Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

31.10.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особи: орган опіки та піклування Синельниківської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Вільнянської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, призначення опікуна, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] є її рідною сестрою, яка не перебуваючи у шлюбі, [INFO] народила сина [PERSON]. Відомості про батька дитини до відповідних документів внесено за вказівкою матері [PERSON], відповідно до ст. 135 СК України. У 2013 році відповідач звернулася до позивача із проханням влаштувати сина [PERSON] до дитячого садочка за адресою проживання [PERSON] та щоб він деякий час проживав в сім'ї останньої, посилаючись на те, що знайшла роботу у Запорізькій області і не має змоги піклуватися та доглядати за своїм маленьким сином. Позивач не заперечувала проти прохання [PERSON] Відповідач декілька разів подзвонила і навіть приїжджала в гості. Декілька разів позивач відвозила [PERSON] до його матері [PERSON] у с. Гнаровське Вільнянського району. Сестра позивача [PERSON] зазначала, що їй не вистачає грошових коштів на утримання дитини. Позивач, побачивши, як мало [PERSON], як мати, цікавиться життям свого сина, намагаючись влаштувати своє власне життя, [PERSON] перестала до неї приїжджати разом із сином. Але і відповідач не виявляє бажання спілкуватись з дитиною, приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день [PERSON] шість років, і своєю матір'ю він називає позивача. Фактично, [PERSON] самоусунулась від будь-якого спілкування з дитиною, її виховання та утримання, за неї її обов'язки виконує [PERSON] [PERSON] з 2013 року проживає разом із сім'єю позивача та поряд з їх місцем проживання: [ADDRESS], дитина ходить дитячого садка, про що надає відповідні докази. Відповідач взагалі не спілкується зі своїм сином [PERSON] більше року, не проявляє до нього батьківської турботи, взагалі не приймає участі у вихованні свого сина, не відвідує ні вдома, ні в дитячому садку, не цікавиться станом його здоров'я. В зв'язку із викладеним, посилаючись на ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 164-166 СК України, позивач просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]; призначити її опікуном [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі ? частки з усіх видів її заробітку (доходу) на утримання [PERSON], який народився [INFO]. Відповідно до п.9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заявлені вимоги [PERSON] визнала повністю. Окрім того, зазначила, що не приймає участі у житті дитини, оскільки немає матеріального забезпечення і моральних сил. Декілька разів передавала позивачу грошові кошти для дитини. Вважає, що сину буде краще залишитися у сім'ї позивача та не погоджується із висновком, наданим Службою у справах дітей. Від третьої особи Служби у справах дітей Вільненської районної державної адміністрації Запорізької області в особі начальника служби Павлюк О.В. надійшла заява про долучення до матеріалів справи висновку органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], 2010 року народження, та при винесенні рішення просив врахувати інтереси дитини. Службою у справах дітей Синельниківської райдержадміністрації Дніпропетровської області до початку проведення судового засідання надано заяву про розгляд справи без участі представника та підтримання висновку Запорізької служби у справах дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного. [PERSON] є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджено наданою суду копією Свідоцтва про народження, виданого 15 жовтня 2010 року Гнаровською сільською радою Вільненського району Запорізької області (а.с.5). У судовому засіданні відповідачем підтверджено, що відомості про батька дитини [PERSON], [INFO], у вищевказаному свідоцтві про народження, внесено нею на підставі ст. 135 СК України. Довідкою, виданою виконавчим комітетом Варварівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, від 10.07.2017 року встановлено, що [PERSON], [INFO], яка є позивачем у справі, зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], та має наступний склад сім'ї: чоловік [PERSON], [INFO]; дочка [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; племінник [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до довідки-характеристики, виданої Варварівською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області від 10.07.2017 року, зазначено, що в сім'ї [PERSON] постійно проживає племінник [PERSON], [INFO]. [PERSON] працює кухарем у Варварівському дитячому садочку, її чоловік [PERSON] працює на посаді водія на підприємстві ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас». За час проживання в с. Варварівка та на території Варварівської сільської ради зарекомендували себе з найкращої сторони, сім'я є працьовитою та дружньою. З сусідами та односельцями підтримують рівні і дружні стосунки. З повагою ставляться до старших. Скарг на сім'ю від сусідів та односельців не надходило (а.с.9). Згідно характеристики КЗО Варварівський дошкільний навчальний заклад «Білочка», встановлено, що [PERSON] займає посаду кухаря, свої обов'язки виконує добросовісно, охайна, працьовита. Дитину, [PERSON], приводить до дитячого садочка охайним, завжди приймає участь у проведенні розваг для дітей в садочку. Цікавиться у вихователів про розвиток дитини. Завжди відвідує батьківські збори (а.с.10). Характеристикою вказаного комунального закладу освіти підтверджено, що [PERSON] з 2013 року відвідує садочок «Білочка», в садочку з дітьми поводиться ввічливо, добрий, схильний прийти на допомогу дітям, має гарні стосунки з однолітками, поважає старших, під час занять чітко відповідає на поставлені вихователем запитання, здатний контролювати свою діяльність, доводить справу до кінця. Проживає [PERSON] в сім'ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). В матеріалах справи знаходиться висновок Вільненської районної державної адміністрації Запорізької області від 19.03.2018 року, згідно якого встановлено недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON]. Таку позицію обґрунтовано тим, що [PERSON] залишила сина у 2013 році на виховання сестрі [PERSON] за їх спільною домовленістю, у зв'язку зі віддаленим розташуванням місця роботи [PERSON] У місці її проживання, а саме: у с. Гнаровському, не було дитячого садка, а догляд за дитиною здійснювати було нікому. Мати [PERSON], [PERSON] вживає алкогольні напої, що стало перешкодою у здійсненні нею допомоги по догляду за дитиною. [PERSON] суспільний порядок не порушує, алкогольними напоями не зловживає, має низький рівень матеріального забезпечення, скарг до сільської ради не надходило, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягалась. Окрім того, у зазначеному висновку Службою у справах дітей також встановлено те, що [PERSON], 2010 року народження, який є племінником [PERSON], постійно проживає разом із нею та її сім'єю з 2013 року, відвідує школу. Згідно довідки КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Вільненської районної ради №1428 від 12.12.2017 року, батьківські обов'язки [PERSON], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], не виконує, так як проживає окремо від дитини. В підтвердження заявлених позовних вимог, [PERSON] долучено до матеріалів справи фотокартки з місця проживання відповідача, з яких вбачається відсутність створення належних умов для проживання дитини, а надані суду фотокартки дитини [PERSON] вказують на знаходження дитини у доглянутому стані. Наявність даних обставин у судовому засіданні не заперечувала [PERSON] Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено зобов'язання батьків піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач з 2013 року ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання малолітнього сина [PERSON], [INFO], життям та здоров'ям останнього не цікавиться, вихованням та його утриманням не займається. Суд зазначає, що періодичне, нерегулярне надання відповідачем позивачу грошових коштів в період з 2013 року по 2018 рік не може свідчити про здійснення матір'ю дитини її достатнього та належного утримання. Окрім того, [PERSON] не проявляє батьківської турботи до сина, тобто фактично самоусунулась від виконання покладених на неї батьківських обов'язків, що має наслідком позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], 2010 року народження дитини. Роз'яснити відповідачу, що відповідно, що відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не можу бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї працездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення. Вирішуючи питання про стягнення аліментів з відповідача [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання сина [PERSON], 2010 року народження, в розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме вимозі ч. 2 ст. 182 СК України, шляхом перерахування аліментів на особовий рахунок дитини [PERSON] у відділенні Державного ощадного банку України. Щодо позовної вимоги [PERSON] про встановлення над малолітнім [PERSON], 2010 року народження, опіки, суд вказує на відсутність в матеріалах справи подання органу опіки та піклування, що в свою чергу перешкоджає вирішенню даного питання в судовому порядку. Суд роз'яснює, що відповідно до ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Розподіл судових витрат здійснити відповідно ст. ст. 141, 142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial