Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

30 травня 2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту її постійного проживання з [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON]. За життя мати заповідала їй будинок з земельною ділянкою, що знаходиться по [ADDRESS]. Заповіт був складений 29 жовтня 1999 року та посвідчений нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори. Спадкоємцями за законом є її сестра - [PERSON] та вона. Заявник та [PERSON] мешкали разом в квартирі [ADDRESS] з 1979 року по день смерті [INFO], однак [PERSON] за вказаною адресою не була зареєстрована. 18 травня 2016 року вона звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, але постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори, їй було відмовлено через пропуск шестимісячного строку звернення для прийняття спадщини, у зв'язку з чим, вона змушена звернутись до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги з підстав викладених в заяві, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Другої Криворізької державної нотаріальної контори, у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності та постановити рішення згідно діючого законодавства. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання надала суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, проти заявлених вимог [PERSON] не заперечує. Крім того, зазначила, що не бажає приймати спадщину після смерті матері. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO] є рідною дочкою [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 22.04.1957 (а.с.21). Житловий будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 03 березня 1988 року та посвідченого державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори Черник О.П. та внесеного в реєстр за №2/756 (а.с.15-16). Згідно державного акту на право приватної власності на землю від 13 січня 1998 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3710, земельна ділянка, площею 0,1000га за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.17). Відповідно до копії заповіту від 29.10.1999 року, посвідченого нотаріусом Шабліян Є.М. Першої Криворізької державної нотаріальної контори, [PERSON] заповіла [PERSON] належний їй житловий будинок з усіма надвірними спорудами та будівлями, а також земельною ділянкою, що знаходяться у [ADDRESS] (а.с.22). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копіє свідоцтва про смерть Серії [NUMBER]від 14.10.2015 (а.с.14). Згідно копії матеріалів спадкової справи №498/2016, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 43892560 від 18.05.2016 після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа заводилась за заявою [PERSON] (а.с.49-63). Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18 травня 2016 [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] матері - [PERSON], у зв'язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк прийняття спадщини (а.с.13). Відповідно до акту ТОВ «Житлокомцентр» від 20.05.2016 [PERSON], [INFO] постійно проживала з дочкою [PERSON], [INFO], за адресою [ADDRESS] з 1979 року по день її смерті [INFO] (а.с.23). Крім того, судом були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які кожний окремо підтвердили той факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали на час відкриття спадщини за однією адресою [ADDRESS]. Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України зазначено, що у судовому порядку може бути встановлений факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що встановлення факту постійного проживання заявника [PERSON] та спадкодавця [PERSON] породжує для [PERSON] юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права, іншої можливості встановити цей факт заявник не має. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, заявником доведено належними доказами, факт постійного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved