Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

31.01.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх його доходів щомісячно до повноліття дитини; а також стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки всіх його доходів щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] До початку розгляду справи по суті позивачка заявою від 28.02.2014 року доповнила позовні вимоги, просила також стягнути з відповідача на її користь у відшкодування додаткових витрат на дитину половину від витраченої нею суми 6 114,31 гривень. В суді позивачка підтримала заявлені нею позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх його доходів щомісячно до повноліття дитини; стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки всіх його доходів щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку та стягнути додаткові витрати. Суду пояснила, що з жовтня 2013 року відповідач добровільно грошової допомоги на утримання її та дитини не надає, вона в даний час лише отримує державну грошову допомогу на дитину та перебуває разом з дитиною на утриманні своїх батьків. Дитина страждає на алергію та за віком потребує дороговартісного гіпоалергенного харчування. Окрім того, вони пройшли курс лікування у зв'язку із алергічним дерматитом та дисбактеріозом, що потягло додаткові витрати на придбання ліків та підтверджується наданими нею чеками. Всього вона витратила 6114,31 гривень, половину яких просила стягнути з відповідача. Під час судового розгляду справи не заперечувала проти стягнення з відповідача на її користь аліментів в твердій грошові сумі : 500 гривень на дитину та 300 гривень на неї, однак розмір позовних вимог не зменшила. Відповідач в суді позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини та дружини в твердій грошовій сумі та частково згодний відшкодувати додаткові витрати на дитину. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що через неприязливі стосунки з позивачкою він з жовтня 2013 року мешкає окремо та допомогу дитині не надавав. Він згодний сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини, однак в меншому, ніж просить позивачка розмірі, та у твердій грошовій сумі, оскільки він в даний час не працює та має хвору матір, на лікування якої витрачав кошти. Він згодний та має можливість сплачувати щомісячно на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки аліменти в розмірі 500 гривень та її утримання до досягнення дитиною трирічного віку - 300 гривень щомісячно. Позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на дитину він визнав частково, просив суд зменшити розмір додаткових витрат на 1000 гривень, тому як частина чеків про придбання ліків та предметів догляду за дитиною на суму 1000 гривень датована серпнем-жовтнем 2013 року, коли він ще надавав матеріальну допомогу родині та залишив позивачці певну грошову суму на потреби для дитини, коли пішов з родини в жовтні 2013 року. Згодний сплатити половину від грошової суми 5114,31 гривень, тобто 2 557,16 гривень. Також суду пояснив, що має задовільний стан здоров'я, офіційно не працює, оскільки не може найти достойної роботи з достатнім заробітком. З приводу хвороби матері пояснив, що він має працездатних брата та батька і всі вони грошима допомагали в лікуванні матері. До того ж, він за рішенням суду сплачує аліменти на користь колишньої дружини на утримання неповнолітньої дитини від першого шлюбу в розмірі 1/3 частки заробітку щомісячно, що становить приблизно 900 гривень на місяць. Окрім встановлених судом аліментів на користь позивачки він згодний та зобов'язується надавати і іншу, додаткову допомогу на утримання доньки, залежно від свого матеріального стану, однак в даний час більше визнаної ним суми він сплачувати не має матеріальної можливості. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 02.11.2011 року Жовтневим відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції (а.с.3). За свідоцтвом про народження [NUMBER] від 05.09.2013 року, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], яка народилась [INFO] (а.с.4) Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, працює вона чи ні та незалежно від її матеріального стану, за умови, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ст..182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становища платника аліментів, наявність в нього інших дітей або непрацездатних членів сімї та інші обставини, які мають істотне значення. Згідно ст..184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, які мають суттєве значення, суд за заявою платника або отримувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. За умовами ст..185 СК України, той з батьків, з якого стягується аліменти на дитину, а також той з батьків, до якого вимоги про стягнення аліментів не заявлялись, зобовязані приймати участь в додаткових витратах на дитину, викликаних особливими (розвитком дитини, її хворобою тощо). Як слід з роз'яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України та стягнення аліментів», при стягненні аліментів та додаткових витрат суд має врахувати стан здоров'я, матеріальний стан дитини та платника аліментів, наявність в нього інших неповнолітніх дітей, та інші обставини, що мають суттєве значення. Таким чином, виходячи з вимог ст.181-182, 184 Сімейного кодексу України (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України №2801-4 від 22.09.2005 року), враховуючи, що, відповідач працездатний та перешкод з боку його стану здоров'я до працевлаштування не має, може надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини та непрацездатної дружини, однак за рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 05 березня 2010 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], 2007 р.н. в розмірі 1/3 частки всіх доходів щомісячно, суд вважає можливим частково задовольнити позов та стягнути аліменти на утримання дитини та утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку в твердій грошовій сумі, при цьому суд зменшує їх розмір з урахуванням вищевикладених обставин. Окрім того, суд частково стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею та підтверджені чеками додаткові витрати на дитину, а саме не приймає до уваги понесені нею витрати згідно наданих чеків за період з серпня по жовтень 2013 року та приймає до уваги витрати згідно чеків за період з листопада 2013 року по теперішній час, зменшуючи заявлену до відшкодування суму до 5114,31 гривень, а тому стягує з відповідача на користь позивачки половину від цієї суми, тобто 2 557,16 гривень. Оскільки судові витрати на даний час вже сплачені відповідачем, тому при ухваленні рішення судові витрати суд не стягує. На підставі викладеного,

Outcome: partial