overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

29 липня 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») подало до суду позов, мотивуючи його тим, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 06.04.2016 року. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг, на підставі якого останній отримав кредит у розмірі 300.00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 13.06.2019 має заборгованість у розмірі 12035,17 грн, з яких: 0 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредита; 432,98 грн заборгованість за простроченим тілом кредита; 0 грн 00 коп. -заборгованість за нарахованими відсотками; 7702,90 грн нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 2850,00 грн нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн штраф (фіксована частина), 549,29 грн -штраф (процентна складова). Посилаючись на викладене АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 25.09.2020 справу прийнято до провадження судді та призначено в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з подачею позовної заяви надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач через засоби зв`язку повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не прибув, причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. З огляду на викладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

29 липня 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») подало до суду позов, мотивуючи його тим, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 01.12.2016 року. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг, на підставі якого останній отримав кредит у розмірі 800.00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 13.06.2019 має заборгованість у розмірі 12909,19 грн, з яких: 0 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредита; 1181,29 грн. 15 коп. заборгованість за простроченим тілом кредита; 0 грн 00 коп. -заборгованість за нарахованими відсотками; 8886,99 грн нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 1750,00 грн нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн штраф (фіксована частина), 590,91 грн -штраф (процентна складова). Посилаючись на викладене АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 25.09.2020 справу прийнято до провадження судді та призначено в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з подачею позовної заяви надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач через засоби зв`язку повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не прибув, причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. З огляду на викладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

29 липня 2019 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого, з урахуванням на подальше уточнення позовних вимог, послалась на те, що сторони з 01 липня 1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей - неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З 22 червня 2019 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть з жовтня 2018 року, причиною чого стали різні життєві погляди подружжя на шлюб та сімейні обов`язки, відсутність взаєморозуміння, що негативно впливає на виховання неповнолітньої дитини, яка наразі проживає з позивачем. Спору про поділ спільного майна та місце проживання неповнолітньої дитини між сторонами немає. Позивач вважає, що родина розпалась остаточно і не може бути відновлена. В підготовче засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце його проведення повідомлялись належним чином. Разом з цим сторони подали до суду письмові заяви, в яких просили здійснити розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач в своїй заяві наполягала на задоволенні позову в повному обсязі і просила суд після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне, а відповідач не заперечував проти задоволення позову, визнавши його. При цьому визнання відповідачем позову, з огляду на його зміст, заявлені позовні вимоги та суб`єктний склад учасників розгляду справи, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

29 липня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 12 серпня 1995 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказувала, що подружнє життя не склалось, через психологічну несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів, що призвело до припинення спільного проживання. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив про день, заяви про відкладення справи, чи слухання у його відсутності суду не направив. Ухвалою суду від 08 серпня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 10 вересня 2019 року судом винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що між сторонами 12 серпня 1995 року зареєстровано шлюб Великоберезнянською сільською радою Полонського району Хмельницької області, актовий запис №16, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, психологічну несумісність характерів припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дітей, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

29 липня 2019 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначили, що вона є власником будинку [ADDRESS] , яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину. На теперішній час у будинку зареєстрована [PERSON] . Відповідач зареєстрована за вказаною адресою, за адресою прописки не з`являвся близько п`яти років. Особистих її речей у квартирі немає, та вона не несе витрат по утриманню будинку, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач в судове засіданні не з`явилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання\~не\~з`явилась, про час\~і місце розгляду справи\~була належним чином повідомленою, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, та на підставі наявних у справі доказів, суд\~ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] , [INFO] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину. (арк.с.21). Як вбачається з довідки № 6046 про реєстрацію та склад сім`ї, виданої 19 липня 2019 року КП МІРАЦ (арк.с.24), то за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована: [PERSON] , [INFO] . Відповідач не проживає за вказаною адресою більше п`яти років, що підтверджується актом про фактичне не проживання особи. (а.с.22,23). Відповідно до\~ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч.1\~ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч.2\~ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік. Відповідач не є співвласником вищезазначеного житла, не проживає за адресою реєстрації більше одного року, тому суд вважає його таким, який втратив право на користування жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

29 липня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 25 червня 1994 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Костянтинівського міськвиконкому, також зазначила, що від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , шлюбно-сімейні відносини припинили з січня 2019 року через непорозуміння і виникаючими в зв`язку з цим сварками. Позивач вважає, що сім`ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON] . Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 25 червня 1994 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Костянтинівського міськвиконкому, актовий запис № 248, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії № [NUMBER] (а.с.10). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.12). Сторони спільний побут не ведуть з січня 2019 року, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв`язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

29 липня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 18 листопада 2016 року Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 155, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, через відсутність взаєморозуміння з причини різних поглядів на сімейне життя. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені з кінця 2018 року, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, проте від неї до суду надійшла телефонограма про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судові витрати залишає за собою. Відповідач до судового засідання не прибув, хоча судом повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи без його участі не надав, як і не надав судові заперечень проти позову. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду сторони позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом №155 (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.03.2017 року (а.с.7). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно - шлюбні стосунки подружжя припинило у 2018 році, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

29 липня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 26 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 268, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені понад два роки тому, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя дітей не має. Після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач до судового засідання не прибув, хоча судом повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи без його участі не надав, як і не надав судові заперечень проти позову. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду сторони позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 268 (а.с.8). Від шлюбу дітей не мають. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно - шлюбні стосунки подружжя припинило з 2017 року, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

29 липня 2019 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 08.02.2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , 2005 року народження. На даний час шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. Дитина проживає спільно із позивачем. Причиною розпаду сім`ї є відсутність взаєморозумінні та різні погляді на сімейне життя. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно та не бажаючи примирення, просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] , будучи своєчасно та у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не прибув з невідомих причин, будь-яких заяв чи клопотань, що стосуються суті справи, не надав. З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського рай управління юстиції м. Маріуполя від 08 лютого 2005 року, актовий запис № 34. У шлюбі мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Про наявність спору щодо визнання місця проживання дитини, а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, не зазначив свого прагнення до збереження шлюбу, а отже не оспорює наявності підстав для його розірвання. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 768,40 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved