Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

30.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 всіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дітей, починаючи з дня подання заяви до суду. Позовні вимоги обґрунтовує тим, щовона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні.На даний час відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати своїх дітей, відмовляється добровільно надавати кошти на їх утримання. В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 20.05.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 20.10.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.3-4). Відповідно до довідки про склад сім'ї №4268 від 29.08.2017 року, виданої виконавчим комітетом Фастівської міської ради Київської області, вбачається, що малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають разом з матір'ю [PERSON] (а.с.5). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України). Як зазначено у ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітніх дітей судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дітей та порядку сплати аліментів не досягнуто. Згідно з приписами частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на наведене, зважаючи на згоду відповідача, суд вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів у частковому відношенні не перевищує засад розумності та виваженості, відповідає встановленим судом фактичним обставинам по справі, тому, враховуючи наведені обставини, суд встановлює аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі однієї третьої частини від заробітку (доходу) їх батька - [PERSON]. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд визнає, що [PERSON] не виконує в повному обсязі у відношенні своїх неповнолітніх дітей передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з їх утримання, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам статті 367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Позивача, на користь якого ухвалене судове рішення, у встановленому законом порядку звільнено від оплати судових витрат при зверненні до суду, тому відповідно до положень частини 3 статті 88 ЦПК України при постановленні рішення вони підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved