Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

30.11.2015 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта - Банк», за участю третьої особи на стороні позивача: [PERSON] про визнання зобов'язання за кредитним договором припиненим, та як наслідок визнання поруки та іпотечного договору припиненим, шляхом виключення запису № 4971126 з Державного реєстру іпотек та № 4971005 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що позивач повністю виконав рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2013 року, яким було стягнуто з позивача на користь банку повну суму заборгованості по кредитному договору у достроковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 436674,97 гривень на рахунок банку у період з 20.09.2013 по 14.10.2014 року, вказані кошти банком були зараховані на їх рахунок, будь-яких вимог до суду про стягнення коштів з позивача у порядку ст.625 ЦК України в межах строку позовної давності банком заявлено не було, тому просить визнати припиненим зобов'язання за Кредитним договором №174/ФКВІП-07 від 14 травня 2007 року та Договором іпотеки від 14 травня 2007 року, укладеним між позивачем та ТОВ «УкрПромБанк», Договором поруки від 14 травня 2007 року, укладеним між ТОВ «УкрПромБанк» та третьою особою [PERSON]. Представник відповідача ПАТ «Дельта-банк» Бойко А.В. у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що позивач виконав рішення суду з значним спливом часу, більш ніж через рік після його ухвалення, у зв'язку зі зміною курсу долара кошти сплачені позивачем по рішенню суду були направлені відповідачем на погашення тіла кредиту, тому не погашеними залишилась заборгованість за відсотками в розмірі 15311,65 доларів США, яку позивач повинен сплатити і тоді зобов'язання буде вважатись припиненим у зв'язку із його належним виконанням. Третя особа [PERSON] до суду не з'явилась, належним чином повідомлялась, до суду була надана письмова заява про розгляд справи за її відсутністю, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 19.04.2018 року, відповідно до автоматичного розподілу справ, суддею Київського районного суду м.Одеси Гниличенко М.В. вказана цивільна справа була прийнята до провадження. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали даної цивільної справи та матеріали цивільної справи № 1512/7394/2012р, приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 14 травня 2007 року між ТОВ «УкрПромБанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №174/ФКВІП-07, відповідно до якого позичальник отримав 51 000 дол. США 00 цент. строком до 13.05.2032р. для придбання нерухомості, що підтверджується копією цього договору. 14 травня 2007 року між [PERSON] та ТОВ «УкрПромБанк» було укладено договір поруки в забезпечення вищевказаних кредитних зобов'язань, що підтверджується копією цього договору. 14 травня 2007 року між позивачем - ТОВ «УкрПромБанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], який зареєстрований під №6284 та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В., що підтверджується копією цього договору, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 30 червня 2010 року між ТОВ «УкрПромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «УкрПромБанк» на корить АТ «Дельта Банк» внаслідок чого АТ «Дельта Банк» (далі - Банк) набув статусу нового кредитора у вищевказаному зобов'язанні. Зазначений факт встановлений рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2013 року та не потребує доказування. 15.04.2011 року ПАТ «Дельта Банк» змінив строк кредитування, шляхом направлення вимоги про повне дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, що підтверджується копією цього листа, визнається сторонами та встановлено рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2013 року. 01.08.2012 року ПАТ «Дельта Банк» відніс заборгованість за Кредитним договором до категорії «безнадійної» та за власною ініціативою припинив нарахування відсотків за кредитним договором. Вищевказаний факт визнається сторонами та підтверджується розрахунками заборгованості долученими до матеріалів справи. 28 травня 2012 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Після подання уточнення до позовної заяви від 20.09.2013 року, ПАТ «Дельта Банк» просив стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 436 674,97 грн. Зазначене підтверджується відповідними копіями позовної заяви та уточненнями, які містяться в матеріалах справи, визнається сторонами та встановлено рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2013 року. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2013 року вимоги банку були задоволені у повному обсязі. Рішення набрало законної сили, оскільки сторонами не оскаржувалось. Судом встановлено, що позивач на виконання рішення суду сплачував заборгованість частинами у період з 03.12.2013 року до 14.10.2014 року та загалом сплатив 437 846,90 грн., що підтверджується копіями квитанцій № 29217246 від 03.12.2013 року, № 30416634 від 03.01.2014 року, № 31606256 від 04.02.2014 року, № 32996886 від 12.03.2014 року, № 34291805 від 14.04.2014 року, № 35537204 від 16.05.2014 року, № 36520995 від 13.06.2014 року, № 36576782 від 16.06.2014 року, № 36625850 від 17.06.2014 року, № 37742467 від 11.07.2014 року, № 37629587 від 17.07.2014 року, № 38666397 від 20.08.2014 року, № 38507979 від 15.08.2014 року, № 39357864 від 11.09.2014 року, № 40506687 від 14.10.2014 року, розрахунками заборгованості наданим ПАТ «Дельта Банк», тобто фактично позивачем заборгованість, яка була стягнута по рішенню Київського районного суду м.Одеси від 20.09.2013 року була сплачена та виконавче провадження було закінчено. 30.11.2015 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта - Банк», за участю третьої особи на стороні позивача: [PERSON] про визнання зобов'язання за кредитним договором припиненим, та як наслідок визнання поруки та іпотечного договору припиненими. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 01.08.2016 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково та визнано зобов'язання позивача перед банком по кредитному договору припиненим у зв'язку з його належним виконанням. Не погоджуючись з рішенням суду представник ПАТ «Дельта Банк» подав апеляційну скаргу, якою у позові просив відмовити. Ухвалою апеляційного суду Одеської області рішення Київського районного суду м.Одеси від 01.08.2016 року було залишено без змін. У подальшому представником банку було подано касаційну скаргу на вищевказану ухвалу апеляційного суду. Постановою Верховного Суду від 21.03.2018 року касаційна скарга ПАТ «Дельта Банк» була задоволена частково, рішення Київського районного суду м.Одеси від 20.09.2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 01.08.2016 року скасовані та справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції. Відповідно до частини першої ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. У своїй постанові від 21 березня 2018 року Верховний Суд зазначив, що висновок судів попередніх інстанцій є передчасним, оскільки для повного та всебічного розгляду справи необхідно перевірити порядок та період нарахування і сплати процентів за користування кредитними коштами після 06 серпня 2013 року та розмір заборгованості позичальника та вимог кредитора саме на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості - 14.10.2014 року, та перевірити вимоги банку щодо сплати компенсаторних платежів, санкцій та відшкодування завданих збитків. Виконуючи вказівки Верховного Суду викладені у постанові від 21 березня 2018 року, суд перевірив порядок та період нарахування і сплати процентів за користування кредитними коштами після 06 серпня 2013 року та виявив, що в період з 06 серпня 2013 року по 14.10.2014 року нарахувань за відсотками банком не здійснювалось, через віднесення заборгованості за кредитним договором до категорії «безнадійної», що визнається представником відповідача та підтверджується відомостями зазначеними в розрахунку заборгованості наданими Банком. Судом були досліджені вказані розрахунки заборгованості, зокрема розрахунок заборгованості станом на 06.08.2013 року, з якого вбачається, що з 01.08.2012 року по 01.08.2013 року нарахування за відсотками банком не здійснювалось/а.с.186/, розрахунок заборгованості станом на 14.10.2004 року, з якого вбачається, що «Дельта Банк» за період виконання рішення суду з 06.08.2013 року по 14.10.2014 року не нараховував відсотків, пені, комісій, інфляційних витрат та трьох відсотків річних, проте вказано, що існує сума заборгованості за тілом кредиту 15311,65 доларів США/а.с.234/ Таким чином, на підставі наданих Банком розрахунків заборгованості вбачається відсутність будь-яких нарахувань в період з 06 серпня 2013 року по 14.10.2014 року по сплаті відсотків, пені, інших штрафних санкцій, комісій тощо. Судом також встановлено, що до часу ухвалення цього рішення ПАТ «Дельта Банк» не направляв листів до позичальника з вимогою про сплату трьох відсотків річних та інфляційних витрат. Разом з тим, суд вважає, що списання безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника, банк має право вживати заходів щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості, у тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи. Проте, із матеріалів справи та пояснень представника банку вбачається, що банк з урахуванням строків позовної давності мав право звернутись до суду з позовом у період з 14.10.2014 року по 15.10.2017 року про стягнення компенсаторних платежів у порядку ст.625 ЦК України, однак не звернувся, будь-яких заяв про поновлення строку звернення до суду не подавав, рішення суду від 20.09.2013 року не оскаржував, хоча вважає не припиненими кредитні зобов'язання саме стосовно тілу кредиту у зв'язку з зміною курсу долару, зобов'язання боржника по поверненню повної суми заборгованості за рішенням суду було прийнято банком та зараховано на їх банківський рахунок, тобто заборгованість вважається повернутою. Висновки Постанови Верховного Суду грунтуються на тому, що ПАТ «Дельта Банк» самостійно та на власний розсуд визначив розмір та валюту позовних вимог

Outcome: partial