Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

31 жовтня 2018 року ТОВ «ДТЕК Східенерго» в інтересах ВП «Курахівська теплова електрична станція» ТОВ «ДТЕК Східенерго» звернулось до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за спожиті житлово-комунальні послуги, в якій просить стягнути на користь ВП «Курахівська теплова електрична станція» ТОВ «ДТЕК Східенерго» грошові кошти з заборгованості за спожиті комунальні послуги: централізоване опалення - 17 126,94 грн.; централізоване постачання гарячої води - 200,38 грн.; централізоване постачання холодної води - 267,36 грн. В обґрунтування зазначених позовних вимог позивач зазначає наступне. [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та зобов'язаний сплачувати за спожиті комунальні послуги. Позивачем надається відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої та холодної води, які позивач з жовтня 2013 року по серпень 2016 року виконав належним чином. Водночас, відповідачем плата за спожиті комунальні послуги за період з жовтня 2013 року по серпень 2016 вносилась частково, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішення виконавчого комітету Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області від 14.08.2013 року № 187 визначено виробника та виконавця комунальних послуг з централізованого опалення, гарячого та питного водопостачання Відокремлений підрозділ «Курахівська теплова електрична станція» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СХІДЕНЕРГО». З особового рахунку [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є наймачем будинку за адресою: [ADDRESS]. Випискою з особового рахунку [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] вартість спожитих комунальних послуг сплачена не у повному обсязі, заборгованість за спожиті комунальні послуги складає 17 594,68 грн. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо) та на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків, послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд. Таким чином, послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої та холодної води є видами житлово-комунальних послуг. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг із зобов'язанням оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом, а виконавець зобов'язується забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг. Згідно з ст. ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» зазначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Таким чином, позивач має право вимагати в судовому порядку сплати заборгованості з надання послуг центрального опалення та централізованого постачання гарячої та холодної води. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно сплачувати квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. За умовами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отримуючи комунальні послуги, відповідачі зобов'язані вносити за них плату, яка відповідно до п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 вноситься відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої та холодної води, приймаючи до уваги, що розмір заборгованості, наданий позивачем, проведений у відповідності до вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги слід задовольнити у повному обсязі. При цьому суд виходить з приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки встановлений законом обов'язок споживача щодо внесення щомісячної плати за надані комунальні послуги є грошовим зобов'язанням, а відповідач у встановлені строки та належним чином його не виконував, у зв'язку з чим утворилася заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3 процентів річних від простроченої суми підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приписами підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» з 1 січня 2018 розмір мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб дорівнює 1762 гривні. Отже, при поданні позовної заяви позивачем повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1762 гривні. Як вбачається з платіжного доручення № 2117285443 від 18 жовтня 2018 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073 гривні 00 копійок. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто 1073 гривні 00 копійок. Водночас, враховуючи що при поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі меншому, ніж передбачено Законом України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору у розмірі 689 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved