Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

30 січня 2017 року до Заводського районного суду звернулись [PERSON] та [PERSON] з вищезазначеною позовною заявою, в якій просять скасувати арешт з квартири [ADDRESS], який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 11824953 від 21.03.2014 р. посилаючись на те, що продати вищезазначену квартиру не має можливості, оскільки державним виконавцем Заводського ВДВС Камянського МУЮ накладено арешт на майно боржника [PERSON], на підставі виконавчого листа за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська про конфіскацію у [PERSON] всього майна, в тому числі на квартиру 93, яка розташована в будинку 55 по проспекту Свободи в м. Кам'янському, яка є об'єктом спільної сумісної власності, та оголошено заборону на його відчудження. В судовому засідання [PERSON], [PERSON] та представник Заводського ВДВС [PERSON] підтримали позовну заяву та просили задовольнити. Прокурор Бразалук О.О. проти задоволення позовних вимог заперечував та пояснив, що наразі згідно витягу з БТІ, вищезазначена квартира знаходиться у спільній сумісній власності, а тому спочатку необхідно виділити частки в натурі, а в подальшому звертатись з позовною заявою про зняття арешту з 2/3 часток нерухомого майна. [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти скасування арешту нерухомого майна не заперечував. Представник Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, що дозволило суду, на підставі вимог ч. 2 ст.\~169,\~ ЦПК України, провести розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що квартира [ADDRESS] знаходиться в приватній спільній сумісні власності [PERSON], яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON] згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] з 14 березня 2007 року (т.1, а.с. 14,18) В ході виконавчого провадження державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби Камянського МУЮ наклав арешт на все майно [PERSON] на підставі вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 січня 2013 року відносно [PERSON] за яким його визнанно винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1,2 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді 4-х років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна засудженого, в тому числі і квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст, 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках та і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України«Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що маєно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, згідно із\~ст. 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності із ч.1\~ст.9 Конституції України\~є частиною національного законодавства, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1, 2 ст. 372 ЦК України . Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За таких обставин та з метою захисту порушеного права позивачів, враховуючи, що [PERSON] і [PERSON] на праві приватної власності належить 2/3 частки квартири [ADDRESS], однак частки в натурі не виділені, суд,

Outcome: partial