Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

29 липня 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачі, посилаючись на ст. ст. 368, 372, 1223, 1226, 1268-1269 ЦК України, просять: - визначити, що частка, яка залишилася як спадок після смерті чоловіка позивача, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] складає 1/2 частку квартири [ADDRESS] , яка була набута у приватну власність у відповідності до Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 17 вересня 2018 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Малашенко О.І., за реєстровим № 1243, на ім`я [PERSON] , зареєстрованого 17 вересня 2018 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Малашенко О.І. номер запису про право власності:27954153, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 138028737. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що, [PERSON] , позивач у справі, знаходилася у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований 13 лютого 1982 року у Прип`ятському міському відділі ЗАГСу Київської області Україна, актовий запис № 27. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , батьком яких є [PERSON] [INFO] у м. Чернігові Чернігівської області Україна помер чоловік [PERSON] , батько їх спільних дітей. За життя чоловіка [PERSON] , у період їх шлюбу, у відповідності до Договору купівлі - продажу квартири, посвідченого 17 вересня 2018 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Малашенко О.І., зареєстровано в реєстрі за № 1243, на моє ім`я, [PERSON] було набуто у приватну власність двокімнатну квартиру загальною площею 49,6 м.кв., жилою площею 27,5 м.кв., за адресою: квартира [ADDRESS] . Відповідно до п. 6 даного договору купівля квартири та цей договір було укладено за згодою чоловіка позивача - [PERSON] 17 вересня 2018 року право приватної власності на дану квартиру на ім`я позивача було зареєстровано приватним нотаріусом Славутицької міського нотаріального округу Київської області Малашенко О.І., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 138028737, номер запису про право власності: 27954153. З моменту набуття правовий статус даного житлового приміщення та його власник за правовстановлюючими документами не змінювався. Вищенаведені обставини, з яких вбачається факт набуття позивачем [PERSON] у приватну власність даного об`єкта нерухомого майна під час їх шлюбу з чоловіком [PERSON] , свідчать про те, що квартира [ADDRESS] , має статус спільної сумісної власності подружжя. Після смерті її чоловіка, [PERSON] , постало питання прийняття та оформлення його спадщини, до якої відноситься в тому числі і його доля /частка/ у вищевказаному житловому приміщенні, придбаному у приватну власність на ім`я [PERSON] , але має статус спільної сумісної власності подружжя, розмір якої при набутті його у власність та в подальшому до моменту смерті чоловіка так і не був визначений. 19 червня 2020 року [PERSON] було подано заяву про прийняття спадщини її чоловіка [PERSON] , на підставі якої державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа № 65989720, номер у нотаріуса № 45/2020. Спадкоємцями першої черги за законом, коло яких визначено у ст. 1261 ЦК України, на спадщину, що залишилася після смерті чоловіка [PERSON] , на сьогоднішній день є - [PERSON] , його дружина, та їх спільні діти - дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Дочка [PERSON] у порядку та строки, визначені законом, не заявляла про свої права на спадщину батька та заяви про її прийняття до нотаріуса не подавала. Претензій до спадкового майна вона не має. Дані обставини свідчать про те, що спадкоємцями, які мають право на спадщину спадкодавця [PERSON] , є двоє осіб - , [PERSON] та їх дочка [PERSON] - позивачі по справі. При зверненні до державного нотаріуса з питання подальшого оформлення спадщини [PERSON] повідомили, що вони з дочкою не зможуть оформити своє право на спадщину на частку її чоловіка [PERSON] у вищевказаному житловому приміщенні, яка залишилася після його смерті, так як в Договорі купівлі - продажу квартири, посвідченому 17 вересня 2018 року, не було зазначено розмір частки /долі/ спадкодавця під час придбання даної квартири у приватну власність на моє ім`я, що стало підставою надання мені державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області листа від 20.06.2020 року № 241/02- 14 з роз`ясненням підстав неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] з вищезазначеної причини та необхідності звернення за вирішенням даного питання в судовому порядку. На даний час відповідно до вищевказаних правовстановлюючих документів власником квартири [ADDRESS] , зазначена тільки позивач - [PERSON] . За таких обставин, для визначення частки спадкодавця у житловому приміщенні, що має статус спільної сумісної власності, позивачі змушені звернутися з даною позовною заявою до суду. У підготовче засідання позивачі не з`явилися, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності та задоволення позову в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, надіславши до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, розовні вимоги визнала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З матеріалів справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13 лютого 1982 року Прип`ятським міським відділом ЗАГСу Київської області Україна, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 13.02.1982 року шлюб, про що було здійснено актовий запис за № 27. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] (а.с.18). Згідно договору Договору купівлі - продажу квартири, посвідченого 17 вересня 2018 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Малашенко О.І., зареєстровано в реєстрі за № 1243, на ім`я, [PERSON] було набуто у приватну власність двокімнатну квартиру загальною площею 49,6м.кв., жилою площею 27,5 м.кв., за адресою: квартира [ADDRESS] (а.с.23-24). Право приватної власності на квартиру [ADDRESS] 17 вересня 2018 року на дану квартиру на ім`я позивача [PERSON] було зареєстровано приватним нотаріусом Славутицької міського нотаріального округу Київської області Малашенко О.І., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 138028737, номер запису про право власності: 27954153 ( а.с. 25). Факт смерті чоловіка позивача [PERSON] 17 вересня 2019 року, підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 вересня 2019 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.27). 19.06.2020 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа за номером 45/2020 (а.с.47). Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 45/2020, [PERSON] заповіту не залишив (а.с.47-53). Згідно листа завідувача Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області від 20.06.2020 року № 241/02-14, частка квартири за адресою: [ADDRESS] , яка була куплена позивачем та її чоловіком [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 17.09.2018 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Малашенко О.І. за Р.№ 1243, яка належить померлому в даній квартирі не визначена. Таким чином, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення частки померлого у спільному майні (а.с.29). З урахуванням наведеного, оформити належним чином спадщину позивачі не мають можливості, оскільки під час набуття у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] , жилого приміщення - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 17 вересня 2018 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Малашенко О.І., за реєстровим № 1243, на ім`я [PERSON] , зареєстрованого 17 вересня 2018 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Малашенко О.І. номер запису про право власності:27954153 не було визначено розмір часток кожного із співвласників. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Як зазначено у ч.1 ст.61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч.З ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). На момент смерті чоловіка [PERSON] , позивач - [PERSON] , та їх дочка [PERSON] , постійно проживали та були зареєстровані з ним за однією адресою. Вони не відмовлялися від прийняття спадщини, що є підтвердженням її прийняття ними у встановленому законом порядку. Як зазначено у ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності до вимог ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що має статус спільної сумісної власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Як вбачається з позовної заяви, між позивачем [PERSON] та її чоловіком не було ніякої домовленості щодо частки кожного у праві спільної сумісної власності під час набуття вищевказаного житлового приміщення у приватну власність за договором міни та посвідчення його в нотаріальному порядку. Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, має право звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визначити, що розмір частки у житловому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS] , яка залишилася як спадок після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , складає 1/2 частку даного житлового приміщення, набутого ним та [PERSON] у спільну сумісну власність за Договором купівлі-продажу квартири, посвідченого 17 вересня 2018 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Малашенко О.І., за реєстровим № 1243. За змістом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст.13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі викладеного,

Outcome: approved