Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

31 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась з позовом до Богданівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин між нею та померлими особами [PERSON] , [PERSON] , визнання права власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Представник відповідача Богданівської сільської ради у судове засідання не з`явився, надійшов лист № 2-14/2088 від 11 листопада 2019 року, підписаний сільським головою Грищенком О.Г., за змістом якого виконавчий комітет Богданівської сільської ради просить розглянути справу без участі його представника, не заперечує проти задоволення позову (а.с.51). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . 26 липня 2000 року до майна померлої [PERSON] було заведено спадкову справу № 410 Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою (а.с.63-68). З матеріалів спадкової справи видно, що після померлої [PERSON] спадщину прийняла дочка померлої [PERSON] . Син померлої [PERSON] - [PERSON] , який на день смерті матері проживав разом із нею, 25 липня 2000 року надав нотаріусу заяву, згідно якої він не вступав в управління спадковим майном, що залишилося після смерті матері, і не має наміру звертатись до суду з позовом про продовження строку. Подання цієї заяви свідчить про те, що [PERSON] відмовився від спадщини відповідно до ст.549, 553 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який був чинним на час відкриття спадщини. Відповідно до\~положень ст.553\~ЦК Української\~РСР 1963\~року,\~ \~вважається,\~що відмовився\~від спадщини\~той спадкоємець,\~ який\~не вчинив\~жодної з\~дій,\~що свідчать\~ про\~ прийняття\~ спадщини,\~передбачених статтею\~549\~цього Кодексу,\~а саме:\~ не\~вступив фактично\~ \~в \~управління \~або \~володіння спадковим\~майном і\~не подав\~державній нотаріальній\~ конторі\~ за\~ місцем\~відкриття спадщини\~заяву про\~прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Оскільки матеріали спадкової справи до майна померлої [PERSON] не містять заяви [PERSON] про прийняття спадщини, натомість [PERSON] подана заява про те, що він не вступив в управління спадковим майном і не має такого наміру, він вважається таким, що відмовився від спадщини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26 липня 2000 року, спадкоємицею майна [PERSON] , померлої [INFO] , є її дочка [PERSON] (а.с.68). Постановою державного нотаріуса Другої павлоградської державної нотаріальної контори від 15 березня 2019 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] брата [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , який належав [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.24). Постанову мотивовано тим, що відсутній факт родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] , а також відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. У Реєстрі прав власності на нерухоме майно станом на 04 листопада 2019 року відсутні відомості про реєстрацію права власності на будинок [ADDRESS] (а.с.29). За інформацією КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації», право власності на будинок [ADDRESS] не зареєстровано. На підставі рішення виконкому Павлоградської районної ради №9 від 12 січня 1988 року було визнано право власності на зазначений жилий будинок за [PERSON] , але остання не звернулась для оформлення свідоцтва про право власності (а.с.21, 23). Довідкою виконкому Богданівської сільської ради (а.с.50) підтверджується, що домоволодіння [ADDRESS] згідно погосподарської книги за 1994 рік дійсно значиться за [PERSON] , яка померла [INFO] . 30 жовтня 2018 року КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] (а.с.10-12). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року N 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином право власності спадкодавця [PERSON] на жилий будинок [ADDRESS] було зареєстроване у 1994 році Богданівською сільською радою у погосподарській книзі згідно діючого на той час законодавства. Єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] . Право на спадщину на будинок [ADDRESS] [PERSON] до теперішнього часу не оформлено. Тому до цього спадкового майна підлягають застосуванню правила ст.1218, 1296 ЦК України відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень чинного Цивільного кодексу України. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). На момент відкриття спадщини [PERSON] належало право власності на будинок [ADDRESS] , але за життя [PERSON] не зверталась за видачею документу, що посвідчує це право. Відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно позбавляє позивача можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом. Тому суд вважає за можливе захистити порушене право позивача шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . В частині встановлення факту родинних відносин позов не підлягає задоволенню, оскільки родинні відносини між померлими [PERSON] та [PERSON] у даному випадку не мають правового значення, факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] ніким не оспорюється, позивач є спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 26 липня 2000 року державним нотаріусом Другої павлоградської державної нотаріальної контори (а.с.68). Судові витрати по справі слід покласти на позивача, оскільки спір виник не внаслідок неправомірних дій відповідача, а через відсутність правовстановлюючого документу на підтвердження права власності спадкодавця на спадкове майно. За змістом листа сільського голови Богданівської сільської ради № 2-14/2088 від 11 листопада 2019 року, відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті (а.с.51). Тому відповідно до положень ч.1 ст.142 ЦПК України, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. В частині визнання права власності на спадкове майно підлягав сплаті судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп, 50 відсотків від цієї суми складає 384 грн 20 коп.

Outcome: partial