Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

30 квітня 2014 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідач не виконує обов`язки, покладені на нього ст. 150 Сімейного кодексу України, по вихованню дитини, не піклується про стан її здоров'я, не приймає участь у вихованні дитини, не виявляє бажання спілкуватися з нею. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити, посилаючись на те, що відповідач вже більше року не спілкується з дитиною та не виявляє бажання спілкуватися з нею, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не приймає участь у її вихованні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суду пояснив, що він твердо вирішив, що більше не буде спілкуватися з дочкою і не буде втручатися в її життя, бо позивачка підтримує відносини з іншим чоловіком і дочка називає його батьком. Він також має намір створити сім'ю і не бажає спілкуватися з дочкою [PERSON], піклуватися про неї та приймати участь у її вихованні, тому вже більше року не виконує обов'язки по вихованню дитини. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області та Служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області заперечувала проти позовних вимог та просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітньої дочки, оскільки він сплачує аліменти, позитивно характеризується за місцем проживання, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Після народження дитини він звертався до органу опіки та піклування з заявою про визначення способу його участі у вихованні дитини та активно приймав заходи до спілкування з нею. Вважає, що останній рік відповідач не спілкується з дитиною, тому що позивачка чинила йому перешкоди, тому він стомився від цих відносин і погодився на позбавлення його батьківських прав, але відповідач ще молодий, дитина маленька,тому вирішувати питання позбавлення його батьківських прав на даний час є передчасним і не відповідає інтересам дитини. Суд, заслухавши пояснення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, врахувавши думку прокурора, який просив задовольнити позов, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачка з відповідачем перебували у шлюбі з 20 серпня 2011 року, розірвання якого зареєстровано 3 грудня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, про що було здійснено актовий запис № 33 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу(а.с.6,7). Після розірвання шлюбу у позивачки народилася дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується її свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи(а.с. 8). Згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 21 березня 2013 року, яке набрало законної сили, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від його доходів щомісяця, які сплачуються відповідачем щомісяця, що сторонами не оспорюється(а.с. 14-15). Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 26.11.2013 року, яке було проведено представниками служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, - [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], за місцем проживання дитини створені належні умови для виховання та проживання дитини. Ніякої участі у вихованні дитини батько не бере, не цікавиться її здоров'ям. [PERSON] щомісячно сплачує аліменти на утримання дочки приблизно у розмірі 1800 гривень щомісяця. (а.с. 19-20). Показаннями свідка [PERSON] підтверджено, що на протязі півроку відповідач не цікавиться життям дочки, не спілкується з нею, не проявляє належної батьківської турботи до дитини. Свідок [PERSON] суду показала, що після того, як відповідач звернувся із заявою до органу опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку спілкування з дочкою [PERSON] в травні 2012 року, комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області було ухвалено центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді виконавчого комітету Славутицької міської ради провести обстеження житлово-побутових умов сім'ї [PERSON] та [PERSON]. Дана сім'я була взята під супровід центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді виконавчого комітету Славутицької міської ради. Оскільки між позивачкою та відповідачем були неприязні напружені відносини, то представниками центру проводилась робота із сторонами, щоб поступово ці відносини налагодилися. Особисто вона була присутньою на прогулянках з дитиною за участю [PERSON] та [PERSON]. Її здивувала позиція відповідача, який погодився на позбавлення його батьківських прав, тому що він добре відносився до дочки і бажав з нею спілкуватися в 2012 році. Як вбачається з витягу з протоколу № 9 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 15.05.2012 року, дозволено [PERSON] забирати для спілкування малолітню дочку [PERSON] один раз на тиждень протягом двох годин за попередньою домовленістю з матір'ю дитини за необхідності в присутності спеціаліста центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді виконавчого комітету Славутицької міської ради(а.с. 60). Аналогічне рішення було ухвалено на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 19.06.2012 року, що підтверджено витягом з протоколу № 12 засідання комісії (а.с. 59). 15.01.2013 року із заявою щодо визначення способу участі у вихованні дитини [PERSON] звертався до Славутицького міського голови, оскільки [PERSON] чинила перешкоди у спілкуванні з дочкою(а.с. 52). Згідно витягу з протоколу № 2 комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 30.01.2013 року рекомендовано [PERSON] питання щодо визначення способу участі у вихованні дитини [PERSON] вирішувати в судовому порядку(а.с. 55). Як пояснила в судовому засіданні позивачка, в 2012 році на початку 2013 року відповідач спілкувався з дитиною, виявляв бажання приймати участь її вихованні, але вже більше року він перестав бачитися з дитиною та приймати участь у її житті і немає бажання спілкуватися з нею. Відповідач пояснив в судовому засіданні, що позивачка йому перешкоди у спілкуванні з дитиною не чинить, перестати спілкуватися з дитиною, приймати участь у її вихованні це було його особисте рішення. Заявою, засвідченою приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, підтверджено, що [PERSON] надав згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с. 21). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 19.06.2014 року позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO], не є доцільним (а.с.52). Згідно ч.6 ст. 19 Сімейного кодексу України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як зазначено у п.16 Постанови ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Вищенаведені обставини та письмові докази свідчать про те, що відповідач не займається вихованням своєї дочки, не піклується про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток, не спілкується з нею та не виявляє інтересу спілкуватися з дочкою і піклуватися про неї, тому суд вважає, що висновок органу опіку та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 19.06.2014 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини, а тому до уваги його не приймає. За таких обставин суд вважає доцільним прийняти рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], оскільки він ухиляється від виконання батьківських обов'язків, передбачених ст.150 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved