Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

8.04.2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що позивач надав відповідачці кредит у розмірі 8711,89 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості. Відповідачка ознайомлена та погодилася з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, що підтверджується її підписом у заяві та відповідає вимогам ч.1 ст.634 ЦК України щодо умов договору приєднання. Пунктом 1.1.3.2.11 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості. Відповідачка [PERSON] умови договору не виконує і не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. Станом на 11.02.2014 року виникла заборгованість відповідачки [PERSON] перед позивачем в розмірі 15157,39 грн., з яких: 8711,91 грн. - заборгованість за кредитом, 2164,90 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3082,61 грн. - штраф за п.2.2. Генеральної угоди, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 697,97 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в розмірі 15157,39 грн. за кредитним договором без номера від 3.10.2012 року та судові витрати. В судовому засіданні представник Василик О.О., що діє за довіреністю від 15.05.2013 року за №1392-О, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Просила стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 15157,39 грн. за кредитним договором без номера від 3.10.2012 року та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Суду пояснила, що відповідачка [PERSON], яка отримала кредит у позивача у вигляді встановлення кредитного ліміту на картку, зобов'язання по договору не виконує, у зв'язку із чим її борг було реструктуризовано у 2012 році. Проте, умови угоди про реструктуризацію відповідачка так само не виконує, у зв'язку із чим і виникла заборгованість. Так як повернення боргу передбачено частинами, а відповідачка прострочила сплату заборгованості по кредиту з листопада 2012 року, то позивач має право вимагати дострокового погашення кредиту. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, викликалася до суду належним чином. Судові повістки, направлені судом на ім'я відповідачки [PERSON] за місцем реєстрації проживання, зазначеною в паспорті (а.с.36) та в інформації Шаргородського РС УДМС України у Вінницькій області, отриманій згідно вимог ч.3 ст.122 ЦПК України (а.с.45), відповідачкою отримані (а.с.55,56). Про причини неявки в суд відповідачка не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у її відсутності від відповідачки не надходило. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи та не з'явилася до суду без поважних причин. Згідно із ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, не з'явилася до суду без поважних причин, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання, заяви про розгляд справи у її відсутності не подала, то, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Вирішуючи спір, суд встановив факт укладення 17.04.2006 року договору кредиту за №SAMDN20000006786157 між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.41) та [PERSON], а також Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості за вказаним договором і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 3.10.2012 року (а.с.9-10), що складається власне із самої Генеральної угоди, анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ від 2.10.2012 року (а.с.7-8) та Умов і Правил надання банківських послуг, що затверджені головою правління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Дубілетом О.В. (а.с.11-34). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ та Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості за вказаним договором і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 3.10.2012 року, оскільки заперечень щодо вказаних обставин відповідачка на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 11.04.2014 року, суду не надала. Відповідно до п.п.1.1.1. умов Генеральної угоди зменшено розмір заборгованості, що виникла в період надання позичальнику кредиту, а саме: проценти на 3082,61 грн. Заборгованість по договору кредиту з дати підписання Генеральної угоди складає 9332,67 грн. (п.1.1.2. Генеральної угоди). Дата остаточного погашення кредиту до договору - 3.10.2014 року (п.1.1.3. Генеральної угоди). Банком надано відповідачці строковий кредит в сумі 8711,91 грн. на строк 24 місяці з 3.10.2012 року по 31.10.2014 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 8711,91 грн. в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказані в заяві, умовах і правилах строки (п.2.1. Генеральної угоди). П.п.1.4., 2.11. Генеральної угоди передбачено, що позичальник доручає банку здійснювати погашення заборгованості по кредиту в передбачені строки за рахунок коштів, розміщених на будь-якому відкритому в банку рахунку у відповідності до Умов і правил надання банківських послуг. Згідно з п.1.2. та п.2.1. Генеральної угоди, з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором , позичальник зобов'язується в день підписання генеральної угоди мати залишок на будь-якому відкритому а банку рахунку в сумі 620,76 грн., а погашення заборгованості здійснюється з « 1» по « 25» число кожного місяця. Вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, що слідує за днем повернення кредиту (2-ий день), рахується простроченою (п.1.3.2.). Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, які відповідачка [PERSON] підписала, остання зазначила, що погоджується із вказаними вище Умовами і Правилами. Пунктом 2.2. Генеральної угоди передбачено, що у разі порушення позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 3082,61 грн. При порушенні відповідачкою строків платежів більше, ніж на 30 днів, остання, згідно з п.1.1.5.20. Умов і правил надання банківських послуг, зобов'язана сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості, з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. [PERSON] порушено умови Генеральної угоди щодо погашення заборгованості за кредитом. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка не проводила сплати по погашенню заборгованості, відповідно до умов Генеральної угоди і заборгованість за договором кредиту 15157,39 грн., з яких: 8711,91 грн. - заборгованість за кредитом, 2164,90 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 697,97 грн. - штраф (процентна складова), 3082,61 грн. - штраф за п.2.2. Генеральної угоди (а.с.6). Заперечень щодо вказаних розрахунків, проведених позивачем, відповідачка на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 11.04.2014 року, суду не надала. Даному факту відповідають правовідносини позики, а саме - кредиту, за договором якого банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України). Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому на підставі ст.1048 ЦК України (ч.2 ст.1050 ЦК України). Оскільки факт виконання умов договору кредиту та Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт та повернення кредиту і процентів за користування кредитом відповідачкою [PERSON] не доведено, то право ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» невиконанням зобов'язання з боку відповідачки порушено і підлягає судовому захисту. Відповідно до ст.88 ЦПК України. підлягають стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати у розмірі 243,60 грн. (а.с.1).

Outcome: approved