Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

31.03.2021 р. позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача кошти на її утримання до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно. В обґрунтування позову зазначено, що 30.06.2012 р. між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що вона не має змоги працювати так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, діти повністю перебувають на її утриманні, відповідач належної матеріальної допомоги не надає. У зв`язку з цим, просить суд позов задовольнити та ухвалити рішення про примусове стягнення з відповідача коштів на її утримання до досягнення молодшою донькою трьох років. Ухвалою від 12.04.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 24.05.2021 року з повідомленням сторін, який було відкладено, востаннє, на 03.09.2021 р. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач у судові засідання 24.05.2021, 15.07.2021, 03.09.2021 рр. не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву відповідачем не було подано. На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.06.2012 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 30.06.2012 р. відділом ДРАЦС Червоноградського МУЮ Львівської області. Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] від 30.07.2014 р. та серії [NUMBER] від 02.09.2020 р.. Зі змісту позовної заяви, копії будинкової книги та довідок про реєстрацію місця проживання особи №6910 від 18.04.2018 р., №10433 від 07.09.2020 р., вбачається, що діти сторін зареєстровані та проживають за місцем реєстрації та проживання своєї матері (позивачки), тобто за адресою: [ADDRESS] . Як встановлено судом, позивачка не працює, здійснює догляд за малолітніми дітьми, їй матеріально важко утримувати себе. Відповідач відповідних коштів на утримання дружини добровільно не надає. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Фактичні обставини справи, в силу вимог закону, свідчать про те, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьох років. З урахуванням наведеного, враховуючи потреби позивачки та те, що діти проживають разом з нею, остання не в змозі працевлаштуватися так як зайнята доглядом за дитиною, що не досягла 3-х річного віку, її доходів не достатньо для самостійного утримання, відповідач є працездатною особою, а томуможе надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьох років, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими. Таким чином позов підлягає задоволенню. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. від якого була звільнена позивачка при подачі позову.

Outcome: approved