overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання одного з подружжя. 20 квітня 2016 року позивачка надала до суду уточнену позовну заяву, згідно якої просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН; [NUMBER], на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в сумі 1500 грн. щомісяця. Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просила розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій вимоги уточненої позовної заяви визнав, справу просив розглянути без його участі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову та у разі існування для того законних підстав, судом приймається рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини по справі. 20 липня 2013 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області за актовим записом №303 (свідоцтво про шлюб серії І-ЖД №189275). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-ЖД №383017, актовий запис №12, зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області. На момент звернення з дійсною заявою до суду, дитина проживає разом з позивачем, на її повному утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги не надає, у свою чергу [PERSON] не має можливості самостійно забезпечити дитину всім необхідним. Дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] щодо стягнення аліментів на неповнолітню дитини, оскільки для повноцінного розвитку та життя дитині необхідне належне харчування, одяг та багато інших матеріальних благ, яких відповідач добровільно не надає, а позивач при цьому не має змоги самостійно забезпечити дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить стягнути за відповідача [PERSON] на її користь матеріальну шкоду у розмірі 28960,00 грн., внаслідок залиття її квартири, а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позову посилається на факт залиття її квартири [ADDRESS] власником якої вона є особами, що мешкаю у квартирі [ADDRESS], а також посилається на акт, яким встановлений цей факт і на кошторис згідно якого завдано матеріальної шкоди 28960,00 грн. Відповідач відмовляється від усунення завданої шкоди. В судовому хасіданні від 06 червня 2016 року протокольно залучено в якості третіх осіб по справі [PERSON], [PERSON], що зареєстровані в квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач по справі в судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Треті особи: [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотання про розгляд справи у свою відсутність, чи перенесення слухання справи до суду не надавали. Виходячи з вищенаведеного та зі згоди представника позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

30 березня 2016 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 22 вересня 2007 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, зареєстрований у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1287. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Фактичні шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. У зв'язку з постійними суперечками та сварками, а також з причини, що відповідач проявляє до позивачки неповагу, вчиняє сварки, сумісне життя та збереження сім'ї стало неможливим. Примирення неможливе. На підставі викладеного, позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка та її представник за довіреністю [PERSON]у судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають, не заперечують проти заочного розгляду справи. (а.с.29). Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлений належним чином, тому, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у юридичному шлюбі, який зареєстровано у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1287(а.с.5). Фактичні сімейні стосунки припинені внаслідок постійних суперечок та сварок. Збереження сім'ї неможливе. Спільне господарство не ведеться Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 110 СК України передбачає право позивача на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 551,21 гривень. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Але відповідно до поданої заяви позивач не наполягав на поверненні судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

30 березня 2016 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2007 року. Однак спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на суть сімейного життя, виниклу відсутність взаєморозуміння, постійні конфлікти та суперечки. Почуттів любові та взаємоповаги між сторонами не зберіглося. На теперішній час спільне господарство не ведуть, спір про розподіл майна на теперішній час між сторонами відсутній. Просив позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви з клопотанням слухати справу у їх відсутності, позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, відповідачка позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб може бути розірвано, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження родини стали неможливими. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 595. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами зникло взаєморозуміння, періодично почали виникати скандали, виникло відсутність взаєморозуміння, зникло бажання збереження родини, почуттів любові та взаємоповаги між сторонами не зберіглося. Спільного господарства сторонами не ведеться, спір про поділ майна на теперішній час відсутній Судом надана оцінка кожному доказу, щодо їх належності, допустимості та достовірності. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що в сім'ї дійсно склались складні відношення, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи неможливим збереження сім'ї, відповідачка не заперечує проти задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтовані, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

30 березня 2016 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 02 лютого 2008 року відділом РАЦС по м. Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач аліменти нікому не сплачує, однак позивачці в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає, незважаючи на те, що дитина знаходяться на повному утриманні [PERSON], яка є інвалідом 3-ї групи, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Тому позивачка була вимушена звернутися до суду, прохала стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] на розгляд справи не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, надав заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів, прохав розглянути справу без його участі. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Із свідоцтва про шлюб вбачається, що 02 лютого 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міського управління юстиції Сумської області за актовим записом № 28 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на «[PERSON]». (а.с. 3) Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. ( а.с. 2) Згідно довідки квартального комітету №23 Шосткинської міської ради, [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON] та знаходиться на її утриманні. /а.с.4/ Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, зважаючи на визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання сина. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

30 березня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка вказала, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2010 року, актовий запис № 263, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. З грудня 2014 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сім'ї, тому просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши за нею право іменуватися шлюбним прізвищем. У судове засідання позивачка не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнає позовні вимоги, вважаючи також неможливим збереження сім'ї та примирення з позивачкою (а.с. 18). З*ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 08 жовтня 2010 року зареєстрували шлюб (а.с. 11), від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Позивачка та її дитина є переміщеними з тимчасово окупованої території особами, які відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» взяті на облік Управлінням праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради, що підтверджується довідкою від 16 жовтня 2014 року № 1425000101 (а.с. 8). З грудня 2014 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї [PERSON] суперечить інтересам сторін, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

30 березня 2016 року по вказаній цивільній справі винесено рішення, яким первісний позов задоволено частково, в задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю. Під час постановлення вказаного рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Представник позивача відповідача пояснив суду, що судові витрати були сплачені виходячи з мінімального розміру щодо вимог майнового характеру, оскільки не було відомо про вартість спірного майна і оскільки договір дарування спірного будинку було надано вже під час розгляду справи, то це питання залишилось поза увагою. Представник відповідача-позивача заперечив щодо вирішення питання по судовим витратам, оскільки вони фактично не понесені стороною і відповідно не можуть бути стягнуті з іншої сторони. У відповідності до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, враховуючи викладене у відповідності до ст. 88 ЦПК України з позивача-відповідача на користь держави підлягає до стягнення не доплачений при подачі позовної заяви судовий збір стосовно вимог майнового характери про визнання майна спільною сумісною власністю в сумі 1203грн.40 коп. з розрахунку 289400грн. (ціна позову виходячи з вартості спірного будинку, вказаної в договорі дарування від 02.10.2014) х1% = 2894 грн. :2 (виходячи з вартості половини спірного будинку) = 1447грн. 243,60грн. (сплачено при подачі позову) = 1203грн.40коп. Також, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача-позивача на користь позивача-відповідача підлягає до стягнення судові витрати в сумі 1203грн. 40 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

30 березня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 лютого 1999 року, актовий запис № 45, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. З червня 2015 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових прчин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивач, який у теперішній час бажає укласти шлюб з іншою жінкою, вважає неможливим примирення і подальше збереження сім'ї, тому просив розірвати шлюб з відповідачкою. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, визнає позовні вимоги, вважаючи також неможливим збереження сім*ї, просила залишити за нею право іменуватися шлюбним прізвищем (а.с. 12). З*ясувавши позицію позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 13 лютого 1999 року зареєстрували шлюб (а.с. 4), від якого мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З червня 2015 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя та постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї [PERSON] суперечить інтересам сторін, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

30 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 20 лютого 2007 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені десять місяців тому. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Спір щодо мешкання дитини та майновий спір на даний час відсутній. Між ними мається домовленість про утримання дитини. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, також вказав, що на розірвання шлюбу згоден. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданого Виконкомом Кузнецово - Михайлівської сільської ради Тельманівського району Донецької області, актовий запис № 1. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружини залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

30 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, у розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, щомісячно, до досягнення сином трирічного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, посилаючись на неспроможність сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частини його доходу. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], за якою також зареєстровано [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 143 від 15 березня 2016 року (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 84, 91 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна жінка, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням вимог ст. ст. 82-84, 91, 183 Сімейного Кодексу України, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову та стягнення на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини з всіх видів доходів відповідача та на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, що буде відповідати інтересам дитини, дружини та можливості платника аліментів сплачувати їх. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: partial