Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

30 червня 2020 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 22031000195301 від 17 жовтня 2019 року у розмірі 391 502,31 гривень, з яких 286 115,33 гривень - сума несплаченої частки кредиту, 104 786,98 гривень - сума несплачених відсотків, 600 гривень - сума несплачених комісій, а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 5872,53 гривень. Позов мотивує тим, що 14 квітня 2016 року між сторонами було укладено кредитний договір № 26256037829205, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 450 000 гривень, зі сплатою відсотків за користування таким і комісій. Позивач свої зобов`язання по договору виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит в обумовленій сумі, однак відповідач взятих на себе зобов`язань не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 525, 526, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 1 липня 2020 року у справі було відкрито провадження та призначено таку до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 7 жовтня 2020 року ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області справу було передано на розгляд Личаківському районному суду м. Львова. Дана справа надійшла до Личаківського районного суду м. Львова 19 листопада 2020 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду такої визначено суддю Стрепка Н.Л. Ухвалою суду від 19 листопада 2020 року прийнято справу до розгляду та призначено таку до розгляду в судове засідання з повідомленням (викликом) сторін в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача адвокат Мартиненко В.В., який діяв на підставі довіреності № 140 від 30 березня 2020 року, в судове засідання не з`явився, подав клопотання відповідно до якого позов підтримує, розгляд справи просить проводи у відсутності представника позивача, у випадку повторної неявки відповідача відносно ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання 21 грудня 2020 року та 24 лютого 2021 року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив, відзив або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. В судовому засіданні встановлено, що 14 квітня 2016 року між сторонами було укладено кредитний договір № 26256037829205, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 450 000 гривень, зі сплатою відсотків за користування таким і комісій. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов`язання сторін. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 1048 ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, заборгованість за таким становить 391 502,31 гривень, з яких 286 115,33 гривень - сума несплаченої частки кредиту, 104 786,98 гривень сума несплачених відсотків, 600 гривень - сума несплачених комісій, що стверджується розрахунком заборгованості станом на 3 червня 2020 року, який стороною відповідача не оспорювався. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 26256037829205 від 14 квітня 2016 року в розмірі 391 502,31 гривень. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 5 872,53 гривень судового збору.

Outcome: approved