overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

29 травня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1535 грн. 73 коп. та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1228 грн. 59 коп., до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала.Відповідач в судове засідання не з`явився, з поданого відзиву вбачається, що позовні вимоги визнає частково. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбу, який розірвано 17.10.2018, сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, беручи до уваги матеріальний стан відповідача та інші суттєві обставини справи, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 29.05.2019 і до повноліття дітьми повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

29 травня 2019 року рішенням Оболонськогорайонного суду м. Києва у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (№ 2/756/642/19; ун. № 756/12654/18) позов було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у сумі 10 185,32 грн та судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника звернувся до суду із заявою, в якій просить виправити допущену судом описку, а саме вірно зазначити дату винесення рішення «29 травня 2019 року» замість помилково вказаної «29 травня 2018 року». В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце повідомлялися належним чином. Представник заявника надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 269 ЦПК України суд постановив провести розгляд заяви за відсутності учасників справи, які не з`явилися. Згідно ч. 1, 2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що у рішенні суду допущено помилку, яка має бути виправлена шляхом постановлення відповідної ухвали. Як вбачається з матеріалів справи, у рішенні Оболонського районного суду м. Києва (№ 2/756/642/19; ун. № 756/12654/18) допущена описка, а саме помилково зазначено дату винесення рішення «29 травня 2018 року» замість правильної «29 травня 2019 року». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

29 травня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просив визначити додатковий строк прийняття спадщини, яка залишилась після [PERSON] , що помер [INFO] , протягом трьох місяців. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який є батьком [PERSON] . Позивач є спадкоємцем після померлого за законом. З метою прийняття спадщини, [PERSON] звернувся до державного нотаріуса П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Демяносової В.Ф., однак постановою від 30 квітня 2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском передбаченого чинним законодавством шестимісячного строку на звернення із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи ту обставину, що після смерті батька позивач мав погіршення стану здоров`я, останнім пропущено встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 03 червня 2020 року цивільну справу було передано до Шевченківського районного суду для розгляду за підсудністю. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до слухання по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

29 травня 2020 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 вересня 2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за актовим записом № 707. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що з 29 вересня 2007 року з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час припинили шлюбні відносини та спільне господарство не ведуть. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим та оскільки їх шлюб носить формальний характер, зберігати його наміру не має, просить суд його розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила. Про час і місце розгляду справи повідомлена вчасно і належним чином, що підтверджується її особистим підписом в повідомленні про вручення поштового відправлення. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 4 ст. 233 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення, про що в судовому засіданні суд постановив відповідну ухвалу. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29 вересня 2007 року [PERSON] та [PERSON] у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зареєстрували шлюб за актовим записом № 707. Прізвища чоловіка та дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » та « [PERSON] », відповідно. Сторони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . В позовній заяві позивач вказує, що їх шлюб з відповідачем носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім`ї неможливо. Заперечень відповідачем не надано. В силу ст. 112 СК Українисуд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

29 травня 2020 року [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який народився в с. Левковичі, Овруцького району Житомирської області, який мав місце [INFO] в с. Левковичі, Овруцького району Житомирської області. Мотивуючи тим, що померлий [PERSON] є його братом. Смерть брата була передчасною, а тому він розгубився, а також не був компетентним в деяких питаннях і не віддав тіло на медичне освідування. Із-за відсутності заключення про причину смерті, його смерть не реєструвалася у відділі державної реєстрації актів цивільного стану і свідоцтво про смерть не видавалося, у зв`язку з чим позбавлений можливості отримати допомогу на поховання. Заявник просить справу розглядати без його участі. Представник заінтересованої особи надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно довідки від 09.01.2020 року Хлуплянської амбулаторії загальної практики сімейної медицини КНП '' Овруцький центр первинної медико-санітарної допомоги '', [PERSON] , [INFO] , дійсно помер [INFO] . При огляді тіла слідів насильницької смерті не виявлено(а.с 4). З довідок виданих в.о. старости Левковицького старостинського округу №8 від 17.01.2020 року №37, видно, що [PERSON] , [INFO] , дійсно був зареєстрований та проживав по день смерті в житловому будинку [ADDRESS] , який помер [INFO] та похований на сільському кладовищі села Левковичі (а.с.8,9). [PERSON] є братом померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 26 червня 1976 року та серії [NUMBER] від 10 лютого 1971 року (а.с.4,11). Заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , оскільки заявником пред`явлено документ, що не може бути підставою для проведення реєстрації смерті особи, що підтверджується відмовою у проведенні реєстрації смерті Овруцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 03.03.2020 року №122/21.10 (а.с.7). Згідно ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У суду немає підстав не довіряти вказаним довідкам та поясненням заявника викладених у заяві, а тому суд вважає факт смерті доведеним. Встановлення факту смерті [PERSON] заявнику необхідно для отримання допомоги на поховання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

29 травня 2020 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Костянтинівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про надання права на шлюб. В обґрунтування заявлених вимог заявниця послалася на те, що у 2017 року вона почала зустрічатися з [PERSON] , [INFO] , від якого завагітніла та має намір народити дитину. Строк вагітності станом на 18.05.2020 складає 5 тижнів. У травні 2020 року вони з [PERSON] вирішили одружитися та звернулися до відділу реєстрації актів цивільного стану. Однак у прийомі заяви та реєстрації шлюбу їм було відмовлено у зв`язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку, встановленого ч. 1 ст. 22 СК України, а саме на момент звернення їй було менше 18 років. Реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає її інтересам і є необхідною, оскільки на вона є вагітною та очікує дитину. Вони з [PERSON] зацікавлені в народженні дитини та реєстрації шлюбу. ЇЇ батьки не заперечують проти їхнього шлюбу. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні підтримала заяву, просила її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] - мати заявниці, та [PERSON] - наречений заявниці, підтримали заяву, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Костянтинівського міського відділу РАЦС, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд уважає, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав: Відповідно до ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років (ч.1). Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу (ч.2). Частиною 2 ст. 23 СК України передбачено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Із копії паспорту громадянки України № [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у м. Костянтинівка Донецької області, тобто заявниця має повних 17 років. На час розгляду справи заявниця [PERSON] не досягла шлюбного віку 18 років, який визначений ч.1 ст. 22 СК України. З протоколу ультразвукового дослідження № 599 від 18.05.2020 вбачається, що [PERSON] знаходиться у стані вагітності 5 тижнів (а.с.10). У цьому випадку, зважаючи на те, що досліджені докази підтверджують обставини, на які посилається заявниця, то суд приходить до висновку про задоволення її вимог та надання їй права на шлюб, оскільки право на шлюб відповідає інтересам заявниці та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

29 травня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з відповідачкою з 18 квітня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просив позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. В судове засідання відповідачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18 квітня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 18 квітня 2015 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 137. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від сумісного проживання сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 555. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін - « [PERSON] ». Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] судовий збір у сумі 840,80 грн., сплачений ним при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

29 травня 2020 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, зареєстрованого 25 червня 2019 року Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 132. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин, зазначає, що їх шлюб існує лише формально і подальше його збереження є недоцільним. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час, дату та місце його проведення повідомлялася належним чином. Жодних клопотань, заяв, а також відзиву від відповідача до суду не надходило. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 14 вересня 2020 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 132 /а.с. 3/. Сторони від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з нормою ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги те, що відповідач відзиву на позов не надала, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а таким чином позов про його розірвання підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

29 травня 2020 року позивач звернулась до суду до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 14 листопада 2018 року, який було зареєстровано Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 230. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] .. Останнім часом між ними склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім`ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову визнає та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягаєзадоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 листопада 2018 року, який було зареєстровано Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 230 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім`я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спір про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також треба стягнути і судові витрати, які складаються з розміру сплаченого судового збору - 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved