Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

30.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], про розірвання договору купівлі продажу корпоративних прав. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що він був учасником ТОВ «АВТОСЕРВІСІНВЕСТ» у м. Маріуполь. Корпоративні права у розмірі 25% статутного капіталу вартістю 266\~593грн. він набув 23.06.2014 року на підставі договору дарування. Витрат при даруванні корпоративних прав він не поніс, так як набув корпоративні права в дарунок від своєї матері [PERSON] 22.12.2016 року він уклав нотаріальний договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «АВТОСЕРВІСІНВЕСТ» у розмірі 25% статутного капіталу вартістю 266\~593грн. зі своїм братом [PERSON] Ці обставини підтверджуються протоколом загальних зборів учасників ТОВ «АВТОСЕРВІСІНВЕСТ» від 24.06.2014 року, статутом товариства та договором купівлі-продажу частки. При укладанні договору купівлі-продажу частки він помилково виходив з того, що до набуття ним корпоративних прав статутний капітал у розмірі 25% вартістю 266\~593грн. внесений повністю, що виключає сплату ним податку на дохід у разі продажу цієї частки за такою ж вартістю, тобто за 266\~593грн. Проте він помилявся, так як статутний капітал у розмірі 25% вартістю 266\~593грн. був внесений не ним, а його матірю. Сам він затрат при формуванні статутного капіталу та укладанні договору дарування не поніс, а тому повинен сплатити відповідно до ст.170.2 Податкового кодексу України податок на інвестиційний прибуток, що складає 53\~318,60грн. Сума даного податку є істотною і її сплата позбавила б його прибутку, на який він розраховував при укладанні договору купівлі-продажу частки. Крім того, зазначає, що незважаючи на те, що відповідно до п.2.2. договору купівлі-продажу частки [PERSON] зобовязався розрахуватися з ним протягом одного банківського дня 22.12.2016 року, він не розрахувався з ним до цього часу. [PERSON] посилається на те, що у нього змінились обставини і грошей у нього немає. Він запропонував [PERSON] розірвати договір у нотаріуса, але він уникає зустрічі з ним. Таким чином, обставини, якими він керувався при укладанні договору купівлі-продажу частки, а саме те, що отримує внаслідок продажу частки у статутному капіталі 266\~593грн., на які він розраховував та які йому потрібні, істотно змінились. Якщо, навіть, [PERSON] колись розрахується з ним, то після сплати податків, це не та сума, яка йому потрібна. Якби він знав про такі наслідки, він би ніколи не уклав цей договір купівлі продажу частки. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно з Статутом ТОВ «АВТОСЕРВІСІНВЕСТ» (нова редакція), позивач [PERSON] є учасником вказаного товариства. На підставі Протоколу загальних зборів учасників ТОВ «АВТОСЕРВІСІНВЕСТ» від 24.06.2014 року, на порядку денному стояли такі питання: 1. Про дарування частки [PERSON] у статутному капіталі ТОВ «АВТОСЕРВІСІНВЕСТ» [PERSON]; 2. Про прийняття до складу ТОВ «АВТОСЕРВІСІНВЕСТ» нового учасника; 3. Про затвердження та підписання статуту ТОВ «АВТОСЕРВІСІНВЕСТ», викладеного у новій редакції у звязку із дарування частки [PERSON] у статутному капіталі ТОВ «АВТОСЕРВІСІНВЕСТ», прийняттям до складу ТОВ «АВТОСЕРВІСІНВЕСТ» нового учасника, а також про здійснення дій щодо державної реєстрації статуту ТОВ «АВТОСЕРВІСІНВЕСТ», викладеного у новій редакції. По розгляду даних питань порядку денного було вирішено наступне. По першому питанню: [PERSON] подарувала належну їй частку у статутному капіталі ТОВ «АВТОСЕРВІСІНВЕСТ» у розмірі 25%, номінальною вартістю 266\~593грн., своєму сину, [PERSON], відповідно до договору дарування від 23.06.2014 року. У звязку з цим, вирішили вивести зі складу учасників ТОВ «АВТОСЕРВІСІНВЕСТ» [PERSON] По другому питанню було вирішено прийняти до складу учасників ТОВ «АВТОСЕРВІСІНВЕСТ» нового учасника [PERSON]. По третьому питанню вирішено затвердити та підписати статут ТОВ «АВТОСЕРВІСІНВЕСТ», викладений у новій редакції у звязку з дарування частки [PERSON] у статутному капіталі товариства, прийняттям до складу ТОВ «АВТОСЕРВІСІНВЕСТ» нового учасника. Доручити здійснення всіх необхідних дій з питань державної реєстрації статуту ТОВ «АВТОСЕРВІСІНВЕСТ», викладеного у новій редакції, [PERSON] 22.12.2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого продавець [PERSON] передає у власність покупцеві [PERSON] належну йому частку в статутному капіталі ТОВ «АВТОСЕРВІСІНВЕСТ», а покупець [PERSON] приймає вказану частку в статутному капіталі товариства і сплачує за неї грошову суму на умовах цього договору. Розмір частки складає 25%. За домовленістю сторін вказана частка в статутному капіталі товариства продана за 266\~593грн. Зазначені кошти [PERSON] зобовязався сплатити [PERSON] протягом одного банківського дня 22.12.2016 року. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно з ч.1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Відповідно ч.2 ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

Outcome: approved