Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

29.08.2018 [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із вищезазначеним позовом. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що 12 квітня 2005 року позивач придбав у [PERSON], житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться по вул. Центральна(Леніна),1, в селі Шахворостівка Миргородського району Полтавської області, на підставі договору купівлі-продажу. Право власності на житловий будинок зареєстровано за позивачем у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7385375 від 31.05.2005. При укладені договору купівлі-продажу житлового будинку питання про набуття права власності на земельну ділянку, на якій розміщений цей будинок і яка необхідна для його обслуговування, не вирішувалось. Під час укладення договору купівлі-продажу будинковолодіння нотаріусом було зазначено, що останній розташований на земельній ділянці сільської ради. Але власником земельної ділянки площею 0,514 га з призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, на якій розташований придбаний житловий будинок, була [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 22 травня 2002 року. 28.01.2006\~[PERSON]\~померла,\~тому він\~звернувся до\~суду за\~захистом своїх прав. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду справи в судове засідання не зявився. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити із підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миргородського району [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що сільська рада не має жодного відношення до спірної земельної ділянки, оскільки вона не належить до комунальної власності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі (а.с.96). Заслухавши пояснення сторін, що зявилися, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 12 квітня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом другої Миргородської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок з надвірними побудовами, що розташований за адресою: вул. Леніна(Центральна),1, с. Шахворостівка Миргородського району Полтавської області (а.с.7). Право власності на житловий будинок зареєстровано за позивачем у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВО №346004 від 31.05.2005 (а.с.8,9). Земельна ділянка площею 0,514 га з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства на якій розташований цей житловий будинок належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 664020 (а.с.10). [PERSON] померла 28.01.2006, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.23). Правонаступником померлої є [PERSON], що підтверджується повідомленням нотаріуса та копією спадкової справи (а.с. 43-75), Яка залучена в якості співвідповідача ухвалою суду від 14.12.2018 (а.с. 87). Згідно з положенням ч.1 ст.377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). Нормами ст.ст. 120, 125 ЗК України, встановлено, що у випадку переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку, у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку раніше не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак обєкта права власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що виходячи із принципу цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою на якій він знаходиться, при набутті права власності позивачем на житловий будинок, до останнього перейшло право власності на земельну ділянку на якій він розміщений, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов в частині позовних вимог предявлених до відповідача [PERSON], як спадкоємиці [PERSON] слід задовольнити. Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,514 га, яка розташована в по вул. Центральній (Леніна),1 с. Шахворостівка Миргородського району Полтавської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.04.2005. Судом встановлено, що [PERSON] сільська рада Миргородського району жодним чином не порушувала права позивача, тому в задоволенні позовних вимог до неї слід відмовити. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: partial