Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

[INFO] [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, починаючи з дня подання позову та до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , чотирьохрічного віку, починаючи з 20 квітня 2020 року до [INFO] . Позов обґрунтовано тим, позивач та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) - на утримання позивача як непрацездатної дружини до досягнення дитиною трирічного віку. За станом здоров`я, малолітня [PERSON] потребує домашнього догляду на 1 рік з 20.04.2020 року по 20.04.2021 року, тобто до досягнення нею чотирьохрічного віку. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти до досягнення дитиною чотирьох років. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала усні пояснення, які відповідають змісту позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, ознайомившись з письмовими доказами, дослідивши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.6). Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року з відповідача на користь позивача стягнуто: аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 04.10.2017 та до досягнення дитиною повноліття; аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частки всіх видів доходу щомісячно до досягнення [PERSON] , [INFO] - трирічного віку, починаючи з 04.10.2017 року (а.с.7). Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. За вимогами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з вимогами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За вимогами статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ч. 3 ст. 84 СК України , якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Отже, за змістом частини 3 вказаної статті, у дружини право на утримання від чоловіка виникає за наявності у дитини вад фізичного або психічного розвитку, що, в свою чергу, зумовлюють необхідність особливого догляду за нею, регулярних медичних оглядів, лікувальних курсів, неможливість відвідування звичайних дитячих закладів та інше. Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача на своє утримання аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів до досягнення донькою [PERSON] чотирьохрічного віку, надала: - копію довідки КЗ «ЦПМСД» № 052 від 27.03.2020 року, в якій зазначено, що [PERSON] , [INFO] перебуває на диспансерному обліку та потребує домашнього догляду. Довідка дійсна до 20.04.2021 року (а.с.5); - копію виписки з амбулаторної карти (а.с.9-13). З наведених вище медичних документів, суд вважає, що позивачем не доведено перед судом належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, що її донька [PERSON] має вади фізичного або психічного розвитку. Посилання позивача на те, що дитини часто хворіє, на думку суду, не може бути підтвердженням того факту, що у дитини наявні саме вади фізичного або психічного розвитку. Крім того, у судовому засіданні позивач зазначила, що дитина не має вад психічного розвитку. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позвачем не було доведено наявності у дитини вад фізичного розвитку. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed