Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

30.11.2020 представник позивача адвокат Чебачева О.О. звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 0, 1036 га, для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер 2625884201:01:001:0914, яка розташована на території Підлузької сільської ради, урочище «Помірники», в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.06.2006 згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом мама [PERSON] [PERSON] успадкувала після померлого чоловіка (її батька) [PERSON] спадкове майно, серед якого земельна ділянка площею 0, 1036 га, для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер 2625884201:01:001:0914, яка розташована на території Підлузької сільської ради. [INFO] [PERSON] померла. Представник зазначає, що 13.06.2016 відповідно до заяви [PERSON] заведена спадкова справа №7/2016. На підставі запиту приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Бородовської Н.О. до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Відділ у Тисменицькому районі, отримано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2608616562019 від 14.11.2019, у якому власник вищевказаної земельної ділянки вказаний померлий [INFO] [PERSON] , документ, що посвідчує право власності - Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-Ф №045988 від 20.09.2001. У зв`язку із тим, що мати [PERSON] успадкувала земельну ділянку, однак за життя не зареєструвала права власності на неї, то нотаріус відмовила І. Кириленко у видачі свідоцтва про право на спадщину на дане майно. Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду від 01.12.2020 дану цивільну справу передано за підсудністю до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області. Ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26.03.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22.04.2021 задоволено заяву представника відповідача, замінено відповідача Підлузьку сільську раду Тисменицького району Івано-Франківської області на її правонаступника Івано-Франківську міську раду. Ухвалою суду від 07.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла заява, в якій вона просила справу слухати без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 07.05.2021 подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника за наявними матеріалами справи. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 27.05.2021 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що згідно з Свідоцтвом про смерть від 10.08.2005 серія [NUMBER] актовий запис №958 помер [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.06.2006 спадкоємцем земельної ділянки з кадастровим номером 2625884201:01:001:0914 в урочищі «Помірки» с. Підлужжя Тисменицького району Івано-Франківської області, площею 0,1036 га після [PERSON] є [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про смерть від 22.12.2015 серія [NUMBER] актовий запис №2031 померла [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.11.2019 власником вищевказаної земельної є [PERSON] , документ, що посвідчує право Державний акт від 20.09.2001 ІІІ-ІФ 045988 (а.с. 8-9). Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Бородовської Н.О. [PERSON] згідно вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за заповітом успадкувала спірну земельну ділянку за своїм чоловіком [PERSON] , однак не зареєструвала за життя право власності на неї (а.с. 14). Позивач вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини після смерті матері, від прийняття спадщини не відмовлялась. Інших спадкоємців за законом чи заповітом після смерті [PERSON] , які б заявили про свої спадкові права на дане спадкове майно, немає. Таким чином, встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] , яка фактично вступила в управління спадковим майном після [PERSON] , однак не встигла оформити належним чином своє право на спадок. Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті. Згідно з ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Як зазначено в ч. 2 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. У відповідності до вимог ч.2 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч. 1ст.1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів, що визначені п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно із приписами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Положеннями ч.1ст.182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. З матеріалів справи встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина, спадкоємець першої черги [PERSON] не оформила належним чином право на її власність, тому позивач, що є спадкоємцем за законом [PERSON] звернувшись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину, його не отримала, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Таким чином, оскільки встановлено, що позивач є єдиними спадкоємцем за законом, який заявив про свої спадкові права на дане майно, але з наведених вище причин нотаріус не може оформити право власності на вказане майно, то за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця. З урахуванням вищевикладеного позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved