Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

29 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись при цьому на наступні обставини. Відповідно до укладеного договору б/н від 12 квітня 2010 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості. Позивач належним чином виконав своє зобовязання за договором шляхом надання коштів відповідачу. Прийняті на себе зобовязання відповідач не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість станом на 31 жовтня 2016 року, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1895,11 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 9017,12 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (відсоткова складова) 545,61 грн., загалом в сумі 11957,84 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та стягнути на його користь судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, в разі неявки відповідача просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. За таких обставин зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору б/н від 12 квітня 2010 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6-32). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Позивач належним чином виконав своє зобовязання за договором шляхом надання коштів відповідачу. Прийняті на себе зобовязання відповідач не виконує, в звязку з чим станом на 31 жовтня 2016 року, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1895,11 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 9017,12 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (відсоткова складова) 545,61 грн., загалом в сумі 11957,84 грн. (а.с.4-5). Законом України № 1669-У11 від 02 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення АТО забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розяснення по реалізації норми про заборону нарахування пені та штрафів по кредитам згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» надав Національний банк України в листі № 18-112 / 64483, де в своєму розясненні підкреслює, що реалізація прав осіб, передбачених статтею 2 Закону, не потребує отримання банком любих інших документів, в тому числі сертифікатів про форс-мажорні обставини торгово-промислової палати. Відповідач зареєстрована та мешкає в зоні проведення АТО м.Костянтинівка, Донецької області і таким чином дія вказаного Закону поширюється на неї. Тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми 1045,61 грн., яка складається із штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 545,61 грн. задоволенню не підлягають. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 12 квітня 2010 року, а саме: заборгованість за кредитом 1895,11 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 9017,12 грн., в решті позовних вимог відмовити. В силу ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1253,98 грн.(а.с.1).

Outcome: partial