Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

6 вересня 2016 року, представник позивачки [PERSON] звернувся до суду з названим позовом, в якому просив суд, розірвати шлюб між [PERSON] та відповідачем, зареєстрований 11 січня 2008 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області (актовий запис № 01), в період якого у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що спільне життя у позивачки з відповідачем не склалось, на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть, через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім'ї між ними не можливо та у зв'язку з застуванням відповідачем на протязі останніх 6-ти місяців насильства у відношенні позивачки та їхньої доньки, позивачка разом з донькою були вимушені виїхати з будинку, в якому вони спільно проживали з відповідачем у Вінницьку область, де вони проживають у батьків позивачки. В судове засідання позивачка, яка проживає у Вінницькій області та її представник не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду представник позивачки був повідомлений належним чином, однак надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримав позов [PERSON] і просив суд, слухати справу без його участі (а.с. 21). Відповідач в судове засідання повторно, без поважних причин не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується його відповідною розпискою з підписом, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав (а.с. 20). Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, або якщо причини неявки відповідача на думку суду є неповажними, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, сторони зареєстрували свій шлюб 11 січня 2008 року, у Відділі реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області (актовий запис № 01), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.01.2008 р., в період якого у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.12.2003 р. (а.с. 5,6). З позовної заяви вбачається, що між позивачем та відповідачкою, спільне життя не склалося у зв'язку з виявленням несумісності характерів, різних поглядів на життя позивачки з відповідачем, з яким вони втратили почуття любові, поваги один до одного, взаємодопомоги, порозуміння, внаслідок, чого в сім`ї панувала напруженість і розлад, сторони припинили спільне проживання, і їхній шлюб на сьогодні носить формальний характер, та у зв'язку з застуванням відповідачем на протязі останніх 6-ти місяців насильства у відношенні позивачки та їхньої доньки, останні були вимушені виїхати з будинку, в якому вони спільно проживали з відповідачем у Вінницьку область, де вони проживають у батьків позивачки. Суд встановив, що на сьогодні, сторони фактично припинили будь-які шлюбні відносини, відповідачка проживає разом із дитиною окремо від відповідача. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи позицію позивачки, стосовно її бажання на розірвання шлюбу, що вбачається з даного позову, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам позивачки, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved