Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

30 липня 2013 року Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30 березня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та відповідачем-1 укладено Кредитний договір № 027.20.001/14AV-01/15, відповідно до якого, Банк надав відповідачу-1 [PERSON] кредит в сумі 20 600,00 доларів США, де останній в свою чергу зобов'язався забезпечити повернення кредиту не пізніше 19 лютого 2010 року, сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 14,3% річних. На підставі Договору факторингу № 11 від 02 лютого 2012 року Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанси» свої права вимоги заборгованості за Кредитними договорами до боржників. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 027.20.001/14AV-01/15 від 30 березня 2006 року, між позивачем (Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанси») та відповідачем-2 [PERSON] укладено Договір поруки № 027.20.001/14AV-01/15-П від 05 червня 2013 року, згідно якого відповідач-2 поручився перед банком за виконання зобов`язань відповідачем-1. Згідно до умов Договору поруки, обсяг відповідальності відповідача-2 перед позивачем за порушення відповідачем-1 умов кредитного договору складає 2000,00 гривень. У порушення умов Кредитного договору відповідач-1 свої зобов'язання належним чином не виконав, в зв'язку з чим, станом на 31 липня 2013 року заборгованість за Кредитним договором складає 96 580,22 доларів США, що за курсом НБУ за 1 долар США- 7,993 гривень станом на 31 липня 2013 року в еквіваленті становить 771 965,70 гривень. Позивачем 26 липня 2013 року за вих.№5429 на адресу відповідача-1 було направлено Повідомлення про порушення забезпечення обтяження зобов'язання, згідно якого позивач просив сплатити суму заборгованості, що виникла. Оскільки станом на день звернення до суду заборгованість не сплачена, тому позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути на його користь, понесені ним судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, одночасно позовні вимоги підтримає в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надавали. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки представника позивача, яка не заперечила проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Згідно до ст. 11,16 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, що 30 березня 2006 року між між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та відповідачем-1 укладено Кредитний договір № 027.20.001/14AV-01/15, відповідно до якого, Банк надав відповідачу-1 [PERSON] кредит в сумі 20 600,00 доларів США, де останній в свою чергу зобов'язався забезпечити повернення кредиту не пізніше 19 лютого 2010 року, сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 14,3% річних. Згідно до Договору факторингу № 11 від 02 лютого 2012 року Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанси» свої права вимоги заборгованості за Кредитними договорами до боржників. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 027.20.001/14AV-01/15 від 30 березня 2006 року, між позивачем (Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанси») та відповідачем-2 [PERSON] укладено Договір поруки № 027.20.001/14AV-01/15-П від 05 червня 2013 року, згідно якого відповідач-2 поручився перед банком за виконання зобов`язань відповідачем-1. Згідно до умов Договору поруки, обсяг відповідальності відповідача-2 перед позивачем за порушення відповідачем-1 умов кредитного договору складає 2000,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до Договору поруки Відповідач 2, як поручитель, поручається за виконання Відповідачем 1 обов'язків, які виникли на підставі Договору. Згідно з ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. В силу ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату Основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Обсяг відповідальності Відповідача-2 перед Позивачем за порушення Відповідачем-1 обов'язків за Договором відповідно до Договору поруки складає 2 000,00 гривень. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом також встановлено, що у порушення умов Кредитного договору відповідач-1 свої зобов'язання належним чином не виконав, в зв'язку з чим, станом на 31 липня 2013 року заборгованість за Кредитним договором складає 96 580,22 доларів США, що за курсом НБУ за 1 долар США- 7,993 гривень станом на 31 липня 2013 року в еквіваленті становить 771 965,70 гривень, що складається з наступного: заборгованості по кредиту - 9092,00 доларів США, заборгованості по відсоткам - 5 954,79 доларів США, пені - 81 533,43 доларів США, що підтверджується довідкою-розрахунком ТОВ «Вердикт Фінанси». Позивачем 26 липня 2013 року за вих.№5429 на адресу відповідача-1 було направлено Повідомлення про порушення забезпечення обтяження зобов'язання, згідно якого позивач просив сплатити суму заборгованості, що виникла, однак відповідач-1, проігнорував вимоги банку. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Так, відповідно до умов Договору поруки передбачається, що в разі порушення Позичальником виконання зобов'язання, Банк має право вимагати від Поручителя виконання зобов'язання Позичальника перед Банком, згідно з умовами Кредитного договору в порядку, передбаченому Договором поруки. Відповідно до умов Договору поруки передбачається, що якщо при настанні строку платежу за Кредитним договором Позичальником не буде сплачено платіж, Позичальник та/або Банк зобов'язується повідомити Поручителів про прострочення сплати платежу. Відповідно до умов Договору поруки Поручитель відповідає по зобов'язаннях за Кредитним договором в тому ж обсязі, що і Позичальник. Відповідно до умов Договору поруки солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед Кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання по Кредитному договору не будуть виконані повністю. Оскільки положеннями п.3.9 Кредитного договору передбачено право банка на дострокове повернення кредиту, банком своєчасно направлено претензії про сплату боргу боржнику та поручителю, суд вважає позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за договором обґрунтованими. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданих квитанцій, позивач поніс судові витрати в сумі 3 441,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідачів солідарно.

Outcome: approved