Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

30 червня 2016 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка здана позивачкою на пошту 29 червня 2016 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28 жовтня 2005 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2015 року шлюбні відносини з відповідачем були припинені, з цього часу вони проживають окремо і не ведуть спільне господарство. Дитина проживає разом із нею та знаходиться у неї на утриманні. Відповідач у добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання сина, але нерегулярно і в незначному обсязі 100-200 грн. на декілька місяців, у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Син не має самостійного заробітку і потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває на «Д» обліку з діагнозом: астигматизм. Відповідач працює на ДП ВП «Шахта 1-3 Новогродівська», має стабільні заробітки, інших осіб, яких зобовязаний утримувати за законом не має. На підставі наведеного позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і суду пояснила, що після того, як вони стали проживати з відповідачем окремо, відповідач лише весною 2016 року поштою надіслав їй аліменти на утримання дитини в розмірі близько 2000 грн., після чого сказав, що не буде цього робити, оскільки вона нібито витрачає гроші на себе. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що перебуває у шлюбі з [PERSON], від шлюбу з якою має сина [PERSON], [INFO], який з листопада 2015 року проживає разом із матірю. Він не заперечує проти надання дитині матеріальної допомоги, але в натуральній формі, як то забезпечення дитини за необхідністю одягом. Вважає, що всім іншим дитину повинна забезпечувати його матір. Також зазначив, що на його утриманні знаходиться його непрацездатна матір, якій він домотає продуктами харчування та грошима в сумі близько 500 грн. на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 28 жовтня 2005 року, зареєстрованому виконкомом Гродівської селищної ради Красноармійського району Донецької області 28 жовтня 2005 року, актовий запис № 13. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із матір'ю і знаходиться у неї на утриманні. Згідно довідки ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» №385/06 від 13.06.2016р. відповідач працює на ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», і його середньомісячна заробітна плата становить 6123,61 грн. Малолітній [PERSON], [INFO], перебуває на «Д» обліку у окуліста з діагнозом: астигматизм, що підтверджується довідкою Гродівської селищної лікарської амбулаторії КЗОЗ «Красноармійський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 30.05.2016р. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання дитини, яка проживає разом із матір'ю, - з відповідача слід стягнути аліменти в судовому порядку на користь позивачки на утримання дитини. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач працездатний, інших осіб, яких зобовязаний утримувати за законом, не має, дитина самостійного джерела засобів до існування не має, і, хоча і перебуває на «Д» обліку у лікаря-окуліста. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачкою не надано доказів того, що у звязку із перебуванням дитини на «Д» обліку вона несе матеріальні витрати на йог лікування, а відповідачем не надано доказів того, що він надає матеріальну допомогу своїй непрацездатній матері. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Суд не може погодитись з думкою відповідача про можливість покладання на нього обовязку по сплаті аліментів на утримання дитини в натуральній формі, оскільки відповідно до положень ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються лише у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, тобто в грошовій формі. Можливість брати участь в утриманні дитини того з батьків, хто проживає окремо від дитини, в натуральній формі згідно ч.2 ст.181 СК України може бути передбачена за домовленістю між батьками дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у звязку із тим, що позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір. Відповідно до ст. ст.180-183 СК України,

Outcome: approved