Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

29 листопада 2021 року представник позивача [PERSON] - Лапоша Дмитро Юрійович звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 10 750 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 листопада 2021 року задоволено позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №18258 від 16.07.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» заборгованості в сумі 18 848 грн. 00 коп. та 650 грн. за вчинення виконавчого напису, а всього 19 498 грн. 00 коп. Рішення суду від 26 листопада 2021 року ухвалено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. На підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України питання про ухвалення додаткового рішення вирішується у відсутність сторін. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження оплати витрат на правничу допомогу в розмірі 10 750 грн. представником позивача надано: договір про надання правової допомоги від 07.07.2021, укладений між [PERSON] та адвокатом Лапоша Д.Ю., додаткову угоду від 05.09.2021 до договору про надання правової допомоги від 07.07.2021, акт №1 приймання-передачі наданої правової допомоги від 27.10.2021 на суму 8750 грн., дублікат квитанції від 31.10.2021 про сплату 8750 грн. та дублікат квитанції від 29.11.2021 про сплату 2000 грн. відповідно до п. 2 ч. 2 додаткової угоди, яким передбачено сплату гонорару у зазначеному розмірі у разі якщо буде досягнуто мету представництва (прийнято судове рішення на користь позивача). Враховуючи фактичні обставини справи та надані докази, суд дійшов висновку, що заявлена стороною позивача сума витрат за надання правничої допомоги в розмірі 10 750 грн. відповідає вимогам ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Підстав для зменшення розміру витрат судом не встановлено. На підставі викладеного суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про судові витрати щодо витрат відповідача на правничу допомогу, а саме відповідно до ст.ст.137, 141ЦПК України потрібно стягнути з відповідач на користь позивача 10 750 грн. витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позов задоволено у повному обсязі.

Outcome: approved