Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

31.08.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх дитини. В обґрунтування своїх вимог вказує, що вона з червня 2013 року стала проживати однією сім'єю з відповідачем без реєстрації шлюбу. [INFO] року у них народилася донька [PERSON]. З лютого 2015 року позивачка спільно не проживає з відповідачем. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, хоча працює та має таку можливість. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач був допитаний компетентними органами Російської Федерації за місцем мешкання, відповідно до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року. Як вбачається з протоколу його допиту позов він визнає та не заперечує проти його задоволення. Окрім того, просить справу розглянути за його відсутності. Вислухав пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно із копії свідоцтва про народження, та свідоцтва про встановлення батьківства сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.5,6), яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утримання (а.с.16). Відповідно до ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На момент звернення позивачки до суду 31.08.2016 року, відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017 року, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України була викладена в такій редакції, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи зміни в законодавстві, з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.08.2016 року по [INFO] року включно, а з 08.07.2017 року й до повноліття дитини, тобто до [INFO] року у розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved