Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

31 серпня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до ПрАТ «ММК ім. Ілліча» про визнання незаконним та скасування пункту 2 наказу ПрАТ «ММК ім. Ілліча» №24-ку від 27.05.2016 року в частині притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани. До початку розгляду справи по суті позивач уточнив позовні вимоги. В обґрунтування позову зазначив, що працює змінним майстром виробничої дільниці шлакових відвалів №3 цеху переробки шлаків (ЦПШ) ПрАТ «ММК ім. Ілліча». На підставі розпорядження від 13.03.2016 року він був тимчасово строком на 1 місяць з 16.03.2016 року переведений на посаду змінного майстра виробничої дільниці №4. 27 травня 2016 року наказом №24-ку [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану. Підставою для догани було порушення [PERSON] посадових обовязків, передбачених п.3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку, п.2.14, 2.37, 4.10,4.22 посадової інструкції внаслідок незабезпечення безперебійної роботи підлеглого персоналу протягом робочої зміни, невиконання порядку здачі зміни змінному майстру наступної зміни, безпосередньо на ділянці, невикористання робочого часу для виробничої праці. За захистом трудових прав позивач звертався до профспілки, де за результатами його звернення був наданий висновок профспілки ПрАТ «ММК ім. Ілліча» про те, що майже всі пункти порушень, які відображені в наказі про застосування дисциплінарного стягнення щодо [PERSON], є необґрунтованими і підлягають скасуванню, та керівнику ПрАТ «ММК ім. Ілліча» було запропоновано виключити їх із мотивувальної частини наказу від 27.05.2016 року. 18.07.2016 року відповідачем було видано наказ про внесення змін до наказу від 27.05.2016 року про накладення дисциплінарного стягнення та змінено мотивувальну частину наказу за межами місячного строку, передбаченого ст.148 КЗпП України. Не погоджуючись із наказом про накладення дисциплінарного стягнення вказує, що будь-яких порушень правил внутрішнього трудового розпорядку та посадової інструкції він не допускав. 09 квітня 2016 року він працював в нічну зміну з 19:00 год. до 7:00 години та ніяких зауважень до нього не було. В спірному наказі не зазначено які саме умови ПВТР та посадової інструкції було порушено. Посилання в наказі на невиконання пунктів 2.14, 4.10, 4.22 посадової інструкції є безпідставним, необґрунтованим, не підтвердженим ніякими доказами. Також не відображено, про яку посадову інструкцію йдеться мова, оскільки за його постійною посадою передбачена посадова інструкція 664 №36 для змінного майстра виробничої ділянки цеха переробки шлаків дільниці №3. Позивач не був ознайомлений із посадовою інструкцією змінного майстра дільниці №4. Не зазначено на конкретні положення СТП «Організація прийому і здачі зміни, проведення змінних оперативних нарад, після змінних рапортів в структурних підрозділах ПрАТ «ММК ім.Ілліча». Також відповідачем був порушений місячний строк застосування дисциплінарного стягнення. Наказ про притягнення до дисциплінарного відповідальності винесено з надуманих підстав, незаконно, необґрунтовано та з грубим порушенням КЗпП України та підлягаю скасуванню. На підставі зазначеного просив визнати незаконним та скасувати пункт 2 наказу ПрАТ «ММК ім.Ілліча» №24-ку від 27 травня 2016 року з урахуванням змін, внесених наказом №31-ку від 18 липня 2016 року, в частині притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що 09 квітня 2016 року будь-яких порушень не допускав. 08 квітня 2016 року наприкінці зміни приблизно о 18:15 годині установка з переробки шлаків закінчує вироблення існуючого матеріалу. Приблизно о 18:30 годині закінчують роботу механізатори, сідають до цехового автобусу та відїжджають. Всі підлеглі [PERSON] були одягнуті у виробничу форму. В той день у [PERSON] не було бригадира, який за своїм призначенням мав займатися питанням відвантаження, та позивач самостійно виконував всі обовязки. Наприкінці зміни бригадир мав відправити вагони і тому [PERSON] пішов на прокатну станцію до чергового для заповнення всіх документів. Вказана станція знаходиться приблизно 500 метрів від його робочого місця. В цей момент позивачу зателефонував заступник начальника цеху [PERSON] та спитав чому працівники знаходяться біля побутового вагончику та працівники йому відповіли, що покинули дільницю самовільно. Після чого начальник цеху прибув до установки з переробки шлаків переконатися якість її прибирання. Всі підлеглі позивача, а саме: 4 дробильники знаходилися неподалік в 100 метрах від дільниці біля побутових вагончиків, переодягненні в робочий одяг та займались прибиранням. Після приходу начальника цеху дробильники злякались та не підписали журнал приймання-передачі зміни, а наступна зміна прийняла без зауважень. Представник позивача [PERSON] підтримала позов. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала повністю, надала письмові заперечення , в яких зазначила, що 27 травня 2016 року стосовно [PERSON] був виданий наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани. 13 червня 2016 року, не погодившись із наказом, [PERSON] звернувся до профспілкового комітету ПрАТ «ММК ім.Ілліча» із заявою щодо неправомірності винесеного наказу. За результатами розгляду такого звернення профспілковий комітет запропонував внести зміни до мотивувальної частини наказу про накладення дисциплінарного стягнення шляхом виключення з нього посилання на пункт 3.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку, пунктів 2.14, 2.37, 4.10 посадової інструкції. З такими пропозиціями підприємство не погодилось та вважає, що [PERSON] було порушено пункт 3.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку у частині обовязку працівника використовувати увесь робочий час для виробничої праці, а також пункт 2.37 посадової інструкції, відповідно до якого після закінчення зміни [PERSON] мав здати зміну майстру наступної зміни, безпосередньо на ділянці, зробити запис в журналі приймання здачі змін, звіт про роботу зміни здати начальнику зміни. Відповідачем було частково враховано рекомендації профспілкового комітету та внесені зміни до наказу №24-ку від 27 травня 2016 року проте підстави оголошення догани не змінювались, а лише було уточнено в чому саме полягає порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку та положень посадової інструкції. Також вказує, що наказ був виданий в межах строків, визначених ч.1 статті 148 КЗпП України, без врахування часу знаходження [PERSON] у відпустці з 20.04.2016 року по 23.05.2016 року. Із оскаржуваним наказом та наказом від 18 липня 2016 року, яким були внесені зміни, він був ознайомлений та поставив свій підпис. В уточненому наказі відповідач чітко зазначив за які саме порушення трудової дисципліни [PERSON] притягується до відповідальності з посиланням на конкретні норми локальних нормативних актів підприємства. Стверджував, що позивач був ознайомлений із посадовою інструкцією змінного майстра дільниці №4. Крім того в оскаржуваному наказі була допущена технічна описка стосовно дати вчинення дисциплінарного проступку та в дійсності дисциплінарне правопорушення мало місце 08 квітня 2016 року, про що видане наказ про виправлення описки. Крім того, в судовому засіданні представник відповідача пояснив, що 08 квітня 2016 року [PERSON] працював змінним майстром в зміні з 07 години до 19 години. В цей день начальник цеху [PERSON] обїжджав територію цеху побачив, що бригада [PERSON], яка складалася із 4 чоловік, не працювала, вони були переодягнені біля побутового вагончику, а [PERSON] на робочому місці не було. Робоча зміна бригадою [PERSON] не здавалася. Доказів прийняття наступній зміні позивач не представив. Не забезпечив роботою своїх підлеглих протягом робочої зміни. У звязку із цим стягнення законне і обґрунтоване. Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює на підприємстві ПрАТ «ММК ім.Ілліча» на посаді змінного майстра цеху переробки шлаку (надалі ЦПШ). Розпорядженням №456 від 15.03.2016 року [PERSON] тимчасово був переведений на ділянку шлакових відвалі №4 (а.с.93). Із вказаним розпорядженням позивач був згодний та ознайомлений, що засвідчив особистим підписом на розпорядженні. 08 квітня 2016 року у [PERSON] була 12 година робоча зміна, яка починалася о 07:00 години і закінчувалась о 19:00 годині (а.с.61, 62, 101, 103, 104). Наказом по підприємству від 27 травня 2016 року №24-ку (в пункті 2) [PERSON] було оголошено догану за неналежне виконання ним 09 квітня 2016 року без поважних причин обовязків, передбачених пунктом 3.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку, пунктів 2.14, 2.37, 4.10, 4.22 посадової інструкції, що виразилось у незабезпеченні безперебійною роботою підлеглого персоналу протягом робочої зміни, невиконанні порядку здачі зміни змінному майстру наступної зміни безпосередньо на ділянці, невикористання робочого часу для продуктивної праці (а.с.97). Із вказаним наказом [PERSON] був ознайомлений 28 травня 2016 року, про що складено відповідний акт за участю працівників підприємства (а.с.98). Відповідно до письмової пояснювальної записки [PERSON] на імя начальника цеху переробки шлаку [PERSON] позивач повідомив, що працював у зміні з 07:00 по 19:00 годину. Устаткування було зупинене о 18:15 години. Дробильники приступили до прибирання ССУ. О 18:30 години [PERSON] заповнив рапорт та передав з механізаторами у цех. О 18:45 годині направився на залізничну станцію повідомити, що устаткування повністю не завантажене. Після чого йому зателефонував керівник і [PERSON] підійшов до вагонів АБК та побачив дробильників. Наказу про залишення устаткування позивач дробильникам не давав (а.с.94). Згідно спільної пояснювальної записки дробильників Капуста, Губарева, Гуржи, Маншиліна останні повідомили начальника цеху, що працюючи в зміні з 07:00 до 19:00 години 08 квітня 2016 року здійснили прибирання устаткування «Амком» та не повідомивши майстра о 18:45 годині пішли до побутових вагончиків (а.с.96). 13 червня 2016 року [PERSON] звернувся до профспілки ПрАТ «ММК ім.Ілліча» із письмовою заявою про розгляд спірної ситуації щодо необґрунтованого застосування дисциплінарного стягнення за 08 квітня 2016 року та упереджене ставлення начальника цеху (а.с.49). За результатами розгляду заяви [PERSON] профспілка ПрАТ «ММК ім.Ілліча» листом від 22 червня 2016 року №1350 надала власний висновок про необґрунтоване звинувачення позивача в порушенні пункту 3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку, а також пунктів 2.14, 2.37, 4.10 посадової інструкції. У зв'язку із чим було запропоновано відповідному керівнику підприємства виключити вказані пункти із мотивувальної частини наказу №24-ку від 27 травня 2016 року (а.с.50). Наказом по підприємству №31-ку від 18 липня 2016 року були внесені зміни в пункт 2 наказу №24-ку від 27 травня 2016 року «Про накладення дисциплінарних стягнень» та вирішено читати його в наступній редакції: За неналежне виконання без поважних причин обовязків, передбачених пунктом 3.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку, пунктів 2.14, 4.10, 4.22 посадової інструкції, що виразилось у незабезпеченні безперебійною роботою підлеглого персоналу протягом робочої зміни, недотриманні підлеглим персоналом СТП «Організація приймання та здачі зміни, проведення змінних оперативних нарад, після змінних рапортів в структурних підрозділах ПрАТ «ММК ім.Ілліча», [PERSON] оголошено догану (а.с.99). Наказом по підприємству №3-ку від 23 січня 2017 року у зв'язку із технічною опискою в констатуючій частині наказу №24-ку від 27 травня 2016 року були внесені зміни до вказаного наказу та вирішено дату вчинення проступку вважати вірною 08 квітня 2016 року замість 09 квітня 2016 року (а.с.166). Відповідно до журналу передачі змін майстрів ділянки №4 ЦПШ ММК ім.Ілліча 08 квітня 2016 року [PERSON] прийняв зміну о 07:00 години, протягом зміни проводив необхідні виробничі записи, в тому числі сприводу навантаження вагонів, та о 19:00 годині здав зміну наступному майстру [PERSON], про що мається відповідний підписи останнього (а.64). При цьому будь-яких зауважень сприводу відсутності [PERSON] на робочому місті або на ділянці під час здачі ним зміни або неналежного виконання ним роботи з очистки робочого місця або виробничого устаткування, [PERSON] в журналі не зробив. Згідно журналу передачі змін дробильниками «Амком 1» ЦПШ «ММК ім.Ілліча» 08 квітня 2016 року дробильники бригади №2 зупинили устаткування о 18:15 годині, провели огляд та здачу зміни (а.с.100-101). Згідно журналу вилученнявидачі ключа-бирки дільниці №4 ЦПШ ММК ім.Ілліча [PERSON] 08 квітня 2016 року по закінченню робочої зміни передав ключ-бірку від установки Амком-1 майстру наступної зміни [PERSON] (а.с.192-193). Відповідно до подорожнього листа №004054 від 08 квітня 2016 року водій [PERSON] на технологічному транспортному засобі Hyundai виконував роботу на устаткуванні Амком-1 ЦПШ ПрАТ ММК ім.Ілліча в період часу з 9:30 по 18:15 годину (а.с.194). Відповідно до подорожнього листа №004045 від 08 квітня 2016 року водій [PERSON] на технологічному транспортному засобі Т15 виконував роботу на устаткуванні Амком-1 ЦПШ ПрАТ ММК ім.Ілліча в період часу з 8:10 по 17:50 годину (а.с.195). Вказані водії виконували роботу технологічним транспортом на дільниці №4 ЦПШ за керівництвом [PERSON], який підписував зазначені подорожні листи. З урахуванням всіх змін, внесених до наказу №24-ку від 27 травня 2016 року, підставою для накладення дисциплінарного стягнення на [PERSON] було: - неналежне виконання без поважних причин обовязків, передбачених пунктом 3.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку, - пунктів 2.14, 4.10, 4.22 посадової інструкції, що виразилось у незабезпеченні безперебійною роботою підлеглого персоналу протягом робочої зміни, недотриманні підлеглим персоналом СТП «Організація приймання та здачі зміни, проведення змінних оперативних нарад, після змінних рапортів в структурних підрозділах ПрАТ «ММК ім.Ілліча». Перевіряючи обґрунтованість накладеного стягнення суд виходить з наступного. У відповідності із положеннями статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Водночас обовязкам працівника в рівні мірі кореспондуються обовязки працедавця, які закріплені в статті 141 КЗпП України, відповідно до якої власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Згідно статті 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил (стаття 142 КЗпП). За правилами ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. За змістом ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до вимог ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. Згідно ст. 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава ХV КЗпП України). Разом з тим, відповідно до ст. 124 Конституції України працівник може звернутись безпосередньо до суду з позовом про оскарження дисциплінарного стягнення. В цьому випадку оскаржується безпосередньо дисциплінарне стягнення, яке може бути визнане судом недійсним (незаконним). Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1 - 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Суд виходить із того, що накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани є різновидом відповідальності у сфері трудових правовідносин, адже тягне для працівника певні негативні наслідки, в тому числі позбавлення премії, звільнення та інше. Тому в таких правовідносинах застосовуються загальні положення для притягнення винуватої особи до відповідальності, які передбачають необхідність вини працівника у формі умислу або необережності за порушення чітких положень правил внутрішнього трудового розпорядку (трудової дисципліни) або виробничої дисципліни, а також формування у наказі обєктивної сторони -суті правопорушення. В цьому випадку застосовується презумпція правомірної поведінки працівника, що полягає в обовязку працедавця довести в судовому засіданні належними та достатніми доказами законність звинувачення працівника в порушенні тих чи інших правил та накладення на нього стягнення. Отже тягар доведеності правомірності накладення стягнення на працівника та виконання при цьому працедавцем передбачених КЗпП України трудових обовязків під час судового розгляду спору покладається саме на підприємство або на уповноважений ним орган. Крім того, застосування догани вимагає від роботодавця чіткого дотримання загального порядку застосування дисциплінарних стягнень, встановленого законодавством, та забезпечення себе достатніми доказами для переконання стороннього наглядача, в тому числі суду, у законності та неупередженості накладеного стягнення. Так в судовому були допитані працівники ПрАТ «ММК ім.Ілліча», в тому числі керівницький склад та особи, які не відносяться до таких, з приводу обставин порушення трудової дисципліни. Допитаний в якості свідка начальник цеху переробки шлаку ПрАТ «ММК ім.Ілліча» [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 08 квітня 2016 року він разом із заступником начальника цеху приблизно о 18:10 годин приїхали на ділянку №4 Амком -1 переглянути залишки скрапу. Прибувши, оглянули територію ділянки зайшли на пульт управління та нікого не побачили, устаткування з переробки шлаку було не прибране. Згодом на території побачили змінного майстра [PERSON] та дробильників нової зміни, які оглядали установку Амком-1. Підїхавши до побутових вагончиків, приблизно о 18:35-18:40 години, побачили половину бригади дробильників переодягнених у чистий одяг, а двох у спецодягу, при цьому [PERSON] не було на місці. Зателефонували [PERSON] і через 10 хвилин він підійшов в спецодягу зі сторони прохідних №33. Разом із ним пройшли на дільницю, при цьому дробильників, які б здавали зміну, він не бачив, підписів в журналах не було. Будь-яких доручень [PERSON] для виходу із території дільниці він не давав. Також відзначив, що установка Амком-1 зупиняється після того, як уїжджають Белази приблизно за 45-50 хвилин за закінчення зміни. Вахтового автобусу, який відвозить працівників, або механізаторів на ділянці він не бачив. За правилами в зміні [PERSON] мав бути бригадир, але в цей день його не було на роботі. Замість бригадира його функції мав виконувати інший дробильник, який призначається розпорядженням по цеху. Бригадир має обовязок ходити до начальника станції за заявками. Також кожна зміна за відповідним графіком має прибирати свою виробничу стрічку на території ділянки. Прибирання відбувається за допомогою лопат, скребків або навантажників, але в це день прибрано не було. Допитаний в якості свідка заступник начальника цеху переробки шлаку ПрАТ «ММК ім.Ілліча» [PERSON] в судовому засіданні надав аналогічні начальнику пояснення та доповнив, що приблизно о 18:15-18:25, знаходячись разом із начальником на ділянці, він телефонував [PERSON] зі свого мобільного номеру 096-565-23-77 та зясовував у нього де він знаходиться. За стандартом кінець робочої зміни відбувається після того, як Белази покидають територію ділянки і закінчується відпрацьований матеріал. Порушень моменту зупинення установки Амком-1 з боку [PERSON] не було, установка була зупинена своєчасно. Наступна зміна має прийняти зміну, оглянути територію, перевірити устаткування та якщо не прибрано, або є інші зауваження внести їх до відповідного журналу. Проте таких записів наступною зміною до журналу внесено не було. Прибирання стрічки та прилеглої території має відбуватися щозмінно, оцінка чистоти проводиться візуально, головне, щоб роботі устаткування нічого не заважало. Допитаний в якості свідка змінний майстер цеху переробки шлаку ПрАТ «ММК ім.Ілліча» [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 08 квітня 2016 року приблизно о 18:30 годин він прибув на робочу зміну та приймав її один без змінного майстра попередньої зміни [PERSON], якого він не бачив в той день, а його підпис вже стояв в журналі передачі змін. Передача зміни відбувається в період з 18:00 до 19:00 години. Чи були будь-які зауваження до попередньої зміни він не памятає. Документально час приходу [PERSON] підтвердити не можливо. В той день він прибув на власному авто через прохідні №33. Приблизно о 18:40 годин направився до установки, де знаходились [PERSON], Лицкевич, [PERSON], які проводили огляд обладнання. В разі виникнення якісь зауважень до попередньої зміни робиться запис у відповідному журналі. Проте в той день зауважень не було та записи не робилися. Потім [PERSON] передав дробильникам ключ-бирку від установки, який взяв у спеціально відведеному місці. Також разом із дробильникам в зміні є механізатори, які працюють вахтовим методом та уїжджають з ділянки раніше на заводському автобусі приблизно о 18:15 години. Також повідомив, що на бригадири покладаються обовязки займатися оформленням відвісних залізничних накладних, відвідує залізничу станцію, замовляє вагони. В змінні завжди має бути бригадир, який займається вказаними обовязками. Допитаний в якості свідка дробильник цеху переробки шлаку ПрАТ «ММК ім.Ілліча» [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 08 квітня 2016 року приблизно о 18:30 прибув на територію ділянки, перевдягнувся у побутовому вагончику та о 18:45 години пройшов до робочого місця, без дробильників денної зміни провів огляд устаткування та приступив до роботи. Будь-яких зауважень до денної зміни не було. При цьому біля вагончику бачив двох перевдягнутих дробильників та одного в спецодягу. Також відзначив, що вахтовий автобус спочатку забирає денну зміну в проміжку часу між 18:00 до 19:00 години, а потім після 19:00 години приїжджає наступна зміна. Допитаний в якості свідка машиніст бульдозеру ПрАТ «ММК ім.Ілліча» [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в середині квітня 2016 року працював в цеху переробки шлаків разом із [PERSON] Наприкінці денної зміни о 18:00 годин приїхав на бульдозері та поставив на естакаду, де зберігається техніка, заповнив подорожній лист. [PERSON] передав йому у вагончику путівки, а відвантажувальні накладні не встиг передати, оскільки свідок квапився на вахту. Приблизно о 18:35-18:38 годин він разом із іншими механізаторами поїхав з дільниці на вахтовому транспорті. [PERSON] у той час ще працював у вагончику, а на устаткуванні хтось із дробильників прибирав. Біля вагончиків нікого із дробильників не було. Начальника та заступника начальника на дільниці не було. Також відзначив, що в той день було, як зазвичай, приблизно о 18:00 -18:15 годин установка повністю зупинилася, а дробильники пішли прибирати. Допитаний в якості свідка водій автонавантажувача ПрАТ «ММК ім.Ілліча» [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 08 квітня 2016 року всі працювали штатно до 18:00 18:10 години, зупинили установку, перевірили її справність, прибрали під стрічкою. Прибирання робив він на автонавантажувачі №06605, а дробильники йому допомагали. Після цього він поставив техніку, заповнив путівку та бортовий журнал, підписав їх у [PERSON] та приблизно о 18:30 годин покинув установку. На момент його уходу дробильників у вагончику не було, оскільки вони прибирали під установкою. Потім він разом із іншими трьома механізаторами поїхав з дільниці на вахтовому транспорті. Начальника та заступника начальника на дільниці не було. Також відзначив, що приблизно 200 метрів від дільниці знаходиться залізнична вагова та залізнична диспетчерська. Вказані пояснення свідків, зокрема керівного складу: начальника та заступника начальника цеху, а також змінного майстра наступної зміни [PERSON] та дробильника [PERSON], є суперечливими та не узгоджуються із показами свідків [PERSON] та [PERSON] в частині часу закінчення роботи та прибирання території, які також 08 квітня 2016 року виконували трудові обовязки на ділянці №4. Крім того згідно акту зняття показів з GPS-моніторингу транспорту від 20.02.2017 року, транспортний засіб фронтальний навантажувач Т-066-05АН на дільниці шлакових відвалів ЦШП 08 квітня 2016 року переміщався по дільниці до 18:15 години та о 18:20 години був поставлений на зупинку. Також згідно письмових відомостей із ПрАТ «Київстар» [PERSON] був зроблений дзвінок о 18:43 годині від заступника начальника цеху [PERSON], що спростовує покази начальника та заступника начальника цеху щодо часу їх прибуття на дільницю та подій, що мали місце на ній. (а.с.216-217). Із письмових матеріалів справи вбачається, що за наявності будь-яких зауважень під час прийняття зміни бригада та майстер, що приймають зміну мають внести відповідні записи до журналів приймання-передачі змін. Проте жодних записів в журналах зроблено не було. Начальник цеху та заступник начальника цеху і так само змінний майстер [PERSON] не змогли пояснити причин відсутності в журналі передачі змін буд-яких записів або зауважень щодо неналежної якості прибирання або передачі зміни [PERSON] і його дробильниками. Будь-яких письмових доказів або інших обєктивних даних, які б підтверджували факт неналежного прибирання території дільниці або устаткування бригадою [PERSON], відповідачем представлено не було. Натомість письмові докази журнали обліку передачі змін спростовують доводи відповідача щодо неналежного прибирання території. Отже в цій частині відповідачем не було доведено факту порушення [PERSON] трудової дисципліни. Пунктом 3.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку, затвердженого протоколом від 05.07.2002 року передбачено, що обовязок працівника підприємства використовувати весь робочий час для продуктивної праці (а.с.196-202). Невиконання вказаних обовязків ставиться в провину [PERSON] Перевіряючи законність притягнення до дисциплінарної відповідальності за вказаним пунктом суд виходить із того, що як на працівника так і на працедавця покладають певні обовязки, серед яких за статтею 141 КЗпП на працедавця покладається обовязок правильно організувати працю працівників та створювати умови для зростання продуктивності праці. З цього слідує, що в першу чергу власник підприємства зобовязаний правильно організувати працю всіх працівників бригади та створити умови для безперервності праці та підвищення її продуктивності, при цьому чітко визначити межі продуктивності, за невиконання яких може наставати дисциплінарна відповідальність працівника. Не допускати відсутності бригадира, який має певні трудові функціональні обовязки, без відповідної заміни іншим персоналом, що в решті може негативно впливати на якість продуктивності всієї бригади. Проте на підставі письмових матеріалів та показів свідків судом встановлено, що 08 квітня 2016 року в бригаді [PERSON] був відсутній бригадир, який мав за своїми функціональними обовязками під час робочої зміни прибувати до залізничної станції та вагового пункту для оформлення відповідних відвантажувальних та транспортних документів. Вказані функції 08 квітня 2016 року в межах існуючих повноважень виконав [PERSON] та згодом повернувся на ділянку до закінчення робочої зміни до 19:00 години. При цьому відповідачем не було спростовано правомірності та виробничої доцільності дій позивача в такій ситуації. За таких умов не було доведено достатніми доказами твердження позивача про невикористання [PERSON] всього часу для продуктивності праці та факту порушення пункту 3.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку. Відповідач мав навести в чому саме полягало непродуктивність праці в певний період часу робочої зміни [PERSON] та довести можливість і обовязок працівника вжити ті чи інші заходи для такої організації праці. Проте відповідачем такого зроблено не було, що свідчить про необґрунтованість притягнення до дисциплінарної відповідальності за даним пунктом правил. Крім того з посиланням на пункт 3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку в оскаржуваному наказі вказується про неналежне виконання обовязків, що виразилось у незабезпеченні безперервною роботою підлеглого персоналу протягом робочої зміни. Разом із тим таких обовязків пункт 3.1. ПВТР не містить та не покладає на змінного майстра відповідальності за дії підлеглого персоналу, а тому розширене тлумачення цих положень не може бути застосоване для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Також підставою для оголошення догани було порушення [PERSON] пунктів 2.14, 4.10, 4.22 посадової інструкції, що виразилось у незабезпеченні безперебійною роботою підлеглого персоналу протягом робочої зміни, недотриманні підлеглим персоналом СТП «Організація приймання та здачі зміни, проведення змінних оперативних нарад, після змінних рапортів в структурних підрозділах ПрАТ «ММК ім.Ілліча». Згідно пункту 2.14 посадової інструкції 664 №38 змінного майстру виробничої ділянки цеху переробки шлаку (ЦПШ) дільниці шлакових відвалів №4, затвердженої заступником генерального директора 20.08.2009 року, на змінного майстра покладається обовязок особисто виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку, СТП 227-10.01.2000 рік «Організація приймання передачі змін» (а.с.89-92). Також пунктами 4.10 та 4.22 зазначеної посадової інструкції закріплено відповідальність майстра за дотримання підлеглим персоналом та особисто правил внутрішнього трудового розпорядку та СТП -227-10.01.-2006 «Організація приймання-здачі змін на робочих місцях». Як вже було зазначено порушень правил трудового розпорядку з боку [PERSON] встановлено не було. Так само не було встановлено порушень правил внутрішнього трудового розпорядку з боку дробильників, які по завершенню роботи установки о 18:15 здійснювали прибирання устаткування «Амком» та не повідомивши майстра за його відсутності о 18:45 годині пішли до побутових вагончиків. Крім того, в пункті 2.14 та в пункті 4.22 посадової інструкції змінного майстру робиться чітке посилання на СТП 227-10.01.2000 рік «Організація приймання передачі змін» та СТП -227-10.01.-2006 «Організація приймання-здачі змін на робочих місцях», які станом на 08 квітня 2016 року були скасовані та замість них введений новий СТП 227-5.5.3-01:2014 «Організація приймання і здачі зміни, проведення оперативних нарад, після змінних рапортів в структурних підрозділах ПАТ «ММК ім.Іллча» (а.с.86, 124, 139). Отже має місце неузгодженість між посадовою інструкцією та діючим СТП (стандартом підприємства) . Водночас в оскаржуваному наказі про застосування дисциплінарного стягнення робиться посилання на вже новий СТП 227-5.5.3-01:2014 «Організація приймання і здачі зміни, проведення оперативних нарад, після змінних рапортів в структурних підрозділах ПАТ «ММК ім.Ілліча», який не передбачений посадовою інструкцією змінного майстра [PERSON] При таких обставинах не можна вважати законним винесене стягнення, оскільки положення наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності не можуть ґрунтуватися на припущеннях або здогадках, а мають бути чітко сформульовані із посиланням на конкретні пункти внутрішніх актів підприємства. Разом з тим, як СТП 227-10.01.2000 рік «Організація приймання передачі змін», так і СТП 227-10.01:2006, а також СТП 227-5.5.3-01:2014 «Організація приймання і здачі зміни, проведення оперативних нарад, після змінних рапортів в структурних підрозділах ПАТ «ММК ім.Ілліча» представляють собою певну збірку правил виробничої дисципліни у вигляді локального акту із кодифікованими розділами, пунктами, додатками, типовими формами. Загальне посилання на зазначені СТП без вказівки на конкретний пункт даного акту та без конкретизації суті проступку є недопустимим, оскільки унеможливлює працівнику вірно встановити суть порушення, яке ставиться в провину [PERSON], та призводить до неправомірного множинного тлумачення загальних положень локального акту підприємства. За таких умов наказ про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності не є законним та обґрунтованим. Крім того відповідач, доводячи обґрунтованість прийнятого ним рішення про дисциплінарне стягнення, має спростувати всі версії подій працівника та його зайнятість під час робочої зміни. Проте відповідачем не було спростовано версію позивача про перебування його в останні 15 хвилини робочої зміни на території комбінату та виконання ним трудових функцій бригадира, який був відсутній на роботі, для доставки залізничних накладних на сортувальну (вагову) станцію. Крім того позивач стверджував, що в його бригаді ці функції мав виконувати бригадир, якого в той день не було на робочому місці, що підтверджується в тому числі поясненнями представника відповідача та свідком [PERSON] Отже з боку працедавця на робочому місці [PERSON] не було створено необхідних та достатніх організаційних умов для нормальної роботи та виконання покладених на працівника обовязків, що є порушенням статті 141 КЗпП України. Відповідач не довів своєчасне виконання ним обовязку щодо забезпечення бригади [PERSON] бригадиром або особою, яка виконувала його обовязки 08 квітня 2016 року, що дозволило б позивачу організувати виконання певних трудових доручень, на які посилався [PERSON], щодо доставки наприкінці робочого дня вагових накладних на залізничну станцію. Відповідач не зміг спростувати доводи та пояснення позивача про знаходження у спірний час [PERSON] на ваговій станції. Без спростування відповідачем належними доказами вказаних суттєвих обставин накладення дисциплінарного стягнення не може вважатися законним та обґрунтованим. Посадовою інструкцією передбачено положення про необхідність передачі зміни на дільниці, що ставиться в провину при накладенні дисциплінарного стягнення на [PERSON] Водночас з матеріалів справи та показів всіх свідків слідує, що передачі зміни відбувається в період між 18:30 до 19:00 годин. При цьому [PERSON] прибув на дільницю та разом із начальником за його вимогою оглянув якість прибирання та будь-яких недоліків у виконані роботи начальником зафіксовано не було. Вказане свідчить, що відсутність [PERSON] в певний період часу та виконання ним роботи бригадира, якого не було на місці та не призначено виконуючого обовязки бригадира відповідним розпорядженням керівництва цеху, не виключає можливість прибуття позивача наприкінці зміни до 19:00 години на ділянку для завершення здачі зміни новому змінному майстру безпосередньо на ділянці. Отже за таких умов ставлення позивачу в провину порушення порядку передачі змінному майстру наступної зміни є передчасним до спливу граничного часу відведеного для здачі зміни, тобто до 19:00 години. За існуючих обставин не виключається можливість прибуття [PERSON] на ділянку до закінчення відведеного часу (до 19:00 годин) для здачі зміни в присутності обох майстрів. З урахуванням цього відповідач не довів однозначне порушення вимог посадової інструкції та обєктивність при накладенні дисциплінарного стягнення. Щодо строків накладення дисциплінарного стягнення на [PERSON], то статтею 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Так дисциплінарне стягнення було накладено наказом від 27 травня 2016 року за події, які мали місце 08 квітня 2016 року. Проте згідно відмітного рапорту групового наряду в період з 20 квітня по 22 травня 2016 року [PERSON] знаходився у плановій відпустці (а.с.61-62, 154- 155). Отже за вирахуванням часу перебування позивача у відпустці дисциплінарне стягнення було накладено у місячний строк тобто без порушень в цій частині. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про необґрунтованість та неправомірність прийнятого наказу про застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення, у звязку із чим наказ в цій частині підлягає скасуванню. Частинами 1, 3 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а його позовні вимоги задоволені, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді мінімальної ставки судового збору в сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved