Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

30.11.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини посилаючись на те, що вона з 10.08.2006 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має дитину: - [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем розірваний 20.11.2013 року. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.11.2013 року з відповідача стягнуто на користь позивачки на утримання малолітньої дитини [PERSON] аліменти у розмірі 400 грн. На даний час розмір аліментів, якій сплачує відповідач на утримання дитини є надто мізерним та не забезпечує потреб і інтересів дитини. Також, розмір аліментів не відповідає чинним вимогам законодавства. Враховуючи наведене та з урахуванням інтересів малолітньої дитини позивач просить суд збільшити розмір аліментів, а саме: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 930 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, до початку розгляду справи подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився. Суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, - Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено: Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2006 року, шлюб розірваний 20.11.2013 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження [NUMBER] від 04.02.2008 року. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.11.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання [PERSON], 04.01.2008 у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 16.10.2013 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою ВР №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини». Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За таких обставинах суд вважає, що вимоги позивача про збільшення розміру аліментів ґрунтуються на вимогах закону, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи, що суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору.

Outcome: approved