Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

31.08.2021 року до суду звернувся [PERSON] з заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП. 31.08.2021 року ухвалою судді заяву прийнято до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін на 09.09.2021 року. В заяві посилався на те, що 19.08.2021 року було винесено рішення за позовом [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП, яким частково задоволено позовні вимоги. Так, між [PERSON] та адвокатом Шевченко О.І. 24.02.2021 року було укладено Договір № 24/2 про надання професійної правничої допомоги на суму 2000 грн. Також, 20.08.2021 року між нами було укладено Додаткову угоду № 2, вартість якої складає 1000 грн. згідно Акту № 2 надання послуг до Договору про надання професійної правничої допомоги № 24/2 від 24.02.2021 року про надання професійної правничої допомоги, а саме участь у судовому засіданні по справі, яке відбулось 19.08.2021 року. Загальна сума наданих послуг становить 3000 грн. Посилаючись на ст.270 ЦПК України прохав стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 06.09.2021 року до суду звернувся представник відповідача: адвокат Рябко Ю.М. з клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому посилався на те, що позивачем не надано детального опису виконаних адвокатом робіт та наданих ним позивачу послуг, оплата лише одного судового засідання у розмірі 1000 грн., в якому був присутній адвокат є завищеною та не відповідає складності справи та тривалості судового засідання, як не відповідають дійсності та є завищеними інші послуги адвоката у розмірі 2000 грн., які виразились у складанні адвокатом позовної заяви вартістю 1500 грн., консультації вартістю 300 грн. та не зрозумілої підготовки позову до подання 200 грн., оскільки ця вартість є частиною підготовки позову та має бути включена до позиції «підготовка позову». Крім того, звертає увагу, що позов заявлявся на загальну суму 83063,84 грн., який був задоволений частково, та стягнуто з відповідача 37884,22 грн., що є меншим заявленої позивачем суми більш ніж наполовину. При цьому судом було стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у повному розмірі 908 грн., хоча відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, заява позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат, зокрема витрат па правничу допомогу - не підлягає задоволенню судом у заявленому розмірі, з огляду на частковість задоволення позову судом та у зв`язку із цим процесуальної неможливості стягнення цих витрат у повному обсязі, а також через невідповідність сплаченого ним адвокату гонорару обсягу роботи та наданих адвокатом послуг і витраченого робочого часу. Прохав заяву позивача залишити без задоволення. В судове засідання позивач та його представник: адвокат Шевченко О.І. не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи судом, 07.09.2021 року позивач подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги підтримав та прохав задовольнити. В судове засідання відповідач та його представник: адвокат Рябко Ю.М. не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи судом, 06.09.2021 року представник подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, прохав заяву залишити без задоволення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, а вимоги позивача - частковому задоволенню з наступних підстав. 02.03.2021 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП, з ціною позову 83971,84 грн. 19.08.2021 року рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП, задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 37884,22 грн., сплачений судовий збір в сумі 908 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 31.08.2021 року до суду звернувся [PERSON] з заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП. Відповідно до ч.1 п.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.2,3,4,5 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення . У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач в порядку ст.270 ЦПК України з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати з підстав того, що суд при ухваленні рішення не вирішив питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. Суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 3000 грн. підлягають задоволенню частково з наступних підстав. За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивачем під час розгляду справи судом надано суду докази на підтвердження понесених витрат на суму 2000 грн.: копію квитанції до прибуткового касового ордера №26/02 від 26.02.2021 року на суму 2000 грн., копію договору №24/2 від 24.02.2021 року про надання професійної правничої допомоги; копію переліку та вартості послуг за договором від 24.02.2021 року; копію акту №1 від 26.02.2021 року про надання послуг до Договору про надання професійної правничої допомоги №24/2 від 24.02.2021 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Шевченко О.І. серії ЗП №001212 від 05.01.2017 року (а.с.20-24); ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АР №1058761 від 19.08.2021 року (а.с.59). Так, згідно копії акту №1 від 26.02.2021 року про надання послуг до Договору про надання професійної правничої допомоги №24/2 від 24.02.2021 року позивачу було надано такі правові послуги на суму 2000 грн.: 1) консультація щодо можливості та доцільності вирішення справи у судовому порядку - 300 грн.; 2) складання позову - 1500 грн.; 3) підготовка до подачі позову - 200 грн. Крім того, позивачем 31.08.2021 року після розгляду справи судом 19.08.2021 року надано суду докази на підтвердження понесених витрат на суму 1000 грн.: копію переліку та вартості послуг від 18.08.2021 року за договором від 24.02.2021 року; копію акту №2 від 20.08.2021 року про надання послуг до Договору про надання професійної правничої допомоги №24/2 від 24.02.2021 року; копію квитанції до прибуткового касового ордера №20/08 від 20.08.2021 року на суму 1000 грн. (а.с.69-71). Так, згідно копії акту №2 від 20.08.2021 року про надання послуг до Договору про надання професійної правничої допомоги №24/2 від 24.02.2021 року позивачу було надано такі правові послуги: 1) участь у судовому засіданні по справі - 1000 грн. Суд вважає, що докази на підтвердження витрат позивача на правову допомогу на загальну суму 1000 грн., подані з порушенням вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, а саме: подані 31.08.2021 року після закінчення судових дебатів у справі, а також подані з пропуском п`яти днів після ухвалення рішення суду 19.08.2021 року, крім того, до закінчення судових дебатів у справі позивач не зробив про ці витрати відповідної заяви. А тому суд залишає без розгляду вимогу позивача про стягнення витрат на правову допомогу згідно акту №2 від 20.08.2021 року про надання послуг до Договору про надання професійної правничої допомоги №24/2 від 24.02.2021 року на загальну суму 1000 грн. Тому суд вважає, що до розподілу судових витрат підлягає сума 2000 грн. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат враховує вимоги ч.2 п.3 ст.141 ЦПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем при подачі позову зазначено ціну позову 83971,84 грн., в той час як рішенням суду задоволено вимоги позивача частково на суму 37884,22 грн., тобто пропорційно на 45,11 %. Тому розмір витрат на правову допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає пропорційно розміру задоволених позовних вимог: 2000 грн. х 45,11 / 100 = 902,20 грн. Таким чином, суд з урахуванням клопотання представника відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню розмір витрат на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 902,20 грн.

Outcome: partial