Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

29 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Полонської міської ради ОТГ (далі [PERSON]), в якому вказує, що 10 лютого 2016 року померла її мати [PERSON] Господарство, в якому мати проживала і володіла ним, станом на 15 квітня 1991 року відносилось до колгоспного двору, головою двору була мати позивачки, а позивачка членом цього двору. Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку і господарських споруд на вул. Мічуріна, 7 в с. В. Березна Полонського району із майна колишнього колгоспного двору. Крім позивачки, спадкоємцями за законом після смерті матері є рідні брати та сестри позивачки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які відмовились від спадщини. Позивачка є спадкоємцем після смерті матері за заповітом. Оформити спадщину у виді будинку і господарських споруд не може, оскільки нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа про право власності на вказаний будинок і господарські споруди. Просить визнати за нею право власності на будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. В суд представник позивачки [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її присутності, позов підтримує. [PERSON] в суд не прибув, голова [PERSON] направив заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечує. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в суд не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року мати позивачки була головою колишнього колгоспного двору, померла 10 лютого 2016 року. Позивачка, яка теж була членом колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року, прийняла спадщину, а оформити спадщину у виді будинку і господарських споруд не може, оскільки нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа про право власності на вказаний будинок. Дані обставини встановлені з письмових доказів, а саме: паспорта позивачки, свідоцтва про народження позивачки, довідки про реєстрацію шлюбу, згідно з якою позивачка після укладення шлюбу змінила прізвище з «Огороднік» на «Олійник», свідоцтва про розірвання шлюбу, свідоцтва про смерть матері позивачки, витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, технічного паспорта на будинок, довідки [PERSON] про те, що померла [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала в будинку №7 на вул. Мічуріна в с. В. Березна разом зі своєю дочкою [PERSON], довідкою [PERSON] про те, що господарство [PERSON] відносилось до колгоспного двору, головою двору була [PERSON], членом двору - [PERSON], свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а згідно ст.346 ч.1 п.11 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.1217, 1261, 1268 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом, спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно ч.1 ст.17 Закону України „Про власність станом на 15 квітня 1991 року майно, придбане внаслідок спільної праці членів сімї, є їх спільною сумісною власністю. Згідно ст.120 ЦК України 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що станом на 15 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими спорудами належав позивачці і матері позивачки [PERSON], як членам колгоспного двору, в рівних частинах. Після смерті матері належне їй майно, в тому числі 1\\2 частину майна колишнього колгоспного двору, прийняла позивачка. Але позивачка не має можливості підтвердити своє право власності на спадщину у виді житлового будинку та господарських споруд внаслідок відсутності на них правовстановлюючих документів, тому позов підлягає до задоволення, але частково, тому що 1\\2 частина майна колгоспного належить відповідно до чинного законодавства України позивачці, а її матері також належала тільки 1\\2 частина майна. Тому до спадкування після смерті матері позивачки підлягає 1\\2 частина майна колишнього колгоспного двору.

Outcome: partial