Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

30 січня 2019 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить визначити їй додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері - [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та господарських будівель та споруд, що розташовані в с. Шевченкове Вітовського району Миколаївської області та земельної частки (пай). Спадкодавець ще за життя 21 травня 2015 року склала заповіт, відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме на день смерті [PERSON] , вона заповідала позивачу [PERSON] . Заповіт був посвідчений секретарем Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області Калюжною О.М. Відповідач є донькою померлої. На день смерті [PERSON] разом із нею ніхто не був зареєстрований та не проживав. Протягом шести місяців з дня смерті матері позивач до нотаріуса не звернулася. Вказала, що строк нею був пропущений з поважних причин, який обумовлений тим, що вона юридично не обізнана, крім цього неодноразово перебувала на стаціонарному лікування в Міській лікарні № 3. Про те, що мала в шестимісячний строк звернутися до нотаріуса не знала, вважала, що якщо на ім`я складено заповіт, тому вона фактично є власницею спадкового майна. Звернувшись до нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини позивачу було відмовлено у прийнятті заяви, оскільки пропущений шестимісячний строк, встановлений законом для подання заяви. В зв`язку з тим, що позивачка вважає поважними причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, вона звернулася до суду з позовом та просить його задовольнити. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину. Позивач в судове засідання не з`явилася, від її представника до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач - Шевченківська сільська рада Вітовського району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду листа з проханням розглядати справу за відсутності представника сільської ради, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення. Третя особа - Вітовська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду листа з проханням розглядати справу за відсутністю представника нотаріальної контори, а рішення прийняти на розсуд суду. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть від 11 травня 2017 року, серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , актовий запис від 11 травня 2017 року № 60, зроблений виконкомом Шевченківсьої сільською радою Вітовського району Миколаївської області (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина. Ще за життя 21 травня 2015 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області Калюжною О .М., зареєстрований за № 23, відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме на день смерті, вона заповіла [PERSON] (а.с. 6). Позивач є донькою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження від 24 червня 1976 року, серії [NUMBER] , де в графі мати вказана [PERSON] (а.с. 5). 07 жовтня 2000 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 10). Спадкоємці першої черги, а також що мають право на обов`язкову частку відсутні. Як зазначено в частині 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач на день смерті спадкодавця разом із нею не проживала, згідно з довідкою Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 20 серпня 2018 року №1676 (а.с. 11). Як вбачається з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27 лютого 2019 року № 55295854 спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася (а.с. 30). Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто смерті спадкодавця. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може продовжити строк на подачу заяви про прийняття спадщини, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. В ході судового розгляду справи було встановлено, що шестимісячний строк, передбачений законом для прийняття спадщини, позивачем було пропущено через хворобу, та проходження стаціонарного лікування, на підтвердження чого надано відповідні письмові докази. Так, відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Міської лікарні № 3, [PERSON] у період з 28 жовтня 2017 року по 10 серпня 2018 року перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом: «Хронічний панкреатит в стадії загострення»(а.с. 22) Як зазначено, у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що надана позивачем медична виписка підтверджує наявність труднощів для звернення із заявою до нотаріуса, водночас перебування позивача на лікування у вказані у виписках періоди не є причиною, пов`язаною з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для звернення до нотаріуса. Разом з тим пунктом 1 частини 1 статті 49 ЦПК України передбачено право відповідача на визнання позову (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Як зазначено в частині й статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Враховуючи, що відповідач Шевченківська сільська рада Вітовського району Миколаївської області направила до суду заяву про визнання позову, та воно не суперечить закону, так як визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини врегульовано частиною 3 статті 1272 ЦК України. Крім цього, визнання відповідачем позову не порушує прав інших осіб, оскільки спадкоємців першої черги окрім позивача не має, та вона єдина хто має намір прийняти спадщину, до того ж заповіт спадкодавцем складено на її ім`я, тому суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved