Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

29 травня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , батько позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 26.06.2001 року Вузлівською сільською радою Радехівського району у Львівській області. [INFO] померла, [PERSON] , мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданого 14.02.2006 року, Вузлівською сільською радою Радехівського району у Львівській області. Дані родинні відносини, про те що [PERSON] та [PERSON] , є батьками позивача стверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про одруження батьків, свідоцтвом про переміну прізвища, ім`я по батькові. Спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавців становить: земельна ділянка площею 2,1044 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 1,5704 га та площею 0,5340 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, та належали спадкодавцю [PERSON] , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] виданого 07.12.2005 року Радехівською РДА на підставі розпорядження голови Радехівської РДА №841 від 22.11.2005 року, та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за [NUMBER]. Право на середню земельну частку (пай), розміром 2,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, та належала спадкодавцю [PERSON] , згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER] виданого 05.06.1997 року Вузлівською сільською радою Радехівського району Львівської області, на підставі рішення Радехівської районної ради народних депутатів №187 від 17.04.1997 року, та зареєстрованого в книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 164. Майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства в пайовому фонді майна ПА ім.Шашкевича в розмірі 3388,00 грн., або 0,253 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, що належав [PERSON] , згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, серія [NUMBER] виданого Вузлівською сільською радою Радехівського району Львівської області 20.09.2009 року. Після смерті спадкодавця позивачем було здійснено звернення до державного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Однак видати свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно нотаріальна контора не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, та рекомендовано звернутися в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів, унеможливлює реалізацію майнових прав , як спадкоємця, у позасудовому порядку. Просить встановити факт, що Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку), серії [NUMBER] виданого 05.06.1997 року Вузлівською сільською радою Радехівського району Львівської області, на підставі рішення Радехівської районної ради народних депутатів №187 від 17.04.1997 року, та зареєстрованого в книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 164 виданий на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] . Визнати за [PERSON] , право власності на земельну ділянку загальною площею 2,1044 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 1,5704 га, кадастровий номер, та площею 0,5340 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] , право власності на майновий пай в пайовому фонді майна Приватної агрофірми ім. М.Шашкевича, що в с.Вузлове, Радехівського району Львівської області в розмірі 3388,00 гривень або 0,253 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за [PERSON] , право на середню земельну частку (пай), розміром 2,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У підготовче судове засідання позивач та представник позивача з`явилися, позов підтримують повністю та просять задоволити. Представник відповідача Вузлівської сільської ради Радехівського району, скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розгляд справи проводити без участі представника (а.с.56). У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 26.06.2001 року Вузлівською сільською радою Радехівського району у Львівській області (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] , виданого повторно 22.06.1974 р., відділом ЗАГС, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу їм присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданим бюро ЗАГС, 05.05.1947 р., [PERSON] народився [INFO] , в графі батьки значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого повторно Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 21 квітня 2017 року, де [PERSON] , [INFO] , в графі батьки значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). З свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові, серії [NUMBER] , виданим Районним управлінням юстиції Львівської області 10 лютого 2005 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] перемінив прізвище, ім`я, по батькові на [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про переміну прізвища, імені, по батькові зроблено запис за №5 (а.с.8). Із копії сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку), серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] належить земельна ділянка, площею 2,58 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що знаходиться на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області (а.с.9-зворот). Відповідно до Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, серії [NUMBER] виданого Вузлівською сільською радою Радехівського району Львівської області 20.09.2009 року, майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства в пайовому фонді майна ПА ім. Шашкевича визначена в розмірі 3388,00 грн., або 0,028 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, [PERSON] (а.с.11). Вказані вище обставини учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Згідно ст. 524 ЦК УРСР, Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно з ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [INFO] померла, [PERSON] , мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданого 14.02.2006 року, Вузлівською сільською радою Радехівського району у Львівській області (а.с.13). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] , виданого 07.12.2005 року головою Радехівської райдержадміністрації на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації від 22.11.2005 року №841, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], вбачається, що земельна ділянка, площею 2.1044 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала [PERSON] (а.с.10). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом встановлення юридичного факту та визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved