Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

30.07.2015 року позивач звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 132-1 від 18 вересня 2007 року. В обґрунтування позову вказує, що 18 вересня 2007 року з відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого банк надав йому грошові кошти в сумі 17318 доларів США 82 центи, із розрахунку 13 % річних , для проведення розрахунків за договором купівлі-продажу № 8293 від 13.09.2007 року, згідно якого банк набуває у власність транспортний засіб Chevrolet Lachetti та для оплат витрат позичальника по договорах страхування. Термін повернення кредиту - 18.09.2013 року. На підставі даного договору [PERSON] мав погашати заборгованість щомісячно до дати встановленої в графіку, наведеному в додатку № 1 до цього Договору. 18 вересня 2007 року з [PERSON] та [PERSON] укладено договори поруки, відповідно до п. 2.1 якого поручителі зобовязалися в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобовязань перед кредитодавцем, погасити заборгованість по кредитному договору. Проте, відповідачами порушено зобовязання щодо повернення суми кредиту. Заборгованість станом на 20 липня 2015 р. складає 25861 грн. 10 коп. з них : прострочена до повернення сума кредиту 903 долари США 40 центів; прострочені відсотки за користування кредитом 248 доларів США 43 центи; комісія за РО- 00 грн.00 коп.; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту 1067 грн. 13 коп., яку представник позивача просить стягнути з відповідачів. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день розгляду справи повідомлені своєчасно, що стверджується розписками приєднаними до матеріалів справи. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 18 вересня 2007 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 132-1, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 17318 доларів США 82 центи, із розрахунку 13 % річних , для проведення розрахунків за договором купівлі-продажу № 8293 від 13.09.2007 року, згідно якого банк набув у власність транспортний засіб Chevrolet Lachetti та для оплат витрат позичальника по договору страхування. Термін повернення кредиту - 18.09.2013 року. На підставі даного договору [PERSON] мав погашати заборгованість щомісячно до дати встановленої в графіку, наведеному в додатку № 1 до цього Договору. 18 вересня 2007 року з [PERSON] і [PERSON] укладено договори поруки , відповідно до п. 2.1 якого останні зобовязалися в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобовязань перед кредитодавцем, погасити заборгованість по кредитному договору. Взяті на себе зобов'язання відповідачі не виконують. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 554 вказаної норми права прередбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Заборгованість за кредитним договором, складає 25861 грн. 10 коп., з яких : прострочена до повернення сума кредиту 903 долари США 40 центів; прострочені відсотки за користування кредитом 248 доларів США 43 центи; комісія за РО- 00 грн.00 коп.; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту -1067 грн.13 коп., яка підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача. Згідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку, від сплати судового збору звільняється. За таких обставин Публічне [PERSON] Товариство «Всеукраїнський [PERSON]» від сплати судового збору слід звільнити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved