Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

29 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі - ТОВ «Авто Просто»), третя особа Інспекція з питань у справах захисту прав споживачів у Дніпропетровській області про захист прав споживача та повернення коштів. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 28 липня 2016 року він та відповідач уклали Договір № 719962 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобілю) в групі. В цей же день ним було сплачено на користь відповідача платіж в розмірі 6732 грн., у вересні 2016 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Авто Просто» із заявою про розірвання вказаного договору та повернення зазначеного платежу. Вважає, що умови договору викладені у п. 12.1.1. та 12.1.2. є такими, що вводять позивача в оману та є елементом нечесної підприємницької діяльності. Зазначає, що через неповернення коштів відповідачем йому завдано моральну шкоду, яку оцінює у 1000 грн. На підставі викладеного просить суд визнати недійсними пункти 12.1.1. та 12.1.2 Договору № 719962 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобілю) в групі від 28.07.2016, стягнути з ТОВ «Авто Просто» на його користь сплачені ним кошти в розмірі 6732 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Також позивач додатково пояснив, що повідомили про заміну менеджера групи та про переведення його до іншої групи. Представники відповідача зазначили, що він отримає автомобіль згідно розподілу автомобілів у групі. Зазначив, що Договір № 719962 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобілю) в групі від 28.07.2016 року на час розгляду справи у суді є розірваним. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення, у яких просив справу розглянути за відсутності представника та позовні вимоги не визнав в повному обсязі через їх недоведеність. Зазначив, що [PERSON] свідомо уклав спірний договір та йому було роз'яснено порядок та умови придбання автомобіля у групах. Вказав, що ТОВ «Авто Просто» має право на власний розсуд встановлювати плату за свої послуги, а в даному випадку розмір цієї плати було узгоджено між сторонами. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання до суду не подавав. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є дружиною позивача та вказала, що про ТОВ «Авто Просто» вона разом з чоловіком дізналась з мережі інтернет, в подальшому консультант компанії надавав їм роз'яснення щодо умов придбання автомобіля. Після цього її чоловіком був укладеного Договір. Для сплати авансового внеску вони взяли кредит у банку. В подальшому їм не було надано відповідачем автомобіль, а тому вони звернулись за поверненням сплаченої суми в розмірі близько 7000 грн. їм було відмовлено у повернені вказаної суми. Зазначає, що сплата кредиту, який було витрачено на сплату авансового внеску лягає тягарем на сімейний бюджет. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, свідка, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, ТОВ «Авто Просто» є юридичною особою, яка здійснює господарську діяльність з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах на підставі ліцензії виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. (а.с. 47-48). 28 липня 2016 року [PERSON] подав заяву до ТОВ «Авто Просто» про намір укласти Договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобілю) в групі через систему АвтоТак. Згідно даної заяви [PERSON] було роз'яснено, зокрема, суть фінансової послуги, що пропонується, а також і правові наслідки та порядок здійснення розрахунків внаслідок дострокового припинення надання фінансової послуги. (а.с. 49). 28 липня 2016 року між ТОВ «Авто Просто» та [PERSON] було укладено Договір № 719962 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобілю) в групі (далі - Договір № 719962), у відповідності до положень ст. 1, предметом Договору є надання Учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання Автомобіля за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак. Договір укладається шляхом його підписання Сторонами Договору та підписання Додатку № 1, який є невід'ємною частиною Договору. Згідно до п. 12.1 вищевказаного Договору Учасник, який ще не отримав Автомобіль, має право розірвати Договір за власним бажанням, про що зобов'язаний повідомити Авто Просто у письмовій формі. У строк, встановлений чинним законодавством, Авто Просто розглядає заяву учасника та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. Поверненню підлягають тільки періодичні платежі, сплачені за Договором, з урахуванням положень, викладених у цій статті. У відповідності до п. 12.1.1. Договору № 719962, сума періодичних платежів, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до Поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати таким Учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою, за вирахуванням Відступного за відмову від Договору у розмірі 2 (двох) періодичних платежів, розрахованих відповідно до Поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати таким Учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою. Також п. 12.1.2. вказаного Договору встановлює, що максимальний строк повернення періодичних платежів згідно з п. 12.1.1 не може перевищувати двох років з дня отримання Авто Просто заяви про дострокове розірвання Договору. Для здійснення повернення періодичних платежів Учасник повинен надіслати письмову заяву із зазначенням власних банківських реквізитів, згідно яких повинні бути перераховані грошові кошти. Згідно до п. 12.1.5. Договору № 719962, якщо Учасник системи виявить бажання односторонньо відмовитись від Договору про адміністрування протягом 14 календарних днів з дати підписання Договору, Договір вважається розірваним, і учасник звільняється від будь-яких зобов'язань за ним. Такому Учаснику повертається вся сума коштів, сплачена за Договором про адміністрування. Протягом зазначених 14 днів Учасник зобов'язаний письмово повідомити про односторонню відмову від Договору шляхом подання заяви в центральний офіс Авто Просто. У відповідності до Додатку № 1 до Договору № 719962, розмірі винагороди за послуги, пов'язані з включенням Договору до системи АвтоТак та формуванням групи у % + ПДВ становить 6732 грн. Визначено марку автомобіля ZAZ Forza вартістю 187000 грн., встановлено графік внесків в 120 та визначено кількість учасників групи - 120. У відповідності до Додатку № 2 від 28.07.2016 до Договору № 719962, учасник, який протягом строку дії Договору належним чином та у встановлений Договором строк виконав усі свої зобов'язання зі сплати періодичних платежів разом із щомісячною винагородою Товариства, має право на сплату 50% від розміру щомісячної винагороди у складі кожного сплаченого Авансового внеску. (а.с. 11-17). Зазначений Договір № 719962 та додатки до нього підписані сторонами, що визнається позивачем та не оспорюється сторонами. 28 липня 2016 року [PERSON], було сплачено ТОВ «Авто Просто» винагороду по договору доручення № 719962 від 28.07.2016 в розмірі 6732,00 грн. (а.с. 18). 02 вересня 2016 року [PERSON] звернувся із письмовою заявою до ТОВ «Авто Просто» про розірвання в односторонньому порядку вищевказаного Договору та повернення сплачених ним грошових сум в розмірі 6732,00 грн. (а.с. 22-24, 67) Листом від 26.09.2016 ТОВ «Авто Просто» повідомило [PERSON] про задоволення його заяви про розірвання в односторонньому порядку Договору № 719962 та відмовило у поверненні позивачу сплаченої винагороди за послуги у зв'язку із недотриманням ним 14 денного терміну передбаченого п. 12.1.5. Договору. (а.с. 66) Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ч. 2-4 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. Так, згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 28 липня 2016 року між сторонами було укладено Договір № 719962, який за своєю правовою природою є договором з надання послуг, а тому дані правовідносини регулюються главою 63 ЦК України. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, сторони у Договорі № 719962 погодили порядок у умови його розірвання, які є обов'язковими для виконання усіма сторонами цього Договору. Також сторони Договору № 719962 визначили, що [PERSON] сплачується винагорода за послуги, пов'язані з включенням Договору до системи АвтоТак та формуванням групи, яка визначена в розмірі 6732,00 грн. Зазначена винагорода, згідно умов Договору № 719962, не включає в себе періодичні платежі для оплати поточної ціни автомобіля. Як було встановлено у судовому засіданні та не заперечувалось позивачем, [PERSON] було включено до групи № 1249 та надано порядковий номер 32 в групі. Щомісячних внесків [PERSON] до ТОВ «Авто Просто» не було здійснено. Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Так, [PERSON] скористався передбаченим правом про можливість односторонньої відмови від договору (ст. 907 ЦК України та статтею 12 Договору № 719962) та 02 вересня 2016 року звернувся із заявою до ТОВ «Авто Просто» про розірвання вказаного Договору та відповідач своїм листом (а.с.66) підтвердив розірвання Договору. З приводу доводів позивача щодо навмисного введення його в оману щодо обставин, які мають істотне значення при укладені договорів та несправедливості умов Договору № 719962 суд зазначає наступне. Згідно до ч. 1 ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно до роз'яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Також згідно до положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору; встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. Аналізуючи Договір № 719962 суд приходить до висновку, що укладений правочин відповідав внутрішній волі позивача та у нього відсутня помилка щодо природи правочину, оскільки предмет договорів чітко визначений у договорах, а також про те, що укладення правочину було спрямоване на реальне настання обумовлених ним правових наслідків. Крім того, позивачем та його представником не надано доказів на підтвердження того, що відповідач вчинив будь-які дії, спрямовані на введення споживача [PERSON] в оману щодо обставин, які мають істотне значення. Також судом не вбачається наявним дисбаланс договірних прав та обов'язків у п. 12.1.1 та 12.1.2 Договору № 719962, оскільки у цих пунктах договору чітко визначені взаємні права і обов'язки сторін при поверненні сплачених коштів, які узгоджуються зі змістом Договору в цілому. Таким чином суд прийшов до висновку, що позивачем та його представником не доведено підстав для визнання недійсними п. 12.1.1 та 12.1.2 Договору № 719962, а тому до даного Договору не можуть бути застосовані наслідки недійсності правочину. Окрім цього судом було встановлено, що [PERSON] сплачено 28.07.2016 на користь ТОВ «Авто Просто» винагороду за послуги, пов'язані з включенням Договору до системи АвтоТак та формуванням групи в розмірі 6732,00 грн. та позивач фактично вважає порушеним своє право на повернення відповідачем сплаченої ним цієї суми, у зв'язку з чим просить визнати недійсними пункти 12.1.1 та 12.1.2 Договору № 719962 та стягнути грошові кошти у вищезазначеному розмірі. Як було встановлено судом, ТОВ «Авто Просто» виконало свій обов'язок та включило [PERSON] до групи у якій йому було надано порядковий номер. Також за умовами п. 12.1. Договору № 719962 поверненню учаснику підлягає лише періодичні платежі, а не винагорода за послуги, пов'язані з включенням Договору до системи АвтоТак та формуванням групи. Таким чином суд прийшов до висновку, що позивачем та його представником не доведено підстав для стягнення з ТОВ «Авто Просто» сплаченої [PERSON] винагороди за послуги, пов'язані з включенням Договору до системи АвтоТак та формуванням групи в розмірі 6732,00 грн. Оскільки судом не було задоволено основні позовні вимоги щодо визнання недійсним пунктів Договору № 719962 та застосування наслідків їх недійсності, тому не підлягають і задоволенню похідні позовні вимоги - про стягнення моральної шкоди. Також, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України не підлягають стягненню на корись позивача судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed