Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

29.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення її батька [PERSON], [INFO], померлим, мотивуючи свої вимоги тим, що в березні 2001 року він поїхав на роботу у Запорізьку область і з вересня 2002 року будь-яких відомостей про нього вона не отримувала. Рішенням суду від 24.12.2003 року він був визнаний безвісно відсутнім. З того часу пройшло тринадцять років і за цей час [PERSON] на звязок не виходив. В даний час вона має намір оформити спадщину на земельний пай, що належав батькові за життя, однак це можливо лише після офіційного визнання його померлим. А тому їй необхідно було звернутися до суду для вирішення питання шляхом ухвалення відповідного рішення суду Заявниця в судове засідання не зявилася перебуває з дитиною на стаціонарному лікуванні. Представник заявниці [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в заяві, зазначивши, що на її думку є всі законні підстави для оголошення [PERSON] померлим. Представник заінтересованої особи Охтирського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області - в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, вважає, що заява підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], є батьком заявниці, що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а. с. 9). Згідно довідки Олешнянської сільської ради Охтирського району Сумської області №19 від 121.01.2017 р. [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], але за вказаною адресою не проживає (а.с.34). В судовому засіданні було встановлено, що з 2001 року [PERSON] залишив постійне місце проживання та виїхав за межі Сумської області на заробітки. І так як його рідним були невідомі будь-які відомості щодо місця його перебування, рішенням Охтирського районного суду Сумської області від 24.12.2003 р. [PERSON] було визнано безвісно відсутнім (а.с.11). Відповідно до сертифікату на право на земельні частку (пай) серія СМ №0149588 від 28.08.1996 р. [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Сільськогосподарського товариства закритого типу «Нива» розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с.12), однак доля цієї земельної ділянки є невизначеною, так як все ще належить [PERSON] Встановлено, що інформація щодо актового запису про смерть [PERSON], [INFO], відсутня. Згідно довідки Охтирського обєднаного Пенсійного фонду України Сумської області №76/02-11 від 04.01.2017 р. [PERSON] на обліку не перебуває і пенсію не отримує (а.с.23). Згідно довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №0.64-617/0/15-17 від 06.01.2017 р. відомостей про перетинання державного кордону України у період з 05.01.2012 р. по теперішній час [PERSON], [INFO], в базі даних не виявлено (а.с.43). Згідно довідки Охтирського ВП ГУНП в Сумській області від 18.01.2017 р. №925 оперативно-розшукова справа відносно [PERSON], не збереглася за строками давності (термін зберігання таких справ три роки). Допитані в судовому засіданні від 18.01.2017 р. свідки [PERSON] (дідусь заявниці), та [PERSON] (тітка заявниці) повідомили, що [PERSON] десь у 2001 році поїхав на заробітки і з того часу про нього немає жодних відомостей. Про місце його перебування їм нічого не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він рідний брат [PERSON] І дійсно, у 2001 році він організував свою бригаду, з якою виїхав на Азовське море, де будували котеджі. Деякий час вони підтримували звязок, який згодом обірвався і вже тривалий час йому про брата нічого не відомо. Вже 7 років як померла їхня спільна матір, то [PERSON] не був на похоронах. Вважає, що дійсно є всі підстав вважати його померлим. Згідно зі\~ст. 46 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для ухвалення рішення про оголошення [PERSON] померлим. Стаття 47 ЦК України\~передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Судом розяснено заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, зявилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, зазначених у заяві. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення [PERSON] померлим. В п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року\~зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно ч.3 ст. 46 ЦК України\~передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Оскільки день вірогідної смерті [PERSON] судом у точності не може бути встановлено, то [PERSON] необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням суду законної сили. На підставі викладеного, ст. 46 ЦК України,

Outcome: approved