Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

30 серпня 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15 квітня 2014 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого ПАТ КБ «Приватбанк» надало відповідачеві кредит в розмірі 1900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із відсотковою ставкою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а останній був зобовязаний щомісячно сплачувати платіж в рахунок погашення кредиту та відсотків за його користування. Відповідач не виконував своїх зобовязань зі сплати обовязкового щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків. Його заборгованість за зазначеним вище договором станом на 31 липня 2017 року складає 16899 грн. 85 коп. Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, в якій, крім цього, зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення у пресі, а тому в силу ч. 9 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. 15 квітня 2014 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Вказане підтверджується змістом заяви позичальника, в якій вказано, що він із вищезазначеними документами ознайомлений та погоджується, що ці документи разом із заявою складають кредитний договір (а.с.5-30). Датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви. На виконання умов договору, позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 1900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Із заяви, підписаної [PERSON] вбачається, що він ознайомлений та погоджується з Умовами надання вказаного споживчого кредиту. Згідно з п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. У випадку порушення позичальником строків платежів по якомусь із грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 2.1.1.7.6 Умов). Відповідач не виконував своїх зобовязань зі сплати обовязкового щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Його заборгованість за зазначеним вище договором станом на 31 липня 2017 року складає 16899 грн. 85 коп., з яких: 1911 грн. 10 коп. заборгованість за кредитом; 13707 грн. 80 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також суми штрафів 500 грн. (фіксована частина) та 780 грн. 95 коп. (процентна складова). Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за кредитним договором (а. с.4). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобовязання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. За порушення зобовязання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідач порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобовязання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобовязань, а тому у суду є підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1600 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved