overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

5 квітня 2013 року [PERSON] вернулось до суду із позовом до [PERSON], просив суд стягнути з відповідача на його користь суму, еквівалентну 2.000 доларів США, що еквівалентне 15.986 грн. У позові зазначив, що надав відповідачці 2.000 доларів США у борг, але борг остання йому не повернула. У судовому засіданні позивач позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала. Вона пояснювала, що дійсно отримала від позивача 2.000 доларів США, по суті, на зберігання, та повернула їх його дружині. Після вислуховування сторін та дослідження письмових матеріалів справи суд доходе такого. З пояснень сторін у судовому засіданні, що у цій частині збігаються поміж собою, вбачається, що дійсно відповідачка отримала від позивача 2.000 доларів США на зворотній основі. Окрім пояснень сторін, цей факт є підтвердженим також матеріалами аудіо запису, що досліджений у судовому засіданні. Цей же аудіо запис підтверджує, що свої зобов'язання за договором щодо повернення коштів відповідачкою не виконані. Цей доказ є допустимим відповідно до частини 1 статті 218 ЦК України. При цьому жодних доказів на підтвердження факту виконання зобов'язання відповідачкою не надано. Між цим, відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений законом строк, а відповідно до статті 625 ЦК України у разі неналежного виконання зобов'язань позичальник має, сплатити, зокрема, прострочену суму боргу За такого з відповідача на користь позивача слід стягнути суму, еквівалентнб 2.000 доларам США - 15.986 грн. Отже, заявлений позов підлягає задоволенню. При цьому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі, що є пропорційним частині позовних вимог, що були задоволені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

5 квітня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 8 червня 2004 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, обоє надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому відповідач в своїй заяві позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 8 червня 2004 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 143. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено з Беспаленко на [PERSON]. За час шлюбу в них народились діти: син [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їх дітей, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

5 квітня 2017 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 30 травня 1998 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Турівською сільською радою народних депутатів Згурівського району Київської області, від якого неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя не склалось, вони втратили взаєморозуміння, мають різні погляди на життя. Спільне господарство та спільний бюджет не ведуть. Відповідач відмовляється розлучатися у позасудовому порядку, тому просить шлюб між сторонами розірвати. Після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем «Ломака» та в разі задоволення позову не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 29.06.2017 подовжено розгляд справи. В судове засідання сторони повторно не зявилися, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку, позивач направила суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує повністю, відповідач про причин неявки не повідомив, копію позовної заяв з додатками отримав, своїх заперечень не надав. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 30 травня 1998 року, який був зареєстрований Турівською сільською радою народних депутатів Згурівського району Київської області, актовий запис № 4 (а.с.7 свідоцтво про укладення шлюбу), від якого неповнолітніх дітей не мають (а.с.8 довідка про склад сім»ї). Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини. Шлюб існує формально, тому примирення не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. Після розірвання шлюбу відповідач бажає іменуватися прізвищем «Ломака». Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється \~внаслідок \~його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, \~відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 \~ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 \~ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, \~якщо \~буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, \~що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 \~ст. 114 СК України у разі \~розірвання \~шлюбу \~судом шлюб припиняється у день \~набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши письмові докази у справі, з'ясувавши фактичні стосунки подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що сторони припинили шлюбні відносини та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

5 квітня 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 30 вересня 2006 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка надала заяву з проханням провести розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду не заперечувала. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 30 вересня 2006 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 485. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено з [PERSON] на [PERSON]. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

5 квітня 2019 року заявниця [PERSON] звернулася в суд з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є її чоловіком. В обґрунтування вимог зазначає, що після смерті її чоловіка [PERSON] вона має право на доплату до пенсії, однак через розбіжність у написанні його прізвища у документах цієї доплати отримати не може. Так, згідно з її паспортом у відмітці про сімейний стан вказано, що шлюб зареєстровано з [PERSON] , 5 червня 1968 року, а у свідоцтві про одруження серії [NUMBER] прізвище її чоловіка та її прізвище, яке присвоєне їй після реєстрації шлюбу, вказано [PERSON] , в інших документах її прізвище зазначено як [PERSON] . Встановлення зазначеного факту є необхідним для оформлення права на отримання доплати до пенсії. Ухвалою судді від 18 квітня 2019 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження. В судове засідання заявниця, представник заінтересованої особи Камінь-Каширського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , дошлюбне прізвище [PERSON] , народилася [INFO] в с. Тойкут, Ковельського району, Волинської області. Згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 5 червня 1968 року, [PERSON] , 1941 року народження, уродженець с. Ворокомле, Камінь-Каширського району, Волинської області, та [PERSON] , 1945 року народження, уродженка с. Тойкут, Ковельського району, Волинської області, одружились 5 червня 1968 року, і після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища: чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON] , місце реєстрації шлюбу с/рада Ворокомле Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 3). Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер у віці 75 років [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Ворокомпле, Камінь-Каширського району, Волинської області (а.с. 5). Аналізуючи в сукупності наведені обставини, суд дійшов висновку, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Тойкут, Ковельського району, Волинської області є дружиною [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Ворокомле, Камінь-Каширського району, Волинської області. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту, про який просить заявниця, необхідно для оформлення спадщини та отримання доплати до пенсії у зв`язку із смертю чоловіка. Іншим чином встановити факт, про який просить заявниця, неможливо. Згідно з ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати заявниці відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

5 липня 2013 року ректор Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ звернувся до суду із зазначеною позовною заявою в порядку цивільного судочинства і просить суд : - Стягнути з [PERSON], [INFO] на користь Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрати пов'язані з навчанням в університеті і вартість навчання в розмірі 27259 гривень 95 копійок. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між сторонами був укладений договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ, умовами договору передбачені підстави відшкодування фактичних витрат пов'язаних з навчанням. У судове засідання сторони та їх представники не прибули, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку. У відповідністю з положеннями частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України представник Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ у наданій заяві просив суд розглянути справу за його відсутності і не заперечував проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідача. За таких обставин, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

5 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 03.01.2016р. помер його батько, [PERSON], після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані в м. Погребище Вінницької області по вул. Сьомака, 170. Однак позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавцю за життя. Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просила розглянути справу без його присутності (а.с. 27). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість зявитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с. 28). Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини регулюються: - ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном.; - ч.1 ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична особа або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 03.01.2016р., був власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані в м. Погребище Вінницької області по вул. Сьомака, 170; [PERSON], як єдиний спадкоємиць за законом має намір успадкувати спадщину після смерті спадкодавця [PERSON], але не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавцю за життя, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

5 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що 29 жовтня 2005 року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON], який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 48. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що спільне життя у шлюбі з відповідачем не склалося, міцної сімї створити не змогли. В результаті різних та протилежних поглядів на життя у них виникали сварки. Коли спільне проживання взагалі стало неможливим, вони припинили шлюбні відносини, хоча поки і проживають в одному помешканні. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини, примирення з відповідачем неможливе. Позивач в судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 29 жовтня 2005 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 48 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч.ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

5 липня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] та залишити їй прізвище, яке було обрано нею під час державної реєстрації шлюбу, - Павлова. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 2002 році вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від сумісного проживання мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Понад два роки сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть, відповідач мешкає окремо. Позивач прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася остаточно та примирення між ними неможливе. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем, про винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надіслав, в звязку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Первомайською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області, шлюб зареєстрований 30 серпня 2002 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження було зроблено актовий запис за №21. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Павлову» (а.с.3). Сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4-6). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сімї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

5 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, вказуючи, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER], актовий запис № 17, виданим 17.11.2006р. Виконкомом Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Після його смерті відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, яка розташована на території Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, яку вона має намір успадкувати за законом. Проте, не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки вона з спадкодавцем, [PERSON] проживала з березня 1995 року по [INFO] однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Крім неї інших спадкоємців у померлого [PERSON] немає. Під час спільного проживання в одному будинку зі спадкодавцем вони вели спільне господарство, а після смерті здійснила його поховання. Заявник в судове засідання не з'явилася, проте її представник [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та заявника, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив заяву задовольнити. (а.с. 15). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, проте голова Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області - Рибак Т.І. надіслав до суду лист про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення заявлених вимог (а.с. 14). З'ясувавши позиції сторін, вислухавши пояснення свідків та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] є спадкоємницею четвертої черги після смерті [PERSON], як така, що проживала з ним однією сім`єю з березня 1995 року до часу відкриття спадщини - [INFO], то цей факт необхідно встановити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, як такий що має юридичне значення для заявника, тому що дає можливість реалізувати її право на спадщину.

Outcome: approved