Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

30.10.2017 року [PERSON] звернулася до суду із завою про оголошення [PERSON], [INFO] померлим. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.11.1991 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від цього шлюбу у них народилися діти [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. 17.01.2013 року чоловік поїхав з дому та до цього часу не повернувся, будь-який зв'язок з ним втрачено. 22.01.2013 року заявниця звернулася до Болградського РВ ГУ МВС України в Одеській області з заявою, а з 21.01.2014 року її чоловік знаходиться у міждержавному розшуку, як безвісті зникла особа. Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 18.03.2014 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім. На даний час заявникові потрібно вирішити питання майнового характеру, тому оголошення [PERSON] померлим їй потрібно для оформлення спадщини. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON], який діє на підставі довіреності від 20.10.2017 року (а.с.11), в судовому засіданні підтримали вимоги та просили їх задовольнити. Заінтересована особа - в особі начальника Болградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справи у відсутності представника заінтересованої особи. Заперечень та пояснень з приводу вимог [PERSON] до суду не надала. Суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є чоловіком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане 07 листопада 1991 року Василевською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.7). Згідно копії паспорта [PERSON], серії [NUMBER], виданого 14.06.1999 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, місце його проживання з 29 січня 1990 року зареєстроване за адресою [ADDRESS](а.с.6). Рішенням Болградського районного суду від 18.03.2014 року по справі №497/617/14-ц [PERSON] визнано безвісно відсутнім. Початком безвісної відсутності вирішено вважати 18 січня 2013 року ( а.с.8-10). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знав [PERSON] дуже добре, разом працював, бачив його дуже часто, був у добрих відносинах, але після 18.01.2013 року його не бачив, жодної інформації про нього не отримував. Свідок [PERSON] суду пояснила, що являється сестрою-близнюком [PERSON], та перебувала з останнім у дуже добрих відносинах, постійно спілкувалися телефоном, та при зустрічах, але у день коли поховали чоловіка її старшої сестри, а саме 18.01.2013 року, будь-який зв'язок з [PERSON] зник, і до цього часу жодної інформації. Згідно ст. 46 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для ухвалення рішення про оголошення [PERSON] померлим, оскільки за останнім місцем його проживання відсутні відомості щодо нього більше 4 років. Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. У випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів зазначених у заяві. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення [PERSON] померлим. В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених уст. 21 ЦК України (в редакції 1963 року), на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Суд роз'яснює заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Outcome: approved