Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

2 квітня 2014 року позивач звернувся до Краснокутського районного суду з позовом до [PERSON], про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що з 2009 року, на протязі чотирьох років, він спільно проживав з [PERSON], як подружжя, без офіційної реєстрації шлюбу в органах РАЦСу. Від вказаних шлюбних відносин позивач має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Однак, у актовому записі та свідоцтві про народження батьком дитини зазначений [PERSON], з яким до 29 липня 2010 року [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі. Факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] підтверджений рішенням Краснокутського районного суду від 19 березня 2014 року. Вказаним рішенням також зобов»язано відділ реєстрації актів цивільного стану, який проводив реєстрацію народження, внести до актового запису відомості про [PERSON], як про батька [PERSON] Проте, для внесення вказаних відомостей, необхідно виключити з актового запису про народження відомості про [PERSON], як батька дитини. Викладені обставини змусили позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. У попередньому судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та прохав суд їх задовольнити. Відповідач у попереднє судове засідання не з»явився, надавши до суду заяву, згідно якої він визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення, та прохав суд слухати справу у його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як було встановлено в судовому засіданні, з жовтня 2009 року позивач [PERSON] став спільно проживати з [PERSON], яка, на той час перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано згідно рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 липня 2010 року. За час перебування [PERSON] та [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, 19 серпня 2010 року, у них народилася донька [PERSON], що підтверджується відповідним актовим записом та свідоцтвом про народження дитини. При реєстрації народження в органах РАЦСу, батьком дитини було записано [PERSON], оскільки, як передбачає ч.2 ст.122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно, у свідоцтві про народження [PERSON], серії 1-ВЛ № 212663, виданого 14 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, батьком дитини вказаний [PERSON] Як пояснив у судовому засіданні позивач, він пропонував [PERSON] звернутися до відділу РАЦСу зі спільною заявою про визнання батьківства, однак останній відмовився. 14 грудня 2013 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 419780, виданим 18 лютого 2014 року Московським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Харківського МУЮ. В судовому засіданні також встановлено, що неповнолітня [PERSON] на даний час проживає разом з позивачем, який піклується про неї, матеріально утримує та створює необхідні умови для її повноцінного розвитку. Крім того, [PERSON] звертався до Краснокутського районного суду Харківської області з позовом про визнання батьківства. Рішенням суду від 19 березня 2014 року його позов задоволено та визнано батьком неповнолітньої [PERSON]. Дане рішення не оскаржувалося та набрало законної сили. Таким чином, факт відсутності кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] підтверджений судом та не оспорюється сторонами по справі. Згідно ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як передбачає п. 6 Постанови ПВС України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що під час розгляду справи про визнання батьківства вимоги про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про [PERSON], як про батька дитини, не заявлялись та, відповідно, судом не розглядались, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є законним, обґрунтованим. Підтвердженим необхідними доказами, а отже підлягає задоволенню в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved