Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

30 вересня 2011 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 18 січня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір 01/08-МК-16, на підставі якого відповідач 1 отримала у позивача кредитні кошти у сумі 25\~000,00 грн. в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності з оплатою за процентними ставками зі строком повернення до 17 липня 2009 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 18 січня 2008 року був укладений договір поруки № 01/08-МК-16 з [PERSON]. Відповідач 1 неналежним чином виконала зобовязання за укладеним договором, внаслідок чого станом на 09 вересня 2011 року виникла заборгованість на загальну суму 103\~211,36 грн., що складається з заборгованості по сплаті кредиту у сумі 18\~670,84 грн., заборгованості по сплаті процентів у сумі 14\~179,58 грн., заборгованості по сплаті пені в сумі 70\~360,94 грн. За таких обставин позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 103\~211,36 грн., судовий збір у сумі 1\~032, грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 120,00 грн. Ухвалою суду від 19 жовтня 2015 року залишено без розгляду позовну заяву в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 05 травня 2016 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині позовних вимог до [PERSON] про стягнення суми кредиту залишено без розгляду. 11 липня 2016 року позивачем подано до суду заяву, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 01/08-МК-16 від 18 січня 2008 року станом на 09 лютого 2015 року на загальну суму 103\~211,36 грн., що складається з складається з простроченої заборгованості за відсотками у сумі 23\~696,76 грн., пені у сумі 79\~514,60 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Надаючи пояснення у попередніх судових засіданнях, відповідач та представник відповідача позовні вимоги не визнали, просили суд у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 18 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит», Банком, та [PERSON], Позичальником, був укладений кредитний договір № 01/08-МК-16, відповідно до якого Банк надав Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредитні ресурси в сумі 25\~000,00 грн. з оплатою по процентній ставці 25 % річних строкм до 17 липня 2009 року (а.с 5-9, 72-74). 18 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит», Банком, [PERSON], Поручителем, [PERSON], Боржником, укладений договір поруки № 01/08-МК-16, за умовами якого Поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобовязань за кредитним договором № 01/08-МК-16 від 18 січня 2008 року, укладеним між Кредитором та Боржником, відповідно до якого Боржникові наданий кредит у розмірі 25\~000,00 грн., зі сплатою 25% річних (а.с. 10-12,75-76). Неналежне виконання обовязків за укладеним кредитним договором призвело до виникнення заборгованості станом на 09 вересня 2011 року на загальну суму 103\~211,36 грн., що складається з заборгованості по сплаті кредиту у сумі 18\~670,84 грн., заборгованості по сплаті процентів у сумі 14\~179,58 грн., заборгованості по сплаті пені в сумі 70\~360,94 грн. (а.с. 13-15). Позивач 31 серпня 2009 року звернувся до відповідачів з вимогою про погашення заборгованості, що залишилася без відповіді (а.с. 16-17). 25 січня 2010 року [PERSON] акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся з заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу з [PERSON], [PERSON] (а.с. 179-180). Позивачем до заяви про видачу судового наказу доданий розрахунок пені за прострочку сплати кредиту та відсотків за період з 18 січня 2008 року по 11 січня 2010 року та розрахунок заборгованості по кредиту, наданому [PERSON] (а.с. 181-182,183). Судовим наказом, виданим Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 26 січня 2010 року, стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором в сумі 84\~867,10 грн. (а.с.88, 178). Позивачем складений розрахунок загальної суми заборгованості по кредитному договору № 01/08-МК-16 від 18 січня 2008 року в національній валюті, що підлягає до сплати боржником [PERSON], за період з 13 січня 2010 року по 09 лютого 2015 року, розмір якої становить 182\~079,78 грн. (а.с. 96-98, 148-149, 196-197). [PERSON] здійснено оплати по погашенню заборгованості за кредитним договором 11 листопада 2013 року у сумі 500,00 грн., 16 грудня 2013 року - 500,00 грн., 10 січня 2014 року - 500,00 грн., 05 лютого 2014 року - 500,00 грн., 12 травня 2014 року - 250,00 грн., 01 липня 2014 року - 250,00 грн., 26 серпня 2014 року - 250,00 грн., 15 вересня 2014 року - 250,00 грн., 31 жовтня 2014 року - 250,00 грн., 20 листопада 2014 року - 250,00 грн. (а.с. 140-142). Наведені фактичні обставини справи підтверджені документально та ставити під сумніви які суд не вбачає підстав. Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частина перша статті 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання, або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні дані, що відповідач вживала заходи для належного виконання зобовязання за укладеним кредитним договором, у звязку з чим встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань відповідно до умов укладеного кредитного договору № 01/08-МК-16 від 18 січня 2008 року, що спричинило його істотне порушення. Суд зазначає, що розрахунок заборгованості за договором, наданий позивачем, є повним, чітким та зрозумілим, будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості, відповідачем суду не представлено. Частина третя статті 549 Цивільного кодексу України встановлює, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності з вимогами частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на положення частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України\~суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її неспівмірність із розміром основного зобов'язання. Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 03 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), який в силу\~частини першої статті 360-7 Цивільного процесуального кодексу України\~має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, частина третя статті 551 Цивільного кодексу України\~з урахуванням положень\~статті 3 Цивільного кодексу України\~щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої\~статті 10 Цивільного процесуального кодексу України\~щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Таким чином, суд може з власної ініціативи застосувати частину третю статті 551 Цивільного кодексу України\~до вимог про стягнення пені за умови, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір збитків. Суд приходить до переконання, що розмір пені слід зменшити до 5\~000,00 грн., оскільки пеня значно перевищує розмір простроченої заборгованості за відсотками. Решту заборгованості слід стягнути відповідно до поданого банком розрахунку заборгованості. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню і слід стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 01/08-МК-16 від 18 січня 2008 року на загальну суму 28\~696,76 грн., що складається з простроченої заборгованості за відсотками у сумі 23\~696,76 грн. пені у сумі 5\~000,00 грн. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору (а.с. 1-2) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 526, 530, 610, 611, 612, 629, 1046, 1047, 1049, 1050 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial