overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

2 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23 травня 1999 року. Від спільного шлюбу у них народилося двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, утримання сімї, ведення господарства, утримання та виховання синів. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, на примирення не згодна. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, проте, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, на примирення не згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 травня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [PERSON] І-АМ № 037851 (а.с. 4). Від спільного шлюбу сторони мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] І-АМ №091429 та № 145381 відповідно (а.с. 5, 6). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя з відповідачем не склалось та збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки у них з відповідачем різні погляди на сімейне життя, ч утримання сімї, ведення господарства, утримання та виховання синів. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітньої дитини. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

2 листопада 2015 року до суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказуючи, що 10.07.1995р. при посвідченні секретарем виконавчого комітету Дзюньківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області заповіту, реєстровий № 45, були допущені помилки, а саме запис імені заповідача був внесений як, «Палажка», тоді як необхідно було внести правильний запис імені «Палагія», і запис прізвища та по батькові спадкоємиці був внесений як, «Павлік» «Нікандрівна», тоді як необхідно було внести правильний запис прізвища та по батькові «Павлик» «Никандрівна», а також при видачі державного акту на право приватної власності на землю, була допущена помилка, а саме запис імені заповідача був внесений як, «Палажка», тоді як необхідно було внести правильний запис імені «Палагія». Тому через розбіжності у написанні імені заповідача та прізвища і по батькові спадкоємиці у заповіті та державному акті на право приватної власності на землю, не може реалізувати своє право на спадщину. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала заяву задовольнити. Представник заявниці, адвокат [PERSON] заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте сільський голова Дзюньківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області [PERSON] подав до суду листа про розгляд справи у відсутності представника, не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Згідно з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що заповідачем заповіту від 10.07.1995р., посвідченого секретарем виконавчого комітету Дзюньківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області від 12.05.2008р., реєстровий № 45, дійсно є [PERSON], яка померла 09.01.1996р., а спадкоємцем по вище вказаному заповіту є [PERSON],[INFO], також державний акт на право приватної власності на землю, Серії І-ВН № 000853, виданий 18.03.2002р. Дзюньківською сільською радою на імя [PERSON], належить [PERSON], яка померла 09.01.1996р. в с. Дзюньків Погребищенського району Вінницької області, і іншого порядку встановлення даних фактів законом не передбачено, тому їх необхідно встановити на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

2 листопада 2015 року суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторонами подані суду заяви, в яких позивач позов підтримала, відповідач позов визнав і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2000 року, що підтверджено копією свідоцтва про одруження І-ВЛ № 120230. Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку Аліну [INFO] і сина [PERSON] [INFO], що підтверджено відповідно копіями свідоцтв про народження І-ВЛ № 292222 та І-ВЛ № 190931. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 24 СК України також визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із поданих суду заяв сторін та тексту позовної заяви судом встановлено, що волевиявлення позивача та відповідача спрямоване на розірвання шлюбу і примусити сторони в такому випадку продовжувати шлюбні стосунки суд не може, а примирення в такому випадку буде суперечити моральним засадам суспільства. Враховуючи наведене, відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд вважає необхідним шлюб, зареєстрований між сторонами розірвати. Оскільки позивач не просила суд змінити її прізвище після розірвання шлюбу, суд вважає необхідним прізвище позивача [PERSON] після розірвання шлюбу залишити без змін «Сердюк».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

2 листопада 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 3 листопада 2007 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка надала заяву з проханням провести розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Згідно пункту 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 3 листопада 2007 року виконавчим комітетом Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 7. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено з Москалик на Лі. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. За змістом позовної заяви вимог про стягнення понесених судових витрат по сплаті судового збору позивачка не заявляє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

2 листопада 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначив, що 30 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №1751. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з дружиною мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги він підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і згідно ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 30 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №1751, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.11). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивача, який бажає їх припинення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

2 листопада 2018 року до суду надійшла заява від [PERSON], заінтересовані особи Поділььска сільська рада Заліщицького району Тернопільської області, відділ у Заліщицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу її матері [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що її матері [PERSON], яка померла 09.12.2017 року, належав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 718534 за межами населеного пункту на території Подільської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий на ім`я [PERSON]. Однак в державному акті на право вланості на земельну ділянку допущена помилка в прізвищі - замість Гоменюк записано Гуменюк. Даний факт заявниці необхідно встановити для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, що вона не може зробити у зв'язку з тим, що в правовстановлюючих документах по-різному зазначено прізвище спадкодавиці. Заявниця в судовому засіданні просить заяву задоволити та встановити факт належності державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 718534 [PERSON]. Представник заінтересованої особи Подільської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності та заяву задоволити. Представник заінтересованої особи відділу у Заліщицькому районі Головного управління держгеокадастру у Тернопільській області в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності та з приводу заявлених вимог покладається на думку суду. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 09.09.2017 року померла мати заявниці [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 245426 від 20.09.2018 року. Згідно довідки, виданої виконкомом Подільської сільської ради № 1180 від 24.10.2018 року, державний акт серії ЯА № 718534, який виданий [PERSON], дійсно належав [PERSON], яка померла 09.12.2017 року. Відповідно до листа відділу у Заліщицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області [PERSON] дійсно видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 718534. Однак в зазначеному державному акті містяться розбіжності в прізвищі замість Гоменюк Ганна Йосипівна записана Гуменюк Ганна Йосипівна. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Даний факт заявниці необхідно встановити для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, що вона не може зробити у зв'язку з тим, що в правовстановлюючих документах по-різному зазначено прізвище спадкодавиці. А тому, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу слід задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~2 листопада 2021 року Хмельницьким міськрайонним судом було прийнято рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, яким позов задоволено. \~ \~ \~ \~Як вбачається з змісту рішення, не вирішено питання щодо решти майнових вимог, враховуючи заяви позивачки про збільшення розміру позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача решти суми боргу. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

2лютого 2010 року Одеська загальноосвітня школа-інтернат звернулася до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON], [INFO], в якій просить стягнути з відповідача на користь неповнолітнього аліменти у розмірі А частини з усіх видів заробітку щомісячно на його утримання до досягнення ним повноліття, тобто до 08 лютого 2015 року. Відповідач у судове засідання не з'явилася, сповіщалася, причини неявки суду не повідомила. Згідно ст. 224 Ц1ІК України, у разі неявки всіх відповідачів, які належним чином були повідомлені про день, годину та місце слухання справи та про причини неявки суд не повідомили, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, на підставі існуючих в матеріалах справи документів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативну базу, що регулює галузь спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони, [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження №19 від 31 березня 2009 року зроблений Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси). Відповідно до ч. 2 ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утримані дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до довідки №1201 від 23 жовтня 2009 року, неповнолітній [PERSON] навчається в школі-інтернагі №4, знаходиться на повному державному забезпеченні з 29 серпня 2009 року. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Одеської загальноосвітньої школи-інтернату №4 законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

2 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою у Вапнярській селищній раді Томашпільського району Вінницької області 22 липня 2000 року, актовий запис № 17. Даний позов [PERSON] обґрунтував наступним. 22 липня 2000 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою у справі, з якою проживав однією сім'єю до грудня 2013 року, після чого спільне життя було припинено. Від спільного проживання у сторін [INFO] народився син [PERSON]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між сторонами, байдужість до життя та проблем кожного, відсутність сімейного вогнища. В даний час спільне господарство ними разом не ведеться. Позивач переконався, що примирення і збереження сім'ї бути не може, а також суперечитиме його інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд, розглянувши заяви сторін по справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Причинами розірвання шлюбу є те, що сторони перестали розуміти один одного через різні погляди на життя, сторони проживають окремо, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Суд встановив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] при зверненні до суду поніс судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн., однак, оскільки позивач не ставить питання про повернення йому судового збору, суд залишає понесені витрати за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

2 лютого 2015 року до суду звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту знаходження на утриманні та факту прийняття спадщини, вказуючи, що з 15.01.1993р. вона набула статус непрацездатної особи у зв'язку з виходом на пенсію та погіршенням стану здоров'я. З цього часу і по день смерті, [INFO] [PERSON] вона була її утриманні. Зазначені факти їй потрібно встановити для визнання її спадкоємцем та для успадкування спадщини померлої. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте голова Очеретнянської сільської ради - Кулик В.І. телефонограмою суд повідомив, що не має можливості з'явитися в судове засідання, просив розглянути справу у відсутності представника, не заперечував проти задоволення заяви. Свідки по справі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON]. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Вказані правовідносини регулюються: - ст.ст. 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 р.) дією, що свідчить про прийняття спадщини є фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном; - ч.1 п.2 256 ЦПК України, згідно з якою, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні; - ч.2 ст.256 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку встановлення цих фактів. Враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] дійсно перебувала на утриманні [PERSON], яка померла [INFO], від 15.01.1993р. по день її смерті., зазначений факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.2 ст.256 ЦПК України. Беззаперечно доведено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю), яку [PERSON] прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, тому цей факт необхідно встановити рішенням суду на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved