Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

31.03.2017 року Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], Відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського МРУЮ про встановлення факту материнства, внесення відомостей до актового запису про народження дитини. Позовні вимоги обґрунтовували тим, що на обліку Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради перебуває дитина, позбавлена батьківського піклування [PERSON] [INFO]. Батько дитини [PERSON] 03.11.2014 року помер. Мати дитини [PERSON], рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області виключена із актового запису про народження дитини [PERSON] як матір дитини. Відповідач [PERSON], вважає себе біологічною матірю дитини, та звернулась до служби з проханням включення її даних до актового запису про народження дитини. На теперішній час дитина проживає в сімї [PERSON], яка утримує та виховує дівчинку. Посилаючись на викладені обставини Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради просила суд встановити факт материнства [PERSON] по відношенню до [PERSON] [INFO]. Зобовязати відділ реєстрації актів цивільного стану по м.Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області включити до актового запису про народження [PERSON] відомості про матір [PERSON] В судове засідання представник Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Представник Відділу реєстрації актів цивільного стану по м.Первомайську Первомайського МРУЮ у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому законом. Пленум Верховного Суду України в пункті 4 щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що справи про визнання материнства суд розглядає в позовному провадженні. У статті 9 Конвенції про права дитини та в принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і вусякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Європейський Суд з прав людини в п.47 рішення від 18 грудня 2008 року, прийнятому у справі «Савіни протиУкраїни», вказав, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про основоположні права людини. У будь-якому разі перебування дитини під державною опікою слід розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинятися, коли це дозволяють обставини. Отже, такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів і має оцінюватися в контексті позитивного обов'язку держави вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз'єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (п.52 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [INFO], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міскрайонного управління юстиції Миколаївської області, батьком дитини зазначений [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть (Серії 1-ФП №211088) [PERSON] помер 03.11.2014 року. Мати дитини [PERSON], рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області виключена із актового запису №658 від 24.12.2004 року про народження дитини [PERSON] як матір дитини. Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.06.2016 року [PERSON] [INFO] був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Дитина перебуває на обліку Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради. На теперішній час [PERSON] проживає в сімї [PERSON], яка утримує та виховує дівчинку. Відповідно до ч. 2 ст. 132 Сімейного Кодексу України визнання факту материнства можливе за рішенням суду. Заява про встановлення факту материнства може подана батьком, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Суд визнає материнство, якщо походження дитини від певної жінки, підтверджено відповідними доказами, у тому числі висновками експертизи. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Відповідно до висновку наданого судовим експертом Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №451 від 21.11.2017 року: [PERSON] може бути біологічною матірю [PERSON]. Ймовірність даної події складає 99,9989273937298%. Таким чином, визнавши доведеним факт біологічного материнства [PERSON] щодо неповнолітньої [PERSON], суд вважає необхідним заявлений позов задовольнити. Задоволення вказаного позову є підставою для внесення органом державної реєстрації актів цивільного стану до актового запису про народження [PERSON] [INFO], відомостей про [PERSON], як про матір дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved