Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

29.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документа, заінтересовані особи Геніївська сільська рада Зміївського району Харківської області, Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області, в якій вказав, що 23.02.2015 року помер його батько [PERSON], який за свого життя зробив заповіт на імя [PERSON], який був посвідчений 25.03.2005 року секретарем Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області та згідно якого батько зробив на випадок своєї смерті таке розпорядження: все майно, яке б воно не було, з чого б воно не складалося та яке на день смерті виявиться йому належним в цілому заповів своєму синові заявнику по справі. На день смерті батька заповіт не відмінювався та не змінювався. Спадковим майном за заповітом є житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Харківська обл., Зміївський район, с. Геніївка, вул. Вільховатка, 73. Спадщину за заповітом [PERSON] прийняв у встановлений законом шестимісячний строк, так як постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області для оформлення спадщини після померлого батька, однак, нотаріус, ознайомившись з правовстановлюючим документом на житловий будинок, виявив помилку в прізвищі власника. Так, в Свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок, яке видано 27.03.1991 року виконавчим комітетом Геніївської сільської ради народних депутатів Зміївського району Харківської області, прізвище батька помилково записано «Вербицький», в той час, як його дійсне прізвище «Вербецький», у звязку з чим [PERSON] було відмовлено в оформленні спадщини та запропоновано звернутись із заявою до Геніївської сільської ради, яка допустила помилку, а в разі неможливості внесення відповідних виправлень чи поновлення Свідоцтва про право власності на житловий будинок без помилки звернутись до суду з відповідною заявою про встановлення факту належності нині померлому [PERSON] цього правовстановлюючого документа на житловий будинок. [PERSON] звернуся до Геніївської сільської ради із заявою про виправлення допущеної помилки в правовстановлюючому документі, де отримав письмову відповідь про визнання факту допущеної помилки в прізвищі [PERSON] та про неможливість внесення змін до Свідоцтва, та заявнику запропоновано звернутись з цього питання до суду. Від встановлення даного факту залежить виникнення у заявника права на спадкове майно. На підставі викладеного, [PERSON] просив встановити факт належності [PERSON], який помер 23.02.2015 року, правовстановлюючого документа Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 27.03.1991 року, виданого виконавчим комітетом Геніївської сільської ради народних депутатів, що розташований за адресою: Харківська обл., Зміївський район, с. Геніївка, вул. Вільховатка, 73. У судове засідання заявник [PERSON] не зявився, до суду надав заяву, в якій на задоволенні заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа наполягав, справу просив розглядати за його відсутності. Представники Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області, Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області у судове засідання не зявилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний звязок у їх сукупності, дійшов наступного висновку: Згідно з п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З копії Свідоцтва про народження, серія IV-УР № 2296792, актовий запис № 9, вбачається, що батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] /а.с. 11/. [PERSON] померла 19.01.2010 року, а [PERSON] 23.02.2015 року /а.с. 8, 14/. На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно, яке б воно не було, з чого б воно не складалося та яке на день смерті виявиться йому належним в цілому заповів своєму синові [PERSON] На день смерті батька заповіт не відмінювався та не змінювався. Вказаний заповіт був посвідчений 25.03.2005 року секретарем Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області /а.с. 9/. Встановлено, що спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: Харківська обл., Зміївський район, с. Геніївка, вул. Вільховатка, 73. Вказане майно належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 27.03.1991 року, виданого виконавчим комітетом Геніївської сільської ради народних депутатів /а.с. 10/. Відповідно до Довідки виконавчого комітету Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області від 16.09.2015 року № 1220 [PERSON], який помер 23.02.2015 року, проживав та був зареєстрований за адресою [INFO]. Крім нього на момент смерті і по теперішній час за вказаною адресою зареєстрований та проживає, зокрема, [PERSON] /а.с. 15/. Отже, [PERSON] є таким, який фактично, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину після смерті свого батька. Крім того, [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав на вказаний вище житловий будинок з надвірними спорудами, однак, нотаріус його повідомив про наявну помилку в прізвищі батька, яке зазначено в Свідоцтві про право приватної власності на житловий будинок від 27.03.1991 року, а саме замість правильного прізвища «Вербецький» зазначено «Вербицький». З матеріалів справи, а саме копії Свідоцтва про народження № 1194955, копії Свідоцтва про одруження, серія І-УР № 447066, вбачається, що правильним прізвищем батька заявника [PERSON] є «Вербецький» /а.с. 12, 13/. Крім того, в своєму листі від 28.09.2015 року вих. № 02-19/449 виконавчий комітет Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області повідомив, що визнає факт допущення помилки при оформленні вказаного вище Свідоцтва, однак, згідно чинного законодавства не має можливості внести зміни до правовстановлюючого документа /а.с. 16/. Отже, судом встановлено, що батько [PERSON] має правильне прізвище «Вербецький». В Свідоцтві про право приватної власності на житловий будинок від 27.03.1991 року було зазначено неправильне прізвище замість «Вербецький» зазначено «Вербицький». Дана помилка є саме опискою, допущеною внаслідок неправильного перекладу прізвища з російської на українську мови, однак, судом встановлено, що даний документ належить саме [PERSON]. З огляду на вищевикладене, а також враховуючи відсутність у [PERSON] можливості іншим шляхом встановити факт належності його батьку правовстановлюючого документу на будинок, суд вбачає підстави для задоволення його заяви.

Outcome: approved