Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

31 серпня 2015 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо доньки [PERSON] та стягнення аліментів на її утримання. Позов обґрунтований тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківський обов'язків по вихованню своєї [PERSON], [INFO], не цікавиться життям дитини, коли дитині виповнилось дев'ять місяців, покину сім`ю та виїхав на постійне місце проживання до Автономної Республіки Крим, крім того взагалі не надає матеріальної допомоги, що змусило позивача звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Пояснила, що з 2003 року, коли відповідач покинув її і дитину, він взагалі не спілкувався з донькою, не вітав її з днем народження, не приймав участі в життя доньки жодним чином та не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених в позові, просив позов задоволити. Пояснив, що відповідач більше десяти років ухиляється від виконання батьківських обов'язків, що, на його думку, є беззаперечною підставою для задоволення позову. Представник третьої особи [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, підтримав висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, судом було увалено проводити заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення сторін, що з'явились в судове засідання, свідка, думку неповнолітньої [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. 29 березня 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.14). [PERSON], [INFO] являється дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с.10). З довідки КП Хмільницької ЖЕК № 870 від 23 липня 2015 р. вбачається, що позивач та малолітня дитина проживають в [ADDRESS] з родиною позивача. Відповідач з ними не проживає (а.с.15). Відповідно до довідки голови будинкового комітету будинку № 21 від 03 серпня 2015 року, відповідач [PERSON] з 2003 року за місцем проживання доньки не з'являється, участі у її вихованні не приймає (а.с.11). Відповідно до довідки Комунального дошкільного навчального закладу «Пролісок» № 02-22/75 від 23 липня 2015 року, за час відвідування [PERSON] дошкільного закладу № 1 в м. Хмільник (2004-2009), мати дитини [PERSON] постійно займалась її вихованням, приймала участь у житті групи, батько дитини [PERSON] за період відвідування дитиною ДНЗ в садочок на приходив і життям дитини не цікавився (а.с.13). Як вбачається з довідки Комунального навчального закладу ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1, № 109 від 19 серпня 2015 року, батько [PERSON] участі у вихованні доньки не приймає, батьківські збори не відвідує (а.с.12). Виконавчим комітетом (орган опіки та піклування)Хмільницької міської ради надано висновок від 29 жовтня 2015 року щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON], що буд відповідати інтересам дитини. З пояснень в судовому засіданні свідка [PERSON], яка являється сусідкою позивача, та донька якої дружить з [PERSON], вбачається, що відповідач не менше восьми років не цікавиться життям дитини, не дзвонить, не приймає участі у її вихованні та утриманні. Позивач утримує дитину сама. Малолітня [PERSON] в судовому засідання просила позов задоволити, оскільки вона не знає свого батька та не хоче його знати. За таких обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позову, з таких підстав. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, дитина, для повного та гармонійного розвитку його особистості, потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости за піклування та відповідальності своїх батьків і в будь якому випадку в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, за винятком, коли є виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, відповідальність за виховання та розвиток дитини покладаються на батьків. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно роз'яснень, які містяться в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою для позбавлення батьківський прав, передбаченою п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Про ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків свідчать докази, досліджені в судовому засіданні, з яких слідує, що відповідач не цікавиться дитиною більше ніж десять років, дитина його не знає, оскільки батько не приймає участі в її вихованні та утриманні, не піклується про доньку, не дбає про її розвиток, не приймає участі у важливих для дитини подіях, таким чином позивачем доведено підставу своїх вимог, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 150, 164, 166, 170 СК України,

Outcome: approved