Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

29.07.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів У позовній заяві позивач посилається на те, що 06.07.2019 року о 19:20 год. відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Renault Master», д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві на вул. Вацлава Гавела, 16А, при перестроюванні не надав перевагу у русі належному позивачу автомобілю марки «Ford Mondeo», д.н.з. [NUMBER] , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися відповідач, та скоїв зіткнення з автомобілем позивача, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.08.2019 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за полісом АО/3142727 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Ремонтною калькуляцією № 4498_А від 17.07.2019 року, складеною за замовленням ПАТ «УПСК», визначено, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт становить 4830 грн., вартість необхідних для ремонту матеріалів - 8749,55 грн., вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту - 21 210,02 грн., а загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Mondeo - 34 789,57 грн. З урахуванням коефіцієнту зносу вартість відновлювального ремонту автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП було визначено в розмірі 19 942,56 грн., з урахуванням ПДВ. Позивач зазначає також, що після огляду транспортним засобом страховиком, він звернувся до ФОП [PERSON] для проведення ремонтних робіт, крім порошкового фарбування дисків. Позивачем було сплачено рахунок № ПЕК-000033 від 25.07.2019 року на суму 20 000 грн. Порошкове фарбування дисків, вартістю 2250 грн. було проведено ФОП [PERSON] , оплату за яке було здійснено 13.09.2019 року. Таким чином, загальна вартість майнової шкоди внаслідок ДТП склала 22 250 грн. ПАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 19 942,56 грн. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром збитків, які він був змушений понести для відновлення свого транспортного засобу, а саме 2557,44 грн., а також судові витрати у розмірі 1840,80 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.08.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.02.2021 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». В ухвалах сторонам було визначено строк на подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 05.11.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Зазначає, що ПАТ «УПСК» оцінила завдану внаслідок ДТП позивачу шкоду та сплатила страхове відшкодування. При цьому, ліміт відшкодування становив 100 000 грн. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу вважає, що позивачем не надано жодних та допустимих доказів на підтвердження вимог в цій частині. Просить відмовити в задоволення позову. 16.11.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що відповідачем не обґрунтовано своїх заперечень та викладає свою позицію, яка є аналогічною тій, що міститься в позовній заяві. Також позивачем долучено документи на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу. Жодних інших документів до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.07.2019 року на вул. Вацлава Гавела, 16А в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Renault Master», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та «Ford Mondeo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП було завдано механічні пошкодження, зокрема, автомобілю марки «Ford Mondeo», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач (а.с. 8). Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 14.08.2019 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 9). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «Renault Master», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована за полісом № АО/3142727 в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Таким чином, відшкодування шкоди у даному випадку визначається Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Стаття 6 цього Закону визначає поняття «страховий випадок» як дорожньо-транспортну пригоду, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 22.1 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно з ремонтною калькуляцією № 4498_А від 23.01.2020 року, наданою ПАТ «УПСК», вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням зносу складає 19 942,56 грн. (а.с. 12). За документами, наданими позивачем, а саме: рахунком № ПЕК-000033 від 25.07.2019 року (а.с. 13), актом виконаних робіт № ПЕ-К-00051 (а.с. 16), актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № б/н-1 від 13.09.2019 року (а.с. 17) вартість ремонту автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. [NUMBER] , склала 22 250 грн. Понесення позивачем зазначених витрат підтверджується платіжними дорученнями № 338890671 від 26.07.2019 року та № 340690017 від 23.08.2019 року, чеком від 13.09.2019 року (а.с. 14, 15, 18). Так, позивач просить сягнути з винної у ДТП особи - [PERSON] різницю між сумами посилаючи на ст. 1194 ЦК України, яка встановлює, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Разом з тим, з відзиву відповідача вбачається, що ліміт відшкодування за його полісом становить 100 000 грн. Законодавством визначено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого, а розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Отже, страхова виплата, яка була виплачена позивачу в розмірі 19 942,56 грн., не перевищує мінімальний ліміт, встановлений Законом, а тому відсутні підстави для стягнення коштів з відповідача - [PERSON] в порядку ст. 1194 ЦК України. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. За висновками Великої Палати Верховного Суду покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (постанова від 04.07.2018 року в справа № 755/18006/15-ц). У даному випадку вбачається, що позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача, так як саме страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, і лише за решту - безпосередній винуватець. Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Таким чином, суд приходить до висновку, що саме на третю особу як страховика відповідача покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування та в межах обсягу відповідальності страховика за договором страхування, визначеними нормами Закону. При цьому, позивач не звертався до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та не отримав його відмову у виплаті коштів у розмірі 2557,44 грн., які були ним фактично понесені у зв`язку з проведенням ремонту транспортного засобу внаслідок завданих пошкоджень в результаті ДТП. Цивільним процесуальним законодавством встановлений порядок заміни неналежного відповідача, який визначає, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ч. 2 ст. 51). Разом з тим, відповідного клопотання до суду не надходило. З огляду на наведене у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed