Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

31 січня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалася на те, що йому на склад сім`ї з трьох осіб була надана в користування окрема, що належить військовому відомству двокімнатна квартира [ADDRESS] , в яку він з дружиною [PERSON] , 1966 р.н. та сином [PERSON] , вселилися на підставі ордеру № 375, виданого в травні 1993 року Гвардійською квартирно-експлуатаційною частиною району. В зазначеній квартирі зареєстрований його син - відповідач [PERSON] , [INFO] , який з травня 2014 року в квартирі не проживає, житловим приміщенням не користується, його місце знаходження невідоме. В зв`язку з наведеним, посилаючись на вимоги ст.ст. 71,72 ЖК України, [PERSON] , просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 17 березня 2020 року відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 11 лютого2021 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити вимоги, у разі повторної неявки відповідача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від останнього на адресу суду не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно заяви просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник третьої особи - Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району в судове засідання не з`явився. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані позивачем письмові докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на склад сім`ї з трьох осіб була надана в користування окрема, що належить військовому відомству, двокімнатна квартира [ADDRESS] , в яку він з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] , вселилися на підставі ордеру № 375, виданого в травні 1993 року Гвардійською квартирно-експлуатаційною частиною району. Встановлено, що в житловому приміщенні з 11 березня 2010 року зареєстрований син позивача [PERSON] - відповідач [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою (витяг з домової книги про склад сім`ї і реєстрації), виданої БУ № 2 Гвардійської КЕЧ району від 20 січня 2020 року за вих. № 14. Згідно акту перевірки фактичного не проживання, складеного15 січня 2020 року депутатом Черкаської селищної ради округу № 5 Баранецькою Л.М. в присутності сусідів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] встановлено, що у квартирі [ADDRESS] , відповідач [PERSON] зареєстрований, але фактично з травня 2014 року в ній не проживає, його місце знаходження невідоме. Згідно ст. 163 Житлового Кодексу України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктом 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 Житлового Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] , [INFO] не проживає в зазначеному спірній квартирі більше 6 (шести) місяців, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджають йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог частини 1 статті 71, ст. 72ЖК України, він може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Тобто спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», підзаконними нормативними актами, визначено позасудовий порядок вирішення і оформлення питань зняття з реєстрації місця проживання особи, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та інших органів державної влади. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи, що відноситься до компетенції органів Державної міграційної служби України. У зв`язку з наведеним, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладено та

Outcome: approved