Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

31.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення сином повноліття, та на утримання дружини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 17.08.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського РУЮ, на підставі чого 17.08.2013 року видано свідоцтво серії 1-КИ № 257082 та вчинено актовий запис № 55. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-КИ № 524821, видане 03.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського РУЮ. На даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років, ніде не працює, і одна не в змозі утримувати сина, бо має ще двох синів від попередніх шлюбів. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання позивачки та дитини не надає, хоча відповідач працює в ВСП ШУ «Першотравневе» ПАТ ДТЕК «Павлоградвугілля». На підставі статей 84, 180 183 Сімейного кодексу України позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення сином повноліття, та на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трирічного віку. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити, пояснила, що відповідач не дає їй коштів для придбання необхідних дитині товарів та ліків, останнім часом став купувати сам, але не те, що потрібно дитині, неякісні дешеві товари або взагалі непотрібні. Відповідач позовні вимоги не визнав, не згоден з розміром позовних вимог позивачки, пояснив, що вона витрачає кошти, які отримує від нього, не за призначенням, купує дитині дешевий одяг, не купує дитині іграшок, а інші кошти витрачає на свої походження по нічних закладах, де розпиває спиртні напої, тобто дитина не отримує належного забезпечення. Відповідач також стверджував, що не ухилявся від утримання дитини, купував їй памперси, ходуни, стілець для годування та костюм, просив суд задовольнити позов частково та стягнути з нього аліменти у меншому розмірі. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Судом встановлено, що сторони 17 серпня 2013 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського РУЮ та вчинено актовий запис № 55, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 257082, виданого 17.08.2013 року (а.с. 5). У сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 524821, виданого 03.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського РУЮ (а.с. 6). Сторони проживають разом. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ст. 80 Сімейного кодексу (далі - СК) України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV Про виконавче провадження він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Що стосується заперечення відповідача щодо цільового використання позивачкою стягнутих аліментів, то суд звертає його увагу на норму ст. 186 СК України, на підставі якої за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів (ч. 1). У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ч. 2). Суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо придбання ним окремих товарів для дитини, оскільки це мало разовий характер, придбання цих товарів не погоджено з позивачкою, яка пояснила, що частина з них не підходить дитині внаслідок низької якості, наявності у дитини алергії та відсутності потреби в окремих товарах. На підставі досліджених доказів та приймаючи до уваги те, що відповідач, як батько дитини, повинен піклуватися про неї та утримувати, однак матеріальної допомоги на утримання сина не надає, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви 31.08.2015 року до досягнення сином повноліття, та на утримання дружини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подання до суду позовної заяви 31.08.2015 року до досягнення сином трирічного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає 1032 грн., отже, мінімальний розмір аліментів за шість місяців складає 1032 грн. х 30% х 6 місяців = 1857 грн. 60 коп., відомості про розмір доходу відповідача відсутні. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати складає 1218 грн., в звязку з чим на підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі зазначеного, ст.ст. 75, 80, 84, 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved