Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

29 березня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом та просить: визнати за нею та за відповідачем [PERSON], право власності за кожним на 1/2 ідеальну частину чотирикімнатної квартири №1 загальною площею 89,90 м.кв., житловою 63,50 м.кв., в будинку №8, з надвірними будівлями (сарай Б-1, потреб В-1, літня кухня Г-1) по вулиці Молодіжній в с. Сядрине Корюківського району Чернігівської області та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь судові витрати пов'язані з розглядом даної справи згідно квитанції. Свої вимоги мотивує тим, що в період шлюбу вони придбали рухоме та нерухоме майно, що є їхнею спільною сумісною власністю. Рухоме спільне сумісне подружнє майно складається з речей домашнього вжитку, але з приводу рухомого майна у них з відповідачем спору не має. Нерухоме спільне сумісне подружнє майно складається з чотирикімнатної квартири №1 в будинку №8 з господарськими будівлями, по вулиці Молодіжній в с. Сядрине Корюківського району Чернігівської області, житловою площею 63,50 кв.м., загальною площею 89,90 м.кв. Відносини з відповідачем [PERSON] у неї зіпсувались, він заявляє, що спірна квартира належить йому, а вона ніяких прав на це нерухоме майно не має, за взаємною згодою вони не можуть вирішити питання поділу спірної квартири, тому за захистом своїх прав вона вимушена звернутись до суду з даним позовом для визнання за мною права власності на 1/2 частину нерухомого майна придбаного з відповідачем за час шлюбу. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала повністю та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог та погодився на поділ спільного сумісного подружнього майна. В судовому засіданні встановлено, що з 16 листопада 1985 року я перебувала з відповідачем [PERSON] в шлюбі, сімейне життя не склалось, їхній шлюб було розірвано. В період шлюбу вони придбали рухоме та нерухоме майно, що є їхньою спільною сумісною власністю. Рухоме спільне сумісне подружнє майно складається з речей домашнього вжитку, але з приводу рухомого майна у них з відповідачем спору не має. Нерухоме спільне сумісне подружнє майно складається з чотирикімнатної квартири №1 в будинку №8 з господарськими будівлями, по вулиці Молодіжній в с. Сядрине Корюківського району Чернігівської області, житловою площею 63,50 кв.м., загальною площею 89,90 м.кв. Відносини з відповідачем [PERSON] у неї зіпсувались, він заявляє, що спірна квартира належить йому, а вона ніяких прав на це нерухоме майно не має, за взаємною згодою вони не можуть вирішити питання поділу спірної квартири, тому за захистом своїх прав вона вимушена звернутись до суду. Відповідач був членом місцевого колгоспу ім. Димитрова с. Сядрине Корюківського району Чернігівської області, правлінням колгоспу їм була виділена частина колгоспного двоквартирного житлового будинку з господарськими будівлями, в дану частину будинку вони вселились і проживали, адреса її місцезнаходження: вулиця Молодіжна, 7, с. Сядрине Корюківського району Чернігівської області. У 90-х роках минулого століття колгосп розпочав продаж колгоспних будинків сімям, які в них проживають, вони теж з відповідачем вирішили викупити займане їхньою сімєю житло. Згідно договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: вулиця Молодіжна, 7, с. Сядрине Корюківського району Чернігівської області, посвідченого Сядринською сільською радою Корюківського району Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за №11, колгосп ім. Димитрова продав, а відповідач [PERSON] купив вищезазначену частину житлового будинку з господарськими будівлями, але договір купівлі-продажу не зареєстрував в Корюківському районному комунальному підприємстві «Рампа» бюро технічної інвентаризації, тому фактично відповідач не став власником даного нерухомого майна. Згідно довідки №633 від 04 липня 2017 року Корюківської міської ради Чернігівської області, рішенням виконкому Сядринської сільської ради №31 від 30 липня 2002 року була проведена зміна назви вулиць та нумерації будинків, будинку за адресою [ADDRESS], присвоєно адресу [ADDRESS]. Вже пізніше, на підставі відповідного рішення органу місцевого самоврядування, 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: вулиця Молодіжна, 7, с. Сядрине Корюківського району Чернігівської області, було визнано квартирою та присвоєно поштову адресу: [ADDRESS], що підтверджується довідкою №813 від 12 жовтня 2017 року Корюківської міської ради Чернігівської області У серпні-вересні 2017 року відповідач [PERSON] зареєстрував в державній реєстраційній службі своє право власності на спірну чотирикімнатну квартиру №1 в будинку №8 з господарськими будівлями по вулиці Молодіжній в с. Сядрине Корюківського району Чернігівської області. Реєстраційних документів про право власності на спірне майно відповідач їй не надає. Спірна квартира була набута нею та відповідачем в період шлюбу, отже, відповідно до вищезазначених норм законодавства, вона та відповідач, мають право кожен на 1/2 частину вищевказаного спірного подружнього нерухомого майна. Відносини з відповідачем [PERSON] зіпсувались, відповідач заявляв, що спірна квартира належить йому, а вона ніяких прав на це нерухоме майно не має. Спірна чотирикімнатна квартира №1 в будинку №8 з надвірними будівлями по вулиці Молодіжній в с. Сядрине Корюківського району Чернігівської області, має загальну площу 89,90 м.кв., житлову 63,50 м.кв., вартість квартири 56654,00 грн., є надвірні будівлі: сарай Б-1, потреб В-1, літня кухня Г-1, загальна інвентаризаційна вартість майна становить 96912,00 грн., вартість 1/2 частини становить 48456,00 грн. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.370 Цивільного кодексу України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони прийшов до висновку про задоволення вимог позивача у повному обсязі. Оскільки позивач понесла витрати на виготовлення технічної документації, витрати на юридичну допомогу, а також витрати по сплаті судового збору, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати у розмірі 704,80 грн., проти яких не заперечує і сам відповідач.

Outcome: approved