Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

29 жовтня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 10 жовтня 1980 року уклала шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрували в Кур'янківській сільській раді Білогірського району Хмельницької області, актовий запис № 13. Неповнолітніх дітей від шлюбу у сторін немає, однак відповідач категорично відмовляється від розірвання шлюбу через органи РАЦС. В період спільного проживання жили непогано, відповідач працював, не пив, позивачка йшла на всі можливі поступки заради злагоди та спокою в сім'ї, однак останні роки сімейного життя стали нестерпними. Відповідач почав зловживати спиртними напоям, виганяти позивачку з дому, бити, принижувати її , без приводу влаштовувати сварки. Позивачка більше не в силі терпіти неадекватну поведінку відповідача, його докори ображають її, вважає, що шлюб розпався остаточно і безповоротно, примирення між сторонами неможливе. Збереження шлюбу суперечить її інтересам, що мають істотне значення, а тому звернулася до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила, що з відповідачем прожили багато років, старалися жити добре, у них є двоє повнолітніх дітей. Позивачка не хоче розлучатися, хотіла би жити разом, але не хоче знущань над нею. У сторін більше десяти років немає інтимного життя, живуть в різних кімнатах і іншого виходу, як розірвання шлюбу не бачить. За наданий судом термін не помирилися. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив суду, що він з жінкою не проживає разом багато років , за місяць не мирилися і згідний на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 10 жовтня 1980 року сторони зареєстрували шлюб в Кур'янківській сільській раді Білогірського району Хмельницької області, актовий запис №13, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від спільного проживання у сторін неповнолітніх дітей немає, але розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач категорично відмовляється. Відповідно до ст. 112 СК України суд при розірванні шлюбу з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом також встановлено, що сторони вже багато років не проживають разом та не підтримують сімейно-шлюбні відносини, оскільки відповідач зловживає алкоголем, без приводу влаштовує сварки та принижує відповідачку. Ухвалою суду від 19 листопада 2014 року сторонам надавався строк для примирення один місяць, але спроб помиритися у сторін не було. Сторони спільно не проживають і не підтримують подружні відносини, їх шлюб носить формальний характер, на розірванні шлюбу наполягають, миритися не бажають. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved