Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

29.08.2019 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла звернувся [PERSON] з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «БАЛЦЕМ», в якій позивач просить зобов`язати посадових осіб ПрАТ «БАЛЦЕМ» провести перерахунок заробітної плати за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та видати нову довідку про заробітну плату встановленого зразка за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони з 06.11.1986 р. по 30.11.1986 р. з урахуванням кратності роботи в зоні №3 (кратність 5), в зоні №2 (кратність 4) та в зоні №1 (кратність 3), провівши розрахунок робіт у відповідній довідці з підвищеною подвійною оплатою у вихідні та святкові дні, доплатою за роботу в надурочний час в підвищених розмірах, оплатою роботи в нічний час в подвійному розмірі, підвищеною на 100% тарифною ставкою (посадовим окладом) та вказанням премії у розмірі 60% з метою пред`явлення для перерахунку пенсії. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що при проведенні йому нарахування заробітної плати за роботу в зоні відчуження відповідач не виконав вимог законодавства, яке діяло під час його перебування в зоні аварії на ЧАЕС, тому нарахована ним фактична заробітна плата значно знижена від тієї, яка мала бути нарахована відповідно до чинного законодавства, а також відповідачем не надано підтвердження того, що під час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивача безпосередньо було залучено до складу формувань Цивільної оборони. В серпні 2019 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою з проханням провести перерахунок фактичної заробітної плати за роботу в зоні відчуження з 06.11.1986 року по 30.11.1986 року, з підтвердженням безпосереднього його залучення до складу формувань Цивільної оборони, однак в його проханні було відмовлено. Всі вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та підтримку позовних вимог. Також вказав на тому, що проти відзивів та доводів відповідача заперечує з підстав, викладених у позовній заяві. Повідомив, що додаткових строків для надання пояснень чи заперечень не потребує. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «БАЛЦЕМ» в судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, в якому наполягав на відмові в задоволенні позовних вимог, оскільки підвищення на 100 % тарифної ставки (посадового окладу) та вказанням премії в розмірі 60 % не є обов`язком підприємства, а лише правом, яке в той час реалізовано не було, а на даному етапі підстав для підвищення немає. А також подано клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. За ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що у 1986 році позивач працював водієм автомобіля КРАЗ на Балаклійському цементно-шиферному комбінаті, після численних перейменувань та реорганізацій (остання відбулася 25.04.2019 року) теперішнє найменування: Приватне акціонерне товариство «БАЛЦЕМ». В зв`язку з аварією на Чорнобильській АЕС позивача було відряджено з підприємства для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. В період з 06.11.1986 року по 30.11.1986 року позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС без вихідних та святкових днів. Вказані обставини підтверджуються довідками Балаклійського цементно-шиферного комбінату № 250 від 01.06.1993 року та б/н б/д, довідкою ВАТ «Балцем» № 159 від 20.08.1997 року, довідкою АТ «Євроцемент-Україна» № 324, табелем обліку робочого часу. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (1 категорія) та є інвалідом ІІІ групи, внаслідок аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1) серії [NUMBER] , довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії ХАР-08 № 021971, згідно якої вказано, що захворювання [PERSON] , в зв`язку з яким йому з 03.12.2009 року встановлено третю групу інвалідності, пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 02.08.2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку заробітної плати та видачу довідку про заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з урахуванням кратності роботи у відповідній зоні (№ 3 - кратність 5, № 2 - кратність 4, № 1 - кратність 3), з урахуванням того, що позивач залучався до виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Чорнобильської катастрофи) у складі формувань Цивільної оборони, а також з урахуванням вищевказаних положень законодавства, з підвищеною подвійною оплатою у вихідні та святкові дні, доплатою за роботу в надурочний час в підвищених розмірах, доплатою за роботу у нічний час, підвищеною на 100 % тарифною ставкою (посадовим окладом) та вказанням премії в розмірі 60 %. Відповідач листом № 1101/БАЛЦЕМ-369/19 від 21.08.2019 року відмовив позивачу у видачі довідки, в якій було вказано всі складові заробітної плати за період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, з посиланням на те, що відповідачем проведено перерахунок заробітної плати за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та була надана довідка, яка відповідає чинному законодавству. Підстав для видачі іншої довідки не вбачається. Також відповідач не надав інформації про залучення позивача до виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Чорнобильської катастрофи). Ч. 1, 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами; видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством (аналогічна норма міститься в п. 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. N 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Порядок). П.7 Порядку регламентовано, що пенсії призваних на військові збори військово-зобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, І - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період. На час знаходження позивача у зоні відчуження діяло розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964 щодо оплати праці робітників, зайнятих на роботах в третій, другій та першій зонах небезпеки, відповідно у двух-, трьох- та чотирьохкратному розмірі, понад середньомісячної заробітної плати, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи. Тобто, робота працівників у зонах небезпеки, з прийняттям цього розпорядження, оплачувалася у кратному розмірі, виходячи з тарифної ставки за місцем роботи за підвищеними тарифами згідно Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів та ВЦСПС від 07.05.1986 р. №524-156 (Постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 р. №168-5). У Листі від 13.04.2001 N 03-3/1652-018-2 Міністерства праці та соціальної політики України вказано, що відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7 оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, відряджених у зону відчуження для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-, 3-, 2-кратному розмірах тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи. Із довідки АТ «Євроцемент-Україна» № 324 убачається, що саме така кратність розмірів тарифної ставки була застосована до позивача при проведенні оплати робіт, які він виконував у зоні. Вказане також знайшло відображення в табелі обліку робочого часу. Тобто, на час роботи на Чорнобильській АЕС робота позивача оплачувалась у кратному розмірі, виходячи з тарифної ставки за місцем роботи. Абзацом 1 п.1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів та ВЦСПС від 07.05.1986 р. №524-156 «Про умови оплати праці та матеріальне забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» керівників підприємств і організацій зобов`язано оплачувати працю працівників, що безпосередньо були зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, за підвищеними до 100% тарифними ставками. Тобто, суд приходить до висновку, що підвищення тарифної ставки (посадового окладу) на 100% було обов`язком керівника підприємства, з якого позивача відправлено у відрядження для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яке зараз повинен реалізувати відповідача шляхом проведення перерахунку заробітної плати за період ліквідації позивачем наслідків аварії на ЧАЕС з підвищення тарифної ставки (посадового окладу) на 100%. Тимчасовим порядком оплати праці працівників підприємств, установ і організацій, які приймали участь в роботах з ліквідації аварії на ЧАЕС, було зобов`язано керівників підприємств, розташованих в зоні відчуження, затвердити інструкції по табельному обліку, положення про порядок оплати праці та преміювання робітників, інженерно - технічних працівників і службовців, графіки проведення робіт (змінності) та довести зазначені документи до відома всіх працівників. Оплата праці за зонами небезпеки проводилася за фактично відпрацьований час у відповідності з даними табеля обліку робочого часу (в оригіналі) за період роботи в зоні відчуження, завіреного підприємством, установою чи організацією, які відповідали за виконання конкретних робіт в зоні відчуження, або іншого документу первинного бухгалтерського обліку, складеного в рік виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Для обчислення в табелі чи іншому документі обов`язково повинна бути відображена тривалість робочого дня. Постанова Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 р. №665-195 (Постанова Ради Міністрів УРСР та УКППРОФСОФА від 10.06.1986 р. №207-7) передбачає: «Встановити, що за робітниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобіганню забруднення навколишнього середовища, зберігається середня заробітна плата (за винятком пільг для робітників в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостей). Розповсюдити на працівників підприємств, організацій та установ, незалежно від відомчої підлеглості (включаючи осіб, що тимчасово переведені та відряджені), а також на військовослужбовців, військових будівельників, що зайняті на вказаних роботах, дію пунктів 1 (на період проведення цих робіт) та 10 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 07.05.1986 р. №524 - 156. Надати право керівникам Міністерств і відомств та їх заступникам проводити оплату праці працівникам, що зайняті на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у відповідних зонах небезпеки у розмірах, передбачених Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986р. №964. Оплата праці робітників, що зайняті на роботах у третій, другій та першій зонах небезпеки, провадиться відповідно у чотирьох, трьох, та двох кратному розмірах, понад середньомісячну заробітну плату, виходячи із тарифної ставки (посадового окладу), встановленої по основному місцю роботи. Встановити робітникам підприємств, організацій та установ, що виконують роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобіганню забруднення середовища, додаткову оплату праці у нічний час у розмірі 35% годинної тарифної ставки (окладу) за кожний час роботи у нічний час та максимальний розмір премії - 60% тарифної ставки (окладу) на місяць. Дозволити підприємствам, організаціям та установам залучати робітників на роботи, що пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, у вихідні та святкові дні з оплатою праці у подвійному розмірі. Пільги, що передбачені цією Постановою, встановлюються з моменту аварії на ЧАЕС». Крім того, Постановою Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦСПС від 07.05.1986 р. №153/10-43 передбачено, що для робітників, безпосередньо зайнятих на роботах по усуненню наслідків аварії, в зоні іонізуючого випромінювання встановлюється: шестигодинний робочий день. Постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 р. №665-195 (Постанова Ради Міністрів УРСР та УКРСОВПРОФА від 10.06.1986 р. №207-7) передбачено, що підвищена оплата праці у зоні відчуження застосовується від дня аварії, граничний розмір премії встановлено - 60% тарифної ставки (посадового окладу). Тобто, суд приходить до висновку, що встановлення премії на рівні 60 % тарифної ставки (посадового окладу) також було обов`язком керівника підприємства, з якого позивача відправлено у відрядження для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яке зараз повинен реалізувати відповідача шляхом проведення перерахунку заробітної плати за період ліквідації позивачем наслідків аварії на ЧАЕС із вказанням премії на рівні 60 % тарифної ставки (посадового окладу). Згідно ст. 36 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих в наслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 28.02.1991 р. №796-ХП, оплата праці громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться по підвищеним тарифним ставкам (відрядним розцінкам) і посадовим окладам з урахуванням радіоактивного забруднення ізотопами цезію, складності виконуваних робіт та умов праці у таких розмірах: від 1 до 5 Ки/на квадратний км - на 20-30%; від 5 до 10 Ки/ на квадратний км - на 30-40%; від 10 до 15 Ки/на квадратний км - на 40-60%; від 15 до ЗО Ки/на квадратний км - на 60-80%; понад 30 Ки/на квадратний км - на 80-100%. Із наказу ВАТ «Балцем» №П/630-7 від 31.05.2007 р. вбачається, що на підприємстві рахується дві категорії учасників ліквідації на ЧАЕС, ті, що були на військових зборах, та відряджені за наказом з підприємства. Працівникам підприємств, організацій і установ, які були відряджені для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганню забруднення навколишнього середовища, а також переведеним у штат ЧАЕС і інших підприємств, нарахування заробітної плати провадилося за місцем відрядження. Таким працівникам надавалась довідка в розрізі видів нарахувань у двох екземплярах, один із яких направлявся в бухгалтерію підприємства, яке відряджало працівника, для відображення по обліку заробітної плати. Відповідно до пункту 18 Тимчасового порядку оплати праці працівників підприємств, організацій і установ Міненерго СРСР, які приймали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганні забрудненню навколишнього середовища, відрядженому працівнику надавалась (в руки) також довідок установленого зразка про участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС для надання йому пільг по пенсійному забезпеченню і додатковій відпустці. Сума нарахованої заробітної плати перераховувалась на розрахунковий рахунок підприємств, які командирували зазначених працівників. Середньомісячна заробітна плата, що зберігалась за працівником за період службового відрядження за його основним місцем роботи, нараховувалась і виплачувалась, відповідно до чинного законодавства, за рахунок коштів підприємства. Із довідок Балаклійського цементно-шиферного комбінату № 250 від 01.06.1993 року та б/н б/д, довідки ВАТ «Балцем» № 159 від 20.08.1997 року, довідки АТ «Євроцемент-Україна» № 324, убачається, що позивач під час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС залишався працівником БЦШК і оплату роботи за підвищеними ставками отримував у БЦШК, правонаступником якого виступає Приватне акціонерне товариство «БАЛЦЕМ», а тому саме це підприємство повинно провести перерахунок позивачу заробітної плати за період його находження у зоні відчуження. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем видавалися довідки, які містять неоднакову інформацію щодо нарахованої позивачу суми заробітної плати за час його перебування у відрядженні по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Суд зазначає, що відповідно до чинних за часів Радянського Союзу нормативно - правових актів з Цивільної оборони, які діяли на момент аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради міністрів СРСР від 18.03.1976 р. № 201-78, наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР від 06.06.1975 р. № 90 (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально- технічними засобами) та від 29.06.1976 р. № 92 (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об`єкті народного господарства), розпорядження ЦО СРСР від 26.04.1986 р., начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 р., начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (від 29.04.1986 р. № 01, від 30.04.1986 р. № 02, від 04.05.1986 р. № 16, від 19.05.1986 р. № 52- та інші) визначено, що цивільна оборона організовувалася за територіально-виробничим принципом у всіх населених пунктах та на всіх об`єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувалися в обов`язковому порядку громадяни СРСР, у тому числі чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи, та жінки від 16 до 55 років, за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей. На територіальному рівні безпосереднє керівництво цивільною обороною Покладалося на начальника цивільної оборони - голову виконкому відповідної (міської, районної, обласної) ради депутатів трудящих, на виробництві - на керівника об`єкта - начальника цивільної оборони об`єкта, які здійснювали керівництво через штаби та служби цивільної оборони. З огляду на вищевикладене формування Цивільної оборони, зокрема і невоєнізовані, створювалися саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф, стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, залучалися до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони. Разом з цим, нормативними документами не визначалося способу зарахування осіб до складу формувань, а також залучення осіб до ліквідації наслідків стихійного лиха, великих аварій та катастроф у складі формувань. Враховуючи вищезазначене, видання розпорядчого документа, відповідно до якого особа направляється на ліквідацію наслідків Чорнобильської катастрофи або її наслідків у складі формування, не вимагалося. Видання розпорядчих документів про направлення (командирування) працівників на роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, належало до повноважень їхніх керівників. У досліджених нормативних актах знайшли своє відображення інші доводи та вимоги позивача, які також підлягають задоволенню. Також суд зазначає, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються (ч.1 ст.124 Конституції). Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ч.2 ст.124 Конституції). Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України (ч.5 ст.124 Конституції). Ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Тому, судове рішення є обов`язковим до виконання на всій території України та всіма фізичними особами та юридичними особами незалежно від форми власності та підпорядкування. Оскільки довідка видається з метою пред`явлення для перерахунку пенсії до пенсійного органу, тому підстав для проведення доплати заробітної плати немає, є лише підстави для перерахунку пенсії, встановлення статусу, на підставі виданої довідки. Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та зобов`язати посадових осіб Приватного акціонерного товариства «БАЛЦЕМ», код ЄДРПОУ 00293060, місцезнаходження: 64200, Харківська область, м. Балаклія, вул. Цемзаводське шосе, б. 3 (правонаступник Балаклійського цементно-шиферного комбінату, Відкритого акціонерного товариства «БАЛЦЕМ» Публічного акціонерного товариства «ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА», Приватного акціонерного товариства «ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА»), провести перерахунок заробітної плати за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видати [PERSON] нову довідку про заробітну плату встановленого зразка за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Чорнобильської катастрофи) у складі формувань Цивільної оборони з 06.11.1986 року по 30.11.1986 року з урахуванням кратності роботи в зоні № 3 (кратність 5), в зоні № 2 (кратність 4) та в зоні № 1 (кратність 3) та вищевказаних в позовній заяві положень законодавства, провівши розрахунок робіт у відповідній довідці з підвищеною подвійною оплатою у вихідні та святкові дні, доплатою за роботу в надурочний час в підвищених розмірах, оплатою роботи в нічний час в подвійному розмірі, підвищеною на 100 % тарифною ставкою (посадовим окладом) та вказанням премії в розмірі 60 % з метою пред`явлення для перерахунку пенсії. На підставі викладеного,

Outcome: approved