Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

31.10.2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про вселення, зобов'язання не чинити перешкод в користуванні будинком. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 8 січня 1994 року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON] про що було видано свідоцтво про укладення шлюбу від 8 січня 1994 року , актовий запис №1 . Ще до реєстрації шлюбу із відповідачем позивач переїхала на постійне місце проживання в [ADDRESS] , до будинку матері відповідача , [PERSON]. Від подружнього життя у них народилася дитина, син [PERSON] , [INFO]. З 28 серпня 1996 року позивачка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] та на протязі останніх 20-ти років проживає у житловому будинку. [INFO] мати відповідача, [PERSON] померла. Після її смерті позивач продовжувала проживати в будинку разом із своїм чоловіком [PERSON], відповідачем по справі. Спадкоємцем за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] є її чоловік та син , відповідач по справі [PERSON] . В липні 2013 року [PERSON] вигнав позивачку з житлового будинку, а все спільно придбане майно залишилось. З липня місяця 2013 року позивач змушена була винаймати квартиру в м. Вінниці. Вважає , що своїми неправомірними діями відповідач порушив її право на житло, а тому у неї виникли підстави звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Позивач суду пояснила, що відповідач вчинив сварку із нею, яка супроводжувалася погрозами, свідомо її вигнав із житлового будинку, де залишилося спільно нажите майно, тому вона була вимушена покинути житло. Вважає, що має повне право на користування даним майном, за нею існує право власності на земельну ділянку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вимоги та пояснення позивача підтримала та просила суд відновити її становище, яке існувало до порушення її майнових та житлових прав, оскільки незалежно від того на кому дане майно є зареєстрованим, законом не передбачена можливість усувати позивача від її права на житло. Крім того у позивача немає іншого житла, вона тривалий час винаймає квартиру за що відповідно йдуть значні витрати, вона не була відсутня за місцем проживання понад рік, не псувала майно, а тому й не існує перешкод щодо її вселення. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та заперечували у задоволенні даного позову. Відповідач суду пояснив, що в липні місяці 2013 року він повернувся додому із роботи та виявив, що його дружини у будинку не має. Окрім того виявив відсутність майна ( корови, птиці). З дружиною він не сварився. Твердження позивача [PERSON] вважає надуманими. Позивач навмисно виїхала з будинку та відчужила спільне майно без його відома. Власність за будинком зареєстрована на його покійну матір, оскільки після її смерті він не встиг зареєструвати за собою право власності на житловий будинок, а тому вважає, що позивач не має права вимагати вселити її у даний будинок. Просив суд у задоволенні позову відмовити. Згідно заявленого у судовому засіданні клопотання зацікавленою особою, судом було визнано [PERSON], як співвідповідача по даній справі. [PERSON] суду пояснила, що відповідач по справі [PERSON] є її рідний брат. Доводи наведені у судовому засіданні позивачем та представником позивача не визнає у повному обсязі, оскільки вони видумані. Позивач навмисно покинула житло, а також продала із домогосподарства птицю та корову, за що отримала кошти. Досить тривалий час не з'являлася, а в даний час неправомірно хоче вселитися у житловий будинок, який їй не належить, а належить її брату [PERSON] та відповідно й [PERSON], як спадкоємцям після смерті матері. Просила суд у задоволенні позову відмовити. Представник відповідачів [PERSON] у судовому засіданні підтримав позицію свого захисту відносно [PERSON]. Суду пояснив, що на підставі виявлених обставин по даному факту, встановлено та підтверджується відповідними доказами те, що [PERSON] виявивши відсутність дружини одразу ж звернувся із заявою до сільської ради, за довідкою з місяця роботи відповідача підтверджується той факт, що [PERSON] у день зникнення дружини знаходився по місцю роботи, а відповідно не міг вчинити сварку із позивачем, що на її думку стало підставою виїхати із житлового будинку. Просив суд у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що за позивачем не зареєстрований житловий будинок, вона не є власницею, її доводи спростовуються наявними доказами. Представник відповідача [PERSON] заявив до суду зустрічний позов про відшкодування завданих збитків діями позивача, у прийнятті якого судом було відмовлено. Суд, вислухавши учасників судового процесу дійшов до наступного. В судовому засіданні були встановлені певні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Як вбачається з пояснень позивача відповідач по справі не надавав позивачу вільний доступ до житлового будинку, чинив перешкоди в користуванні спільним майном, що змусило її винаймати житло в іншому місці, витрачати кошти шляхом оплати житла. З довідки № 267 від 28.11.2013 року виданої Байраківською сільською радою,Немирівського району вбачається, що від відповідача [PERSON] надійшла інформація, що під час його відсутності за місцем проживання, його дружина [PERSON], без його відома продала всю домашню живність, птицю, кролі, кури та забравши усі кошти виїхала у невідомому напрямку (а.с. 28) Згідно довідки виданої ТОВ «КЕДР-КВ» підтверджується, що [PERSON] дійсно працює у ТОВ «КЕДР-КВ» за основним місцем роботи з 01.03.2011 року, та з 23.07.2013 року перебував на робочому місці(а.с.29) Дослідивши надані документи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім»ї власника житлового будинку, квартири, яке йому належить, користуються жилим приміщенням на рівні з власником будинку, квартири. Відповідно до ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла які проживають разом з ним, мають право на користування житлом відповідно до закону. Житлове приміщення яке вони мають право зайняти визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом . Відповідно до ст.16 ЦК України, способами захисту порушеного права є, в т.ч., припинення дії , яка порушує право , відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно ст. 291 ЦК України фізична особа має право на вільний вибір місця проживання. Згідно ст. 311 ЦК України фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла.

Outcome: approved