Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

29.10.2018 р. до суду надійшла вказана позовна заява, в обґрунтування якої зазначено, що [INFO] помер [PERSON] , який є братом позивача. Після чого відкрилася спадщина на 1/4 частину домоволодіння [ADDRESS] , яка належала останньому. Інша 1/4 частина домоволодіння належить позивачу на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2018 р. Після смерті батька [PERSON] у 2010 році позивач разом з братом звернулися до приватного нотаріуса Пахомової Н.І.. До своєї смерті [INFO] її брат не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину. До смерті брата вона проживала разом з ним в будинку, який належав їм на праві власності, сплачувала комунальні послуги в повному обсязі та слідкувала за будинком. Після смерті брата вона є єдиним спадкоємцем спадкового майна. Дочка померлого [PERSON] подала до приватного нотаріуса Пахомової Н.І. заяву про те, що вона не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на ім`я сестри померлого [PERSON] . 10.08.2018 р. позивач звернулася до приватного нотаріуса Донченко В.Л. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого рідного брата [PERSON] . 19.09.2018 р. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що не було подано документів, що підтверджують факт спільного проживання з померлим та пропущено шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Згідно з актом від 16.10.2018 р., що підписаний сусідами, починаючи з 01.10.2006 р. по 02.08.2012 р. включно позивач проживала разом зі своїм братом [PERSON] за адресою домоволодіння [ADDRESS] , вели спільне господарство, піклувалися про батьківський будинок. Тобто позивач тривалий час проживала із [PERSON] в одному приміщенні до його смерті та не відмовлялася від прийняття спадщини. Тому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що належало [PERSON] , а саме: 1/4 частини домоволодіння [ADDRESS] . 19.11.2018 р. у зв`язку з порушенням позивачем вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України була винесена ухвала, якою позивачу було надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Ухвалою від 04.02.2019 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою про визнання права власності на домоволодіння. Визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено дату підготовчого судового засідання на 05.03.2019 р.. У підготовчому судовому засіданні 05.03.2019 р. було оголошено перерву до 02.04.2019 р.. Позивач 02.04.2019 р. подала уточнену позовну заяву, в якій просила визнати за нею право власності на спадкове майно, що належало [PERSON] , а саме: 1/4 частина домоволодіння [ADDRESS] , а також встановити факти спільного проживання спадкоємця [PERSON] разом із братом [PERSON] на день його смерті, [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та встановити, що місцем відкриття спадщини є адреса: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що починаючи з 01.10.2006 року по [INFO] включно вона проживала разом із своїм рідним братом за даною адресою, вели спільне господарство, піклувалися про батьківський будинок, проживали в ньому, мали спільний бюджет. Тобто вона тривалий час проживала із [PERSON] в одному приміщенні до його смерті та не відмовлялась від прийняття спадщини. Проте 19.09.2018 р. приватний нотаріус КМНО Донченко В.І. відмовила у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що позивачкою не було надано документи, що підтверджують факт спільного проживання з померлим та не встановлено місце відкриття спадщини (вх.№6114 від 02.04.2019 р.). В зв`язку з поданням позивачем уточненої позовної заяви та клопотання про виклик свідків, підготовче судове засідання 02.04.2019 р. відкладено на 13.05.2019 р.. Ухвалою від 13.05.2019 р. підготовче провадження було закрито та призначено до судового розгляду по суті на 17.07.2019 р.. У судовому засіданні 17.07.2019 р. заслухано вступне слово позивача, пояснення свідків, досліджено письмові докази та оголошено перерву перед судовими дебатами до 22.08.2019 р.. В зв`язку з перебуванням судді у відрядженні розгляд справи 22.08.2019 р. не відбувся. Позивач 27.09.2019 р. подала суду заяву, в якій просила позовні вимоги в частині визнання за нею право власності на спадкове майно, що належало [PERSON] , а саме: 1/4 частини домоволодіння [ADDRESS] залишити без розгляду, щодо інших позовних вимог просила їх задовольнити (вх.№17916 від 27.09.2019 р.). У судовому засіданні 27.09.2019 р. було оголошено вступну і резолютивну частини рішення. Позивач у судовому засіданні 27.09.2019 р. підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила встановити факт, що вона постійно проживала зі своїм братом [PERSON] по день його смерті за адресою: [ADDRESS] , а також встановити факт, що місцем відкриття спадщини після померлого [INFO] її брата [PERSON] , є: [ADDRESS]. В іншій частині просила позов залишити без розгляду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог (вх.№1375 від 22.01.2019 р.). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та покази свідків, судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 червня 1968 року, [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 44). Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] він народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.45). Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 15 листопада 1986 року, [PERSON] (мовою оригіналу) уклав шлюб з [PERSON] (мовою оригіналу), після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині: [PERSON] (а.с.43). Тобто, позивач [PERSON] , є рідною сестрою [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , про що 05.06.2018 видане свідоцтво про смерть (повторне) серії [NUMBER] (копія, а.с.9). Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Донченко В.Л. від 19 вересня 2018 р. відмовлено [PERSON] у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] рідного брата гр. [PERSON] в зв`язку з тим, що відсутні документи, які підтверджують місце відкриття спадщини та документи, що підтверджують постійне проживання разом із спадкодавцем (копія а.с.11). Відповідно до акту від 16.10.2018 року, складеному мешканцями [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та затвердженому головою квартального комітету Черновою В.І., за адресою: [ADDRESS] починаючи з 01.10.2006 року по [INFO] включно проживали спільно однією сім`єю гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , були сестрою та братом, вели спільне господарство, піклувалися про батьківський будинок, проживали в ньому, спільно придбавали предмети домашнього вжитку, мали спільний бюджет, піклувалися один про одного (а.с.12). Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради листом №1719 від 10.08.2018 р. на запит від 10.08.2018 №820/02-14 приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Донченко В.Л. повідомив, що інформація щодо реєстрації гр. [PERSON] , [INFO] , відсутня (копія а.с.73). На запит приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Донченко В.Л. стосовно реєстрації місця проживання гр. [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції листом №1936/4 від 17.09.18 повідомив, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований на території Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за адресою : [ADDRESS] . 23.08.2012 року знятий з реєстраційного обліку, помер, а/з - 963 від 02.08.2012 року (копія а.с.78, зворот). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що приблизно з жовтня 2006 року [PERSON] та її брат [PERSON] переїхали до будинку батька, щоб доглядати останнього. До серпня 2012 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом у батьківському будинку. Свідок [PERSON] пояснила суду, що знає [PERSON] з дитинства, і що вона з 01.10.2006 по 02.08.2012 проживала разом із своїм рідним братом у будинку батька, якого доглядали до його смерті та вели спільне господарство. Потім у 2012 році помер брат [PERSON] , але [PERSON] до цього часу продовжує обслуговувати домоволодіння. Свідок [PERSON] зазначила, що в будинку [ADDRESS] проживав [PERSON] разом із своїми дітьми [PERSON] і [PERSON] . Після того як батько захворів його діти разом його доглядали починаючи з жовтня 2006 року. [PERSON] з братом проживали разом до серпня 2012 року, тобто до смерті [PERSON] . Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 3, 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не написав відмову від неї. Незалежно від часу її прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч.2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення фактів постійного проживання позивача разом із її рідним братом до дня його смерті, а також встановлення місця відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] має для позивача юридичне значення, оскільки пов`язане з отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивач у інший спосіб не може довести фактів постійного її проживання з її рідним братом до дня його смерті, а також встановлення місця відкриття спадщини і зазначені обставини перешкоджають їй отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оцінюючи всі досліджені докази у справі в їх сукупності, вони відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, вважаються судом належними та допустимими згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України, та свідчать, що [PERSON] постійно проживала з братом [PERSON] , [INFO] , по день його смерті [INFO] , за адресою: [ADDRESS], а також, що місцем відкриття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , є: [ADDRESS], тому суд вважає, що позов у цій частини є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В частині визнання за позивачем права власності на спадкове майно, що належало [PERSON] , а саме: 1/4 частини домоволодіння [ADDRESS] , позов підлягає залишенню без розгляду На підставі викладеного,

Outcome: partial