Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

3 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності. В позовній заяві зазначає, що [INFO] у с. Корчин Радехівського району, помер [PERSON] (Свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] ), з яким позивач із 1990 року проживала однією сім`єю, як подружжя, без реєстрації шлюбу. Так, 03 червня 2020 року Радехівським районним судом Львівської області було винесено рішення, відповідно до якого встановлено факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з 1990 року по день смерті останнього, тобто по [INFO] . Під час проживання позивача із [PERSON] , ними було прийнято спільне рішення про здійснення побудови житлового будинку, в зв`язку із чим, за заявою [PERSON] , рішенням Корчинської сільської ради Радехівського району від 12.11.1991 року на його ім`я було виділено земельну ділянку площею 2500 кв. м. в с. Корчин для будівництва індивідуального житлового будинку. У подальшому, після виготовлення будівельного паспорта та здійснення виносу в натуру плану земельної ділянки, до кінця 1991 року було проведено забудову і завершено зведення житлового будинку, право власності на який у встановленому вимогами закону порядку зареєстроване не було. Вказала, що згідно даних, викладених у довідці КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 4167 від 07.08.2020 року, станом на 31.12.2012 року, житловий будинок [ADDRESS] на праві власності не зареєстрований. Позивач зазначила, що згідно технічного паспорта виданого КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 06.08.2020 року будинковолодіння [ADDRESS] зведене в 1991 році. Окрім цього, [PERSON] , відповідно до рішення 5 сесії 22 скликання Корчинської сільської ради Радехівського району від 28.11.1995 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,27 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства та 31.01.1996 року видано Державний акт на право приватної власності на землю, серії ЛВ № 203. Наголошує, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, оскільки заповідального розпорядження на випадок своєї смерті спадкодавець не складав. Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, їй було в усній формі відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через відсутність належних правовстановлюючих документів на спадкову масу та не визначений правовий статус нерухомості. Тобто, оформити спадкові права на майно позивачу не виявилося можливим, оскільки право власності на будинковолодіння [ADDRESS] спадкодавцем, не було зареєстроване у встановленому Законом порядку. За таких обставин, позивач більш дієвих заходів для забезпечення реалізації своїх майнових прав, окрім як звернення до суду не має. Просить, визнати будинковолодіння [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на 1/2 частину будинковолодіння [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на 1/2 частину земельної ділянки (кадастровий номер 4623981600:01:006:0049), площею 0,1250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на 1/2 частину земельної ділянки (кадастровий номер 4623981600:01:006:0050), площею 0,0100 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована у с.Корчин Радехівського району Львівської області в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.2-6). 16 березня 2021 року відповідач подав зустрічну позовну заяву про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування зустрічного позову вказує, що [INFO] в с. Корчин, Радехівського району, Львівської області помер його батько [PERSON] . Після смерті батька у с.Корчин Радехівського району відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з будинковолодіння [ADDRESS] , земельної ділянки, площею - 0.0100 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Корчин, Радехівського району, земельна ділянка площею - 0.1250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по [ADDRESS] . Право власності на будинковолодіння [ADDRESS] , спадкодавець у встановленому законом порядку не зареєстрував, що стверджується довідкою КП ЛОР Червоноградське МБТІ № 4167 від 07.08.2020 року. Після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, відповідачу було в усній формі відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через відсутність належних правовстановлюючих документів на спадкову масу та не визначений правовий статус нерухомості. За наведених обставин реалізувати майнове право відповідач може лише у судовому порядку. Відповідач вважає, що має право на 1/2 частину спадкової маси, як спадкоємець першої черги. Позовні вимоги [PERSON] визнає в разі визнання нею його позовних вимог. Просить Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] право власності у порядку спадкування на 1/2 частину будинковолодіння [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки / кадастровий номер 4623981600:01.006:0049 /, площею - 0.1250 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки / кадастровий номер 4623981600:01:006:0050 /, площею - 0.0100 га. для ведення особистого селянського господарства, що розташоване у с. Корчин , Радехівського району, Львівської області та при визнанні його позовних вимог просить понесені ним судові витрати по справі з відповідача не стягувати (а.с. 51- 52). Позивач за первинним позовом в підготовче судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву відповідно до якої просила розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити (а.с.57). Представник позивача за первинним позовом - [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву відповідно до якої просив розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Вимоги [PERSON] за зустрічним позовом не заперечив. Просив розподіл судових витрат, задовольняючи позовні вимоги [PERSON] , не здійснювати (а.с.59). Відповідач за первинним позовом в підготовче судове засідання не з`явився. Однак подав суду заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги за зустрічним позовом до [PERSON] підтримує в повному обсязі, позовні вимоги позивача за первинним позовом [PERSON] визнає в повному обсязі на взаємній основі, та просить розглядати справу без його участі (а.с.58). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності підлягають до задоволення. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, підлягають задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права. Суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 01.03.2020 р., виданим виконавчим комітетом Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області, відповідний актовий запис №05 (а.с.8). З копії рішення Радехівського районного суду Львівської області від 03.06.2020 року, справа №451/471/20, визначається, що [PERSON] спільно проживала з [PERSON] однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу з 1990 року по час його смерті - [INFO] . Факт спільного проживання підтверджується також копією будинкової книги (а.с.7-7 зворот, 24 - 25 зворот). Рішенням Корчинської сільської ради народних депутатів від 18.11.1991 року [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 2500 кв.м. в с. Корчин для будівництва індивідуального житлового будинку. В грудні 1991 року було здійснено відвод земельної ділянки під індивідуальне будівництво забудовника [PERSON] . Будівельний паспорт складено районним архітектором виконавчого комітету Радехівської районної ради народних депутатів 1991 року [PERSON] (а.с.9-13). З довідки №4167 від 07.08.2020 року виданої КП ЛОР ''Червоноградське МБТІ'', вбачається, що станом на 31.12.2012 року в КП ЛОР ''Червоноградське МБТІ'' житловий будинок [ADDRESS] на праві власності не зареєстрований (а.с.14). З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] встановлено, що замовником такого є [PERSON] , [PERSON] (а.с.15 - 22). З державного акту, серії ЛВ №203 від 31 січня 1996 року визначається, що [PERSON] на підставі рішення V сесії ХХІІ скликання Корчинської сільської ради народних депутатів від 28.11.1995 року, йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,27 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства (а.с.23 - 23 зворот). Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4614116932020 та №НВ-4614116752020 від 23.09.2020 року підтверджується, що [PERSON] на праві приватної власності належать: земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0.0200 га - кадастровий номер 4623981600:01:006:0050 та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0.2500 га - кадастровий номер 4623981600:01:006:0049 (а.с.26 - 37). З копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого повторно відділом реєстрації актів громадського стану Червоноградського міського управління юстиції 08.11.2002 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . В графі батьки вказані [PERSON] - батько та [PERSON] - мати (а.с.55). З копії свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові, серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадського стану Червоноградського міського управління юстиції 08.11.2002 року визначається, що [PERSON] 08.11.2002 року змінив прізвище, ім`я, по батькові на [PERSON] , запис №103 (а.с.56) Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. З ч.ч. 1, 2 статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 61 Сімейного кодексу України, об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. З ст. 355 ЦК України вбачається, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті. Узагальнюючи вищенаведене,оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд робить висновки, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved