Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

29 серпня 2016 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до Ланцівської сільської ради Більмацького району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В своїй заяві позивач [PERSON] просить суд винести рішення, в якому визнати за ним право особистої приватної власності на земельну ділянку в порядку спадкування, розташованої на території Ланцівської сільської ради Більмацького району Запорізької області. Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що його батько, [PERSON], отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06 серпня 2009 року, виданого державним нотаріусом Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області. Відповідно до свідоцтва, до батька перейшло право власності на земельну ділянку площею 7.07 гектарів, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ланцівської сільської ради Більмацького району Запорізької області(надалі відповідач) за кадастровим номером: 2322784000:02:002:0101, яка належала його померлому діду - [PERSON]. Правовстановлюючий документ батько отримати не встиг, так як 19 січня 2016 року помер. Необхідну технічну документацію із землеустрою батько замовив, оплатив послуги і вона була виготовлена, але здійснити державну реєстрації права власності на земельну ділянку не встиг. Позивач, в особі представника - адвоката [PERSON], підтримав доводи позовної заяви та пред'явлені вимоги, прохав розгляд справи здійснити за його відсутності, надавши судові відповідну заяву. Відповідач - Ланцівська сільська рада Більмацького району Запорізької області, позов визнав та не оспорював зазначені у ньому обставини, прохав розгляд справи здійснити за його відсутності, про що надав суду відповідну письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін, та їх представників, що узгоджується із положеннями стст.27,38,158,169 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України). Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши позиції осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06 серпня 2009 року, виданого державним нотаріусом Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області. Відповідно до свідоцтва, до [PERSON] перейшло право власності на земельну ділянку площею 7.07 гектарів, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ланцівської сільської ради Більмацького району Запорізької області(надалі відповідач) за кадастровим номером: 2322784000:02:002:0101. Зазначена земельна ділянка належала на праві власності - [PERSON]. Правовстановлюючий документ [PERSON]І отримати не встиг, так як 19 січня 2016 року помер. Необхідну технічну документацію із землеустрою [PERSON]І замовив, оплатив послуги і вона була виготовлена, але здійснити державну реєстрації права власності на земельну ділянку не встиг. За правилами ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач [PERSON] та [PERSON] є відповідно сином і батьком. Позивач [PERSON], який є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з п.4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5\~(далі - Порядок),видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до\~статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~та витягу з Державного земельного кадастру. Постановою від 18.08.2016 року, нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю у позивача документів, що підтверджують факт державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Разом з цим, абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За таких обставин, зволікання померлого [PERSON] щодо державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку не позбавляє спадкоємця [PERSON] права на спадщину. Встановлені обставини у справі сторони визнали, їх не оспорювали, а тому згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Беручи до уваги те, що у позивача виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину після смерті батька, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Визнання відповідачами пред'явленого до них позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved