Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

31.05.2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі за текстом - Банк, ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань відповідно до умов договору. Зі змісту позовної заявивбачається, що відповідно до укладеного договору № LGYOGA00000136 від 28.09.2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 8500, 00 доларів США на термін до 28.09.2027 року, та зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Банк свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а відповідач зобов'язання за договором не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором, яка станом на 11.05.2016 року становить у загальному розмірі 6720, 36 доларів США. Добровільно погасити заборгованість відповідач відмовляється, тому змушений звернутися до суду з даним позовом Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з викладених в ньому підстав, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні категорично заперечувала проти позову, суду пояснила, що кредит отримала в 2008 році, сплачувала своєчасно в більшому розмірі, намагалася погасити його якнайшвидше. В 2012 році їй стало відомо, що банком було прийнято рішення про збільшення з 2008 року відсоткової ставки з 11,04% до 13,08%, які вважає незаконними. Кредитні кошти сплачує щомісячно та вважає, що звернення позивача до суду з даним позовом є безпідставним. Тому, просить відмовити в його задоволенні. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Згідно з ч.1 статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що28.09.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір №LGYOGA00000136 від 28.09.2007, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 8500, 00 доларів США на термін до 28.09.2027 року. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Банк свої зобов'язання, щодо надання [PERSON] кредитних коштів, відповідно до Кредитного договору №LGYOGA00000136 виконав. В позовній заяві ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що [PERSON] порушила умови договору і станом на 11.05.2016 року має заборгованість в загальній сумі 6720,36 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом 5905,48 доларів США; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 462,99 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом 22,42, а також штрафів відповідно до Договору: - 9,92 Доларів США фіксована частина та 319,54 Доларів США процентна складова, що підтверджено розрахунком заборгованості за договором (а.с.3-8). Відповідно до п. 2.2.7. Кредитного договору - Позичальник зобов'язується погасити суму кредиту, направлену на оплату чергового страхового платежу, і сплатити відсотки за його користування не пізніше 30 днів з дня перерахування Банком страхового платежу . у разі непогашення цієї частини кредиту в зазначений термін, вона вважається простроченою і Позичальник зобов'язаний сплатити відсотки за її користування, відповідно даного Договору. Разом з тим, згідно з п. 5.4. Кредитного договору при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Кредитним договором більш ніж на 30 днів, ПАТ КБ «ПриватБанк» змушений буде звернутися до суду, у зв'язку з чим Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 205 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. п. 7.4. та 7.5. Кредитного договору - згідно ст. 212 ЦК України, при порушенні Позичальником зобов'язань по погашенню кредиту передбачених пп. 1.1., 2.2.4., 2.3.3. даного договору. Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом у розмірі 2.08% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за Кредитом. При достроковому (як повному, так і частковому) погашені кредиту Позичальник додатково сплачує Банку за користування кредитом 0,00% від суми кредиту, що погашається достроково. Відповідно до п.2.3.1. Банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування Кредитом. При цьому Банк надсилає Позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Як встановлено судом, що починаючи з 30.11.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку підвищив відсоткову ставку за користування кредитними коштами з 11,04% до 13,08%. Проте, в порушення вимог п.2.3.1. Договору, ПАТ КБ «Приватбанк» надіслав відповідачу лист про збільшення відсоткової ставки з порушенням визначеного в Договорі строку, при чому другим листом повідомив відповідача про те, що надісланий раніше лист про збільшення відсоткової ставки є таким, що втратив чинність. Одночасно, як вбачається з наданих Банком розрахунків та не заперечується самим представником позивача, відсоткова ставка по Кредиту відповідачу все ж таки була збільшена, відповідно були збільшенні нарахування відсотків, комісій по Кредити. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Тому, умова договору щодо права Банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. В п.7.1 Договору визначений період сплати з «23» по «30» число кожного місяця. Щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) в сумі 87,18 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Так, згідно пояснень відповідача в судовому засіданні та наданої нею кредитної виписки, відповідач сплачувала щомісячно кошти на погашення кредиту за договором, в період сплати по «30» число, від 88,17 до 165 доларів США. Через порушення Банком умов п.2.3.1. Договору щодо вчасного повідомлення Позичальника про зміну відсоткової ставки з 11,04% до 13,08%, в зв'язку з необізнаністю відповідача про збільшення відсоткової ставки по Кредиту, остання продовжувала вносити кошти за Кредит в розмірі, який визначений Договором при його укладенні, а сплачувані нею щомісячні платежі зараховувались Банком на погашення збільшених відсотків, через що щомісяця виникала недоплата. Як наслідок, дійсно, у відповідача виникла заборгованість по Кредитному Договору, оскільки Банком нараховувались проценти за збільшеною ставкою ще з 2008 року, відповідач не могла знати, що сплачувані нею щомісячні платежі зараховуються банком на погашення збільшених відсотків, у зв'язку з чим щомісяця виникає недоплата, яка в свою чергу призводить до виникнення заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положення про кредитування, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28 вересня 1995 р. № 246, кредит визначається як позичковий капітал банку у грошовій формі, що передається у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Тіло кредиту визначається, як основна сума боргу за кредитом без відсотків. Позивач у позовній заяві посилався на те, що відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання по кредитному договору, тому станом на 11.05.2016 року має прострочену заборгованість в розмірі 6720,36 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом 5905,48 доларів США; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 462,99 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом 22,42, а також штрафів відповідно до Договору: - 9,92 Доларів США фіксована частина та 319,54 Доларів США процентна складова. З поданих позивачем розрахунків (а.с.3-8) вбачається, що прострочена заборгованість станом на 11.05.2016 року за тілом кредиту складає всього 87,82 доларів США, за процентами 426,35 доларів США і виникла вона внаслідок безпідставного збільшення відсотків, що було безспірно встановлено в судовому засіданні. В той же час, як заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5905,48 долари США та за відсотками в розмірі 462,99 доларів США є вимогою дострокового повернення кредитних коштів, оскільки строк дії договору до 28.09.2027 року, право на яке, на думку суду у банка не виникло (у зв'язку з наявністю простроченої заборгованості), оскільки невиконання умов договору відповідачем, щодо вчасного та в повному обсязі погашення платежів, виникло саме по вині позивача, який протягом семи календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки не повідомив про це відповідача, як передбачено п 2.3.1. Договору. Відповідно до вимог ст..60 ЦПК України, позивач не надав жодних належних та допустимих доказів того, що нарахування простроченої заборгованості є законними та обґрунтованими. Крім того, судом під час розгляду справи вживались усі можливі заходи щодо повного і всебічного розгляду справи, слухання справи неодноразово відкладалося для надання можливості представнику позивача довести ті обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог. Отже, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином виконувала зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Заборгованість, яка виникла по Кредитному Договору у відповідача є наслідком неналежного виконання зобов'язання Банком, в зв'язку з чим дії останнього є неправомірними, тому позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed