Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

30.10.2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно. Позовні вимоги мотивовані тим, що вони з відповідачем мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], тривалий час проживають окремо, вона не працює, має на утримані інших неповнолітніх дітей, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надає. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, просила його задовольнити, стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн. на утримання дочки [PERSON], пояснила, що відповідач відмовляється надавати регулярно матеріальну допомогу на утримання дитини, вона не працює, живе за рахунок випадкових заробітків, дитина навчається у 6 класі, навідує секції, що потребує додаткових матеріальних витрат, на утриманні позивача знаходяться ще три неповнолітні дитини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, вказав на те, що він може сплачувати 300 грн., оскільки не працевлаштований, має мінливий дохід, знаходиться на утримані своєї матері, має захворювання, яке не надає йому можливості встати на облік до центру зайнятості населення і працевлаштуватися офіційно, інвалідностей не має, інших осіб на утриманні не має. Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, надавши оцінки письмовим доказам по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Частиною 1 ст.3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких між сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. По справі встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач у справі [PERSON], [INFO], є рідним батьком дитини - [PERSON], [INFO], про що свідчить запис у свідоцтві про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Дитина проживає в [ADDRESS], разом із матір'ю - позивачем по справі, та перебуває на її утриманні, що не заперечувалося відповідачем у судовому засіданні та підтверджено довідкою виконавчого комітету Миколаївської селищної ради Сімферопольського району АР Крим від 24.10.2013 р. №2296. (а.с.7) Позивач [PERSON] має на утриманні ще трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтв про народження, та проживає разом з ними в [ADDRESS] (а.с.6-8, 10). Відповідач по справі не працевлаштований, не має стабільного заробітку, має захворювання легень, проживає разом із матір'ю пенсійного віку, що визнавалося сторонами та підтверджено представленими відповідачем у судовому засіданні доказами - довідкою Бахчисарайської районної поліклініки. Правовідносини сторін регулюються статтями 180-184 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матери, батька і (або) у твердій грошовий сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить з того, що закон прямо передбачає обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому суд враховує обставини, які можуть вплинути на визначення розміру аліментів, зокрема, можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, тяжке матеріальне становище сторін, стан здоров'я відповідача, перебування на утриманні позивача інших неповнолітніх дітей. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, у твердій грошовій сумі, суд виходить з того, що відповідач офіційно не працевлаштований, має мінливий дохід, також суд враховує вік дитини та потреби у цьому віці. З урахуванням зазначеного, виходячи з того, що обов'язки батьків по утриманню неповнолітньої дитини є рівними, а тому вони повинні приймати однакову участь у її забезпеченні, а також приймаючи до уваги встановлений розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково і з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі по 500 грн., щомісячно. При цьому суд зазначає, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову, що передбачено ст.191 Сімейного кодексу України. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 229,40 грн. З урахування зазначеного,

Outcome: partial