overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

30 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати її шлюб з [PERSON], що був зареєстрований 20.07.2002 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Жотвневого районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 241, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться з червня 2016 р., а шлюбні відносини між ними припинені з січня 2017 року. В судовому засіданні позивач підтримала\~\~позовні та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи судом повідомлявся. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 158294, 20 липня 2002 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Жотвневого районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 241 (а.с. 26). Подружжя від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який в даний час проживає з позивачем. В судовому засіданні достовірно встановлено, що їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~ Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

30 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначила, що 03.08.2002 року в Великокобелячківській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис № 2, зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. В даний час сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життя, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву, в якій прохає справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.08.2002 року в Великокобелячківській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис № 2 (а.с. 7). Мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 640 грн. 00 коп. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

30 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначила, що 15 травня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 18, зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. В даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сімї стало те, що у сторін різні погляди на життя, мають різні характери, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву, якою прохає розглянути справу за його відсутності, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 травня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 18 (а.с. 6). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сімя розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 640 грн. 00 коп. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

30 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : Приморський районний відділ у місті Одесі ГУДМС України в Одеській області, про визнання відповідача [PERSON] такою особою, що втратила право користування квартирою № 30, яка знаходиться у будинку № 3-А по 2-му Куліковському провулку в м. Одесі, вказуючи, що з 2007 року відповідач не проживає в цій квартирі без поважних причин. Позивач просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Надіслана судом судова повістка [PERSON], на останню відому судові адресу його місця проживання, була повернута судові з поміткою начальника дільниці № 7 КП «ЖКС «Фонтанський» про те, що відповідач більше не проживає за такою адресою. Приморський РВ у місті Одесі ГУДМС України в Одеській області не повідомив суду причину неявки свого представника. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] (колишнє прізвище «Мамчур») З.О. є власником квартири № 30, яка розташована в будинку № 3-А по 2-му Куліковському провулку в м. Одесі, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.10.2001року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 10969, зареєстрованого Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 01.11.2002 р., та з 13.03.2002 року місце проживання позивача зареєстровано за даною адресою. 26 липня 2002 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 331014. Після одруження з позивачем [PERSON], відповідач [PERSON] вселився у вищевказану квартиру, та з 07.02.2003 року місце його постійного проживання зареєстровано за адресою цієї квартири. 09 жовтня 2007 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 049696. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) колишніми членами їх сімї не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Однак, після розірвання шлюбу з позивачем [PERSON], відповідач [PERSON] залишив квартиру № 30, яка розташована у будинку № 3-А по 2-му Куліковському провулку в м. Одесі, та вже біля 10-ти років не проживає в цій квартирі, що підтверджується актом мешканців будинку № 3-А по 2-му Куліковському провулку в м. Одесі від 22.08.2017 року. Обставин, які б свідчили про те, що [PERSON] та/або будь-які інші особи перешкоджають [PERSON] у користуванні спірною квартирою, судом не встановлено. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з позивача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати у розмірі 640,00 грн., повяхані із сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

30 серпня 2017 року до суду звернувся [PERSON], посилаючись на те, що 25 жовтня 2003 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб. Від цього шлюбу у сторін народились спільні діти, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносин з відповідачем припинено через різні погляди на життя. Позивач просив суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, про день місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву у якій позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала суду заяву, в якій позов визнала та просила розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 жовтня 2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №174 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] (а.с. 9), [PERSON], [INFO] року, які після розірвання шлюбу залишаються проживати разом з позивачем. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені. На примирення сторони не згодні, оскільки стосунки між ними як для подружжя є неприйнятними, а тому збереження шлюбу шкодить їх інтересам. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Після розірвання шлюбу відповідачу [PERSON] слід залишити прізвище «[PERSON]», оскільки вона виявила бажання його змінити. Вимог щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами на час розгляду справи не заявлено. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

30 серпня 2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Зазначала, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, у яких мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Просила позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітньої доньки, оскільки дитина постійно проживає з нею, перебуває на її утриманні та вихованні, батько ухиляється від матеріального забезпечення та виховання дитини. Позивач [PERSON], відповідач [PERSON] та представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради у судове засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності, позивач наполягала на позбавленні батьківських прав відповідача, а останній погодився з позовом, про що надали письмові заяви. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, у яких мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Малолітня дочка сторін по справі постійно проживає з матірю - позивачем, перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач вихованням малолітньої доньки не займається, інтересами та станом здоров'я дитини не цікавиться, до дошкільного навчального закладу, який відвідує малолітня донька сторін відповідач не приходив і не цікавився умовами перебування, не сплачує кошти на утримання дитини. Відповідач не подав належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин та надав згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно дитини. Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини і за таких обставин необхідно позбавити його батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

30 серпня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою:м.Дніпро, вул.Молодогвардійська, 20-В/71. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 29.08..2017р. о 12 год. 35 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON]. письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 29.08.2017р. о 12 год. 35 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря - психіатра [PERSON] КЗ «МЦРЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора злобна, агресивно заряджена. Голос гучний. Висловлює маячні ідеї відношення, впливу до оточуючих. Мислення розірване. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-пароаноїдний с-м. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

30 серпня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO] який мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, с.Вербки, вул. ПШС-б 16/1. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 29.08.2017 р. о 18 год. 45 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 29.08.2017р. о 18 год. 45 хв. [PERSON]Ю був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] КЗ «Павлоградська ЦРЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий напружений, метушливий, жестикулює. Сам з собою розмовляє. Висловлення по типу «мовної окрошки». Висловлює ідеї фізичної дії до дільничого. Мислення аморфне, паралогічне, малопродуктивне. Легко афектується. Критика до стану порушена. [PERSON]Ю було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

30 серпня 2017 року заявники звернулись в суд з заявою про розірвання шлюбу подружжям, яке має дітей. Посилаються на те, що спільне життя у них не склалось, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважають неможливим. Заявники в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник [PERSON] та [PERSON] надали заяви в яких свої вимоги підтримали у повному обсязі та просили справу розглядати без їх участі. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви заявників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22.09.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. 23.08.2017 року сторони уклали нотаріальний договір про утримання та виховання [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жерліциною О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1340. У вищезазначеному договорі сторони визначили, що малолітній син [PERSON], [INFO], зареєстрований та буде проживати разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Також встановили порядок здійснення батьком - [PERSON] право на виховання дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved