Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

29 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просив суд виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON], [INFO], за № 3705 від 25.11.2011 р., зробленого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що: - [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.11.2011 року; - [INFO] року [PERSON] народила дитину [PERSON], 2008 року та при повторному отриманні свідоцтва про народження, на підставі ч.1 ст. 122 СК України позивача було записано батьком дитини; - на теперішній час у позивача виникли підстави виключити відомості про нього, як батька дитини, оскільки відповідач зачала дитину у лютому 2008 році, проте у зазначений період сторони знайомими не були, батьком дитини є інший чоловік. Згідно наданого відзиву відповідач проти позову заперечувала та вказувала, що: -дійсно на момент зачаття дитини сторони не були знайомі; -на момент внесення змін позивач знав про те, що [PERSON] не є його дитиною, проте самостійно запропонував відповідачу визнати батьківство відносно її сина; -малолітній [PERSON] сприймає позивача як свого рідного батька, так як сторони перебували у шлюбі понад 5 років та як батько його виховував саме позивач. Ухвалою від 12 квітня 2017 року відкрито провадження у цивільний справі та призначено до розгляду. 02 серпня 2017 року Ухвалою суду призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Миколаївського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України. 03 листопада 2017 року Ухвалою суду відновлено провадження у цивільній справі та призначено до розгляду. 27 квітня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримали. При цьому зазначала, що при реєстрації дитина на їм'я позивача,останньому не було відомо про те, що він не є біологічним батьком, оскільки сторони мали інтимні стосунки задовго до реєстрації шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала. Зазначала, що позивачу було відомо про те, що він не є біологічним батьком дитини, проте він наполягав на внесенні змін до актового запису та визнання його батьківства. При цьому на час зачаття дитини, сторони між собою навіть не були знайомі. Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд при вирішені справи виходить з такого. [INFO] року народився [PERSON], мати якого, згідно актового запису - [PERSON] , запис про батька - [PERSON] внесено відповідно до ч.1 ст.135 СК України. 25.11.2011 року у актовий запис про народження дитини внесено відомості про визнання батьківства, відносно [PERSON], [PERSON], внаслідок чого останній записаний батьком, змінено прізвище та по батькові хлопчика та він став [PERSON]. 26.11.2011 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], який 06 червня 2017 року було розірвано. Відповідно до актового запису про народження № 3705 від 06 листопада 2008 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Оскільки сторони по справі вказують на те, що позивач не є біологічним батьком [PERSON], цей факт не підлягає доказуванню. Згідно зі статтею 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Тлумачення статті 136 СК України свідчить, що підставою для оспорювання презумпції батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. Так, у п. п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України) шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі Разом з тим, позивач не спростовує того, що в 2011 році за його заявою до Актового запису про народження малолітнього [PERSON] були внесені зміни про дитину та її батька внаслідок визнання позивачем батьківства відносно [PERSON] та у позові особисто зазначає, що на час внесення змін до актового запису про народження йому було відомо про те, що він не є біологічним батьком, оскільки на час зачаття не був навіть знайомий з матір'ю дитини. Ті ж самі обставини зазначає й відповідач у справі. Пояснення представника позивача у судовому засіданні стосовно стосунків між сторонами та знайомство між ними на час зачаття дитини та те, що позивачу не було відомо про відсутність біологічного споріднення, суд не приймає до уваги, оскільки ці твердження виникли внаслідок заперечення стосовно позиції відповідача, іншими доказами не доведені та спростовуються змістом позовної заяви. Відповідно до ч.5 ст.136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є батьком. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що позивач самостійно визнав батьківство відносно сина відповідача - [PERSON], знаючи про те, що він не є біологічним батьком дитини, суд не вбачає підстав для виключення відомостей про батьківства позивача з актового запису про народження дитини, відтак дійшов висновку про відмову у задоволенні позову .

Outcome: dismissed