Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

29 вересня 2014 року [PERSON], що діє в інтересах неповнолітньої [PERSON], звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору дарування квартири недійсним. Свої вимоги мотивує тим, що 20 травня 2012 року між її колишнім чоловіком - [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування квартири [ADDRESS]. Новий власник звернувся до суду з позовом про виселення її та неповнолітньої доньки - [PERSON] На момент укладення договору дарування вона разом з донькою проживала в квартирі та були зареєстровані в цій квартирі. Вважає, що укладений договір дарування суперечить інтересам їх неповнолітньої доньки та має бути визнаний недійсним. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Представники відповідача [PERSON] вважають, що позов не підлягає задоволенню. Підтримали письмові заперечення, що містяться в матеріалах справи (а.с. 32-36). У запереченнях вказано, що [PERSON] є новим власником спірної квартири. При укладенні оспорюваного договору не були порушені права [PERSON] та неповнолітньої [PERSON], оскільки вони не були співвласниками цього майна, в квартирі вони не мешкали, їх речей там немає. Вважають, що позивач не має права на звернення до суду з таким позовом. Представник відповідача [PERSON] також вважає, що позов не підлягає задоволенню. Підтримала письмові заперечення, що містяться в матеріалах справи (а.с. 48-51). У запереченнях вказано, що за рішенням суду при вирішенні судового спору між ним та [PERSON] про поділ майна подружжя зазначена квартира була виділена йому. 20 травня 2012 року він подарував належну йому квартиру [PERSON] Вважає, що при вчиненні договору дарування спірної квартири права позивача та їх неповнолітньої доньки порушені не були. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника (а.с. 31). Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20 травня 2012 року [PERSON] подарував належну йому квартиру [ADDRESS] [PERSON] (а.с. 4-5). Зазначена квартира належала йому на праві власності на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 вересня 2010 року. У цьому рішенні зазначено, що при поділі майна [PERSON] з урахуванням інтересів дитини - [PERSON] виділено у власність квартиру [ADDRESS] (а.с. 53-55, 56-61). Згідно з ч. 6 ст. 203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 177 СК України батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобов'язання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини. У ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» передбачено, що для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям. Позивач посилається на те, що при укладенні оспорюваного договору дарування були порушені права неповнолітньої доньки сторін - [PERSON] З наданої суду довідки форми № 3 від 15 квітня 2014 року вбачається, що квартири [ADDRESS] неповнолітня [PERSON] зареєстрована не була (а.с. 6). [PERSON] також не була власником чи співвласником зазначеної квартири. За таких обставин суд вважає, що при укладенні оспорюваного договору дарування майнові права неповнолітньої [PERSON] порушені не були, зазначений договір дарування не суперечить її правам та інтересам. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed