Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

29 лютого 2016 року до суду надійшла заява завідуючого 2-м відділенням КЗ СОР Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни [PERSON] про продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] без її згоди у зв'язку з тим, що остання не спроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність, обслуговується за допомогою медичного персоналу. Необхідність продовження примусової госпіталізації [PERSON] підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів Першої обласної спеціалізованої лікарні, що дало підстави звернення до суду. У судовому засіданні лікар-психіатр Комунального закладу Першої ОСЛ [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити та продовжити [PERSON] госпіталізацію в психіатричному закладі у примусовому порядку строком на шість місяців. Згідно довідки КЗ СОР Перша ОСЛ м. Ромни [PERSON] не взмозі зявитися в судове засідання у звязку з тяжким психічним розладом (а.с.4). Захисник, прокурор не заперечували проти задоволення даної заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.09.2016 року відносно [PERSON] застосовано госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку (а.с. 13). З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу вбачається, що [PERSON] не спроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують її життєдіяльність. Свідомість не порушена, скарг активно не висловлює. Мовний контакт малопродуктивний. Мова не по-суті. Дезорієнтована в часі та місці знаходження, розгублена. Мислення аморфне. Інтелектуально-мнестичні здібності знижені, дементна. У відділенні обмежена задоволенням власних фізичних потреб. Обслуговується за допомогою медичного персоналу. Потребує стороннього нагляду та догляду (а.с.6). Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 17\~Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без її згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. На основі викладеного,

Outcome: approved