Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

31.07.2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідачів про стягнення коштів. В обґрунтування позову вказує, що 10.06.2004 року вона придбала у [PERSON], який діяв за довіреністю свого батька [PERSON], гаражний бокс № [NUMBER] в ГБК «Схід» по вул. Північній 5 та отримала його у власність згідно договору купівлі - продажу від 10.06.2004 року. Гаражний бокс був зареєстрований на праві її приватної власності Київським міським бюро технічної інвентаризації 19.07.2004 року. Як з'ясувалося пізніше, гараж був проданий [PERSON] по довіреності його батька [PERSON], який на той час вже помер ([INFO]), тому ця довіреність була не дійсною. Також виявилося, що була спадкоємиця по заповіту [PERSON] - його дочка від першого шлюбу [PERSON], яка не вступила у права спадщини у встановлений шестимісячний строк, а продовжила цей строк через суд. Внаслідок чого з січня 2006 року вона була втягнута у довготривалі судові процеси з приводу перерозподілу права власності на спірне майно. За позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] ( дружина померлого [PERSON].), [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу гаражного боксу недійсним та визнання права власності на гаражний бокс, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.09.2007 року по цивільній справі № 2-618/2007 р. договір купівлі - продажу спірного гаражного боксу був визнаний недійсним, але не було зроблено реституції по даному договору. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.09.2010 року по цивільній справі № 2-6017/10 було розподілено гаражний бокс між спадкоємцями: [PERSON], як майно придбане у шлюбі, та [PERSON] як спадкоємицею по заповіту, у пропорції 7/12 та 5/12 відповідно. Тобто [PERSON] на даний час є власницею 5/12 гаражного боксу № [NUMBER] в ГБК «Схід» по вулиці Північній 5, а [PERSON] - 7/12 вищезазначеного боксу. З вересня 2007 року , коли було визнано договір купівлі - продажу недійсним і по цей час, вона сплачувала усі необхідні експлуатаційні внески, які нараховувалися у кооперативі, оскільки ні [PERSON], ні [PERSON] не вжили дій для реалізації свого права власності на гаражний бакс № [NUMBER] в ГБК «Схід». Загальна сума сплачених нею експлуатаційних внесків до ГБК «Схід» з листопада 2007 року по червень 2014 року, що є необхідними витратами на утримання, збереження майна відповідачів, а саме гаражного боксу № [NUMBER] в ГБК «Схід» по вулиці Північній 5, склала 5 138 ( п'ять тисяч сто тридцять вісім) грн. Тобто відповідачі, відповідно часток їх власності 7/12 та 5/12 від загальної суми платежів до ГБК «Схід» мають сплатити: 5138 х 7/12 = 2997 ( дві тисячі дев'ятсот дев'яносто сім) грн. 17 коп. - [PERSON] 5138 х 5/12 = 2140 ( дві тисячі сто сорок) грн. 83 коп. - [PERSON] На підставі вищезазначеного позивач просила суд стягнути з [PERSON] та з [PERSON] відповідно до їх часток на її користь 5138 (п'ять тисяч сто тридцять вісім) грн. понесених витрат на утримання та збереження їх майна, а саме гаражного боксу № [NUMBER] в ГБК «Схід» по вулиці Північній 5. В судових засіданнях позивач позовні вимоги підтримала, з обставин викладених в позові та просила суд позов задовольнити. Відповідачі в судових засіданнях проти позову заперечували та просили в задоволенні позову відмовити, з посиланням на те, що гаражем весь цей період користувалася позивач, а тому вона і повинна нести витрати за його утримання. Вони вважають, що витрати за утримання гаража повинні нести лише з моменту державної реєстрації на їх ім*я гаражного боксу. В судове засідання призначене на 10.12.2014 р. відповідач [PERSON] не з*явилася про розгляд справи судом повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд вважає за можливе закінчити розгляд справи без її участі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд встановив наступне. 10.06.2004 року позивач придбала у [PERSON], який діяв за довіреністю свого батька [PERSON], гаражний бокс № [NUMBER] в ГБК «Схід» по вул. Північній 5 та отримала його у власність згідно договору купівлі - продажу від 10.06.2004 року. Гаражний бокс був зареєстрований на праві її приватної власності Київським міським бюро технічної інвентаризації 19.07.2004 року. Як з'ясувалося пізніше, гараж був проданий [PERSON] по довіреності його батька [PERSON], який на той час вже помер ([INFO]), тому ця довіреність була не дійсною. За позовом [PERSON], доньки [PERSON], до [PERSON], [PERSON] ( дружина померлого [PERSON].), [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу гаражного боксу недійсним та визнання права власності на гаражний бокс, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.09.2007 року по цивільній справі № 2-618/2007 р. договір купівлі - продажу спірного гаражного боксу був визнаний недійсним. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.09.2010 року по цивільній справі № 2-6017/10 було розподілено гаражний бокс між спадкоємцями: [PERSON], як майно придбане у шлюбі, та [PERSON] як спадкоємицею по заповіту, у пропорції 7/12 та 5/12 відповідно. Тобто [PERSON] на даний час є власницею 5/12 гаражного боксу № [NUMBER] в ГБК «Схід» по вулиці Північній 5, а [PERSON] - 7/12 вищезазначеного боксу. З вересня 2007 року , коли було визнано договір купівлі - продажу недійсним позивач сплачувала усі необхідні експлуатаційні внески, які нараховувалися у кооперативі, оскільки ні [PERSON], ні [PERSON] не вжили дій для реалізації свого права власності на гаражний бакс № [NUMBER] в ГБК «Схід». На підставі ст.390 ЦК України добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів. Загальна сума сплачених позивачем експлуатаційних внесків до ГБК «Схід» з листопада 2007 року по червень 2014 року, що є необхідними витратами на утримання, збереження майна відповідачів, а саме гаражного боксу № [NUMBER] в ГБК «Схід» по вулиці Північній 5, склала 5 138 ( п'ять тисяч сто тридцять вісім) грн. Відповідачі посилаються на те, що в період з листопада 2007 р. по червень 2014 р. за ними не була проведена реєстрація на гараж, проте саме власник подає на реєстрацію документи по реєстрації права власності на об*єкт нерухомості, а тому їх доводи не заслуговують на увагу. Також відповідачі посилаються на те, що весь це час гаражем користувалася позивач , а тому вона і повинна нести витрати по його утриманню. Позивач в судовому засіданні заперечувала вказану обставину. Як убачається з ст.7 п.2 Статуту ГБК «Схід» член кооперативу повинен своєчасно вносити внески на утримання , експлуатацію, поточний та капітальний ремонт кооперативного гаражу і капітальний ремонт гаражних боксів. Враховуючи те, що відповідно до рішення Оболонського районного суду м.Києва від 18.09. 2007 року позивач втратила право власності на гаражний бокс № [NUMBER], а членами кооперативу мають бути тільки власники гаражних боксів, то фактично виконувала обов*язки по сплаті обов*язкових платежів за власників боксу, а тому позов підлягає задоволенню. Тобто відповідачі, відповідно часток їх власності 7/12 та 5/12 від загальної суми платежів до ГБК «Схід» мають сплатити позивачу : 5138 х 7/12 = 2997 ( дві тисячі дев'ятсот дев'яносто сім) грн. 17 коп. - [PERSON] 5138 х 5/12 = 2140 ( дві тисячі сто сорок) грн. 83 коп. - [PERSON] Згідно ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 142 грн. 10 коп. та з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 101 грн. 50 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved