Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

29 жовтня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, відповідно до якої позивач просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1626, 00 грн. (на кожну дитину окремо) на місяць, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, 24.09.2011 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом із матірю та знаходяться на її утриманні. Фактичні відносини між позивачем та відповідачем припинені з 28.09.2018 року. Відповідач на сьогоднішній день приймає участь в утриманні своїх малолітніх дітей, надаючи позивачу кошти в розмірі 1800 грн. на місяць, однак цієї суми недостатньо для утримання двох малолітніх дітей. Відповідач є здоровим та працездатним чоловіком, інших осіб на утриманні не має, а відтак він має обєктивні можливості у наданні коштів для забезпечення своїх дітей у більшому розмірі. У звязку з вищевикладеним позивач і була вимушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, від останньої надійшла заява про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог у повному розмірі заперечував, просив стягнути з нього аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі по 800 грн. на кожну дитину. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 24.09.2011 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №72. (а.с. 7) 15 жовтня 2013 року народилась [PERSON] , батьками якої є: батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії І- ВЛ № 323862, виданого Виконавчим комітетом Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області 01 листопада 2013 року. (а.с. 8) 19 січня 2016 року народився [PERSON], батьками якого є: батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії І- ВЛ № 437626, виданого Виконавчим комітетом Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області 03 лютого 2016 року. (а.с. 9) \~ \~ \~ \~Як зазначила позивач у своїй позовній заяві, сторони почали проживати окремо з 28 вересня 2018 року. Малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом із нею та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач в достатньому розмірі матеріальної допомоги на двох малолітніх дітей не надає. \~ \~ \~ \~Відповідач у своїй заяві зазначив, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання двох малолітніх дітей у розмірі по 800 грн. на кожну дитину. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Як вбачається з позовної заяви, відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований в Приватному підприємстві «Галактика», також відповідачу належить на праві особистої приватної власності легковий автомобіль марки Audi А4, реєстраційний номер: АХ0173СР. (а.с.11) Позивач у своїй заяві зазначила, що при визначені нею розміру аліментів по 1626 грн. на кожну дитину, вона виходила з того, що в країні стрімко зросли ціни на продукти харчування, сплату комунальних послуг та інших необхідних речей для дітей (одяг, взуття, шкільні приналежності, гігієнічні засоби). А також вона щомісячно витрачає гроші на медикаменти та лікування, а також на проведення дозвілля для дітей (квітки в кіно, театр). Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, матеріальне становище позивача, на утриманні якої знаходяться малолітні діти, а також матеріальне становище відповідача, який працездатний та офіційно працевлаштований, а також враховуючи розмір прожиткового мінімуму, який встановлений на певний період часу та ту обставину, що обидва батьки зобовязання утримувати дітей, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню та з відповідача підлягає стягненню на її користь аліменти у розмірі по 1\~000, 00 грн. на кожну дитину окремо. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial