Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

29 травня 2019 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , Луцької міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 листопада 2003 року між ним та [PERSON] було укладено договір дарування земельної ділянки площею 0,0744 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку. Внаслідок поділу подарованої йому земельної ділянки, 01 квітня 2004 року Луцькою міською радою на його ім`я було видано два державні акти: серії ВЛ №043030 та серії ВЛ №043029 на земельні ділянки, площею 0,0514 га (кадастровий номер 22:020:0012) та площею 0,0230 га (кадастровий номер 22:020:0016), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, 08 травня 2007 року він передав вказані земельні ділянки в іпотеку АКБ «ТАС-Комерцбанк» в рахунок забезпечення зобов`язань по кредитному договору. В березні 2018 року в ході реалізації іпотечного майна з прилюдних торгів було з`ясовано, що належні йому на праві власності земельні ділянки рішенням Луцької міської ради №26/2.7 від 22 грудня 2005 року «Про передачу у власність громадянам міста земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення садівництва та надання в оренду» було передано безоплатно у власність відповідача [PERSON] . Відповідно до вказаного рішення [PERSON] передано у власність земельні ділянки площею 500 кв.м (0,0500 га) для обслуговування жилого будинку та площею 242 кв.м (0,0242 га) для ведення садівництва, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а земельну ділянку площею 201 кв.м в межах червоних ліній, вулиць передано в оренду на 5 років з укладенням відповідного договору. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 листопада 2018 року визнано незаконним та скасовано рішення Луцької міської ради №26/2.7 від 22 грудня 2005 року «Про передачу у власність громадянам міста земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення садівництва та надання в оренду» в частині передачі безоплатно у власність [PERSON] земельних ділянок площею 500 кв.м (0,0500 га) для обслуговування жилого будинку площею 242 кв.м (0,0242 га) для ведення садівництва, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №646406, виданого 28 лютого 2006 року на ім`я [PERSON] (кадастровий номер 0710100000:22:084:0009) площею 0,0500 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також скасовано державну реєстрацію вказаної земельної ділянки. З метою виконання зазначеного рішення суду він звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, де йому повідомили, що для відновлення реєстрації його земельних ділянок з відповідними параметрами існує необхідність в скасуванні реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами 0710100000:22:020:0017 та 0710100000:22:020:0018, адже при відновленні параметрів його земельних ділянок межі вказаних земельних ділянок будуть накладатися. На думку позивача, для повного відновлення та захисту його прав власності на землю існує необхідність в скасуванні реєстрації земельних ділянок, які передані відповідачу [PERSON] на підставі рішення Луцької міської ради №26/2.7 від 22 грудня 2005 року «Про передачу у власність громадянам міста земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення садівництва та надання в оренду». На підставі наведено позивач просить: -визнати незаконним та скасувати рішення Луцької міської ради №26/2.7 від 22 грудня 2005 року «Про передачу у власність громадянам міста земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення садівництва та надання в оренду» в частині передачі в оренду [PERSON] земельної ділянки площею 201 кв.м (0,0201 га) для обслуговування жилого будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно з додатком 1 до рішення Луцької міської ради від 22 грудня 2005 року №26/2.7; -визнати недійним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №646441, виданий 28 лютого 2006 року на ім`я [PERSON] та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки (кадастровий номер 0710100000:22:020:0017) проведену 28 лютого 2006 року, площею 0,0242 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 16 січня 2006 року, зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів оренди за №040607700031 та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки (кадастровий номер 0710100000:22:020:0018) проведену 28 лютого 2006 року, площею 0,0201 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача на його користь судові витрати у справі. Ухвалою судді від 07 липня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Відповідачі [PERSON] та Луцька міська рада правом на відзив, а третя особа ГУ Держгеокадастру у Волинській області правом на письмові пояснення, - не скористались. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Кобилинський А.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, які зазначені в позовній заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Хохлов В.О. позов заперечував, просив в його задоволенні відмовити. Вказував, що права позивача жодним чином не порушені, він не є належним позивачем в справі, оскільки земельні ділянки реалізовані з прилюдних торгів. Представник відповідача Луцької міської ради в судове засідання не з`явився, заявою від 02 вересня 2019 року просив розгляд справи здійснювати без його участі, в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Семенюта І.М. в судовому засіданні питання щодо врегулювання спору між сторонами залишила на розсуд суду. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ст.4 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд встановив, що 06 листопада 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування земельної ділянки площею 0,0744 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , і яка належала [PERSON] на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер 22:020:005) серії ВЛ №096432, виданого 07 жовтня 2003 року Луцькою міською радою в особі управління земельних ресурсів згідно з рішенням №9/4.3.2 від 20 червня 2003 року. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Грабовською С.В., зареєстровано в реєстрі за №2437(а.с.11). 01 квітня 2004 року Луцькою міською радою було проведено розподіл земельної ділянки площею 0,0744 га з кадастровим номером 22:020:005 на дві окремі ділянки та видано два державні акти на право власності: серії ВЛ №043029 на земельну ділянку, площею 0,0514 га (кадастровий номер 22:020:0012) та серії ВЛ №043030 площею 0,0230 га (кадастровий номер 22:020:0016), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12,13). Рішенням Луцької міської ради №26/2.7 «Про передачу у власність громадянам міста земельних ділянок, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення садівництва та надання в оренду» від 22 грудня 2005 року [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 500 кв.м. (0,0500 га) для обслуговування жилого будинку та земельну ділянку площею 242 кв.м. (0,0242 га) для ведення садівництва, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Крім того вказаним рішенням [PERSON] отримала в оренду строком на 5 років земельну ділянку в межах червоних ліній, вулиць площею 201 кв.м з укладенням відповідного договору(а.с.16). На підставі вищевказаного рішення Луцької міської ради 28 лютого 2006 року Луцьким міським управлінням земельних ресурсів відповідачу [PERSON] видано два державні акти, а саме: державний акт серії АЯ №646441 про право власності на земельну ділянку площею 0,0242 га за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер - 0710100000:22:020:0017, та державний акт серії АЯ№646406 про право власності на земельну ділянку площею 0,0500 га за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, кадастровий номер - 0710100000:22:020:0016 (а.с.18,19). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 листопада 2018 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Луцької міської ради про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки вимоги позову задоволено: визнано незаконним та скасовано рішення Луцької міської ради від 22 грудня 2005 року №26/2.7 «Про передачу у власність громадянам міста земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення садівництва та надання в оренду» в частині передачі безоплатно у власність [PERSON] земельних ділянок площею 500 кв.м. (0,0500 га) для обслуговування жилого будинку площею 242 кв.м. (0,242 га) для ведення садівництва, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , згідно Додатку 1 до рішення Луцької міської ради від 22 грудня 2005 року №26/2.7; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №646406 виданий 28 лютого 2006р на ім`я [PERSON] на земельну ділянку (кадастровий номер 0710100000: 22:084:0009) площею 0.0500 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; скасовано державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,050 га, кадастровий номер 0710100000:22:020:0016, проведену 17 лютого 2006 року Волинською регіональною філією ДП «Центр ДЗК» на підставі рішення Луцької міської ради від 22 грудня 2005 року, що знаходиться в [ADDRESS] на ім`я [PERSON] (а.с.41-43). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У вищевказаному рішенні суд дійшов висновку, що рішення Луцької міської ради від 22 грудня 2005 року в частині передачі у власність [PERSON] земельних ділянок площею 500 кв.м. (0,0500 га) для обслуговування жилого будинку та площею 242 кв.м. (0,0242 га) для ведення садівництва, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] є незаконним, таким, що не відповідає положенням Земельного кодексу України, оскільки відповідач вийшов за межі своїх повноважень передбачених ст. 118 Земельного кодексу України та не дотримався встановленого порядку, чим порушив засадничий принцип діяльності органу місцевого самоврядування, встановлений ст. 19 Конституції України та ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Прийнявши вказане рішення міська рада порушила право власності [PERSON] на земельні ділянки, на які він ще у 2004 року набув на законних підставах право власності. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції станом на дату видачі спірного державного акту) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. Державний акт на право власності на земельну ділянку - це документ, який засвідчує право власності і видається на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки є необхідною передумовою виникнення права власності на земельну ділянку. Вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого такий акт виданий. Оскільки рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 листопада 2018 року, яке набрало законної сили, визнано незаконним та скасовано рішення Луцької міської ради від 22 грудня 2005 року №26/2.7 в частині, зокрема, передачі безоплатно у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,242 га для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також враховуючи, що спірний державний акт на право власності на земельну ділянку виданий саме на підставі цього рішення Луцької міської ради, суд дійшов висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог в частині визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №646441, виданого 28 лютого 2006 року на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0242 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, враховуючи, що рішення органу місцевого самоврядування, яке було підставою для державної реєстрації прав власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0242 га для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , визнане судом незаконними, а також визнання недійсним та скасування державного акту серії ЯА №646441 про право власності на вказану земельну ділянку, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,242 га, кадастровий номер 0710100000: 22:020:0017, проведеної 28 лютого 2006 року Управлінням Держгеокадастру у Луцькому районі Волинської області на ім`я [PERSON] . Звертаючись до суду з позовом, позивач просить також визнати незаконним та скасувати рішення Луцької міської ради №26/2.7 від 22 грудня 2005 року в частині передачі в оренду [PERSON] земельної ділянки площею 201 кв.м (0,0201 га) для обслуговування жилого будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування такої вимоги позивач зазначає, що передання [PERSON] в оренду вказаної земельної ділянки з встановленням відповідних меж земельної ділянки унеможливлює відновлення параметрів належних йому на праві власності земельних ділянок, оскільки межі його земельних ділянок будуть накладатися на земельну ділянку, яка передана спірним рішенням Луцької міської ради в оренду відповідачу [PERSON] . Однак суд відхиляє наведені доводи позивача, оскільки такі обставини не знайшли свого документального підтвердження та ґрунтуються виключно на поясненнях сторони позивача. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина 1статті 155 ЗК України в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин). Статтею 106 ЗК України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. За змістом статті 198 ЗК України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частинами 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч наведеним нормам процесуального Закону позивачем не надано суду доказів того, що рішення Луцької міської ради №26/2.7 від 22 грудня 2005 року в частині передачі в оренду [PERSON] земельної ділянки площею 201 кв.м (0,0201 га) для обслуговування жилого будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно порушує його права як власника суміжних земельних ділянок. З досліджених матеріалів справи, в тому числі, представленої позивачем технічної документації на належні йому земельні ділянки, суд позбавлений можливості встановити накладення меж земельних ділянок позивача на земельну ділянку, яка передавалася оскаржуваним рішенням Луцької міської ради в оренду відповідачу [PERSON] . З урахуванням підстав та змісту позову позивач не довів порушення його прав рішенням Луцької міської ради №26/2.7 від 22 грудня 2005 року (в частині, що оскаржується), а тому, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Луцької міської ради №26/2.7 від 22 грудня 2005 року «Про передачу у власність громадянам міста земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення садівництва та надання в оренду» в частині передачі в оренду [PERSON] земельної ділянки площею 201 кв.м (0,0201 га) для обслуговування жилого будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також встановлено, що 16 січня 2006 року між Луцькою міською радою та [PERSON] на підставі рішення Луцької міської ради №26/2.7 від 22 грудня 2005 року укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого Луцька міська рада надала [PERSON] в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 220200018 (а.с.20). Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Загальні вимоги, додержання яких є необхідними для дійсності правочину, передбачені ст. 203 ЦК України. За позицією сторони позивача, оспорюваний договір оренди підлягає визнанню недійсним у зв`язку з недодержанням в момент вчинення правочину стороною вимог, передбачених законодавством, зокрема, через незаконність рішення органу місцевого самоврядування, накладення меж земельних ділянок одна на одну. Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 16 січня 2006 року (кадастровий номер 0710100000:22:020:0018), площею 0,0201 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки така вимога є похідною від незадоволеної судом вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Луцької міської ради №26/2.7 від 22 грудня 2005 року в частині передачі в оренду [PERSON] вказаної земельної ділянки. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача [PERSON] - адвоката Хохлова В.О. про те, що [PERSON] є неналежним позивачем у даній справі. Так, відповідно до вимог ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Як встановлено судом, право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за позивачем, а відтак він є належним позивачем в справі. Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме: в частині вимог про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №646441, виданого 28 лютого 2006 року на ім`я [PERSON] та скасування державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер 0710100000:22:020:0017) проведеної 28 лютого 2006 року, площею 0,0242 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ;.

Outcome: partial