Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

31 березня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 08 серпня 2009 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, у серпні 2014 року вони розійшлися з відповідачем, але шлюб до теперішнього часу не розірваний. На даний час дитина мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Донька часто хворіє, також є алергіком. За станом свого здоров'я донька потребує спеціального харчування, лікування та оздоровлення, яке є дорогим. На теперішній час позивачка працює у дитячому садочку, отримує заробітну плату у розмірі 1700 грн. Ніяких інших джерел доходів вона не має. Відповідач має постійне місце роботи в іноземній компанії, а також є приватним підприємцем та отримує високий стабільний дохід, тому має можливість надавати донці матеріальну допомогу. Нікому іншому відповідач аліменти не сплачує. Позивачка не має можливості самостійно матеріально забезпечувати доньку, оплачувати її лікування та оздоровлення, тому бажає, щоб відповідач сплачував аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частки його доходів щомісячно. У добровільному порядку відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. У судовому засіданні представник позивачки - адвокат Гурєв В.М. підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові та просив їх задовольнити. Суду пояснив, що позивач та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі, але з серпня 2014 року мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. На даний момент шлюб розірвано. Дитина мешкає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Дитина часто хворіє, крім того, є алергіком, потребує особливого харчування та лікування. На даний час позивачка працює логопедом у дитячому садку, її заробітна плата складає 1700 грн., інших джерел доходів вона не має. Відповідач має стабільний високий доход, але розмір свого доходу приховує. Відповідач надавав позивачці матеріальну допомогу, але це було епізодично. Крім того, її розмір не достатній для забезпечення утримання, лікування та харчування дитини. У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Шейко К.В. проти задоволення позову частково заперечував та суду пояснив, що дійсно донька відповідача мешкає разом із матір'ю. Відповідач надавав у добровільному порядку допомогу на утримання дитини, що підтверджується квитанцією. Крім того, відповідач не працює в іноземній компанії та не отримує доход у доларах США, як стверджує позивачка. Представник відповідача не пояснив, якого виду алергія у дитини. Дитина не знаходиться у постійному хворобливому стані. Відповідач працює приватним підприємцем, надає відповідно до договорів послуги різним компаніям, за що отримує грошові кошти. Він фактично мешкає у м.Харків, винаймає там квартиру, за що сплачує плату у розмірі 4000 грн. Відповідач хоча і не одружений офіційно, має іншу родину. Стягнення аліментів у розмірі, який просить позивачка, поставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки у нього не залишиться коштів на існування. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі ? частки його доходів. Також відповідач не заперечує проти сплати додаткових витрат на лікування дитини. Просив позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частки його доходів. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вислухав пояснення представника позивача та представника відповідача, всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення для справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2009 року (а.с.2). Від цього шлюбу позивачка та відповідач мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.3). Дитина мешкає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї та реєстрацію (а.с.4), а також не заперечується відповідачем. Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, надає послуги з комп'ютерного програмування, знаходиться на обліку в ДПІ у м.Краматорську як платник єдиного податку (а.с.34-36). Як вбачається з довідки про доходи, наданої ДПІ у м.Краматорську, сума доходів, отриманих відповідачем за 2014 рік, складає 124543 грн., тобто у середньому по 10378 грн. на місяць (а.с.58-59). Як вбачається з копій договорів про надання послуг у сфері інформатизації, укладених між відповідачем та ТОВ «Дев Експертс», ТОВ «ВЕБ ІКС ТРЕЙД», ТОВ «ЕС ПІ ДЕВЕЛОПМЕНТ», а також актів виконаних робіт, наданих представником відповідача, у період з січня по березень 2015 році відповідачем надавались послуги у сфері інформатизації та отримані грошові кошти у сумі 8312 грн. у січні 2015 року, 10200 грн. у лютому 2015 року та 14026 грн. у березні 2015 року (а.с.42-53). Відповідач періодично надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, яка складала у середньому більше 2000 грн. на місяць, про що свідчать копії чеків про перерахування позивачем грошових коштів на картковий рахунок позивачки (а.с.37-41). Позивачка в обґрунтування розміру аліментів, які вона просить стягнути з відповідача на утримання дитини, посилається на те, що позивач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки від його доходів, а дитина потребує такого утримання, оскільки є хворобливою, що зумовлює додаткові витрати на лікування та харчування. Як вбачається з медичного висновку від 23.03.2015 року, наданого позивачкою, [PERSON] перебуває на обліку в КЗ «ЦПМСД №1 м.Краматорська» як дитина, яка часто хворіє простудними захворюваннями. Потребує індивідуального догляду матері з 23.03.2015 року по 23.09.2015 року (а.с.9). Також позивачкою надані медичні довідки, відповідно до яких дитина у березні та квітні 2015 року проходила лікування з приводу стоматиту та ГРВІ (а.с.10-11, 31). А також виписка з історії хвороби (а.с.60), з якої вбачається, що дитина перебувала на стаціонарному лікуванні у КЗ «ЦП МСД №1» з 22.05.2015 по 29.05.2015 року з діагнозом «гіпертрофія піднебінних мигдалин ІІІ ступеню, аденоїдна вегетація ІІ ступеню», а також перенесла операцію з видалення аденоїдів. Доказів того, що дитина має тяжке захворювання, яке потребує особливого харчування та постійного лікування, позивачкою суду не надано. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Позивачка не надала суду переконливих доказів понесених нею додаткових витрат на дитину у зв'язку з її хворобою, позов про стягнення додаткових витрат на дитину з підстав ст. 185 СК України не заявляла, хоча не позбавлена можливості це зробити в разі надання доказів про понесені нею витрати. Крім того, як вбачається з позовної заяви, позивачка має постійне місце роботи, та відповідно до ст.180 СК України також повинна нести витрати на утримання дитини. Враховуючи матеріальне становище відповідача, суд вважає, що розмір аліментів, які позивачка просить стягнути з відповідача на утримання дитини, є завищеним та поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Тому з урахуванням всіх обставин по справі, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial