overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

5 червня 2018 року [PERSON] звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, в якому зазначила, що їй належить на праві спільної часткової власності 25/100 ід.ч. будинковолодіння [ADDRESS] . Відповідачу [PERSON] належить 25/100 ід.ч. даного будинковолодіння. Решта 50/100 ід.ч. належить третій особі [PERSON] Житловий будинок та господарські будівлі між сторонами фактично розподілені. Рішенням Житомирської міської ради від 05.06.2018 за вказаним будинковолодінням закріплено земельну ділянку загальною площею 0,2038 га. Посилаючись на те, що між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо порядку користування спільною земельною ділянкою, позивач просить встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,2038 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , між нею та відповідачем, згідно запропонованого варіанту судової земельно-технічної експертизи. Ухвалою судді від 12 червня 2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 23 жовтня 2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить залишити без задоволення вимоги [PERSON] посилаючись на те, що відповідачем приватизовано належну їй частину земельної ділянки, а тому вимоги позивача про встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,2038 га є безпідставними. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали з викладених у ньому підстав. Відповідач та її представники позов не визнали з підстав викладених у відзиві. Третя особа [PERSON] підтримала позовні вимоги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд відмовляє в задоволенні позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу на праві спільної часткової власності належить 25/100 ід.ч. будинковолодіння [ADDRESS] , що підтвердилось копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.4-5). Відповідачу [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтвердилось копією державного акту про право приватної власності на землю від 12.01.1999 (а.с.32). Відповідно до висновку експертного дослідження №401/18 від 05.10.2018, що виготовлений на замовлення [PERSON] ТОВ «Підприємство «Житомирземпроект», частина будинку та господарських будівель, що належить [PERSON] , розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться у власності [PERSON] (а.с.58). При цьому, суд не приймає до уваги послання позивача на те, що рішенням Житомирської міської ради від 19.05.2016 №213, за будинковолодінням закріплено земельну ділянку загальною площею 0,2038 га., оскільки зазначеним рішенням лише надано дозвіл громадянам на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючим нерухомим майном. Суду не надано доказів того, що проектна документація на вказану земельну ділянку була виготовлена та затверджена міською радою. У зв`язку з викладеним, суд дійшов до висновку про те, що вимога позивача про встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,2038 га. за адресою: [ADDRESS] є безпідствною і не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

5 червня 2018 року рішенням Васильківського міськрайонного суду по цивільній справі № 362/1289/18-ц був задоволений позов [PERSON]. Рішення набрало законної сили, а тому встановлені ним обставини доведенню не підлягають. Як вбачається з позову, позивач просила крім розірвання шлюбу, визначити місце проживання їх спільної неповнолітньої дитини,- [PERSON], разом з матір»ю, та стягнути на її користь сплачений судовий збір. Викладене судом не було взято до уваги, а відповідно і не вирішено під час постановлення рішення, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вимогами про ухвалення додаткового рішення. Розглянувши заяву та матеріали справи, суд вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення у справі. Положеннями ст.270 ЦПК України визначені умови ухвалення додаткового рішення, зокрема, якщо стосовно якої - небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. У зв'язку з наведеним, на думку суду, є підстави для винесення додаткового судового рішення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

5 червня 2019 [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій посилаючись на те, що вона завагітніла, але не досягла шлюбного віку, просить надати їй право на шлюб з [PERSON] . В судове засідання заявник та заінтересовані особи, які були належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не з`явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому, заявник свою заяву підтримала повністю, а заінтересовані особи проти її задоволення не заперечили. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом частини 3 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) справи про надання права на шлюб розглядаються в порядку окремого провадження. Відповідно до частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до статті 23 частини 2 Сімейного Кодексу України (далі СК України), за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що датою народження [PERSON] є [INFO] , отже, на день розгляду даної цивільної справи, остання досягла шістнадцятирічного віку. З довідки Романівської центральної лікарні № 31 від 22 травня 2019 року вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності, термін якої становить 19 тижнів. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до переконання, що надання [PERSON] права на шлюб буде відповідати її інтересам. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

6.02.2017 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки серії [NUMBER], виданої 10.12.1981 року на ім'я, російською мовою, «[PERSON]». Звернення до суду пов'язане з тим, що в зазначеній трудовій книжці неправильно вказані його дані по батькові на російській мові, як «[PERSON]», які не збігаються з даними по батькові вказаними у його паспорті, військовому білеті, де вказані його дані по батькові на російській мові - «[PERSON]». Встановлення факту належності трудової книжки необхідне заявнику для призначення пенсії . В судове засідання заявник не з'явився, надав суду заяву про підтримку доводів зазначених у заяві, яку просив розглянути у його відсутності. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Маріуполя в судове засідання не з'явився, надійшло повідомлення про відсутність заперечень по суті заяви, просив провести розгляд заяви у відсутності представника. Визнаючи наявні матеріали про права й взаємини сторін достатніми та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксації судового процесу технічними засобами. Згідно ст.256 ЦПК України, суди розглядають справи про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження, або в паспорті. Судом встановлено, що дійсно 10.12.1981 року [PERSON], [INFO] була видана трудова книжка серії [NUMBER]. У трудовій книжці дані заявника по батькові помилково вказані на російській мові, як «[PERSON]», які не збігаються з даними вказаними у паспорті, військовому білеті, де вказані його дані по батькові на російській мові - «[PERSON]». Від встановлення факту належності [PERSON] трудової книжки залежить призначення пенсії заявнику. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що вимоги заявника про належність правовстановлюючого документу підлягають задоволенню, оскільки обумовлені вимогами чинного законодавства і представленими суду доказами : паспортом серії [NUMBER], виданим 24.06.1996 року, військовим білетом серії [NUMBER], виданим 30.10.1982 року, в яких дані заявника по батькові зазначені на російській мові як «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

6.02.2017 року Стрийським міськрайонним судом постановлено заочне рішення по вказаній справі, згідно якого позов задоволено, вирішено, Стягнути з [PERSON], 26.11.1948р. народження, ІПН:[NUMBER], [PERSON], 19.07.1982р. народження, ІПН: 30150187228, [PERSON], 08.05.1971р. народження, ІПН: [NUMBER], [PERSON], 24.06.1969р. народження, ІПН: [NUMBER], [PERSON], 03.01.1995р. народження, ІПН: [NUMBER], які зареєстровані за адресою: м. Моршин, вул. 50-річчя УПА, 14/100 Львівської області на користь підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради заборгованість за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення в розмірі 7419 (сім тисяч чотириста дев»ятнадцять) грн. 93 коп., та перерахувати на розрахунковий рахунок підприємства р/р 26008053822157 ПАТ КБ «ПриватБанк» МФО 325321, ЗКПО 31475513, свід. ПДВ 100035346. 10.05.2017р. представник ПЖКГ Моршинської міської ради звернувся до Стрийського міськрайонного суду з заявою про винесення додаткового рішення по справі, для вирішення питання про судові витрати. Позивач представник ПЖКГ Моршинської міської ради в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву в якій просить справу розглядати в його відсутності. При прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили. У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, не вирішив питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. В судовому засіданні встановлено, що суд при винесенні рішення не вирішив питання стосовно судових витрат по справі. Як встановлено позивачем при зверненні до суду з позовною заявою було сплачено 1378 грн. судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на те, що спірний позов - майнового характеру, а саме про «стягнення боргу за житлово-комунальні послуги», судовий збір сплачувався виходячи з суми заявленого позову (1 розмір прожиткового мінімуму), вказана позовна вимога була заявлена до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], тому судовий збір 1378 грн. слід стягнути саме з останніх.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

6.03.2003 року в с. Підгороднє Золочівського району Львівської області померла [PERSON] . У зв`язку з її смертю відкрилась спадщина. Серед спадкового майна є жилий будинок , що знаходиться в с.Підгородньому по вул.Шевченка 34. Позивачка [PERSON], дочка померлої [PERSON], є спадкоємцем першої черги за законом , але вона не може в нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину на цей будинок по тій причині , що її мати за життя не виробила на нього свідоцтва про право власності. Тому вона у поданому суду позові просить визнати за нею право власності на спадковий будинок Свій позов обгрунтовує тим , що цей будинок був споруджений її батьками в 1960 році. Спадкоємцями крім неї є її сестри [PERSON] та [PERSON] і брат [PERSON] Але вони відмовляються від спадщини в її користь. Після смерті матері вона звернулась в Підгодненську сільську раді за оформленням документів на будинок , але в цьому їй було відмовлено . Представник територіальної громади с. Підгороднє , сільський голова, позов визнав і просив його задовольнити. Треті особи [PERSON], [PERSON] і [PERSON] подали заяви в яких просять справу розгладати без них .Позов вони визнали . Оцінивши подані докази , суд прийшов до висновку , що позов підлягає бзадоволенню з таких підстав. Як видно з копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 240210 , то мати позивачки [PERSON] померла 6.03.2003 року. Цей день є днем відкриття спадщини. [PERSON] є спадкоємцем першої черги по законом і це доведено копією свідоцтва про її народження і копією свідоцтва про укладення шлюбу. З технічного паспорта на будинок видно , що він має три жилі кімнати площею 41,3 кв м , коридо р і кухню. Позивачка на час смерті матері проживала в цьому будинку , вступила в управління спадковим майном і тому вона прийняла спадщину. Довідкою Золочівського МБТІ від 27.03.2015 року підтверджено , що цей будитнок на праві вланості не зареєстрований. Це позбавлдяє право позивачки оформити своє право на спадщину в нотаріальному порядку Інші спадкоємці за законом , сестри і брат позивачки відмовились від свого права на спадщину , вони вправі це зробити , а тому за [PERSON] слід визнати право приватної власності на весь будинок. Будинок споруджений ще в середині минулого століття батьками позивачки , доказів неправоміності його спорудження суду з боку сільської ради не надано . З копії протоколу засідання правління колгоспу ім.Шевченка від 26.07.1960 року видно , що батько позивачки [PERSON] ще тоді звертався до правління про надання допомоги на добудову веранди до будинку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

6.03.2018р. до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним: \~вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 7.08.2013 року, одруження було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 346.\~ Від шлюбу, 28.10.2013 року у них народилась дитина син [PERSON]. Спільне життя між ними не склалося. Причиною розпаду сімї стали втрата любові, взаємоповаги та взаєморозуміння один до одного. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені з листопада 2017 року, та вони не мешкають разом. Подальше збереження шлюбу є неможливим. Спору про поділ майна не має. Місце проживання дитини після розірвання шлюбу, за домовленістю сторін, визначено з матірю [PERSON] Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати Позивач [PERSON], у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю,\~просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав у повному обсязі. З наданих письмових доказів слідує наступне: [PERSON], [INFO] та [PERSON] (до шлюбу\~ - Перелома) [PERSON], [INFO], уклали шлюб 7.08.2013 року, одруження було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 346 (а.с.5). Згідно ч.1\~ст.24 СК України,\~ст.51 Конституції України, ст.16 Загальної декларації прав людини шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Позивач [PERSON] на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Як вбачається зі\~ ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження … є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу \~[PERSON] залишити прізвище «Янгоян». Місце проживання дитини [PERSON], [INFO], за домовленістю сторін визначено з матірю [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

6.03.2018р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним: вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 8.04.2006р., одруження було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 116. Від шлюбу неповнолітніх спільних дітей не мають. Спільне життя між ними не склалося. Причиною розпаду сім'ї стали втрата любові та взаємоповаги один до одного. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2015 року, та вони не мешкають разом. Подальше збереження шлюбу є неможливим. Спору про поділ майна не має. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З наданих письмових доказів слідує наступне: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 8.04.2006 року, одруження було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 116 (а.с.5). Згідно ч.1 ст.24 СК України, ст.51 Конституції України, ст.16 Загальної декларації прав людини шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Позивач [PERSON] на розірванні шлюбу наполягає, зазначила у позовній заяві про те, що вона не бажає продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем. Як вбачається зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження … є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

6.04.2018р. до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним: вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25.06.2009 р., одруження було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 211. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя між ними не склалося. Причиною розпаду сімї стали втрата любові та взаєморозуміння один до одного. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені з вересня 2017 року, та вони не мешкають разом. Подальше збереження шлюбу є неможливим. Спору про поділ майна не має. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] та її представник [PERSON], у судове засідання не зявилися, але надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, просили позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З наданих письмових доказів слідує наступне: [PERSON] Вячеслав Миколайович, [INFO] та [PERSON] (до шлюбу - Отченаш) [PERSON], [INFO], уклали шлюб 25.06.2009 року, одруження було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 211 (а.с.4). Згідно ч.1 ст.24 СК України, ст.51 Конституції України, ст.16 Загальної декларації прав людини шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Позивач [PERSON] на розірванні шлюбу наполягає, зазначила у позовній заяві про те, що вона не бажає продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Як вбачається зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження … є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити дошлюбне прізвище «Отченаш». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

6.09.2017р. до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним:\~вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10.06.1998р., одруження було зареєстровано у Горлівському міському відділі державної реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 594.\~ Від шлюбу неповнолітніх спільних дітей не мають. Спільне життя між ними не склалося. Причиною розпаду сімї стали розбіжності через політичні переконання, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, втрата почуття любові. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, та вони не мешкають разом близько трьох років. Подальше збереження шлюбу є неможливим.\~Спору про поділ майна не має. Просить суд\~ розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю,\~просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. З наданих письмових доказів слідує наступне: [PERSON], [INFO] та [PERSON] (до шлюбу\~ - [PERSON]) [PERSON], [INFO], уклали шлюб 10.06.1998 року, одруження було зареєстровано у Горлівському міському відділі державної реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 594\~(а.с.6). Згідно ч.1\~ст.24 СК України,\~ст.51 Конституції України, ст.16 Загальної декларації прав людини шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Позивач [PERSON] на розірванні шлюбу наполягає, зазначила у позовній заяві про те, що вона не бажає продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем. Як вбачається зі\~ ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження … є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу \~[PERSON] залишити прізвище «Голованова». На підставі викладеного,

Outcome: approved