Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

30.03.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №\~014/083361/73/90885 від 23.06.2008 в розмірі 97793,83 грн., а також витрати понесені на сплату судового збору в сумі 2270,00 грн. та на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. В обґрунтування позову вказано, що 23.06.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі АТ «Райффайзен Банк Аваль», Банк) та відповідачем був укладений кредитний договір №014/083361/73/90885, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 39\~100,00 дол. США зі сплатою 13,8% річних строком до 23.06.2015. 28.12.2019 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та Акціонерним товариством «Оксі Банк» (далі АТ «Оксі Банк») укладено договір відступлення права вимоги №114/69, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» набуло право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. і за кредитним договором №\~014/083361/73/90885 від 23.06.2008. 28.12.2019 АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитними договорами, зокрема за кредитним договором №\~014/083361/73/90885 від 23.06.2008. Банк перед відповідачем свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав в кредит грошові кошти. За період користування грошовими коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість в повному обсязі погашена не була. У зв`язку із цим загальний розмірі заборгованості станом на 15.02.2021 становить 15\~597 732,95 грн., яка складається із 986\~833,13 грн. заборгованості за кредитом, 939\~972,23 грн. заборгованості по процентам та 13\~670\~927,59 грн. заборгованості за пенями та штрафами. При цьому, позивач просить стягнути з відповідача 97\~793,83 грн. заборгованості, яка складається із 88\~896,15 грн. трьох відсотків річних, нарахованих відповідно до частини другої статі 625 ЦК України за період з 15.02.2018 по 15.02.2021, а також пені у розмірі 8\~897,68 грн. за період з 15.02.2020 по 29.02.2020, що нарахована за подвійною обліковою ставкою Національного банку України за цей період. Також просить стягнути витрати на оплату судового збору та професійну правничу допомогу. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.04.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Ухвалою суду від 20.05.2021 продовжено розгляд справи в зв`язку із повторним направленням відповідачу копій ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви. Ухвалою суду від 13.09.2021 відмовлено відповідачу про перехід в загальне позовне провадження та здійснено перехід в спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи. Розгляд справи призначено на 25.10.2021. Одночасно витребувано у позивача докази відступлення права вимоги та виписки з особового рахунку позичальника. Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином. Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. Після ознайомлення з матеріалами справи відповідач подала суду заяву про направлення матеріалів справи за підвідомчістю до Господарського суду Миколаївської області, оскільки ухвалою цього суду від 04.10.2021 відкрито провадження у справі № 915/1421/21 про неплатоспроможність ФОП [PERSON] . Встановивши, що кредитний договір №\~014/083361/73/90885 від 23.06.2008 є споживчим кредитом із забезпеченням, який [PERSON] укладала як фізична особа, суд не вбачає підстав для передачі справи на розгляд господарського суду, оскільки спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Із матеріалів справи судом встановлено, що 23.06.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі АТ «Райффайзен Банк Аваль», Банк) та відповідачем був укладений кредитний договір №014/083361/73/90885, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі у розмірі 39\~100,00 дол. США зі сплатою 13,8% річних строком до 23.06.2015. Згідно пункту 10.1 кредитного договору за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. Строк дії вказаного договору сплив 23.06.2015 згідно пункту 1.1 його умов. Із змісту позову вбачається, що Банк повністю виконав свої зобов`язання перед позичальником з надання кредиту. В свою чергу, відповідач допустила порушення своїх грошових зобов`язань внаслідок чого утворилася заборгованість перед кредитором. Із розрахунку позивача вбачається, що станом на дату купівлі заборгованості (28.12.2019) заборгованість відповідача складала 15\~597\~732,95 грн., з яких: 986\~833,13\~грн. заборгованості за кредитом, 939\~972,23 грн. заборгованості по процентам та 13\~670\~927,59 грн. пені. Користуючись своїм правом, позивач просить стягнути лише три відсотки річних у розмірі 88\~896,15 грн., нарахованих на 986\~833,13\~грн. заборгованості за кредитом відповідно до частини другої статті 625 ЦК України за період з 15.02.2018 по 15.02.2021 та 8\~897,68 грн. пені за період з 15.02.2020 по 29.02.2020, які обраховані позивачем за подвійною обліковою ставкою Національного банку України, з посиланням на положення ЦК України. При цьому, будь-якого обґрунтування підстав для нарахування пені в такому розмірі та за вказаний період позивачем не зазначено. Всього просив задовольнити вимоги в загальному розмірі 97\~793,83 грн. Згідно статями 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. У статті 599 ЦК України\~зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно частини другої статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Відповідно до статей\~514,\~516 ЦК України\~до нового\~кредитора переходять\~права первісного\~кредитора у\~зобов`язанні\~в обсязі\~і на\~умовах,\~що існували\~на момент\~переходу цих\~прав,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Набуття права вимоги до відповідача за кредитним договором позивач підтвердив наступним. 28.12.2019 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та Акціонерним товариством «Оксі Банк» (далі АТ «Оксі Банк») укладено договір відступлення права вимоги №114/69, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» набуло право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. і за кредитним договором №\~014/083361/73/90885 від 23.06.2008. 28.12.2019 АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитними договорами, зокрема за кредитним договором №\~014/083361/73/90885 від 23.06.2008 (а.с.35-54). Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» є новим кредитором, так як набуло право вимоги до відповідача, а тому вправі вимагати погашення відповідачем заборгованості у розмірі 88\~896,15 грн. згідно статті 625 ЦК України, оскільки строк остаточного виконання кредитного договору сплив 23.06.2015 згідно пункту 1.1 його умов, а згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому, підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 8\~897,68 грн. суд не вбачає, оскільки підстави для її нарахування в такому розмірі ні пунктом 10 кредитного договору «Відповідальність сторін за порушення строків повернення кредиту», ні чинним законодавством не передбачені та самим позивачем не обґрунтовані. За змістом статей 12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи наведені норми закону та встановлені обставини, часткову доведеність позивачем порушення грошових зобов`язань, з урахуванням меж судового розгляду, встановленого частиною першою статті 13 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача 88\~896,15 грн. трьох відсотків річних, нарахованих на 986\~833,13\~грн. заборгованості за кредитом відповідно до частини другої статті 625 ЦК України за період з 15.02.2018 по 15.02.2021, який відповідачем не оспорено. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 90,90 %, судовий збір у розмірі 2063,43 грн. (2270,00 х 90,90%/100%) підлягає стягненню на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного. Статтею 137\~ЦПК України визначено поняття витрат на правничу допомогу та порядок їх відшкодування, у відповідності до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. Так, позивачем ставилось питання про стягнення з відповідача на свою користь суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 20\~000,00 грн. На підтвердження понесення таких витрат надано наступні докази: Договір №21-12/2021 про надання правничої допомоги від 21.12.2019., укладений між ТОВ «Вердикт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Вердикт»; платіжне доручення №177920003 від 26.01.2021 на суму 200\~000,00 грн.; заявку на надання юридичної допомоги №105 від 04.01.2021 на суму 20\~000,00грн (надані послуги - надання усної консультації - 1500,00 грн., надання усної консультації - 1500,00 грн., надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти - 9000,00 грн. (3 години), складення позовної заяви про стягнення боргу, підготовка та друк необхідних документів - 8000,00 грн. (4 години); Витяг з Акту №10 про надання юридичної допомоги від 04.01.2021 на суму 20\~000,00 грн. (а.с.69-76). При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було складено лише позовну заяву, часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) - 9 годин, ціни позову 97\~793,93 грн. (спір є малозначним), суд вважає, що розмір гонорару в 20\~000,00 грн. є необґрунтованим та явно завищеним, оскільки адвокатом було підготовлено лише позовну заяву, на що витрачено порівняно невеликий проміжок часу. У судовому засіданні адвокат інтереси відповідача не представляв. Крім того, позовні вимоги задоволено частково. Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми витрат відповідача на правничу допомогу до 1500,00 грн., що буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial