Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

30.01.2018 року позивачка [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму 3% річних за період з 01.01.2017 року до 29.01.2018 року в розмірі 31691, 48 грн. (тридцять одна тисяча шістсот дев'яносто одна гривня, 48 копійок); пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за період з 01.01.2017 року до 29.01.2018 року в розмірі 255198, 47 грн. (двісті п'ятдесят п'ять тисяч сто дев'яносто вісім гривень 47 копійок). В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 15.07.2016 року вона - [PERSON] надала в борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 30000 доларів США. В подальшому 01.11.2016 року відповідач позичила у позивача додатково грошові кошти в сумі 7000 доларів США. На підтвердження факту передачі грошей, 12.11.2016 року відповідачем було власноручно написана відповідна розписка, в якій [PERSON] зобов'язувалася повернути [PERSON] грошові кошти в строк до 31.12.2016 року. 13.11.2017 року рішенням Київського районного суду м.Одеси стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 981119 гривень. Оскільки до теперішнього часу відповідачка не сплатила суму боргу, позивачка просить стягнути 3% річних та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Коваленко О.Б. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 08.02.2018 року відкрито провадження по цивільній справі на підставі позовної заяви ШуробуровоїПрасковії Іванівни до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено судове засідання. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що 13.11.2017 року рішенням Київського районного суду м.Одеси стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 981119 гривень. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Поняття позикових відносини і договору позики визначаються положеннями глави 71 ЦК України. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ч 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] заборгованості обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем, в загальній сумі 2868 гривень 89 копійок.

Outcome: approved