Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

29 грудня 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області (актовий запис № 73). На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в період шлюбу у нього з відповідачкою народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого вони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Примирення та збереження сім`ї неможливе, подальше спільне життя суперечить інтересам позивача. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка також подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 12 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] (актовий запис № 73), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 листопада 2005 року. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого вони фактично припинили шлюбні відносини, збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Оскільки відповідачка [PERSON] визнала позов у повному обсязі й таке визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка вказала, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». При зверненні з даним позовом до суду позивач сплатив 840 грн. 80 коп. судового збору. Оскільки відповідачка позов визнала, тому на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України на користь позивача [PERSON] підлягає поверненню з державного бюджету 50 % сплаченого ним судового збору, що становить 420 грн. 40 коп., решта 420 грн. 40 коп. стягується з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] .

Outcome: approved