Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

3 серпня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 18.09.2004 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, про що складено актовий запис № 270. В шлюбі народилось двоє дітей. З червня 2019 року сторони проживають окремо один від одного внаслідок того, що кожний має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини, спільне життя припинилось. Зазначає, що примирення неможливе. Просить шлюб розірвати. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. До судового засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялась належним чином, в матеріалах справи є заява, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Ухвалу про відкриття спрощеного провадження від 18.10.2021 року та копію позовної заяви з додатками відповідачеві було направлено за адресою місця реєстрації. Про причини неявки суд не повідомляв. Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Станом на 18.11.2021 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі ст. ст. 280- 284 ЦПК України, з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як було встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 18 вересня 2004 року [PERSON] , [INFO] , уродженця селища Селявне, Воронезької області, Ліскинського району, Росія зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Донецьк, Донецької області. Шлюб зареєстровано Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, про що складено актовий запис № 270. Після одруження позивачу присвоєне прізвище « [PERSON] » (а.с. 11). Відповідно до матеріалів справи, у подружжя є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.12,14). Згідно зі ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності зі ст. 112 СК України, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, якими є фактичне припинення шлюбних відносин та відсутність бажання в подальшому підтримувати шлюбні стосунки. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі, як відсутність спільного господарювання, фактичне припинення шлюбних відносин протягом тривалого часу, суд дістається висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого цей позов підлягає задоволенню. Сторонами не заявлено про наявність спору щодо поділу спільного майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved