Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

29.10.2014 позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача ТОВ «Еталон Краси», просить визнати недійсною з підстав, передбачених ч.1, ч.5 ст.215, ч.1 ст.203 ЦК України, Додаткову угоду №R0006594 від 30.10.2014 року, далі Додаткова угода, до Договору купівлі продажу №БЗ 0110 від 01 жовтня 2014 року між сторонами, далі Договір №БЗ 0110 від 01.10.2014, а також просить визнати недійсними Акти прийому передачі від 30 жовтня 2014 року та від 01.10.2014 і Перелік №1 специфікації до Договору №БЗ 0110 від 30.10.2014. Також просить розірвати вказаний Договір №БЗ 0110 від 01.10.2014 на підставі ч.1 ст.652 ЦК України у зв'язку з істотною зміною обставин. В обґрунтування вимог позову посилається на наступні обставини. 01.10.2014 між сторонами було укладено Договір про надання відповідачем позивачу комплексу товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя та тіла, згідно умов якого асортимент, кількість, вартість тощо товару підлягала визначенню в додатку до Договору - Переліку №1 специфікації. Разом з тим, відповідач надав позивачу не Перелік №1 до Договору №БЗ 0110 від 01.10.2014, а Перелік №1 до Договору №БЗ 0110 від 30.10.2014, який між сторонами не укладався. За цих обставин, представник вважає, що відповідач, ввівши в оману позивача змусив її підписати Акт прийому - передачі від 01.10.2014 до Договору №БЗ 0110 від 01.10.2014. В подальшому позивач встановила, що дані про товар в Переліку №1 не відповідають даним в Акті прийому-передачі від 01.10.2014, і звернулась до відповідача з вимогою повернути товар. Відповідач товару не прийняв, і склав акт огляду від 09.10.2014 до Договору №БЗ 0110 від 30.10.2014, який також між сторонами не укладався, як і Акт прийому-передачі від 30.10.2014. За вказаних обставин, а також у зв'язку з відмовою відповідача на звернення позивача усунути зазначені недоліки, позивач вважає порушеним передбачене ст.6 ЗУ «Про захист прав споживачів» право на належну якість продукції, передбачене ст.672 ЦК України та право на повернення сплаченої за товар грошової суми. /а.с.1-4/ Позивач в судове засідання не з'явилась, направила свого представника, який позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Додатково пояснив, що у зв'язку з невідповідністю зазначених у Договорах, Переліку та Актах дат укладення та складання фактичним датам, при їх укладенні не дотримано вимог ч.1 ст.203 ЦК України. Також послався на те, що позивач Переліку, Актів від 01.10.2104 та від 30.10.2014 та Додаткової угоди від 30.10.2014 не підписувала. В обґрунтування вимоги про розірвання Договору зазначив, що дана вимога є похідною від вимоги про недійсність як її наслідок. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила в повному обсязі, просила відмовити в задоволенні позову, пославшись на викладене в письмових запереченнях. По суті викладених в позові обставин, пояснила, що при укладенні та підписанні оспорюваних позивачем Договору, Актів та Переліку було допущено механічну описку в даті замість 01.10.2014 зазначено 30.10.2014. Разом з тим, зазначені в оспорюваних документах дані та обставини їх підписання дійсні, відповідають умовам Договору №БЗ 0110 від 01.10.2014, Переліку №1 і дійсно мали місце. /а.с.30-33/ Суд, вважаючи можливим розгляд справи у відсутність позивача, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.10.2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Еталон Краси» в особі директора Буркало Я.В. був укладений договір №БЗ0110 про надання комплексу товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя та тіла (а.с.6-7), що не заперечувалося в судовому засіданні представником позивача. 30.10.2014 року між тими ж сторонами було укладено Додаткову угоду № R0006594 до Договору №БЗ0110 від 01.10.2014 року (а.с.11). Однак, як встановлено в судовому засіданні, у зв'язку з допущеною механічною опискою в даті укладення вказаної Додаткової угоди, остання фактична була укладена між сторонами 01.10.2014 року, а не 30.10.2014 року. Доказів, які б спростували вказану обставину суду не надано. 01.10.2014 року між вказаними сторонами був укладений Додаток до договору №БЗ0110 від 01.10.2014 року - Перелік (специфікація) та складені Акти приймання - передачі від 01.10.2014 року та 30.10.2014 року (а.с.а.с.10, 12). Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Таким чином, оскільки оспорювані позивачем Акти та Перелік №1 специфікація не є правочином в розумінні ст.202 ЦК України, і за своєю суттю є письмовими документами, у яких зафіксовано обставини виконання умов договору, відсутні правові підстави для визнання їх недійсними з підстав, передбачених ЦК України виключно для правочинів. В частині вимог про визнання недійсною Додаткової угоди №R0006594 від 30.10.2014 року, суд також не знайшов підстав для її недійсності, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.5 ст.203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Виходячи з встановлених обставин справи, посилання відповідача про те, що було допущено описку при зазначенні дати укладення 30.10.2014 вказаної Додаткової угоди та складання Акту приймання - передачі є обґрунтованими, оскільки узгоджуються з даними в матеріалах справи, і самі по собі спростовують доводи позивача щодо введення в оману позивача та небажання настання реальних наслідків, оскільки цим відповідач визнає, що Додаткова угода, а також Акти та Перелік №1, стосуються Договору №БЗ 0110 від 01.10.2014 року і не посилається на виникнення інших зобов'язань позивача. Разом з тим, позивач та його представник доказів, на спростування цих обставин суду не надав і такі дані в матеріалах справи відсутні. Доводи позивача про те, що умови Додаткового договору суперечать цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства тощо, жодним чином необґрунтовані і фактично ґрунтуються на неправильному розумінні та тлумаченні на власний розсуд положень ст.203 ЦК України. З цих же мотивів не підлягають задоволенню і вимоги про розірвання Договору №БЗ 0110 від 01.10.2014 у зв'язку зі зміною обставин як безпідставні та необґрунтовані. Відповідно до ч.1 ст.652 ЦК України У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Разом з тим, згідно ч.2 ст.652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Таким чином, виходячи з положень ст.652 ЦК України, договір може бути розірвано судом у зв'язку зі зміною обставин, виключно за наявності всіх умов, передбачених ч.2 ст.652 ЦК України. Разом з тим, на наявність таких умов позивач та представник позивача не посилались, обставин в їх обґрунтування не зазначили, та доказів на їх підтвердження не надали. Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв'язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Outcome: dismissed