Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

30 січня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним позовом в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 2,7531 га, кадастровий номер 5323287500:00:008:0087, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Слобідської сільської ради Миргородського району Полтавської області, після смерті [INFO] [PERSON] , право власності на яку мав останній на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №182803. Обґрунтовуючи позов послалася на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , який постійно проживав в с. Слобідка на території Слобідської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,75 га на території Слобідської сільської ради Миргородського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5323287500:00:008:0087. В установлений законом строк вона прийняла спадщину. Приватним нотаріусом Смага Л.М. 13 серпня 2018 року проведено реєстрацію спадкової справи. Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 182803, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 532320001000465 від 26.09.2011 року Однак оригінал зазначеного Державного акта втрачено. Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Смага Л.М. від 13 січня 2020 року відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 5323287500:00:008:0087 площею 2,75 га у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ділянку. Таким чином оформити право на спадщину на земельну ділянку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату вона не може, оскільки для цього необхідно подати правовстановлюючий документ, який відсутній. В зв`язку з наведеним змушена звернутися до суду. Ухвалою судді від 31.01.2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17.03.2020 підготовче провадження по справі закрите та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача Слобідської сільської ради в судове засідання не з`явився, направив заяву в якій просив справу розглядати без участі представника, не заперечував проти позову (а.с.41). Заслухавши позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.07.2018 (а.с. 6). [PERSON] є батьком [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження останньої серії [NUMBER] від 18.09.1993 (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,75 га на території Слобідської сільської ради Миргородського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5323287500:00:008:0087, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 182803, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 26.09.2011 року (а.с. 9). Відповідно до листа приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Смага Л.М. із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] . Інших заяв про прийняття спадщини не має. (а.с. 26). Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Смага Л.М. від 13 січня 2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 5323287500:00:008:0087 площею 2,75 га у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ділянку (а.с. 12). На даний час отримати правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки її цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з положенням ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що оригінал державного акту у сторін на право власності на земельну ділянку відсутній, тому з метою отримання спадщини необхідно визнати за спадкоємцем, [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 2,7531 га, кадастровий номер 5323287500:00:008:0087, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Слобідської сільської ради Миргородського району Полтавської області, після смерті [INFO] [PERSON] , право власності на яку мав останній на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №182803. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі. В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з роз`яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved