Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

29 червня 2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON] і просять визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловою квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову вказує, що їм, як подружжю, на праві спільної суміcної власності належить квартира [ADDRESS] . В квартирі зареєстроване місце проживання рідного брата [PERSON] . Позивачі зазначають, що [PERSON] не проживає з 2013 року, а саме з моменту свого переїзду на постійне місце проживання у Російську Федерацію, участі у витратах по утриманню квартири та проведення ремонту не бере. Однак, добровільно знятися з реєстрації місця проживання не бажає, що перешкоджає позивачам належним чином володіти, користуватися та розпоряджатися свої майном. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду в Хмельницькій області від 15 липня 2021 року прийнято справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Відповідач [PERSON] протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надав відзив на позов в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст. 379, 380, 381 ЦК України об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба. Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є подружжям та їм на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.04.1977 року; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради 23.01.2008 року на підставі рішення № 625 п. 3 від 27.12.2007 року; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.01.2008 року за реєстровим № 21914553; довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області за № 3664 від 25.05.2021 року; технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 29.06.2021 року, встановлено, що за адресою [ADDRESS] , крім [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований [PERSON] , 1959 року народження, але фактично встановлено та підтверджено усними показами свідків, що [PERSON] в квартирі не проживає з 2013 року і жодного разу з того періоду не з`являвся, будь які його особисті речі відсутні. Оцінивши усі надані докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування в квартирі [ADDRESS] , оскільки відсутній у зазначеній квартирі без поважних причин понад один рік. Оскільки позов [PERSON] та [PERSON] задоволено, тому на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 908 грн. понесених нею судових витрат по сплаті судового збору, оскільки [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved