Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

31.03.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. До участі у справі для надання висновку залучено службу у справах дітей Апостолівської районної державної адміністрації. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона з відповідачем проживала у шлюбі з 08 червня 2007 року до 18 серпня 2010 року. За час спільного проживання з відповідачем у народився син - [PERSON], [INFO]. Спільна дитина проживає постійно з позивачкою і фактично з 2008 року з батьком - відповідачем не спілкується. З 2008 року відповідач перестав піклуватись про дитину, не проявляв жодної уваги до нього та не надавав будь-якої допомоги, навіть моральної підтримки, та не приймав участі у вихованні дитини. Рішенням Апостолівського районного суду від 21.04.2009 року з [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 доходу, але не менше 30 % відповідного віку, щомісяця, на утримання сина [PERSON], [INFO]. З 2008 року на протязі семи років відповідач повністю усунувся від виконання своїх обов'язків батька, він не піклується про сина, не цікавиться його умовами проживання, фізичним і духовним розвитком. Маючи місце роботи та стабільний дохід, відповідач навмисно не виплачує аліменти на утримання дитини, завдяки чому виникла заборгованість понад 12000 гривень і останній не намагається погасити заборгованість. На підставі вище викладеного позивачка вважає, що у суду є достатні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно неї. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник служби у справах дітей Апостолівської РДА вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача, про що надала відповідну заяву, та просила справу розглядати у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пленум Верховного Суду України у п. 16 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 p., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 p., вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що «Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини». У відповідності до ст. 12 Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.06.2007 року встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). З довідки Нивотрудівської сільської ради № 450 від 22.03.2016 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають позивачка та її два сина - [PERSON], 2007 року народження, [PERSON], 1994 року народження (а.с. 6). Повідомленням відділу ДВС Апостолівського РУЮ від 21.01.2016 року № 169 позивачці рекомендовано звернутися до правоохоронних органів із заявою про вчинення боржником [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини (а.с. 7), та надано розрахунок заборгованості, з якого встановлено, що заборгованість відповідача по аліментам складає 12 120,20 грн. (а.с. 8). Відповідно акту депутатського обстеження від 16 березня 2016 року встановлено, що неповнолітній [PERSON], 2007 року народження, проживає разом з позивачкою, йому утворено всі необхідні умови для проживання, навчання та розвитку, відповідач з дитиною не спілкується (а.с. 9). Відповідно до висновку опікунської ради при виконкомі Нивотрудівської сільської ради № 179.2/18 від 21.03.2016 року опікунська рада вважає за можливе позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до дитини: [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Відповідно до висновку районного органу опіки та піклування Апостолівської РДА районний орган опіки та піклування Апостолівської РДА вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до дитини: [PERSON], [INFO]. Оцінивши в сукупності викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого сина, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав. Також з відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 гр. 20 коп. на користь позивачки.

Outcome: approved