Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

9 вересня 2014 року до суду звернулося ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2402/0607/02-008 від 6 червня 2007 року в розмірі 82 499 грн. 43 коп. та 824,99 грн. сплаченого судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 6 червня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого було ПАТ «Сведбанк», що у 2013 році змінило назву на ПАТ «Омега Банк», було укладено кредитний договір № 2402/0607/02-008, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 200 000 гривень, та зобов'язалася виплатити його, проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші платежі в сумі та строк та на умовах, передбачених цим Договором та графіком погашення кредиту. Банк свої зобов'язання виконав повністю, а позичальник порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. 28 листопада 2012 року ПАТ «Омега Банк» відступило ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відповідно до договору факторингу № 15 свої права вимоги за зобов'язаннями відповідачки по кредитному договору, а тому позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідачки, у зв'язку з чим позивачем, на адресу відповідачки направлялася вимога про дострокове повернення кредиту, проте вона виконана не була. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Буткевич В.В. позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 60). Суд за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача Буткевича В.В. та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 6 червня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2402/0607/02-008, згідно якого Банк надав їй кредит на споживчі потреби у сумі 200 000 грн. до 5 червня 2017 року включно під 19% річних за користування кредитом. В свою чергу [PERSON] взяла на себе зобов'язання повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, можливі неустойки (штрафи, пені), а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим Договором розмірах і строках (а.с. 6-10). 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу № 15, відповідно до якого Банк відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів за кредитним договором № 2402/0607/02-008 від 6 червня 2007 року, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача (а.с. 18-21, 22). Рішенням річних Загальних зборів від 29 квітня 2013 року ПАТ «Сведбанк» змінило своє найменування на ПАТ «ОМЕГА БАНК», що підтверджується статутом (а.с. 23-27). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності зі ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Кінцевий термін повернення кредиту - 5 червня 2017 року. Проте, відповідачка [PERSON] зобов'язання, передбачені кредитним договором, належним чином не виконує. Згідно довідки розрахунку заборгованості станом на 10 серпня 2014 року становить 82 499 гривень 43 копійки, яка складається з 63 091,54 грн. - заборгованості по основній сумі кредиту; 19 407,89 грн. - пені (а.с. 28). Щодо зазначеного розрахунку заборгованості відповідачка заперечень не висловила, а тому суд погоджується з розрахунком позовних вимог. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати в сумі 824 грн. 99 коп. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин судові витрати слід стягнути на користь позивача в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved