Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

31 березня 2017 року заявник звернувся до суду з зазначеною заявою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у період з травня 2000 року він працював на сезонній роботі на підприємстві СТОВ «Північ». На теперішній час він звернувся до УПФУ в м.Дзержинську за призначенням пенсії та почав збирати необхідні документи. 03.06.2016 року заявник отримав архівну довідку №225 та наказ про влаштування на роботу №46/к від 12.05.2000 року, однак в цих документах його прізвище вказано як - «Ніцерет» (російською мовою «Ницерет»). Працівники УПФУ м.Дзержинська пояснили, що ці документи можуть бути прийняті лише разом із рішенням суду про встановлення факту їх належності [PERSON] Відповідно до паспорту, свідоцтва про народження, трудової книжки прізвище заявника зазначено як «Нещерет» (російською мовою «Нещерет»). Таким чином заявник вимушений звернутися до суду про встановлення факту належності йому архівної довідки та наказу про влаштування на роботу, оскільки в інший спосіб це встановити неможливо. Заявник до суду не зявився. Заяву розглянуто на підставі наданих документів у справі. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо заяви не має. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно статей 256, 259 ЦПК України суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що заявник у період з травня 2000 року працював на сезонній роботі на підприємстві СТОВ «Північ», що підтверджено записами у трудовій книжці (а.с.8). На теперішній час він звернувся до УПФУ в м.Дзержинську за призначенням пенсії та почав збирати необхідні документи. 03.06.2016 року заявник отримав архівну довідку №225 та наказ про влаштування на роботу №46/к від 12.05.2000 року, однак в цих документах його прізвище вказано як - «Ніцерет» (російською мовою «Ницерет»). Відповідно до паспорту, свідоцтва про народження, трудової книжки прізвище заявника зазначено як «Нещерет» (російською мовою «Нещерет»). За таких обставин, суд приходить до висновку, що в архівній довідці та у наказі було помилково зазначено прізвище заявника «Ніцерет» (російською мовою «Ницерет»), а тому заява [PERSON], заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved