Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

30.10.2019 року до суду звернувся позивач [PERSON] з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до відповідача Ганнівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2019 року відкрите провадження по справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального провадження з викликом сторін на 09.12.2019 року. 09.12.2019 року проведено підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду на 09.12.2019 року. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити йому додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 6,890 га, розташованої на території Ганнівської сільської ради. \~ \~ \~ \~Для отримання спадщини [PERSON] звернувся до державного нотаріуса першої Кам`янської державної нотаріальної контори проте у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. У визначений законом строк [PERSON] не міг звернутися до нотаріуса своєчасно, оскільки перебував на лікарняному і саме хвороба завадила йому своєчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини. У зв`язку з чим позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину, що стало причиною звернення до суду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала заяву про розгляд справи без їхньої участі, пояснила, що підтримує позовні вимоги за поданою позовною заявою в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у відсутність його представника, проти задоволення позовних вимог будь-яких заперечень не заявив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть і копією свідоцтва про народження позивача. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 6,890 га на території Ганнівської сільської ради, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП № 106340. 10.10.2019 року позивач звернувся до державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Однак, постановою нотаріуса від 10.10.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови нотаріуса. З наведеного вище судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення її його порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. Так, відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв`язку з тим, що хворів. Так, позивачем надана медична довідка відповідно до якої позивач з 03.09.2006 року по 10.09.2006 року позивач перебував на амбулаторному лікуванні. Тобто на час закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач через хворобу не зміг звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Копією матеріалів спадкової справи підтверджується що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] . Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру заповіти [PERSON] не складалися. За наведених вище обставин причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем суд вважає поважними і вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачу тривалістю в три місяці з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як не вбачається вини відповідача у порушенні прав позивача. На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved