Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

29.07.2021 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідачки [PERSON] та просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 18 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №28. Мають спільну дитину: сина [PERSON] , [INFO] . З відповідачкою разом не проживають з липня 2019 року та з того часу шлюбні відносини між ними фактично були припинені, спільне господарство не ведуть, вважає, що стосунки відновити неможливо. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 вересня 2021 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначене судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.23). Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій вказала, що просить суд розглянути справу без його участі, позов задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с.29). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала. Ухвалою суду від 10.11.2021 року встановлено заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №28 (а.с.3). Сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Звертаючись до суду із даним позовом позивач зазначив, що фактичні шлюбні відносини між ним та відповідачкою припинені з липня 2019 року, спільне господарство вони не ведуть, разом не проживають. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України). Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, разом не проживають, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їхньої дитини, сім`я фактично розпалась та її відновлення неможливе, є підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved