Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

29 липня 2020 року до суду надійшла вказана заява [PERSON] , в якій заявник з урахуванням уточнення від 20.08.2020 просить суд встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на день його смерті у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги заявник мотивує тим, що [INFO] помер його син [PERSON] , який за життя не мав ні дружини ні дітей, та який в останні роки свого життя тяжко хворів, потребував стороннього догляду, а тому проживав разом з батьком, заявником у справі, який здійснював догляд за хворим до його смерті та за власний кошт здійснив його поховання. При цьому [PERSON] від спадщини після смерті сина не відмовлявся та вважав, що прийняв її, оскільки вони разом проживали. Проте при зверненні у 2020 році до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину заявником було отримано відмову у вчиненні нотаріальної дії, через відсутність підтвердження факту прийняття спадщини після смерті сина, у зв`язку з тим, що за адресою місця реєстрації померлий [PERSON] значився сам. Так, хоча заявник здійснював догляд за хворим сином, він не вважається таким, що прийняв спадщину, у зв`язку з чим зараз вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою судді Шабас О.С. від 03.08.2020 відкрито провадження у справі та витребувано з Золочівської державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи, після померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 20.08.2020 було витребувано з відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відомості про наявність актових записів, у яких [PERSON] , [INFO] , був би зазначений батьком чи чоловіком. Ухвалою суду від 27.10.2020 було витребувано із КНП ЗРР «Золочівської ЦРЛ» інформацію про перебування на обліку у лікаря психіатра [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; із КНП Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня № 1» інформацію про перебування на лікуванні [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Квітки О.О. від 11.11.2020 справу було прийнято до свого провадження, призначене судове засідання. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, завчасно подав до суду письмову заяву, в якій уточнені вимоги підтримав, просив їх задовольнити з наведених у заяві мотивів, розгляд справи просив проводити без його участі. Представник заінтересованої особи Золочівський селищний голова Канівець Л.В. в судове засідання також не з`явився, причини неявки суду не повідомив, завчасно до канцелярії суду подав письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі їх представника, вирішення справи відніс на розсуд суду. Суд, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] у родині [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що 22 квітня 1958 року М.Цапівською сільською радою Золочівського району Харківської області складено актовий запис № 8, та цього ж дня видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). 20 квітня 1958 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області, актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим повторно 28 лютого 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON] (а.с. 8). [INFO] у віці 64 років в с. Цапівка Золочівського району Харківської області померла [PERSON] , про що 25 квітня 1997 року Золочівською селищною радою Золочівського району Харківської області складено актовий запис № 81 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). [INFO] у віці 54 років в с. Цапівка Золочівського району Харківської області помер [PERSON] , про що 26 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області складено актовий запис № 45 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). З інформації секретаря Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області Колодька О.С. від 06.03.2020 року № 02-20/1177 згідно із записів погосподарської книги № 10 на 2011-2016 рр, номер ОПО [NUMBER], станом на [INFO] , день смерті померлого [PERSON] , [INFO] , значився зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] сам (а.с. 16). З довідки депутата Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області Фартушного О.А., засвідченого виконавчим комітетом Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області, [PERSON] проживав разом та вів спільне господарство зі своїм померлим сином [PERSON] , на день його смерті за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17, 27). Згідно з інформацією, наданої завідувачем Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К. від 10.08.2020 року №1215/01-16 на виконання ухвали судді від 03.08.2020, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відповідно до даних перевірки Алфавітних книг обліку спадкових справ з дня смерті та по теперішній час до Золочівської державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини тощо не надходило, спадкова справа не заводилась. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 24-25). 18 березня 2020 року постановою державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] його сина [PERSON] з тих мотивів, що [PERSON] не був зареєстрованим разом зі спадкодавцем на час смерті, відсутні документи підтверджуючі факт прийняття спадщини (а.с. 18). З повідомлення в.о. начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Слинько В. від 28.08.2020 № 1675/22.12-33 в архіві відділу відсутні актові записи про державну реєстрацію шлюбу, розірвання шлюбу, народження дітей відносно [PERSON] . Згідно з даними державного реєстру актів цивільного стану громадян значиться актовий запис про шлюб № 39 від 20.08.1983, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Близнюківського районного управління юстиції Харківської області на [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . Шлюб розірвано (а.с. 33). З інформації КНП ХОР «ОПЛ № 1» від 05.11.2020 № 3564 [PERSON] , [INFO] , перебував на лікуванні у лікарні з 15.08.2000 по 30.09.2000 (а.с. 41). З повідомлення т.в.о. директора КНП ЗРР «Золочівська ЦРЛ» Бутової І. [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , перебував на обліку у лікаря психіатра з 2000 по 2013 рік (а.с. 46). Допитані у судовому засіданні 23.11.2020 у якості свідків [PERSON] та [PERSON] , пояснили суду, що вони цивільна дружина та товариш заявника відповідно. Зазначили, що у [PERSON] був син [PERSON] , який помер близько 6-7 років назад. [PERSON] разом з батьком проживав за адресою: [ADDRESS] . Мати [PERSON] давно померла, інших дітей у заявника та його дружини не було. [PERSON] за життя був одружений, проте з дружиною розлучився, мав психічні розлади. Дітей у них у шлюбі не було. При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. За змістом пунктів 3.21., 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Згідно із статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема, за місцем проживання спадкоємця та навпаки, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За таких обставин на підставі досліджених доказів, суд доходить висновку, що заявник [PERSON] мав підстави для звернення до суду, бо у поза судовому порядку встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті немає можливості. Заявником доведено, що він дійсно проживав зі своїм сином [PERSON] на час його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , хоча фактично його син був зареєстрований за іншою адресою. Інших осіб, які заявляли б свої права на спадкове майно, судом не виявлено. Відтак, порушене право підлягає захисту у обраний заявником спосіб, шляхом встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті.

Outcome: approved