Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

31 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його дядько [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,1506 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області та складається з ріллі площею 3,6239 га та кормових угідь (сіножаті) площею 0,5267 га. За життя [PERSON] склав заповіт, яким вказану вищу земельну ділянку заповів позивачу у справі. [PERSON] своєчасно прийняв спадщину після смерті дядька [PERSON], вступивши у фактичне управління спадковим майном. На даний час позивач має намір оформити свої спадкові права на земельну ділянку, але з'ясувалось, що оригінал державного акту на право власності на землю був втрачений покійним [PERSON] Посилаючись на викладене, а також на те, що дублікат державного акту відділ Держземагенства у Білопільському районі не видає, оскільки на даний час законодавством не передбачена процедура видачі дублікатів державних актів, тому [PERSON] звернувся з даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Гуринівської сільської ради в судове засідання не з'явився, голова сільської ради Глушко І.М. направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають у повному обсязі. Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори в судове засідання також не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с. 6). За життя [PERSON] на підставі рішення 11 сесії 23 скликання Гуринівської сільської ради від 28 вересня 1999 року отримав у приватну власність земельну ділянку площею 4,1506 га, яка знаходиться на території Гуринівської сільської ради і складається з ріллі площею 3,6239 га та кормових угідь (сіножаті) площею 0,5267 га, що підтверджується ксерокопією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 29 вересня 1999 року (а.с. 9, 10). Також судом встановлено, що 30 квітня 2002 року [PERSON] склав заповіт, яким вказану вище земельну ділянку заповів [PERSON], позивачу у справі (а.с. 5). Згідно ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, після смерті [PERSON], який помер [INFO], для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Статтею 534 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З наданої Гуринівською сільською радою довідки вбачається, що [PERSON] проживав до дня смерті в [ADDRESS]. Дітей не мав, жив одиноко. Заповіт від імені [PERSON], посвідчений виконкомом Гуринівської сільської ради за № 23 від 30 квітня 2002 року, не змінювався та не скасовувався. Спадщину фактично прийняв його племінник [PERSON], який після смерті заповідача вступив у фактичне управління майном (а.с. 7, 8). На даний час позивач має намір оформити свої спадкові права на земельну ділянку, але з'ясувалось, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку був втрачений, дублікат позивачу відділ Держземагенства у Білопільському районі не видає, оскільки на даний час законодавством не передбачена процедура видачі дублікатів державних актів на право власності на землю, так само як і самих державних актів, тому [PERSON] позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом в нотаріальній конторі. Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п.п. «в» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,1506 га, з яких 3,6239 га - рілля, 0,5267 га - кормові угіддя (сіножаті), що розташована на території Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved