overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

31.03.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS], з підстав, передбачених ст. 71 ЖК України, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є її колишнім чоловіком та зареєстрований за вищевказаною адресою з 22.06.1993 року, однак не проживає майже 19 років та не сплачує нарахування по квартирній платі та комунальним послугам. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався через оголошення у пресі. Заслухавши пояснення, допитавши свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстровані в [ADDRESS], наймачем якої є позивач. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Факт не проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] понад встановлені законом строки підтверджується показами в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] Таким чином, судом вважається доведеним той факт, що відповідач у спірній квартирі не проживає без поважних причин понад встановлені законом строки, у зв'язку з чим втратив своє сервітутне право на житло. На підставі вищевикладеного, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

31.03.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач , починаючи з вересня 2006 року проживає окремо, своїх батьківських обовязків по відношенню до сина не виконує, матеріальної допомоги не надає, має заборгованість по сплаті аліментів, всі питання по вихованню вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно сина. Позивач та представник третьої особи в судове засідання не зявились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причин неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження Чернігівського міського відділу реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції № 1846 від 25.10.2002 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між ними було розірвано 03.07.2007 року, після чого позивач змінила прізвище на Серостанова. Згідно довідки ЗОШ №7 м. Чернігова від 18.03.2015 року, учнем якої є [PERSON], за час навчання дитини в школі батько [PERSON] в школі не зявлявся і успіхами дитини не цікавився ( а.с. 7). Згідно довідки ПЗН ДЮСШ з веслування на байдарках і каное, яку відвідує [PERSON] з 30 травня 2014 року і по теперішній час, за цей час успіхами дитини цікавиться лише мати, а батько [PERSON] ніколи не зявлявся і дитиною не цікавився ( а.с. 5). Згідно довідки Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 72\~ 714 грн. 29 коп.( а.с 3). Відповідно до ст. 150 ч.2. Сімейного Кодексу України батьки зобовязані піклуватись про здоровя дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обовязків. Орган опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради своїм висновком, затвердженим рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради від 27.04.2015 року за № 76, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до сина [PERSON], [INFO]. За таких підстав, враховуючи, що відповідач належним чином не виконує своїх батьківських обовязків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, суд вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

31.03.2015 року позивачі в особі свого представника [PERSON] звернулися до Золочівського районного суду Харківської області з вищевказаним позовом, в якому просили розірвати укладені між кожним з них окремо та відповідачем ТОВ АФ «Агрокомплект» договори оренди земельних ділянок та просили стягнути з відповідача судові витрати. Заочним рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 07.10.2015 року позовна заява [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми «Агрокомплект» про розірвання договорів оренди земель задоволена повністю, однак позовні вимоги в частині відшкодування судових витрат в резолютивній частині рішення не вирішено. Відповідно до п.4. ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Їхня неявка не перешкоджає розгляду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

31.03.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. За життя спадкодавець не склала заповіту, інших спадкоємців в неї немає. Позивачка вважає, що строк для прийняття спадщини нею був пропущений з поважних причин, оскільки вона не змогла звернутися вчасно з заявою до нотаріальної контори для оформлення спадщини через те, що їй знадобився тривалий час для встановлення факту родинних відносин між нею і спадкодавцем. Позивачка просила суд ухвалити рішення, яким визнати причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини в шість місяців. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути позовну заяву без її участі, за участю її представника [PERSON], на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та додала, що позивачка 2010 р. - 2014 роки знаходилась на роботі в іншій державі, крім того,тривалий час в неї були відсутні оригінали документів, які підтверджували факт родинних відносин з матір»ю. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона вказала, що проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить розглянути справу у її відсутності. Заслухавши доводи та пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтву про смерть серії [NUMBER], виданому виконкомом Сіверської міської ради Артемівського району Донецької області, [PERSON] померла [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 197. З наданого позивачкою свідоцтва про її народження та свідоцтва про одруження [PERSON] вбачається, що вона дійсно є дочкою [PERSON]. Згідно повідомленню Першої Артемівської державної нотаріальної контори № 446/01-16 від 08.04.2015 року, згідно даних з Реєстру спадкових справ, спадкова справа на майно [PERSON], яка померла [INFO] не відкривалася, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У ст. 1268 ч. 5 ЦК України, закріплено право спадкоємця на спадщину з часу її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ч. 3 ЦК України, суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, якщо визнає поважними причини, з яких було пропущено встановлений законом шести місячний строк. Зважаючи на причини, з яких було пропущено цей строк, а саме знаходження на роботі в іншій державі та відсутність документів, находить їх поважними та визначає позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

31.03.2015 року позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрований 29.03.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалося, оскільки відсутні спільні інтереси з чоловіком, різні погляди і відсутнє взаєморозуміння. З березня 2014 року проживають окремо і вказує, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливо та суперечить її інтересам і прохає шлюб розірвати. В судове засідання сторони не зявились, від позивачки є заява про розгляд справи в її відсутність і позовні вимоги підтримує, відповідач не з'явився в судове засідання повторно, незважаючи на повідомлення про виклик до суду, але про причини своєї неявки суд не повідомив і заяви про розгляд справи в його відсутність не надав, а тому є підстави для розгляду справи в їх відсутність, тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних доказів у матеріалах справи. В звязку з чим справа розглядається відповідно до ст. ст. 169, 197 ЦПК України у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Суд проаналізував матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини тривалий час, разом не проживають, тому подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню сімї, і шлюб доцільно розірвати. Згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у шлюбі з 29 березня 2013 року, який зареєстрований Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції за № 65 (а.с. 6). Згідно ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя., Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За даних обставин суд вважає необхідним розірвати шлюб між подружжям. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

31.03.2015 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання, зазначивши, що 21 липня 2007 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №591. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO]. Просила розірвати шлюб, зазначаючи, що з відповідачем родиною не проживають з 2015 року, у зв'язку з тим, що він не працює, матеріально сім'ю не утримує, зловживає спиртними напоями, у зв'язку з цим виникають сварки, що негативно впливає на виховання дітей. Вважає, що сім'ю врятувати неможливо. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 21.07.2007 року [PERSON] та [PERSON] з 21.07.2007 року являються подружжям (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] батьками якої є сторони по справі (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], батьками якого є сторони по справі (а.с. 9). Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

31.03.2015 року Територіальне медичне об'єднання «Психіатрія» у м. Києві (далі-Лікарня) звернулася до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] 1967 року народження до психіатричного закладу у примусовому порядку. (а.с.1) Заяву мотивує тим, що: -« Підстава для госпіталізації: неадекватна поведінка вдома (запалює свічки, включає голосно музику, погрожувала прийняти велику кількість пігулок), агресивна до матері (вдарила її, брутально обзиває). 30.03.15 оглянута ЛКК в складі голови ЛКК [PERSON], зав. відділенням [PERSON], лікаря [PERSON]. Висновок: У зв»язку з відмовою пацієнтки, яка страждає на важкий психічний розлад проходити лікування на загальних підставах враховуючи те, що своєю неадекватною поведінкою представляє реальну загрозу життю оточуючих (запалює свічки, включає голосно музику, погрожувала прийняти велику кількість пігулок), агресивна до матері (вдарила її, брутально обзиває), неможливість самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність згідно закону України «Про психіатричну допомогу» ст.14 ЦПК Укр.. ст. 279-282. Просимо винисти рішення про госпіталізацію. [PERSON], 1967 р.н., у примусовому порядку.» В судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримав з підстав викладених вище. Прокурор та [PERSON] вважають заяву обґрунтованою та просять її задовольнити. [PERSON] вважає заяву необґрунтованою, оскільки не вважає себе хворою, а тому не потребує лікування. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», яка передбачає, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, з урахуванням вимог ст.282ч.2 ЦПК України, яка передбачає, що рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Так, як вбачається з висновку ЛКК: -«Діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцінаторно-параноїдний синдром. Виражений апатико-дисоціативний дефект. Психомоторне збудження.» (а.с.2) Як в вбачається з медичної карти стаціонарного хворого за №2129 [PERSON]: -«Діагноз клінічний: Шизофренія, параноїдна форма, психомоторне збудження»(а.с.4) Як вбачається з заяви [PERSON] від 30.03.2015року, [PERSON] становить небезпеку для неї та її сім'ї, веде себе неадекватно проявляє агресію по відношенню до рідних. (а.с. 5) З викладеного суд робить висновок про достатність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного, -ст.14 ЗУ «Про психіатричну допомогу»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

31.03.2015р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 21.08.1992 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З березня 2010 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в їх відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 21.08.1992р., від якого неповнолітніх дітей не мають. Шлюб у сторін перший. З березня 2010 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

31.03.2015 р. позивачка звернулася до суду з данним позовом. Посилаючись на те, що відповідачем 05.06.2000 року вступила в зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] -[INFO], сина [PERSON] -[INFO], які знаходяться на її утриманні та відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частки заробітной плати до повноліття дитини. Позивачка на позові наполягає. Відповідач позов визнає. Вислухавши поясненя сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст.180, 183 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку/доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину,визначається судом. Судом встановлено, що сторони 05.06.2000 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] -[INFO], сина [PERSON] -[INFO] , які знаходяться на її утриманні та відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому суд вважає необхідним стягнути з нього на користь позивачки аліменти в розмірі 1/3 частки заробітної плати/доходу/ до повноліття дитини. Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір 243,60 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України, оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ч.2 ст.166, ст.ст.180-183 СК України, ст.ст.88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

31.03.2015 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що за рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області проводилось стягнення аліментів з відповідачів на її утримання на користь тітки [PERSON], яка було її опікуном. 15.03.2015 року їй виповнилося 18 років у звязку з досягненням нею повноліття, стягнення аліментів було припинено. Відповідачі ухиляються від покладеного на них обовязку утримувати свою дитину, не надають кошти на утримання, не спілкуються з нею і не приймають участь у її вихованні, тому просить стягувати з відповідачів аліменти. Позивачка [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги підтримує повністю, просить стягнути з відповідачів аліменти на її утримання, оскільки вона навчається і коштів на проживання та навчання не має. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не заперечила та пояснила, що коштів на утримання дочки вона не має. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не зявився, причини неявки суду невідомі, заперечення суду не подано. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Дитина навчається на першому курсі денної бюджетної форми навчання на філософському факультеті Прикарпатського національного університету імені [PERSON]. Відповідачі добровільно не надають матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки, яка навчається. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки повнолітня дочка навчається на денній формі навчання і потребує матеріальної допомоги. Відповідачі заперечень щодо позовної заяви не надали. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідачів солідарно у доход держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved