Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

31.08.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб з [PERSON] та стягнути з [PERSON] на її користь щомісячно аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В подальшому позивачка подала до суду заяву про зменшення позовних вимог в частині стягнення аліментів. Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] перебуває з 27.01.2012 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. З початку 2017 року між нею та чоловіком почали виникати складні сімейні ситуації, які часто закінчувалися конфліктами. Їх сімейні відносини вже не будуються на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, але надала до суду попередньо письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти постановлення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи повторно у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Відзив на позовну заяву до суду не подав. Оскільки до початку підготовчого судового засідання - 25.09.2018 року від позивачки [PERSON] надійшла письмова заява про зменшення позовних вимог в частині стягнення аліментів. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим прийняти заявлене позивачкою зменшення позовних вимог про стягнення аліментів . Беручи до уваги, що позивачка не заперечувала проти вирішення справи без присутності відповідача з постановленням заочного рішення, суд ухвалив проводити розгляд справи на підставі наявних доказів по справі. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази,судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON], 27.01.2012 року зареєстрували шлюб у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 18, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7,8). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, фактично їх сім'я розпалась. Позивачка [PERSON] в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] не повідомив суду жодних заперечень щодо цього, що свідчить про дійсну волю чоловіка та дружини. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх малолітньої дитини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Стосовно судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме судового збору, суд враховує, що на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Відтак, встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved