Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

31 січня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Позивач мотивує свої вимоги тим, що він з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шосткинського міськрайнного суду Сумської області від 01 жовтня 2013 року, розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився мешкати разом з батьком, на даний час відповідачка надає матеріальну допомогу на утримання сина близько 300 грн. в місяць, що є недостатнім для його повноцінного забезпечення всім необхідним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає та просить розглянути справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 17 Конвенції про захист прав дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що [INFO] у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). 01 жовтня 2013 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, що підтверджує копія рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області (справа №589/4748/13-ц, провадження 2/589/1082/13) (а.с. 7). Як вбачається з довідки від 29 січня 2018 року про склад сім'ї виданої ЖКВ Казенне підприємство «Шосткинський казенний завод «Імпульс» дитина проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS], і знаходиться на його утриманні (а.с. 9). Як вбачається з долучених відповідачкою документів, а саме свідоцтва про зміну імені [PERSON] [NUMBER] від 01 грудня 2015 року, актовий запис № 38, [PERSON], [INFO], змінила прізвище на - «[PERSON]». З урахуванням вищевикладеного, виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню, а аліменти підлягають стягненню з відповідача з дня звернення позивача до суду в розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, по досягненню дитиною повноліття. Судові витрати згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved