Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

30.07.2018 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що з відповідачкою він перебував у шлюбі з 07 червня 2003 року, який зареєстровано у виконавчому комітеті Лобойківської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 01. Від спільного шлюбу із відповідачем мають двох доньок - [PERSON], 2006 р.н., та [PERSON], 2011 р.н. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені через різні погляди на життя, несумісність характерів та розбіжності при вирішенні побутових проблем, часті сварки. На протязі останніх декількох років сімейне життя стало нестерпним, а відносини між подружжям стали стрімко погіршуватися. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, а тому позивач просить суд розірвати шлюб між ними. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просить розірвати шлюб з відповідачкою (а.с. 26). Відповідач по справі [PERSON] надала до суду відзив на позов, де зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, та надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 21, 23). Згідно положень ст.ст. 200 та 206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 07 червня 2003 року у виконавчому комітеті Лобойківської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 01, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу подружжя мають двох доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 6, 7). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно - сімейні відносини фактично припинилися, до цього часу примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу є дійсною волею сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, з'ясувавши фактичні відносини між подружжям, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідач [PERSON] виявила бажання залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач, при зверненні до суду із позовом, сплатив судовий збір в повному обсязі та вимог щодо стягнення його з відповідача не заявляв, у зв'язку з чим суд вирішив судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved