Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

30.10.2014 року [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності по Ѕ частці за кожним на земельну ділянку площею 1,466 га з кадастровим номером 2320684500:01:002:0007, посилаючись на ст. 392 ЦК України, якою закріплено право власника майна пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В обґрунтування позову вказують на те, що 15.09.2010 року вони отримали у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом кожний по Ѕ частці на земельну ділянку площею 1,466 га, з кадастровим номером 2320684500:01:002:0007. Вказана земельна ділянка зареєстрована у Державному земельному кадастрі, про що свідчить витяг від 27.08.2013р. У вересні 2014 року вони звернулися до реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції з заявою про реєстрацію прав власності на земельну ділянку. Рішенням державного реєстратора їм було відмовлено у проведенні державної реєстрації прав власності, оскільки ними до свідоцтв про право на спадщину за законом не доданий оригінал державного акту №ІІ-ЗП №069043, який видавався спадкодавцю [PERSON], з відміткою нотаріуса про перехід права власності на земельну ділянку. Вказаний державний акт ними втрачений. Відсутність оригіналу цього державного акта унеможливлює реєстрацію права власності на земельну ділянку. Позивачі та їх представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Представник позивачів надав суду пояснення ідентичні викладеним у позові. Представник відповідача Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав, просить їх задовольнити. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 15.09.2010 року за №1079 і №1081 державним нотаріусом Бердянської районної державної нотаріальної контори на ім'я спадкоємців [PERSON] і [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.8,9), відповідно до яких кожний з них отримав у спадщину по Ѕ частці земельної ділянкк площею 1,466 га, розташованої на території ДП №61; п.805б СКВ «Росія», Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцям на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №064043, виданого виконкомом Новопетрівської сільської ради народних депутатів Бердянського району Запорізької області 08 жовтня 2002 року, і свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 серпня 2002 року, №386961, реєстр 1324, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №423. Кадастровий номер - 2320684500:01:002:0007. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. За приписами ч.ч.2,6 ст. 126 ЗК України, яка була чинною на час отрмання позивачами свідоцтв про право на спадщину за законом, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж і цільового призначення, посвідчується зокрема свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про відчуження земельної ділянки із зазначенням документа, на підставі якого відбулося відчуження. Орган, який здійснює реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, робить відмітку про реєстрацію прав на земельну ділянку на підставі документа про її відчуження, складеного та посвідченого в порядку, встановленому законом, протягом 14 календарних днів з дня подання до цього органу зазначеного документа. Забороняється вимагати для здійснення відмітки та державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обмежень документи, не передбачені цією статтею. Відповідно до ст. 182 та ч.1 ст.1299 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 19 ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (N 1952-IV, 01.07.2004), яка була чинною на час звернення позивачів до реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції, державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. У вересні 2014 року позивачі звернулися до реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції з заявою про реєстрацію прав власності на земельну ділянку. Рішенням державного реєстратора від 18.09.2014р. (а.с.15) їм було відмовлено у проведенні державної реєстрації прав власності, оскільки ними до свідоцтв про право на спадщину за законом не доданий оригінал державного акту №ІІ-ЗП №069043, який видавався спадкодавцю [PERSON], з відміткою нотаріуса про перехід правва власності на земельну ділянку. Вказане рішення державного реєстратора позивачі не оскаржували. Таким чином, судом встановлено, що право власності позивачів на земельну ділянку виникло у них на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, які були отрмані ними 15.09.2010р., а не на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №064043, виданого виконкомом Новопетрівської сільської ради народних депутатів Бердянського району Запорізької області 08 жовтня 2002 року на ім'я [PERSON] Підставою для державної реєстрації права власності на земельну ділянку у цьому випадку є саме видане нотараріусом свідоцтво про право на спадщину за законом, а не державний акт, який видавався попередньому власнику. Тобто втрата позивачами державного акту на право власності на земельну ділянку, який видавався попередньому власнику, не є підставою для визнання за ними права власносі в порядку ст. 392 ЦК України. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed