Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

29.12.2020 [PERSON] звернулася з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 13.09.2008 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1500 грн, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 13.09.2008 вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові один до одного. Більше двох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Примирення між ними неможливе. Позивачка не працює та не має можливості у утримувати дитину самостійно. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Він працює неофіційно тому позивачка просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Відзив на позовну заяву не надходив. Ухвалою від 12.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 17). Сторони у судове засідання не з`явилися. Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений двічі належним чином, оскільки судова повістка направлена за адресою зареєстрованого місця проживання. Конверт з відміткою працівника пошти «адресат відсутній» повернувся до суду. Про іншу адресу місця проживання відповідач не повідомив Від позивачки в матеріалах справи міститься заява у якій вона позов підтримує, просить проводити розгляд справи у її відсутності(а.с.24). У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, 13.09.2008 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 6). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Таким чином, зважаючи на вказані у позові причини розірвання шлюбу, оскільки відповідач не спрямував заперечень проти розірвання шлюбу, з огляду на те, що добровільність шлюбу одна з основних його засад, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, тому шлюб слід розірвати. З довідки форми В(№17) вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Відповідно до статті третьої Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За положеннями статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання відповідачем його сина, а тому наявні підстави для стягнення аліментів за судовим рішенням. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статі 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» дітей віком дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, враховуючи, що відповідач проти позову не заперечив, діючи в інтересах дитини, суд стягує аліменти на дитину в розмірі заявленому позивачкою, тобто - 1500 грн. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Пунктом першим частини першої статті 430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Витрати позивачки по сплаті судового збору за вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 840,80 грн відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду, в сумі 840, 80 грн, слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved