Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

30 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, в обґрунтування своїх уточнених позовних вимог посилається на те, що 16.09.2009 року відповідач [PERSON] позичив у нього гроші у сумі 12000,00 євро терміном до 01.10.2009 р. з виплатою щомісяця 5% від позиченої суми. Такі умови позики були оформлені розпискою. Оскільки відповідач зазначену суму боргу у встановлений в розписці строк не повернув, позивач звернувся до суду з позовною заявою про повернення боргу. Рішенням Гагарінського районного суду м. Севастополя від 27.05.2011 р. позовна заява задоволена і з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто борг за договором позики та відсотками у розмірі 225330,00 гривень. Зазначено рішення набрало чинності, але на теперішній час не виконано, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх боргових зобов'язань. Згідно умов в розписці відповідач повинен щомісяця виплачувати позивачу крім основного боргу 5% від позиченої суми. Рішенням Гагарінського суду м. Севастополя від 27.05.2011 р. з відповідача стягнути проценти тільки за період з 16.09.2009 р. по 16.12.2010 р., але після постановлення рішення суду відповідач продовжує користуватися його коштами, що протягом 36 місяців, не сплативши за проценти, тому станом на 16.12.2013 р. заборгованість відповідача по не сплаченим і не стягнутим з нього судовим рішенням процентам складає 251640,00 гривень. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву відповідно до якої, просить по справі ухвалити заочне рішення, позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно до ст.169 ч.4 ЦПК України, «якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповноважною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вважає за можливим розглянути справу по суті та постановити заочне рішення згідно до ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.57 ЦПК України докази встановлюються на підставі пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON].09.2009 р. взяв борг у позивача [PERSON] гроші у сумі 12000,00 євро терміном повернення до 01.10.2009 р. з 5% з виплатою щомісяця 5% від позиченої суми. Дана угода була оформлена розпискою. Відповідач зазначену суму боргу у встановлений в розписці строк позивачу не повернув, тому позивач звернув, тому позивач звернувся до суду з позовною заявою про повернення боргу. Та рішенням Гагарінського районного суду м. Севастополя від 27.05.2011 р. на користь позивача [PERSON] стягнуто борг за договором позики у розмірі 225330,00 гривень (а.с.7). Зазначене рішення набрало чинності, але на теперішній час не виконано, що підтверджується довідкою ВДВС Гагарінського РУЮ м. Севастополя. Як передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Згідно умов зазначених в розписці відповідач повинен щомісяця виплачувати позивачу крім основного боргу 5% від позиченої суми. Рішенням Гагарінського районного суду м. Севастополя від 27.05.2011 року з відповідача стягнуті проценти тільки за період з 16.09.2009 року по 16.12.2010 року, але і після постановлення рішення суду відповідач продовжує користуватися коштами позивача, ще протягом 36 місяців, не сплативши за проценти, тому станом на 16.12.2013 року заборгованість відповідача по не сплаченим і не стягнутим з нього судовим рішенням процентам складає 21600,00 євро, що при перерахунку в гривню складає 236995,00 грн.: 36 місяців х 5% = 180%; 12000,00 євро х 180 : 100 = 21600,00 євро х 11,65 грн. = 251640,00 грн. Відповідно до довідки Севастопольського відділення №12 КРД АТ «Райффайзен Банк Аваль» на 16.12.2013 року Національним Банком України встановлений курс валюти за 100 євро-1097,1991 гривень. Також відповідно до довідки Севастопольського відділення №12 КРД АТ «Райффайзен Банк Аваль» на 16.12.2013 року встановлений курс валюти за 100 євро - 11,65 гривень. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 3 ст.623 ЦК України, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що відповідач не виконував свої зобов'язання належним чином, у зв'язку з чим порушив права та інтереси позивача. За таких обставин суд вважає, позивні вимоги законними, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сплачений при подачі позову судовій збір у розмірі 2517,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved