Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

30 листопада 2015 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовом до ПАТ «ХЛФЗ «Червоний хімік», який 11.01.2016 року був уточнений, та відповідно до уточненої редакції позовних вимог просила суд стягнути з відповідача на свою користь 26\~003,40 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку, та стягнути 4\~168,56 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за вересень 2015 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 17.05.2014 року по 22.09.2015 року вона працювала на ПАТ «ХЛФЗ «Червоний хімік» на посаді начальника відділу збуту та маркетингу. Станом на день звільнення, 22.09.2015 року, заборгованість відповідача із заробітної плати становить 26\~909,02 грн., з яких 22\~740,46 грн. були стягнуті судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова на користь [PERSON], а 4\~168,56 підлягають стягненню з відповідача. Позивач вказує, що у зв'язку із невиплатою з вини власника належних їй сум, підприємство повинно виплатити їй середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, який станом на 11.01.2016 року становить 26\~003,40 грн. У зв'язку з викладеним позивач і була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заяву з проханням слухання справи перенести не надав. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, та ухвалити у справі заочне рішення, проти чого не заперечує позивач та його представник. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 19 травня 2014 року [PERSON] була прийнята на роботу до ПАТ «Харківський лакофарбовий завод «Червоний хімік» на посаді начальника відділу збуту та маркетингу. 22 вересня 2015 року [PERSON] була звільнена із займаної посади за згодою сторін на підставі ст. 36 КЗпП України. Зазначені обставини вбачаються із копії Трудової книжки серії БТ-І №9644292, виданої на імя [PERSON]. (а.с. 5) Згідно довідки ПАТ «ХЛФЗ «Червоний хімік» №31 від 22.09.2015 року, станом на 22.09.2015 року, перед [PERSON] утворилась заборгованість із виплати заробітної плати у сумі 26\~909,02 грн. (травень 2015 4\~756 грн., червень 2015 6\~149,76 грн., липень 2015 5\~784,27 грн., серпень 2015 6\~050,43 грн., вересень 2015 4\~168,56 грн.), яка у день звільнення виплачена не була. (а.с. 4) Відповідно до ч.1,4 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. З матеріалів справи вбачається, що нарахована, але не виплачена заробітна плата за період квітень-серпень 2015 року у розмірі 22\~740,46 грн. була стягнута з ПАТ «ХЛФЗ «Червоний хімік» на користь [PERSON] на підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Харкова №639/8179/15-ц від 16.09.2015 року. (а.с. 19) Таким чином, з ПАТ «ХЛФЗ «Червоний хімік» на користь [PERSON] підлягає стягненню нарахована, але не виплачена заробітна плата за вересень 2015 рок у розмірі 4\~168,56 грн., а позовні вимоги в даній частині задоволенню. Позивач зазначила у позові, що заборгованість із заробітної плати до теперішнього часу не погашена. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обовязок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27.03.2013 року у справі № 6-15цс13) Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі не проведення його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.01.2015 року у справі № 6-195цс14) Порядок здійснення відповідних розрахунків визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Отже, розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] становить: 7\~190,79+7\~521,68/43=342,15 грн., де 7\~190,79 нарахована заробітна плата за липень 2015 року, 7\~521,68 нарахована заробітна плата за серпень 2015 року, 43 кількість робочих днів за липень-серпень 2015 року. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). Так, з 22.09.2015 року (день звільнення) по 16.02.2016 року (день ухвалення рішення суду) кількість робочих днів становить 6+22+21+23+19+12=103, а тому розмір середнього заробітку у звязку із затримкою розрахунку при звільненні становитиме 103 * 342,15 грн. = 35\~241,45 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] За таких обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved