Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

29 січня 2014 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], в якому позивач просить солідарно стягнути з відповідачів за договором позики від 30 січня 2013 року суму боргу в розмірі 9027 грн. 78 коп., пеню в розмірі 10499 грн. 17 коп.; суму боргу за договором позики від 29 червня 2013 року в розмірі 61249 грн., плату за користування позикою в розмірі 10937грн. 43 коп. та судові витрати. Позов мотивовано тим, що 30 січня 2013 року та 29 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договори позики. За договором позики від 30 січня 2013 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у сумі 11600 грн. з умовою їх повернення до 30 січня 2014 року. За договором позики від 29 червня 2013 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у сумі 61249грн. з умовою їх повернення до 29 червня 2014 року. З метою забезпечення виконання вищевказаних договорів позики між [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки від 30 січня 2013 року та 29 червня 2013 року, згідно яких [PERSON] поручається перед кредитором за виконання [PERSON] свого обов'язку за договором позики в повному обсязі і відповідає перед кредитором за порушення зазначеного зобов'язання. У судове засідання позивач не з'явився, проте від представника позивача надійшла письмова заява, в якій представник позивача підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі виходячи з наступного. 30 січня 2013 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір позики, згідно умов якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у сумі 11600 грн. з умовою їх повернення до 30 січня 2014 (а.с.10). Пунктом 4.2 договору був затверджений графік повернення позики, проте відповідач [PERSON] сплатила лише 02.04.2013 року - 2901грн., 16.09.2013 року - 900 грн., разом 3801 грн. Згідно пункту 6.3 укладеного договору у разі порушення строків повернення позики, позичальник сплачує пеню в розмірі 1% суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочки платежу. Згідно пункту 6.4 укладеного договору у разі несплати позичальником трьох платежів згідно п.4.2 по першій вимозі позикодавця позичальник зобов'язаний достроково повернути позику повністю зі сплатою пені згідно п.6.3. 29 червня 2013 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір позики, згідно умов якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у сумі 61249 грн. з умовою їх повернення до 29 червня 2014 року (а.с.13). Пунктом 4.2 договору був затверджений графік повернення позики, проте відповідач [PERSON] не здійснила жодного платежу. Згідно пункту 4.4 укладеного договору передбачено, в разі неповернення грошей в строки, які вказані в договорі (п.4.2) позичальник сплачує плату за користування грошима, яка складає 1% в день від суми кожного нездійсненого по договору платежу, починаючи з дня, коли повинен був здійснений цей платіж згідно графіка п.4.2 і нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Відповідно до п.6.3 вищевказаного договору у разі несплати позичальником двох платежів згідно п.4.2 по першій вимозі позикодавця позичальник зобов'язується достроково повернути позику повністю та плату за користування позикою. Згідно з ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 11600 грн. згідно розписки від 30 січня 2013 року та грошові кошти в сумі 61249 грн. згідно розписки від 29 червня 2013 року (а.с.11,14). З огляду на норми ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Однак, [PERSON] свої зобов'язання за договорами позики не виконала. У зв'язку з цим за договором позики від 30 січня 2013 року утворилась сума боргу в розмірі 9027 грн. 78коп., та пеня в розмірі 10499 грн. 17 коп., за договором позики від 29 червня 2013 року утворилась заборгованість в розмірі 61249 грн., плата за користування позикою складає 10937 грн. 43 коп. Для забезпечення вищезазначених зобов'язань, між [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки від 30 січня 2013 року та 29 червня 2013 року, згідно яких остання зобов'язалась у разі порушення боржником своїх зобов'язань за договорами позики від 30 січня 2013 року та від 29 червня 2013 року нести солідарну відповідальність (п.4.1. договорів) (а.с. 15, 18). Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved