Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

30 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частку квартири. Позов мотивує тим, що 21 грудня 1998 року, вона, її мати [PERSON] та її батько [PERSON] приватизували квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право власності виданого органом приватизації Краматорського міськвиконкому 21 грудня 1998 року, зареєстрованого в БТІ м. Краматорська 28 грудня 1998 року під № 32027-П, вона, її мати [PERSON] та її батько [PERSON] були власниками в рівних долях вищевказаної квартири, тобто кожен з них мав у власності 1/3 частку цієї квартири. 19 жовтня 1999 року її батько [PERSON] продав їй належну йому 1/3 частку квартири розташовану за адресою: [ADDRESS]. Даний договір купівлі продажу було зареєстровано 10 січня 2000 року в БТІ м. Краматорська. 18 жовтня 2004 року її мати [PERSON] подарувала їй належну їй 1/3 частку квартири, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Даний договір дарування було зареєстровано 10 грудня 2004 року в БТІ м. Краматорська. Тобто, вона є власником цілої квартири , розташованої за адресою: [ADDRESS]. В серпні 2016 року вона дізналась, що втратила правовстановлюючий документ на 1/3 частку вказаної квартири, а саме договір купівлі продажу квартири. Вона звернулася до державного нотаріуса Першої краматорської державної нотаріальної контори [PERSON] , яка посвідчувала вказаний договір купівлі продажу, для видачі дублікату договору. Однак вона видала їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в звязку з тим, що договір купівлі продажу зданий на зберігання до Донецького обласного Державного нотаріального архіву, який на теперішній час знаходиться в зоні АТО. Таким чином, в даний час , вона не може відновити документ, який засвідчує її право власності на 1/3 частку квартири, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Крім того, відповідно до інформаційної довідки № 66350471 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у відомостях про обєкт нерухомого майна, вказано, що 2/3 частки квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], належить їй на підставі свідоцтва про право спадщину, АВЕ 006402, 19.10.1999 , Перша Краматорська ДНК Р.N 1-2696, що не відповідає дійсності. Тому просить визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка складається з двох кімнат, житловою площею 25,9 кв.м, загальною площею 40.3 кв.м та скасувати відомості в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, а саме: дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 29.09.2004 року, дата внесення запису: 29.09.2004 року, частка власності: 2/3, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину, АВЕ 006402, 19.10.1999, ПЕРША КРАМАТОРСЬКА ДНК Р.N 1-2696. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши,що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON] Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Краматорського міськвиконкому 21 грудня 1998 року, зареєстрованого в БТІ м. Краматорська 28 грудня 1998 року під № 32027-П, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях належала квартира розташована за адресою: [ADDRESS] Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії 1-БК № 285740, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], де її прізвище після державної реєстрації шлюбу змінено на «Аншелес». Як вбачається з договору дарування однієї третьої частки квартири , посвідченого державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори [PERSON] 18 жовтня 2004 року, [PERSON] передала у власність [PERSON] 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з повідомлення Бюро технічної інвентаризації м. Краматорськ, право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано в КП «БТІ» за реєстр. № 32027 0П за [PERSON]: -28.12.1998 р. 1/3 частка квартири на підставі свідоцтва про право власності, виданого 21.12.1998 року органом приватизації Краматорської міської ради; --10.01.2000 року 1/3 частка квартири на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 19.10.1999 року (реєстр № 1-2696) нотаріусом Першої Краматорської ДНК; --1/3 частка квартири на підставі договору дарування, посвідченого 18.10.2004 року (реєстр № 1-12270) нотаріусом Першої Краматорської ДНК. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Першої краматорської державної нотаріальної контори № 2535/01-30 від 22 серпня 2016 року, позивачу [PERSON] у видачі дублікату договору купівлі продажу однієї третьої частки квартири, що розташована в [ADDRESS], посвідченого 19.10.1990 року по р.№ 1-2696 Першою краматорської ДНК, відмолено, оскільки вказаний договір зданий на зберігання до Донецького обласного Державного нотаріального архіву, який на теперішній час знаходиться в зоні бойових дій. Відповідно до інформаційної довідки № 66350471 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у відомостях про обєкт нерухомого майна, вказано, що 2/3 частки квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право спадщину, АВЕ 006402, 19.10.1999 , Перша Краматорська ДНК Р.N 1-2696, що не відповідає дійсності. Відповідно до 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 319ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В зв'язку з чим суд вважає за необхідне визнати за позивачкою [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка складається з двох кімнат, житловою площею 25,9 кв.м, загальною площею 40.3 кв.м та скасувати відомості в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, а саме: дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 29.09.2004 року, дата внесення запису: 29.09.2004 року, частка власності: 2/3, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину, АВЕ 006402, 19.10.1999, ПЕРША КРАМАТОРСЬКА ДНК Р.N 1-2696.

Outcome: approved