Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

30 вересня 2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом, який уточнила 29 жовтня 2019 року. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 14 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №193. Від спільного шлюбу народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя із відповідачем не склалось та 10.05.2012 шлюб між ними було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу за актовим записом №54. Відповідно до виконавчого листа виданого Централь-Міським районом судом м. Кривого Рогу від 15.10.2014 на підставі рішення суду про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття з [PERSON] , [INFO] , починаючи з 09.07.2014 на користь матері [PERSON] , було відкрито виконавче провадження №50773062 у Центрально-Міському відділі державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. Згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів на дітей у період з 01.11.2015 по серпень 2019 у розмірі 168 547,79 грн. Оскільки заборгованість виникла з вини відповідача, у відповідності до вимог ст. 196 СК України, позивач має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення на її користь на утримання неповнолітньої дитини. Так, за підрахунками позивача, пеня за прострочення сплати аліментів за період з листопада 2015 року по серпень 2019 року, станом на 30.09.2019 складає 753064,74 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Крім цього, відповідач має у власності 1/2 частку житлової квартири у [ADDRESS] . У 2015 році відповідач, будучи громадянином Туркменістану, виїхав з України та повернувся на постійне місце проживання до своєї країни. До сьогоднішнього дня відповідач не повернувся в Україну, аліменти не сплачує та будучи зареєстрованим у квартирі, також не сплачує комунальні послуги, які на нього нараховуються, внаслідок чого позивач змушена самостійно сплачувати за відповідача та одна виховувати та забезпечувати спільних дітей, тому, з урахуванням великої суми заборгованості по аліментам та пені позивач просить припинити право власності відповідача на частку житлової квартири в рахунок погашення заборгованості та визнати право власності на цю частку за неповнолітніми дітьми. 30 жовтня 2019 року на підставі ухвали суду з метою виконання вимог частини 1 статті 189 Цивільного процесуального кодексу України розпочато підготовче провадження у справі, розгляд якої здійснюється у загальному порядку. 06 листопада 2020 року на підставі ухвали суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, її представник, адвокат Савченко О.М. надала заяву, в якій просила здійснити розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та наполягає на його задоволенні, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, але в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заперечення та відзив до суду не надав, Будь-яких заяв та клопотань з боку відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 14.06.2003 сторони по справі зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . На підставі свідоцтва про розірвання шлюб серії [NUMBER] від 10.05.2012, шлюб було розірвано. За час шлюбу, а саме, 21.10.2002 та [INFO] у сторін народилось двоє дітей [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 23.02.2017 та серії [NUMBER] від 08.10.2008 відповідно. Відповідно до виконавчого листа від 15.10.2014 по справі №216/5049/14-ц з відповідача на користь позивача присуджено до стягнення аліменти на утримання доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі зазначеного виконавчого листа, відповідно до постанови від 08.04.2016 відкрито виконавче провадження ВП №50773062. Згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів на дітей у період з листопада 2015 по серпень 2019 року, у розмірі 168 547,79 грн. Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано, відповідачу [PERSON] належить 1/2 частка житлової квартири у [ADDRESS] . Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської област у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права приватної власності на нерухоме майно - відмовлено. Зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна - задоволено повністю. Визначено рівними по 1/2 частині кожному [PERSON] та [PERSON] з майна, а саме: квартири [ADDRESS] , що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину нерухомого майна, а саме: 3-х кімнатну квартиру [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину нерухомого майна, а саме: 3-х кімнатну квартиру [ADDRESS] . Статтею 23 Конвенції про права дитини, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до приписів ст. 196 СК України уразі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. З аналізу норм глави 49 ЦК України убачається, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання, її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Таким чином, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до наведеного позивачем розрахунку загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з листопада 2015 року по серпень 2019 року станом на 30.09.2019 складає 753064,74 грн. Проте суд не може погодитися з таким розрахунком, оскільки такий порядок обрахування пені не відповідає порядку наведеному Верховним Судом України у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц та, у порушенням ч. 1 ст. 196 СК України, значно перевищує сукупний розмір заборгованості по аліментам. Відповідно до вище вказаної формули, розрахунок пені повинен бути наступним: - сума неустойки (пені) за листопад 2015 року: 1547,33 грн (розмір нарахованих аліментів за листопад 2015 року х 1% (розмір неустойки (пені), передбачений ч. 1 ст.196 СК) х 1369 днів (кількість днів прострочення сплати аліментів з 1 грудня 2015 року по 31 серпня 2019 року) = 21182,95 грн, (але не більше 1547,33 грн). - сума неустойки (пені) за грудень 2015 року: сума несплачених аліментів 1665,33 грн. х 1% (пені) х 1338 дні (з 01 січня 2015 року по 31 серпня 2019 року) = 22282,12 грн (але не більше 1665,33 грн.); - сума неустойки (пені) за січень 2016 року: сума несплачених аліментів 1481,67 грн. х 1% (пені) х 1307 дні (з 01 лютого 2015 року по 31 серпня 2019 року) = 19365,42, грн (але не більше 1481,67 грн.); - сума неустойки (пені) за лютий 2016 року: сума несплачених аліментів 1522,67 грн. х 1% (пені) х 1279 дні (з 01 березня 2016 року по 31 серпня 2019 року) = 19474,95 грн (але не більше 1522,67 грн.); - сума неустойки (пені) за березень 2016 року: сума несплачених аліментів 1588,33 грн. х 1% (пені) х 1248 дні (з 01 квітня 2016 року по 31 серпня 2019 року) = 19822,36 грн.(але не більше 11588,33 грн.); - сума неустойки (пені) за квітень 2016 року: сума несплачених аліментів 1803,67 грн. х 1% (пені) х 1218 дні (з 01 травня 2016 року по 31 серпня 2019 року) = 21968,70 грн.(але не більше 1803,67 грн); - сума неустойки (пені) за травень 2016 року: сума несплачених аліментів 1803,67 грн. х 1% (пені) х 1187 дні (з 01 червня 2016 року по 31 серпня 2019 року) = 21409,56 грн. (але не більше 1803,67 грн); - сума неустойки (пені) за червень 2016 року: сума несплачених аліментів 1803,67 грн. х 1% (пені) х 1157 дні (з 01 липня 2016 року по 31 серпня 2019 року) = 20868,46 грн (але не більше 1803,67 грн); - сума неустойки (пені) за липень 2016 року: сума несплачених аліментів 1889,67 грн. х 1% (пені) х 1126 днів (з 01 серпня 2016 року по 31 серпня 2019 року) = 21277,68 грн (але не більше 1889,67 грн.); - сума неустойки (пені) за серпень 2016 року: сума несплачених аліментів 1889,67 грн. х 1% (пені) х 1095 дні (з 01 вересня 2016 року по 31 серпня 2019 року) = 20691,87 грн (але не більше 1889,67 грн.); - сума неустойки (пені) за вересень 2016 року: сума несплачених аліментів 1889,67 грн. х 1% (пені) х 1065 дні (з 01 жовтня 2016 року по 31 серпня 2019 року) = 20124,96 грн (але не більше 1889,67 грн.); - сума неустойки (пені) за жовтень 2016 року: сума несплачених аліментів 1889,67 грн. х 1% (пені) х 1034 дні (з 01 листопада 2016 року по 31 серпня 2019 року) = 19539,19 грн (але не більше 1889,67 грн); - сума неустойки (пені) за листопад 2016 року: сума несплачених аліментів 1889,67 грн. х 1% (пені) х 1004 дні (з 01 грудня 2016 року по 31 серпня 2019 року) = 18972,29 грн (але не більше 1889,67 грн). - сума неустойки (пені) за грудень 2016 року: сума несплачених аліментів 1889,67 грн. х 1% (пені) х 973 дні (з 01 січня 2017 року по 31 серпня 2019 року) = 18386,49 грн (але не більше 1889,67 грн). - сума неустойки (пені) за січень 2017 року: сума несплачених аліментів 2236,33 грн. х 1% (пені) х 942 дні (з 01 лютого 2017 року по 31 серпня 2019 року) = 21066,23 грн (але не більше 2236,33 грн). - сума неустойки (пені) за лютий 2017 року: сума несплачених аліментів 2236,33 грн. х 1% (пені) х 914 дні (з 01 березня 2017 року по 31 серпня 2019 року) = 1 20440,06 грн. (але не більше 2236,33 грн) - сума неустойки (пені) за березень 2017 року: сума несплачених аліментів 2236,33 грн. х 1% (пені) х 883 дні (з 01 квітня 2017 року по 31 серпня 2019 року) = 19746,79 грн.(але не більше 2236,33 грн.); - сума неустойки (пені) за квітень 2017 року: сума несплачених аліментів 2470,33 грн. х 1% (пені) х 853 дні (з 01 травня 2017 року по 31 серпня 2019 року) = 21071,91 грн.(але не більше 2470,33 грн); - сума неустойки (пені) за травень 2017 року: сума несплачених аліментів 2470,33 грн. х 1% (пені) х 822 дні (з 01 червня 2017 року по 31 серпня 2019 року) = 20306,11 грн. (але не більше 2470,33 грн); - сума неустойки (пені) за червень 2017 року: сума несплачених аліментів 2470,33 грн. х 1% (пені) х 792 дні (з 01 липня 2017 року по 31 серпня 2019 року) = 19565,01 грн (але не більше 2470,33 грн); - сума неустойки (пені) за липень 2017 року: сума несплачених аліментів 2598,00 грн. х 1% (пені) х 761 дні (з 01 серпня 2017 року по 31 серпня 2019 року) = 19770,78 грн (але не більше 2598,00 грн.); - сума неустойки (пені) за серпень 2017 року: сума несплачених аліментів 2598,00 грн. х 1% (пені) х 730 дні (з 01 вересня 2017 року по 31 серпня 2019 року) = 18965,40 грн (але не більше 2598,00 грн.); - сума неустойки (пені) за вересень 2017 року: сума несплачених аліментів 2768,00 грн. х 1% (пені) х 700 дні (з 01 жовтня 2017 року по 31 серпня 2019 року) = 19376,00 грн (але не більше 2768,00 грн.); - сума неустойки (пені) за жовтень 2017 року: сума несплачених аліментів 2768,00 грн. х 1% (пені) х 669 дні (з 01 листопада 2017 року по 31 серпня 2019 року) = 18517,92 грн (але не більше 2768,00 грн); - сума неустойки (пені) за листопад 2017 року: сума несплачених аліментів 2768,00 грн. х 1% (пені) х 639 дні (з 01 грудня 2017 року по 31 серпня 2019 року) = 17687,52 грн (але не більше 2768,00 грн). - сума неустойки (пені) за грудень 2017 року: сума несплачених аліментів 2768,00 грн. х 1% (пені) х 608 дні (з 01 січня 2018 року по 31 серпня 2019 року) = 16829,44 грн (але не більше 2768,00 грн). - сума неустойки (пені) за січень 2018 року: сума несплачених аліментів 2994,00 грн. х 1% (пені) х 577 дні (з 01 лютого 2018 року по 31 серпня 2019 року) = 17275,38 грн. (але не більше 2994,00 грн) - сума неустойки (пені) за лютий 2018 року: сума несплачених аліментів 2994,00 грн. х 1% (пені) х 549 дні (з 01 березня 2018 року по 31 серпня 2019 року) = 16437,06 грн. (але не більше 2994,00 грн) - сума неустойки (пені) за березень 2018 року: сума несплачених аліментів 3231,67 грн. х 1% (пені) х 518 дні (з 01 квітня 2018 року по 31 серпня 2019 року) = 16740,05 грн.(але не більше 3231,67 грн.); - сума неустойки (пені) за квітень 2018 року: сума несплачених аліментів 3231,67 грн. х 1% (пені) х 488 дні (з 01 травня 2018 року по 31 серпня 2019 року) = 15770,55 грн.(але не більше 3231,67 грн); - сума неустойки (пені) за травень 2018 року: сума несплачених аліментів 3231,67 грн. х 1% (пені) х 457 дні (з 01 червня 2018 року по 31 серпня 2019 року) = 14768,73 грн. (але не більше 3231,67 грн); - сума неустойки (пені) за червень 2018 року: сума несплачених аліментів 3341,33 грн. х 1% (пені) х 427 дні (з 01 липня 2018 року по 31 серпня 2019 року) = 19565,01 грн (але не більше 14267,48 грн); - сума неустойки (пені) за липень 2018 року: сума несплачених аліментів 3341,33 грн. х 1% (пені) х 396 дні (з 01 серпня 2018 року по 31 серпня 2019 року) = 13231,67 грн (але не більше 3341,33 грн.); - сума неустойки (пені) за серпень 2018 року: сума несплачених аліментів 3341,33 грн. х 1% (пені) х 365 дні (з 01 вересня 2018 року по 31 серпня 2019 року) = 12195,85 грн (але не більше 3341,33 грн.); - сума неустойки (пені) за вересень 2018 року: сума несплачених аліментів 3673,33 грн. х 1% (пені) х 335 дні (з 01 жовтня 2018 року по 31 серпня 2019 року) = 12305,66 грн (але не більше 3673,33 грн.); - сума неустойки (пені) за жовтень 2018 року: сума несплачених аліментів 3673,33 грн. х 1% (пені) х 304 дні (з 01 листопада 2018 року по 31 серпня 2019 року) = 11166,92 грн (але не більше 3673,33 грн); - сума неустойки (пені) за листопад 2018 року: сума несплачених аліментів 3673,33 грн. х 1% (пені) х 274 дні (з 01 грудня 2018 року по 31 серпня 2019 року) = 10064,92 грн (але не більше 3673,33 грн). - сума неустойки (пені) за грудень 2018 року: сума несплачених аліментів 3673,33 грн. х 1% (пені) х 243 дні (з 01 січня 2019 року по 31 серпня 2019 року) = 8929,19 грн (але не більше 3673,33 грн). - сума неустойки (пені) за січень 2019 року: сума несплачених аліментів 3866,67 грн. х 1% (пені) х 212 дні (з 01 лютого 2019 року по 31 серпня 2019 року) = 8197,34 грн. (але не більше 3866,67 грн) - сума неустойки (пені) за лютий 2019 року: сума несплачених аліментів 3866,67 грн. х 1% (пені) х 184 дні (з 01 березня 2019 року по 31 серпня 2019 року) = 7114,67 грн. (але не більше 3866,67 грн) - сума неустойки (пені) за березень 2019 року: сума несплачених аліментів 3866,67 грн. х 1% (пені) х 153 дні (з 01 квітня 2019 року по 31 серпня 2019 року) = 5916,01 грн.(але не більше 3866,67 грн.); - сума неустойки (пені) за квітень 2019 року: сума несплачених аліментів 4175,67 грн. х 1% (пені) х 123 дні (з 01 травня 2019 року по 31 серпня 2019 року) = 5136,07 грн.(але не більше 4175,67 грн); - сума неустойки (пені) за травень 2019 року: сума несплачених аліментів 4175,67 грн. х 1% (пені) х 92 дні (з 01 червня 2019 року по 31 серпня 2019 року) = 3841,61 грн.; - сума неустойки (пені) за червень 2019 року: сума несплачених аліментів 4175,67 грн. х 1% (пені) х 62 дні (з 01 липня 2019 року по 31 серпня 2019 року) = 2588,92 грн; - сума неустойки (пені) за липень 2019 року: сума несплачених аліментів 4175,67 грн. х 1% (пені) х 31 дні (з 01 серпня 2019 року по 31 серпня 2019 року) = 1294,46 грн; - сума неустойки (пені) за серпень 2019 року: нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову 4175,67 грн. х 1% (пені) х 31 дні (кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць) = 1294,46 грн. Таким чином пеня за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом №216/5049/14-ц від 15.10.2014, за період з листопада 2015 по серпень 2019 року становить 120137,79 грн, що не перевищує загальну суму заборгованості по сплаті аліментів, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку. Разом з цим, вимоги позивача про припинення права власності відповідача на частку житлової квартири в рахунок погашення заборгованості по аліментах та визнання права власності на цю частку за неповнолітніми дітьми задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. При цьому підстави припинення права власності зазначені у ч. 1 ст. 346 ЦК України, і даний перелік підстав є вичерпним. У позові позивач посилається на п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України та положення СК України, в яких зазначено, що право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника, а оскільки аліментні правовідносини є відносинами зобов`язальними, тому є підстави для припинення права власності. Проте таке твердження позивача є хибним, оскільки вимоги, щодо звернення стягнення на майно є самостійними вимогами та мають розглядатися шляхом подачі окремого позову до власника такого майна. Водночас у частині 2 статті 346 ЦК України зазначено, що право власності може бути припинене й в інших випадках, встановлених законом. Проте у даному випадку словосполучення «в інших випадках, встановлених законом» також застосуванню не підлягає, у зв`язку з відсутністю відповідних норм закону, які регулюють вказані відносини. Таким чином позов підлягає частковому задоволенню, а саме, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів у розмірі встановленому судом, а решта вимог позовної заяви задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, у сумі 768,40 грн. Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовних вимог про припинення та визнання права власності відмовлено, судові витрати покладаються на позивача. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial