overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

29 січня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного 03 грудня 2015 року між нею та [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог вказує, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо один від одного. Вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], тому позбавлені можливості розірвання шлюбу в порядку ст. 106 СК України. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнав. З урахуванням вимог ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та вимог ч.3 ст.200, 206, 207 ЦПК - у зв'язку із визнанням позову відповідачем, можливим прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 03 грудня 2015 року (а.с. 6). Під час державної реєстрації шлюбу наречена - позивач [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Проте, як вказує позивач у своїй позовній заяві, вони припинили шлюбні стосунки, мешкають окремо один від одного та не бажають відновлення шлюбних відносин, що також слідує із заяви відповідача. Згідно копії свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 12). На час розгляду справи про спір стосовно поділу майна чи місця проживання дитини сторонами не заявлено. З врахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також того, що сторони підтвердили ту обставину, що в даний час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку про прийняття визнання позовних вимог відповідачем, задоволення позовних вимог та ухвалення судового рішення в підготовчому засіданні на стадії підготовчого провадження. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~29 січня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача\~про\~ розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не зявився, в заяві, яку направив до суду, позов підтримує повністю, просить розглянути справу без його участі. Зазначив, що 01 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Під час шлюбу народилася дитина: син [PERSON], 25 серпня 2012 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Нормальні відносини в сімї не складаються вже досить тривалий час.\~Сторони разом не проживають з грудня 2018 року.\~\~ \~ \~ \~ \~Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. \~ \~ \~ \~Просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з відповідачем. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, в якій позов визнала повністю. \~ \~ \~ \~ \~Суд,\~дослідивши надані\~ докази в межах заявлених позовних вимог,\~ вважає,\~ що позов\~ підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. \~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 110\~ Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. \~ \~ \~ \~ \~ \~Копією свідоцтва про шлюб серії І-ТП №179116, виданого 26 січня 2019 року підтверджується те, що сторони з 01 червня 2012 року\~ перебувають у шлюбі (а.с.7). \~ \~ \~ \~У сторін є спільна дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП №312592, виданого 26 січня 2019 року (а.с.8). \~ \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи судом встановлено, що сторонни перебувають в стійких неприязних стосунках\~ і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони\~ не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, проживають окремо, а тому суд вважає,\~ що сімя розпалася остаточно. \~ \~ \~ \~Позивач просить не стягувати судові витрати з відповідача. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

29 січня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 23 травня 2015 року виконкомом Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 3. В обґрунтування позову вказував, що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу він вважає неможливим. Вказав, що спору щодо спільного майна не має. В судове засідання позивач не зявився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі ст. 200 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачем, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 23 травня 2015 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 3. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви вбачається, що спору щодо розподілу сумісного майна подружжя сторони не мають. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

29 січня 2019 року позивачка\~ звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 04 серпня 2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння.\~Просила позов задовольнити, шлюб розірвати.\~\~ \~ \~ \~ \~В підготовче судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~В підготовче судове засідання відповідач до судового засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 018507, виданого 04 серпня 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 04 серпня 2005 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 577. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам,\~ а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін «Бужина».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

29 січня 2020 року [PERSON] а звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття з дня пред`явлення позову. Позов мотивовано тим, що сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . В теперішній час доходів позивача не вистачає для утримання дитини, позивач та відповідач не досягли згоди щодо порядку та способу утримання дитини. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надіслав. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні у позивача. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181, 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності, вважає можливим позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

29 січня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати укладений між ним та [PERSON] шлюб, зареєстрований 09.11.2018 року Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №390. В обґрунтування позову зазначив, що відносини між сторонами зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах і в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Шлюбні відносини сторонами припинено. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, однак відповідачка не погоджувалась на розірвання шлюбу в органах РАЦС. Ухвалою судді від 26 лютого 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач надав письмову заяву про підтримку позову, та розгляд справи за його відсутності, оскільки він перебуває за межами України. Відповідачка також надала заяву, в якій зазначила, що визнає позов в повному обсязі і просить розірвати шлюб. Справу просить розглянути за її відсутності. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 09 листопада 2018 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №390, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Як вказує позивач у позові, і що визнано відповідачем, сім`я остаточно розпалась, сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо і не ведуть спільне господарство. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, оскільки між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Однак, до звернення позивача до суду відповідачка відмовлялась розірвати шлюб в органах РАЦС. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініційоване, тому судом не вирішується. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

29 січня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 05.07.2005 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у них є спільні діти: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними виявився невдалим. Основною причиною непорозумінь стала подружня зрада дружини. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою суду від 18.02.2020 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку з оголошеним карантином. Позов підтримав та просив задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення - не заперечив. Відповідач в судове засідання також не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзиву на позов, заяв чи клопотань від [PERSON] до суду не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, і ухвалити заочне рішення на підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 05.07.2005 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.07.2005 (а.с. 6). У [PERSON] та [PERSON] є спільні діти: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7-8). Сторони припинили шлюбні відносини але проживають разом (а.с. 2, 9, 13). Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає доведеним, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому суд прийшов до висновку, що шлюб сторін слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В силу ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

29 січня 2020 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 05 серпня 2016 року Очаківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу мають малолітню доньку, яка проживає з нею. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивачка та відповідачнадали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 серпня 2016 року Очаківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ласті, про що складено відповідний актовий запис № 2 (а. с. 4), від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 5), і яка проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судовий збір суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

29 січня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що 31 січня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося, часто виникали непорозуміння, суперечки, які переходили у сварки та навіть у скандали, вони не могли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. Кожен із них живее своїм життям, як подружжя разом не проживають три місяці. Поступово, на протязі часу спільного проживання між ними склалися неприязні відносини, які в кінцевому результаті призвели до припинення подружнього життя. Вважає, що примирення між ними неможливе, надії на збереження шлюбу немає, тому просить шлюб розірвати а неповнолітніх дітей залишити проживати з нею. В судове засідання від представника позивача надійшла письмова заява про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив розглядати справу заочно. Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку представника позивача та позивачки, та письмові клопотання сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 31.01.2015 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. Наведене стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 4). Відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а. с.8-9). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, то суд вважає, що їх шлюб слід розірвати. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітніх дітей сторін, суд вважає, що останніх слід і надалі залишити проживати з позивачем. На підставі наведеного та ст.ст.104, 110, 112, 160, 161 СК України,

Outcome: approved