Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

30 грудня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить суд розірвати шлюбу між нею та [PERSON], стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 01 січня 2016 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 27 травня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 944. Від даного шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні характери та різні погляди на життя та виховання спільної дитини. Позивач та відповідач проживають окремо. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. З огляду на зазначене вище, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON], уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 травня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис № 944, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 125261, видане 10 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 4). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 лютого 2016 року [PERSON] та [PERSON] надано термін для примирення строком з 18 лютого 2016 року по 18 травня 2016 року включно (а.с. 45). Однак, наданий судом строк для примирення позитивного результату щодо збереження сімї не дав. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні характери та різні погляди на життя та виховання спільної дитини. Позивач та відповідач проживають окремо. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що вимога позовної заяви про розірвання шлюбу є обґрунтованою, та такою, що підлягає до задоволення. Суд задовольняючи вимогу позовної заяви щодо стягнення аліментів виходив з наступного. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 094585, видане 22 січня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 5). Відповідно до довідки № 3809 від 01 грудня 2015 року, видана ТОВ «ЖЕО», позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], разом з нею за вищевказаною адресою проживає її дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] необхідно присудити аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в розмірі 551 грн. 20 коп. в дохід держави, а також з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved