Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

7 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані по [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позов мотивовано тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть, серії [NUMBER] , актовий запис № 15. За життя 26.11.2012 року спадкодавцем було зроблено заповітне розпорядження, яким він заповів їй все майно, що належало йому на праві власності, заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Довгалівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за номером 54. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по [ADDRESS] , а також земельної ділянки, цільове призначення якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Довгалівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Житловий будинок, господарські будівлі та споруди спадкодавцем [PERSON] були побудовані на земельній ділянці, яка була передана йому у приватну власність та користування на підставі рішення 9 сесії 22 скликання Довгалівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області від 29.08.1997 року. Належність житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [PERSON] підтверджується записами погосподарської книги № 1, довідкою Довгалівської сільської ради, земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 209679. Крім неї інших осіб, які мали б право на успадкування майна, в тому числі осіб, які мали б право на обов`язкову частку у спадщині, немає. Заява на прийняття спадщини до нотаріального органу нею була подана у передбачений законом строк (спадкова справа № 3/2013). Після її звернення до нотаріального органу приватним нотаріусом Заболотною Т.М. їй було оформлено право власності на земельну ділянку та видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. В частині отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, господарські будівлі та споруди їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю відомостей про реєстрацію права власності на житловий будинок за спадкодавцем. Водночас, приватним нотаріусом Заболотною Т.М. було надано їй письмове роз`яснення від 22.07.2020 року №20/02-14, в якому зазначено, що згідно із підпунктом 4.15 глави 10 II розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтв про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Оскільки на зазначений житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності спадкодавця на житловий будинок, то їй було повідомлено, що для визнання права власності на вказаний житловий будинок їй необхідно звернутися до суду. За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, вона змушена звернутися із цим позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву, в якій просить позовну заяву розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги. (а.с. 46) Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду надійшла заява голови Довгалівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області Томчука О.М., в якій він просив розглянути справу без участі представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 76). Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного. Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] були побудовані [PERSON] на земельній ділянці, яка була передана йому у приватну власність та користування на підставі рішення Довгалівкої сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується копією архівного витягу з рішення Довгалівкої сільської ради народних депутатів Погребищенського району Вінницької області 9 сесії 22 скликання від 29.08.1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування», виданого Архівним сектором Погребищенської районної державної адміністрації вих. № 01-14/97 від 03.03.2020 року (а.с. 23). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 15 (а.с. 10), який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 27). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого, крім іншого, входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] , та які належали померлому, що підтверджується випискою з погосподарської книги № 1 на 2011-2015 роки по Довгалівській сільській раді, виданою Довгалівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області вих. № 20від 20.01.2020 року, довідкою Довгалівкої сільської ради Погребищенського району Вінницької області вих. № 19 від 20.01.2020 року, технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданим фізичною особою-підприємцем [PERSON] від 29.10.2019 року (а.с. 16-18, 20-22). За життя [PERSON] на випадок своєї смерті залишив заповіт, посвідчений 26 листопада 2012 року секретарем виконкому Довгалівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, за реєстровим № 54, згідно із яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом, заповідав позивачу - [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Позивач у встановлений законом строк спадщину прийняла, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Погребищенського районного нотаріального округу Вінницької області Заболотної Т.М., що підтверджується копією спадкової справи №3/2013 щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 58-75) Однак, нотаріусом після відкриття спадкової справи позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цілий житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані в [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність вищевказаного житлового будинку спадкодавцю за життя та відомостей про реєстрацію права власності на житловий будинок (а.с. 12). Згідно із довідкою, виданою КП «Вінницьке об`єднане бюро технічної інвентаризації» вих. № 91 від 16.07.2020 року станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна, який розташований по [ADDRESS] , підприємством не проводилась (а.с. 19). Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Отже, враховуючи те, що [PERSON] протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд приходить до висновку, що з метою захисту майнових прав позивача за нею необхідно визнати право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved