Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

30.07.2015 року Дємєнт`єва Н.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: с. Трихати Миколаївського району Миколаївської області, вул. Набережна, 82. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що відповідач доводився чоловіком її сестрі [PERSON] Шлюб між ними розірвано 10.02.2014 року Миколаївським районним судом Миколаївської області. З серпня 2013 року відповідач фактично не проживає за вищезазначеною адресою. Позивач також зазначила, що вона є власником вказаного жилого приміщення. Посилаючись на ці обставини позивач вважала, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явилася. При цьому подала заяву про підтримання позову, в якій клопотала про розгляд справи за її відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд находить позов таким підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач є власником жилого приміщення розташованого за адресою: с. Трихати Миколаївського району Миколаївської області, вул. Набережна, 82 і постійно проживає в ньому разом із третіми особами. (а.с. 4, 5, 7) За цією ж адресою зареєстрований як мешканець і відповідач. (а.с. 7) Згідно рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області області від 10.02.2014 року (справа № 480/2866/13-ц) шлюб між відповідачем [PERSON] і третьою особою [PERSON] розірваний. (а.с. 9) З акту обстеження складеного представниками Трихатської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області 29.07.2015 року вбачається, що з серпня 2013 року відповідач фактично не проживає у вищезазначеному житловому приміщенні. Він також не є близьким родичем, або членом родини позивача. (а.с. 6, 7) Проаналізувавши встановлені по справі обставини і визначені відповідно до них правовідносини суд виходить з такого. Ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому ст. 13 ч. 1 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. З досліджених судом доказів не встановлено, що позивач позбавляв відповідача від часу отримання права на проживання в спірному житлі реалізувати таке право. З аналізу наведених доказів також слідує, що відповідач фактично не проживає в спірному жилому приміщенні з серпня 2013 року з власної волі. В судовому засіданні також не виявлено визначених ст. 71 ч. 3 ЖК України підстав, згідно яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Таким чином, оскільки відповідач без поважних причин не проживає в спірному жилому приміщенні більш ніж 6 місяців, то на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України його слід визнати таким, що втратив право користування належним позивачу жилим приміщенням. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача також належить стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved