overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

29 жовтня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу через відсутність взаєморозуміння, а відтак, на його думку, їх сім`я не може бути збережена. Ухвалою суду від 08 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито з призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні о 08 год. 30 хв. 02 грудня 2021 року / а.с.10 /. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. При поданні позову позивач [PERSON] просив розглянути справу за його відсутності. 26 листопада 2021 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. При цьому, відповідач [PERSON] не скористалася правом подати відзив на позов, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. За правилами ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зважаючи на те, що таке клопотання заявили обидві сторони, судовий розгляд справи буде здійснено на підставі наявних у суду матеріалів. Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній, доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, суд з урахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову та ухвалення рішення відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, виходячи з наступного. Так, сторони 21 жовтня 2016 року у Шишацькому РВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області зареєстрували шлюб, про що цього ж дня складено відповідний актовий запис за №41 та видано свідоцтво про шлюб / а.с.5 /. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . За правилами вимог ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що сторони шлюбних стосунків не підтримують через виниклі між ними непорозуміння та втрату почуття поваги й любові один до одного, фактично проживають окремо, у зв`язку з чим їх подальше життя в складі однієї сім`ї є неможливим, так як це суперечило б інтересам кожного із них, суд вважає за необхідне розірвати їх шлюб. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 141, 142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

29 жовтня 2021 року Криничанським районним судом ухвалено рішення по справі за вказаною справою, яким в задоволенні позову відмовлено. Але при ухваленні рішення судом не вирішено питання про задоволення чи відмову в задоволені позову в частині стягнення з відповідача га користь позиваки 20000 грн. моральної шкоди. На підставі викладеного суд вважає необхідним винести додаткове рішення по справі яким в задоволенні позову у вказаній частині відмовити, оскільки судом відмовлено в позові про поновлення на роботі та стягнення оплати за час вимушеного прогулу, тобто судом встановлена відсутність порушення трудового законодавства відповідачем при звільненні позивачки, що свідчить про відсутність передбаченої ст. 1167 ЦК України як підстави для відшкодування моральних збитків вини відповідача.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

29 жовтня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначив, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 09 серпня 2016 року, від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачкою. Вказував, що подружнє життя не склалось, через психологічну несумісність, змінились погляди на життя, часті сварки та конфлікти призвели до припинення подружніх стосунків з липня 2020 року. Ухвалою суду від 12 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати в порядку спрощеного провадження. Відповідачці було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідачка [PERSON] відзив на позов не подала, в судове засідання не з`явилася, причину неявки не повідомила, заяви про відкладення, чи слухання справи у її відсутності суду не подала. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, доручив свої інтереси представляти для адвоката Казарця А.Г., який подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримав. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 09 серпня 2016 року зареєстровано шлюб Полонським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №102, від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя та непорозуміння, сторони припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дитини, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

29 жовтня 2021 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог зазначив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 25 лютого 2012 року. У подружжя народилась донька, [PERSON] , [INFO] . В позовній заяві зазначено, що спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, шлюб існує лише формально. Шлюбні відносини між сторонами припинено за пів року до звернення до суду. Позивач подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідача, [PERSON] подала до суду заяву вкій також наполягала на розірванні шлюбу та просила провести розгляд справи без її особистої участі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

29 жотвня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до наданих документів позивальницею, вона з 13.07.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого народилися - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У зв'язку з різними поглядами на життя та взаємними непорозуміннями сторони почали проживати окремо. Відповідач перестав надавати матеріальну допомогу та займатися вихованням своїх доньок. Зароблені позивачкою коштів не вистачає на утримання малолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 180 - 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти по 1/3 частині з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 229,40 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

29 квітня 1998 року відділом реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 264. Від шлюбу є діти: [PERSON] [INFO]. [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Внаслідок того, що у подружжя немає спільних інтересів, різних поглядів на життя та конфліктів на побутовому грунті, починаючи з жовтня 2013 року вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки були припинені Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі та закінчити розгляд справи за своєї відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою позовні вимоги визнала та просила розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню. Суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх приватним інтересам, інтересам їх дитини, в зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

29 квітня 2001 року в м. Смілі помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на домоволодіння №4 по вулиці академіка [PERSON] (колишня назва Панфілова) в м. Смілі, що належало померлому на підставі договору про надання у безстрокове коритсвання земельної ділянки, посвідченої нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори 16 травня 1958 року, №3629. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина та мати позивача [PERSON] Юхиміфна, яка фактично вступила в управляння та володіння спадковим домоволодінням, оскільки проживала разом із померлим чоловіком у цьому домоволодінні, але юридично спадщину вона після смерті [PERSON] не оформила. За життя 04 липня 2001 року мати позивач [PERSON] залишила нотаріально посвідчений заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті усе своє майно заповіла позивачу. 08 травня 2007 року в м. Смілі померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на зазначене спадкове домоволодіння. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли позивач та його рідний брат [PERSON], який помер в м. Смілі в січні-лютому 2012 року. Посилаючись на зазначені обставини і те, що оформити право власності на спадкове майно домоволодіння №4 по вулиці академіка [PERSON] (колишня назва Панфілова) в м. Смілі він не може за відсутності правовстановлюючого документа на це домоволодіння, позивач просить визнати за ним право власності на спадкове домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. Представник відповідача позов визнав, про що зазначив у своїй письмовій заяві, просить справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із постанови завідувача Смілянської державної нотаріальної контори від 02 липня 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом представнику [PERSON] [PERSON] вона не може за відсутності правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння. Згідно підпункту 4.12 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. У відповідності до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Із зазначеного вбачається, що за відсутності у позивача правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння, що залишився після смерті матері [PERSON], неможливо видати свідоцтво про право на спадщину. Приймаючи до уваги, що позивач довів факт прийняття спадщини після смерті матері та факт належності їй спадкового домоволодіння, суд відповідно до положень ст.ст. 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. На підставі наведеного, ст.ст. 1220, 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

29 квітня 2009 року подружжя зареєструвало шлюб в Середино-Будському РАЦС. Від спільного життя мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. 21 січня 2011 року Середино-Будським районним судом Сумської області шлюб було розірвано. Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі ? всіх видів заробітку. В судовому засіданні позивачка на своєму позові наполягає. Відповідач [PERSON] згоден сплачувати аліменти. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи вбачається, що від спільного життя подружжя мають дитину [PERSON], [INFO]. Дитина на сучасний час проживає разом з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

29 квітня 2009 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу є малолітні діти: донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO] Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового та спору про виховання дітей між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду подала заяву в якої зазначила, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з липня 2017 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна та виховання дітей не має . При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім′я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна та виховання дітей між сторонами не має. З позову та матеріалів до нього видно, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] фактично мешкають з позивачкою, а тому суд вважає можливим залишити малолітніх дітей з позивачкою. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивач не ставить, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

29 квітня 2010 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 16400 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31 липня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 23836,75 грн., заборгованність за кредитом - 15483,49 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 6341,99 грн, заборгованність за пенею та комісією - 400,00 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1111,27грн., всього загальна сума забогованості склала 23836,75 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 29 квітня 2010 року в розмірі 23836,75 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день слухання справи сповіщена належним чином, згідно заяви просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 29 квітня 2010 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 16400,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31 липня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 23836,75 грн., заборгованність за кредитом - 15483,49 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 6341,99 грн, заборгованність за пенею та комісією - 400,00 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1111,27 грн., всього загальна сума забогованості склала 23836,75 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

29 квітня 2011 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 3100,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 15 серпня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 61922,65 грн., заборгованність за кредитом 2827,56 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 51870,25 грн, заборгованність за пенею та комісією 3799,95 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 2924,89 грн., всього загальна сума заборгованості склала 61922,65 гривень. Тому представник позивача просить розглянути справу заочно та стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 29 квітня 2011 року в розмірі 61922,65 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 29 квітня 2011 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 3100,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 15 серпня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 61922,65 грн., заборгованність за кредитом 2827,56 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 51870,25 грн, заборгованність за пенею та комісією 3799,95 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 2924,89 грн., всього загальна сума заборгованості склала 61922,65 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

29 квітня 2014 року [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 21 листопада 1986 року, шлюб зареєстрований Тахтамигдинською сільською адміністрацією Сковородинського району Амурської області за актовим записом № 31. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з червня 2012 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна сторони не мають. В позовній заяві позивач [PERSON] позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без його участі. Відповідачка [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Судові витрати просить покласти на позивача. Суд, взявши до уваги позицію позивача та відповідачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 21 листопада 1986 року, шлюб зареєстрований Тахтамигдинською сільською адміністрацією Сковородинського району Амурської області за актовим записом № 31 (л.с. 6). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Як зазначив позивач і проти чого не заперечувала відповідачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з червня 2012 року і на теперішній час вони проживають окремо. Позивач вважає, що поновлення з відповідачкою подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна сторони не мають. З письмової заяви відповідачки (л.с. 12) вбачається, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачем в позовній заяві. Судові витрати просить покласти на позивача. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивача так і відповідачки, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved