Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

31.08.2021р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , який мотивує тим, що з 10.11.2007 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які після припинення шлюбних відносин з відповідачем залишись проживати разом з нею. Ще до народження другої дитини їх сімейні відносини погіршились. На її звернення до відповідача за фінансовою допомогою на своє утримання, вона отримала відмову. Вважає, що відповідач має матеріальну можливість надавати їй таку допомогу та просить стягнути з відповідача на її утримання кошти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), до досягнення молодшим сином [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] . Ухвалою суду від 03.09.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання за участю сторін. 24.09.2021р. від представника відповідача адвоката Штенгелова О.В. надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, є неправдивими та не визнаються відповідачем у повному обсязі. Документи, долучені до позову, не містять жодних фактичних даних на підтвердження викладених позивачем відомостей щодо невиконання відповідачем обов`язку утримання дружини. Відповідач щомісячно сплачує позивачці грошові кошти, в тому числі на її утримання, що підтверджується відомостями виписки по його рахунку, відповідно до яких відповідач регулярно перераховує [PERSON] грошові кошти, зокрема з лютого 2021р. по вересень 2021р. перерахував 96550,00грн. Отже, доводи позивачки, що відповідач відмовляє їй в наданні грошових коштів, не відповідають дійсності. При цьому позивачка не навела у позовній заяві відомостей про те, якими ж саме діями або бездіяльністю відповідач порушує її права та законні інтереси, що стало підставою для звернення до суду. Позовна заява не містить відомостей про розмір грошової суми, якої позивачу буде достатньо для її утримання, відсутні дані по те, що позивачу необхідно придбавати щомісячно, та яка саме сума коштів буде достатньою для цього. На підставі викладеного просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та додатково пояснила, що наразі шлюб між сторонами розірвано. Малолітні сини сторін проживають разом з нею. На їх утримання з вересня 2021р. відповідач за судовим наказом сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини свого заробітку, що в грошовому еквіваленті становило від 8000,00 грн. до 14000,00 грн. на місяць. На її утримання грошових коштів відповідач не надає, хоча має таку можливість. Незважаючи на те, що вона виховує двох малолітніх дітей, вона вимушена працювати, а саме працює доцентом кафедри « [INFO] » ЗНУ, її заробітна плата в середньому становить 8000,00 грн. Вказані кошти вона витрачає на дітей, оплату послуг няні, коли залишає дітей через роботу, на оплату комунальних послуг, обслуговування транспортного засобу, а також витрачає кошти на себе та своє лікування. Проте вказаних коштів їй не вистачає. Вважає, що відповідач може надавати їй утримання у розмірі визначеному у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Представник позивача адвокат Гончаренко П.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що позивачка, з якою проживають діти, в тому числі малолітній син [PERSON] , 2020 року народження, незалежно від її матеріального становища має право на утримання від колишнього чоловіка батька дитини. Відповідач не спростував, що він не має можливості надавати таку допомогу, він працездатний, отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати, розмір якого, враховуючи розмір аліментів, які він сплачує на утримання дітей (1/3 частку заробітку), достатній для надання коштів на утримання колишньої дружини. При цьому з вересня 2021 року відповідач перестав добровільно надавати грошові кошти позивачці, сплачує лише аліменти на утримання дітей за судовим наказом. Вважає, що саме такий розмір аліментів, який визначений у позовній заяві, буде достатнім для утримання позивачки. Представник відповідача адвокат Штенгелов О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив в задоволенні позову відмовити. Додатково пояснив, що стороною позивача не обґрунтований розмір, який позивачка просить стягнути з відповідача, в той час, коли він щомісячно перераховував їй грошові кошти в розмірі 10\~000 грн. в тому числі на її утримання. В даний час сторони розлучились, діти мешкають з позивачкою, на утримання дітей відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини свого заробітку. При цьому відповідач має на утриманні непрацездатну мати. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч.1\~ст.82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно\~до ч.1-3\~ст.77\~СК України,\~утримання одному\~з подружжя\~надається другим\~із подружжя\~у натуральній\~або грошовій\~формі за\~їхньою згодою. За\~рішенням суду\~аліменти присуджуються\~одному з\~подружжя,\~як правило,\~у грошовій\~формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Відповідно до ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України - аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2, 4\~ст.84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2017 року, який наразі розірвано, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які після припинення шлюбних відносин сторін залишись проживати разом з матір`ю [PERSON] . Згідно з відомостями, які містяться у виписці по картковому рахунку [PERSON] , він перераховував [PERSON] грошові кошти із зазначенням коментаря до платежів: на утримання дітей та їх матері. За період з лютого 2021р. по вересень 2021р. включно перерахував загальну суму 96550,00 грн. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] , який є працевлаштованим та отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати, з вересня 2021 року на користь позивачки [PERSON] сплачує аліменти на утримання двох малолітніх синів у розмірі 1/3 частини його заробітку відповідно до судового наказу. Відповідачка [PERSON] також працевлаштована, працює доцентом кафедри «Обробка металів\~тиском» ЗНУ, отримує заробітну плату. Вказані обставини визнаються сторонами, у зв`язку з чим в силу вимог ч.1\~ст.82 ЦПК України, такі обставини не підлягають доказуванню іншими належними та допустимими доказами. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивачки [PERSON] та батьком малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин між сторонами, малолітні діти сторін проживають з позивачкою, остання доглядає за дітьми, працює, отримує дохід у вигляді заробітної плати. Відповідач, як колишній чоловік та батько, зобов`язаний утримувати дружину до досягнення сином [PERSON] трьох років, однак між сторонами не досягнуто домовленості щодо такого утримання, у зв`язку з цим суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення молодшим сином трьох років. При цьому\~суд враховує,\~що особливість\~права дружини\~на утримання\~у разі\~проживання з\~нею дитинидо досягнення трьох років, полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави яка унеможливлює надання такого утримання - неможливості чоловіка надавати таке утримання. Виходячи з конкретних обставин справи, з принципу розумності та справедливості, враховуючи, що відповідач є працездатним, працевлаштованим та має стабільний дохід у вигляді заробітної плати, сплачує аліменти на утримання двох малолітніх синів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), відомостей про незадовільний стан здоров`я та наявність у нього інших утриманців суду не надав, суд вважає, що він може надавати позивачці матеріальну допомогу та в змозі сплачувати аліменти на її утримання у визначеному позивачкою розмірі, а саме у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати свою колишню дружину до досягнення молодшим сином трирічного віку на даний час судом не встановлено. Неможливість сплачувати заявлений позивачкою розмір аліментів відповідач не довів. Суду не надано належних та допустимих доказів тому, що доходів відповідача не вистачає для одночасного забезпечення його життєвих потреб, сплати аліментів на утримання своїх синів та надання утримання колишній дружині до досягнення молодшим сином трирічного віку у визначеному нею розмірі. Посилання представника відповідача не те, що позивачем не доведено необхідності у її утриманні, суд відхиляє, оскільки такі доводи не ґрунтуються на вимогах закону. Посилання у відзиві на позовну заяву на грошові перекази [PERSON] позивачці на утримання синів та їх матері, не є підставою для відмови у позові, оскільки надання малолітнім дітям та дружині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом відповідача і не звільняє його від обов`язку утримувати дітей та дружину. Заперечуючи проти стягнення аліментів представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що на утриманні відповідача знаходиться непрацездатна матір, проте, як вже зазналось, відповідач належних та допустимих доказів про наявність у нього інших утриманців суду не надав. Таким чином, позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved