Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

9 січня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 25 травня 2017 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема житловий будинок № 49 по вул. Спасо-Преобреженська в м. Носівка Чернігівської області. На день смерті [PERSON] проживала одна за вищевказаною адресою. Він (позивач), [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом. [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли на неї не претендують. Він (позивач) стверджував, що у встановлений законом шестимісячний строк не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини з поважної причини, а саме у звязку з тим, що у жовтні 2007 року він переніс ГПМК (інсульт) за геморагічним типом. У звязку із перенесеним інсультом він частково паралізований, має порушення мови, самостійно не може пересуватися, постійно проходить амбулаторне та стаціонарне лікування, має ІІ групу інвалідності безстроково, перебуває під наглядом лікаря-невролога. Із травня по листопад 2017 року через тяжкий стан здоровя він фізично не міг звернутися до нотаріуса. [PERSON] просив суд визначити йому додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. У судове засідання відповідачі не зявилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що проти задоволення позову [PERSON] не заперечують, просили розгляд справи проводити без їх участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідачі визнали позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 25 травня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], за життя заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 5 березня 2018 року (а.с. 23), а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON], що підтверджується, зокрема, копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Таким чином, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у силу ст. 1261 ЦК України мають право на спадкування після смерті [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після померлої 25 травня 2017 року [PERSON] не заводилася, що підтверджується повідомленням Носівської районної державної нотаріальної контори № 302/01-16 від 5 березня 2018 року (а.с. 26). У судовому засіданні встановлено, що сторони у встановлений законом строк не прийняли спадщину після смерті [PERSON], відповідачі не бажають приймати спадщину та на неї не претендують. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши добуті по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивач з поважних причин пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved