overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

30 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.11.2010 р. у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 537. В обґрунтування своєї заяви зазначив про те, що від спільного шлюбу з відповідачкою у них є донька [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачкою у них не склалося, одружившись не змогли утворити міцної сім'ї, між ними постійно виникали сварки та скандали. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, протягом 5 років вони проживають окремо, їхня сім'я розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечила. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши взаємини подружжя, наявність малолітньої дитини, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 27.11.2010 р. у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 537(а.с.3). Від спільного шлюбу з відповідачкою у них є донька [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони протягом п'яти років не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

30 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що їх сімейне життя не склалося, що з жовтня 2013 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, та що він втратив почуття поваги та любові до відповідача. Позивач просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач визнала позов і просила розглянути справу без її участі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 08 серпня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Київського району районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис № 593; у позивача це другий шлюб, а у відповідача - перший; від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте шлюб сторін виявився невдалим через різницю їх характерів, життєвих прагнень та поглядів на подружнє життя. З жовтня 2013 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, та з цього ж часу сторони проживають окремо. Сторони заперечують проти надання їм судом будь-яких строків для примирення, про що вони зазначили у своїх адресованих суду письмових заявах. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Вирішуючи дану справу, суд також враховує, що за взаємною згодою сторін їх малолітній син [PERSON], [INFO], проживає з батьком - позивачем [PERSON] та знаходиться на його утриманні, й в подальшому також залишатиметься проживати з батьком. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

30 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 27.05.2014 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачкою не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без нього, так як він мешкає в зоні проведення АТО. Відповідачка надала заяву. в якій позов визнала та просила справу розглянути без її участі. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.05.2014 року (а.с.4). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, які не заперечуються відповідачкою, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

30 березня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 20 жовтня 2006 року у відділі РАЦС Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №390. Від спільного шлюбу в подружжя є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на шлюб, несумісність характерів та неможливість спільного вирішення питань ведення домашнього господарства та використання спільного бюджету. Відповідач безпричинно влаштовує сварки та скандали, часто ініціює сімейні конфлікти. Як подружжя вони не проживають близько півтора року. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. На теперішній час сім'я фактично розпалась, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON], та стягнути судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу, укладеного між ним та [PERSON] Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

30 березня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який укладений 21 листопада 1999 року у відділі РАЦС Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №387. Від спільного шлюбу в подружжя є двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та різні характери. Крім того, відповідач зловживає спиртними напоями, перебуваючи у нетверезому стані, влаштовує сварки, під час яких завдає їй побоїв, висловлюється нецензурною лайкою в присутності неповнолітніх дітей, що негативно впливає на їх виховання. На теперішній час сім'я фактично розпалась, з 2013 року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб укладений з відповідачем [PERSON] та стягнути судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу з [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб та його копію (а.с.3,4), копію свідоцтва про народження (а.с.5), копію паспорта позивача (а.с.6), суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд позов задовольняє . До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

30 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В позові вона зазначила, що 04.01.1998 року він з [PERSON] зареєстрували шлюб у Авангардівській селищній раді Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №01. Від цього шлюбу народилися діти: донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. Посилаючись на те, що у позивачки та відповідача різні погляди на подружнє життя, на цьому ґрунті виникають постійні сварки, а також на те, що на теперішній час вони разом не проживають, позивачка просила шлюб розірвати, дітей залишити їй на виховання. Позивачка у судове засідання не з'явилась, однак надала заяву, у якій позов підтримала, просила суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 104 п.2, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану або на підставі рішення суду. Згідно п.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 04.01.1998 року [PERSON] з [PERSON] зареєстрували шлюб у Авангардівській селищній раді Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №01. У сторін від спільного життя є діти: донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. За час спільного проживання позивачка з відповідачем не зійшлися характерами, різні погляди на шлюбне життя. Сторони сумісне життя припинили, помиритись намірів не мають. Судом надавався строк для примирення терміном на чотири місяця. З таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася повністю і зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

30 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності їй свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.10.1998 року виконавчим комітетом Деснянської районної ради на квартиру [ADDRESS]. \~ \~ \~ В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що у вищевказаному документі при написанні її по батькові у давальному відмінку замість Тетентіївні помилково написано Терентійовні. Дана помилка створює перешкоди у реалізації заявником свого права власності. \~ \~ \~ В судове засідання заявник не зявився, заінтересована особа представника не направила, через канцелярію суду від заявника та заінтересованої особи надійшли заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності та без участі представника. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~ \~ \~ Суд, \~ дослідивши письмові докази \~ по справі, вважає, що заява є законною та обґрунтованою і підлягає задоволенню. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

30 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем уклали шлюб 01 липня 2011 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач мешкає окремо, добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Звертаючись до суду позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Додатково зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи: копію свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 3), копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 4), довідку про склад сім'ї (а.с. 5), довідку про доходи [PERSON] (а.с. 6), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів, судом враховується стан здоров'я дитини і відповідача по справі, матеріальне становище та інші обставини справи, стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. Суд визнає необхідним застосувати норми п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

30 березня 2015 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ніяких коштів на утримання сина не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню сина. Зазначені правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181 ч. 3, 182, 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дитини, чим порушує права позивачки і її неповнолітнього сина, тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини. Такий розмір стягування аліментів не суперечитиме інтересам дитини та відповідача, який працює трактористом СФГ «Дружба» [ADDRESS] та має змогу сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

30 березня 2015 року [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, який обґрунтувала тим, що 13 лютого 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маневицького РУЮ було зареєстровано шлюб позивача і відповідача та видано свідоцтво про шлюб. Від даного шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. З часом спільне подружнє життя сторін погіршилося. Фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено, шлюб існує формально. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам дитини, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В даному судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити із наведених у ньому підстав. Відповідач позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 лютого 2011 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маневицького РУЮ, актовий запис № 10, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від даного шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалося, в сім'ї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння, вони на даний час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про задоволення позову. На підставі статей 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

30 березня 2015 року [PERSON] звернулася до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з вищезазначеною заявою. Вимоги мотивувала тим, що вона народилася [INFO], на даний час проживає у своєму власному помешканні, розташованому за адресою: [ADDRESS]. В березні 2015 року заявниця звернулась до нотаріальної контори з проханням укласти договір, який стосується її власної квартири, та подала відповідні правовстановлюючі документи на своє майно. Після їх огляду нотаріус повернув заявниці відповідні правовстановлюючі документи, повідомивши, що прізвище заявниці зазначене в її паспорті [PERSON], не відповідає прізвищу особи, яка зазначена власником нерухомого майна [PERSON], та порекомендував останній виправити зазначену помилку шляхом звернення до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Органом приватизації було помилково зазначено (через орфографічну помилку) прізвище заявниці як [PERSON], тоді як потрібно було правильно зазначити [PERSON] В судове засідання заявниця та її представник не з'явилися, але надали заяву в якій просили розглядати справу без їх участі, в заяві свої вимоги підтримали повністю та просили задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи: Охтирська районна державна адміністрація Сумської області в судове засідання не з'явився. Представник заінтересованої особи: Комишанська сільська рада Охтирського району Сумської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі. Суд дослідивши наявні у справі докази, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], прізвище заявниці зазначено як [PERSON]( а.с.4). Відповідно до паспорта громадянина України, виданого 26 вересня 2014 року, Охтирським МС УДМС України в Сумській області, серія [NUMBER], прізвище заявниці вказано [PERSON]/а.с. 5/. Відповідно до свідоцтва про право власності, від 20 грудня 2000 року, Охтирська районна державна адміністрація посвідчила, що квартира по [ADDRESS], дійсно належить на праві приватної власності гр.. [PERSON]/а.с. 3/ Суд вважає, що при видачі зазначеного документу була допущена описка при написанні прізвища заявниці як «[PERSON]», що не відповідає дійсному прізвищу «[PERSON]». Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд дійшов висновку, що заявниця дійсно є власником свідоцтва про право власності на житло від 20 грудня 2000 року на ПІБ [PERSON] Даний факт має юридичне значення, для того, щоб позивачка мала можливість реалізувати своє право розпоряджатися та користуватися своїм нерухомим майном, будь-яких протиріч в ході розгляду справи не встановлено, а у інший спосіб заявник не може підтвердити дану обставину, тому її права необхідно захистити. На підставі викладеного,

Outcome: approved