Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

29 грудня 2016 року Кредитна спілка «Залоговое агенство» звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем зобовязань відповідно до умов договору. У позовній заяві зазначено, що 22 жовтня 2013 року між Кредитною спілкою «Залоговое агенство» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 2361, відповідно до умов якого [PERSON] надані на умовах повернення, забезпеченості, цільового характеру використання та платності кредитні кошти в сумі 29000,00 гривень, зі змінюваною процентною ставкою, з кінцевим терміном повернення не пізніше 22 жовтня 2014 року. У зв'язку із неналежним виконанням своїх зобовязань за кредитним договором, станом на 16.11.2016 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 48022,08 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 14060,13 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 33961,95 грн. Виходячи з наведеного, посилаючись на положення статей\~526, 527, 530, 1054 ЦК України, статей 3, 15, 107 ЦПК України\~та протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 48022,08 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. Представник позивача [PERSON], належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача [PERSON] про місце, день та час розгляду справи. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка Донецької області, де зареєстровано місце проживання [PERSON], що позбавлює суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України виклик у судове засідання відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий курєр». Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило. Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачем [PERSON] недобросовісно здійснюються її процесуальні права, у звязку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача, а тому суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 22 жовтня 2013 року юридична особа кредитна спілка «Залоговое агенство», і [PERSON], РНОКПП: [NUMBER], уклали кредитний договір № 2361, відповідно до умов якого [PERSON] надані на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості кредитні кошти в сумі 29000,00 гривень, зі сплатою 55 % річних. Позичальник зобов'язався погашати кредит та проценти щомісячними платежами /а.с.5-8/. Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами КС «Залоговое агенство», та особисто [PERSON], зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі\~статті 629 ЦК України\~цей договір є обовязковим для виконання. Статтею 204 ЦК України\~проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що позивач повністю виконав умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредит у сумі 29000,00 грн. Відповідно до п.10.2 кредитного договору № 2361 від 22.10.2013 року, він набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами /а.с.5-8/. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору № 2361 від 22.10.2013 року вбачається, що станом на 16.11.2016 року позичальник має заборгованість за кредитом 14060,13 грн. /а.с.10-11/. Згідно з п.2.7.1 кредитного договору проценти (відсотки) за користування кредитом 55 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 9343,75 грн. (у грошовому виразі). Відповідно до п.3.1 кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) є змінюваною. Згідно з п.3.4 кредитного договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіку розрахунків, що є невід?ємною частиною цього договору. В такому випадку кредит визнається кредитом з нормальним рівнем ризику та розмір змінюваної процентної ставки за користування кредитом становить 55,00 % річних. Як вбачається з п. 3.5 кредитного договору у разі прострочення планового платежу в строк, що не перевищує п?ять банківських днів від дати платежу, цей кредит визнається кредитом з підвищеним рівнем ризику, і з наступного дня за днем несплати планового платежу, розмір змінюваної процентної ставки становить (10*1+45) % річних. Максимальний розмір змінюваної процентної ставки для кредитів з підвищеним рівнем ризику дорівнює двократному розміру змінюваної процентної ставки, визначеної п.3.4 цього договору /а.с.5-8/. Згідно розрахунку заборгованості КС «Залоговое агенство» відповідачу [PERSON] за час фактичного користування кредитними ресурсами станом на 16 листопада 2016 року нарахована заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 33961,95 грн. /а.с.10-11/. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, останній платіж за кредитним договором було зроблено відповідачем 21 липня 2014 року у сумі 652,64 грн. /а.с.10-11/. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушувалися умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобовязань за договором. Суд визнає правильним представлений КС «Залоговое агенство» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у [PERSON] по заборгованості за кредитом та заборгованості по процентами за користування кредитом за кредитним договором № 2361 від 22.10.2013 року. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. За правилами статей\~525,\~526\~і\~527 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні дані того, що відповідач вживав заходи для належного виконання зобовязання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов1язання визнається судом таким, що сталося з його вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу\~статті 60 ЦПК України\~\~докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобовязання, передбачене укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги КС «Залоговое агенство» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 1378,00 грн., який відповідно до вимог статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до розяснень, викладених у п.49 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. №10, витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, підлягають розподілу судом відповідно до\~статті 88\~ЦПК України, тобто підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі у сумі 420,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved