої участі у вихованні та утриманні не приймав, ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків, крім того зловживав спиртними напоями. Матеріальної допомоги дитині відповідач не надає, аліментів не сплачує. Заборгованість по сплаті аліментів становить 48051,61 грн. Вказує, що на даний час дитина проживає з нею та її чоловіком [PERSON]. Вони створили синові належні умови для проживання та нормального розвитку, забезпечують його всім необхідним, в тому числі матеріально. З вітчимом у неповнолітнього склалися приязні стосунки. 07.06.2016 року син позивача змінив своє прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Зазаначає, що відповідач ніколи не цікавився навчанням сина, не відвідував навчальних закладів, не цікавився вподобаннями сина, його потребами. Стверджує, що відповідач самоухилився від виконання своїх батьківських обов'язків, тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позові, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, висновок органу опіки та піклування Виконавчого комітету Нововолинської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

31.07.2017 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

31.07.2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] . про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 2002 року. Спільних дітей не мають. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просила розірвати, своєї згоди на примирення не надала. Після розірвання шлюбу просила суд залишити їй прізвище «Біленко». Відповідач [PERSON] не висловив заперечень проти розірвання шлюбу та не вбачав необхідності в наданні строку для примирення. Шлюб просив розірвати. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 травня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб . Спільних дітей не мають (а.с. 5). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач своїх заперечень не висловив, позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved