Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

30 серпня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20 жовтня 2012 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка на сьогоднішній день проживає разом з [PERSON] . Протягом останнього року сімейні стосунки подружжя погіршились внаслідок відсутності взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного. Крім того, в [PERSON] та [PERSON] виявилися різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутня повага один до одного, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та, як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, почуття любові та поваги один до одного втрачені. Подружні відносини фактично припинилися в грудні 2020 року. Наразі [PERSON] проживає окремо від [PERSON] та впевнена, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою суду від 15 вересня 2021 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, 19 жовтня 2021 року звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а. с. 22). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 30 вересня 2021 року звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що визнає позовні вимоги, просить розірвати шлюб (а. с. 21). Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено копією свідоцтва про шлюб, що 20 жовтня 2012 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 651, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а. с. 5). Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 11). Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені з грудня 2020 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо один від одного, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved