Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

29 березня 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: ? квартири [ADDRESS], постановлену державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 04.01.2003 року, зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 09.11.2004 року; звільнити з-під арешту ? квартири в будинку [ADDRESS] накладений постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 04.01.2003 року, зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 09.11.2004 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є співвласником квартири [ADDRESS]. 20.07.2017 року він звернувся до нотаріуса з метою оформлення договору довічного утримання, проте йому було повідомлено, що в державному реєстрі прав на нерухоме майно наявний запис про арешт нерухомого майна, а саме його частки, внесений 09.11.2004 року за №1452165 Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н від 04.01.2003 року відділу державної виконавчої служби Шевченківського району м. Києва, прийнятої в межах виконавчого провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 1 000,00 грн. В подальшому позивач звернувся до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби з метою зняття арешту у зв'язку зі сплатою грошових коштів, проте йому було повідомлено про необхідність звернення до суду для скасування арешту, оскільки дане виконавче провадження передано до архіву і в працівників відсутні повноваження щодо скасування арешту. У зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, представник направив на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися хоча належним чином були повідомлені про судове засідання, причини неявки суду повідомлено не було, пояснення чи заперечення до суду не надійшли. А тому суд на підставі положень статті 169 ЦПК України продовжив розгляд справи у відсутність сторін, які не з'явилися. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, квартира [ADDRESS] належало на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.12.1996 року, виданого Радянською районною державною адміністрацією. Крім того, 3/8 частки квартири [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.02.2017 року Першою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого за номером 5-101 та 3/8 частки квартири [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.02.2017 року Першою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого за номером 5-100. Як вбачається з постанови державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Києва про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.01.2003 року, накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], а саме ? частину квартири [ADDRESS]. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 11.09.2017 року №96950438 вбачається, що на ? частину квартири [ADDRESS], власником якої є [PERSON], накладено арешт на підставі постанови б/н від 04.01.2003 року, виданої Відділом державної виконавчої служби у Шевченківському районі м. Києва. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] сплачено заборгованість в межах виконавчого провадження. Листом Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 24.07.2017 року №1/26 повідомлено [PERSON] у відповідь на його заяву від 20.07.2017 року щодо зняття арешту з майна, що, зокрема, відповідно до п.6 ч.4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову. Листом Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 22.09.2017 року №1/26 повідомлено [PERSON] у відповідь на його заяву від 20.09.2017 року щодо надання витягу з АСВП за 2013 рік, що виконавчі провадження, які перебували на виконанні у Шевченківському РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві у 2003 році знищені за закінченням строку зберігання, надати витяг з Автоматизованої системи виконавчого провадження стосовно виконавчого провадження, яке перебувало на виконанні у 2003 році не є можливим, оскільки вказана система функціонує у Шевченківському РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві починаючи з 2007 року, тому не містить даних про виконавчі провадження, які перебували на виконанні до 2007 року. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 ЦПК України). Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи викладене, оскільки право власності позивача ніким не оспорюється, підстави для арешту майна на даний час відсутні, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та необхідність зняти арешт з квартири. Водночас суд не вбачає підстав для скасування постанови про накладення арешту від 04.01.2003 року постановлену державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, оскільки постанова не може бути скасована в межах позовного провадження. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial