Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

3 червня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначив про те, що він є батьком [PERSON] , [INFO] та сплачує на його утримання на користь відповідачки [PERSON] аліменти в розмірі 35 % від доходу щомісячно. Розмір вказаних аліментів встановлено рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 15.04.2013 року. На час винесення вищевказаного рішення суду він мав постійний заробіток, оскільки працював в «АТБМаркет» в Дніпропетровській області, та не мав інших утриманців, крім сина [PERSON] . Однак на даний час його матеріальне становище змінилось в сторону погіршення і він не має змоги сплачувати на користь відповідачки аліменти в тому розмірі, який визначений вищевказаним рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 15.04.2013 року. Так починаючи з липня 2019 року він є безробітним і єдиним його доходом є допомога по безробіттю. Також на даний час він крім неповнолітнього сина [PERSON] , 2005 року народження, має на утриманні ще і малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який до того ж ще дуже часто хворіє. Тому просить зменшити розмір стягуваних аліментів у зв`язку із важким матеріальним становищем. У позовній заяві позивач [PERSON] просить змінити розмір аліментів, що визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 15 квітня 2013 року про стягнення з нього та користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 35% всіх видів доходу ( заробітку) на 25% всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що на час подання позову до суду він був безробітним та отримував допомогу по безробіттю. На даний час він знову влаштувався на роботу в «АТБМаркет» та отримує мінімальну заробітну плату. Матеріальне становище його не дуже змінилось так як на його утриманні є ще один малолітній син [PERSON] , який дуже часто хворіє, тому сплачувати аліменти в такому розмірі, як було призначено Демидівським районним судом Рівненської області він не може. Просить понесенні ним судові витрати при поданні позовної заяви до суду у вигляді сплати судового збору не стягувати із відповідачки [PERSON] .. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги позивача визнала та не заперечувала щодо зменшення розміру аліментів які були встановленні рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 15.04.2013 року на утримання її сина [PERSON] , [INFO] . Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог позивача, судом не встановлено. В силу вимог ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України (далі - СК України) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу вимог ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 15 квітня 2013 року підлягали до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 35 % від його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.12-14). Відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] . Ружинською районною філією Житомирського ОЦЗ призначено виплату по безробіттю (а.с.11). Про те, що [PERSON] дійсно отримує допомогу по безробіттю, вбачається із довідки Ружинської філії Житомирського ОЦЗ та його дохід із липня 2019 року по березень 2020 року складає 17325,21 гривень (а.с.15). Згідно із свідоцтвом про народження серія [NUMBER] [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] (а.с.8). Як зазначено у довідці про склад сім`ї № 114 від 23.04.2020 року до складу сім`ї [PERSON] входить дружина [PERSON] та син [PERSON] [INFO] (а.с.9). Судом було досліджено епікриз №160 Ружинської ЦРЛ про те, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 16.03.2020 року по 20.03.2020 року із діагнозом обструктивний бронхіт (а.с.10). Так, положення ч. 2 ст. 182 СК України визначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні справи суд враховує те, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», встановлено у 2020 році (з 1 липня) прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 2318 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки позивач має постійне місце роботи, аліменти з нього. підлягають стягненню на користь відповідачки [PERSON] за його вибором на утримання дитини у частці від заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача. Крім того, суд вважає, що вказаний розмір аліментів, на час розгляду справи буде достатнім для забезпечення належних умов проживання дитини сторін по справі, не може вважатися завищеним у нинішніх умовах проживання та не буде таким, що створить відповідачеві додаткові труднощі матеріального характеру. При цьому, суд враховує те, що відповідач є працездатним, отримує регулярний дохід. Позивач у позовній заяві просить понесені ним судові витрати по справі, а саме сплату судового збору не стягувати із відповідачки по справі. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved