Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

30.06.2020 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.08.1996 вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції в м. Запоріжжі, актовий запис № 281. Від шлюбу сторони мають двох дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені чотири місяці тому, у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, протилежними поглядами на сімейне життя, втратою почуття любові і поваги. Просила шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2020 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено учасникам процесу строки для подання заяв по суті справи. Копію ухвали від 03.07.2020 було направлено відповідачу рекомендованим листом із повідомленням. 27.07.2020 від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову, в якій зазначив, що відповідач погоджується з позовними вимогами, оскільки шлюб між сторонами припинився остаточно, а тому не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя 21.10.2003, актовий запис № 281 від 09.08.1996, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.08.1996. Від шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.07.1998 відділом реєстрації актів громадського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис № 183 (а.с. 10); неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.10.2003 відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 548 (а.с. 11). Шлюбні відносини між сторонами припинені чотири місяці тому, у зв`язку з втратою почуття взаємної любові та поваги, внаслідок чого сторони віддалилися один від одного. Майнового спору між сторонами немає, до примирення не прагнуть. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. За приписами ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визнав позов, про що подав суду відповідну заяву, тому суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, у зв`язку із чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач під час реєстрації шлюбу змінювала прізвище, однак не просить відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 840,80 гривень (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved