Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

30.12.15 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 02.09.2014 року у розмірі 249884,85 гривень, що є еквівалентом 10800,00 дол. США. Представник позивача [PERSON], [PERSON], діючий на підставі довіреності, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити і розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи за його відсутністю не надавав. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 02.09.14 року між сторонами укладений договір безпроцентної позики, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 145000,00 гривень, що на день укладення договору було еквівалентно 10800 дол. США, які останній зобовязався повернути відповідно до п.п.12, 2.2. договору позики згідно з курсом НБУ на день повернення коштів в строк до 01.12.14 року. Таким чином, з моменту передання Позивачем Відповідачу грошових коштів відповідно до ч. 2 ст. 1046, ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України був укладений договір позики, істотні умови якого зафіксовані у договорі безпроцентної позики, укладеному між сторонами, а саме: визначено особу позикодавця та позичальника, суму грошових коштів, що передаються у позику, встановлено строк повернення грошових коштів та сума, яка підлягає поверненню. Відносини позики, які виникли між позивачем, як позикодавцем, та Відповідачем, як позичальником, за своєю природою є одностороннім зобов'язанням (правочином), в якому відповідач, як позичальник, зобов'язаний повернути отриману ним грошову суму в строк, встановлений за домовленістю сторін (зазначений у розписці), а позивач, як позикодавець, має право прийняти виконання зобов'язання або вимагати належного виконання Відповідачем свого обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В договорі позики Відповідач однозначно взяв на себе обов'язок по поверненню отриманої грошової суми у розмірі 10800,00 дол. США, або еквівалент по курсу НБУ станом на день їх повернення. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До теперішнього часу Відповідачем досі не повернуто позичені грошові кошти. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За положеннями статей 625,1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики лише протягом строку дії договору, а після його закінчення, у разі прострочення виконання грошового зобовязання, застосовуються лише положення ст. 625 ЦК України. Однак позивачем позовні вимоги, щодо стягнення неустойки, процентів та 3% річних не заявлялись. Оскільки відповідач не виконав покладені на нього договором безпроцентної позики обовязки, не повернув суму боргу відповідно до договору, суд вважає можливим позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача загальну суму боргу у розмірі 10800,00 дол. США, що станом на 28.12.15 року в еквіваленті по курсу НБУ становить 249884,85 гривень. При зверненні до суду з дійсним позовом, позивачем було сплачено судовий збір сумою 2498,85 гривень, що підтверджено документально. Вирішуючи даний позов, суд враховує вимоги ст. 88 ЦПК України, а саме, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2498,85 гривень. \~

Outcome: approved