Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заочним рішенням від 16.02.2017 року позовні вимоги були задоволені. 20 березня 2017 року відповідачка [PERSON] подала заяву про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2017 року, яка ухвалою суду від 18.04.2017 року задоволена, заочне рішення суду скасовано та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 27.04.2017 року. Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним. З відповідачкою по справі, [PERSON], позивач зареєстрував шлюб 01 березня 1975 року у Олександрівській сільській раді Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Сумісне життя з відповідачем не склалось, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки, на підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини припинено, згідно з уточненнями позивача (а.с. 48), в 2002 році, спільне господарство не ведеться. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. На підставі чого просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 01 березня 1975 року у Олександрівській сільській раді Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність позивача. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про явку в судове засідання була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить відкласти розгляду справи на іншу дату у звязку з неможливістю прибути в судове засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися у судове засідання без поважних причин. \~Згідно із ст. 169 ч. 1 п.п. 1-3, ч. 3 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі неявки у судове засідання сторони, про яку нема відомостей, що їй вручена судова повістка; першої неявки в судове засідання сторони, оповіщеної у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вона повідомила про причини неявки, які судом визнано поважними; першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності; у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. Клопочучи про відкладення розгляду справи, відповідачка взагалі не повідомила про причину, яка б заважала їй зявитися в судове засідання (хвороба, відсутність у місті тощо), більше того, заява відповідачки про відкладення справи підписана 27.04.2017 року, тобто в день, на який призначене судове засідання, та як вбачається з матеріалів справи, здана в цей же день [PERSON] в канцелярію суду особисто, тобто в день судового засідання відповідачка все ж таки зявилась в будівлю суду. В звязку з чим суд розцінює неявку відповідачки в судове засідання як бажання затягнути розгляд справи, та не може визнати причину неявки поважною, відповідно, не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. З огляду на зазначену, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних документів та доказів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження Серії 1-КИ № 379805, 01 березня 1975 року у Олександрівській сільській раді Покровського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Аршулик) [PERSON], [INFO], актовий запис № 5. Встановлено також, що позивач [PERSON] мешкає у [ADDRESS], та проживає один (а.с. 4). Відповідачка мешкає у м. Дніпропетровську, пров. Маковского, б.8б (а.с. 21). Крім того, [PERSON] є батьком двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], матірю яких є [PERSON]. Також, в матеріалах справи наявні копії судових рішень рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2015 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 09.02.2016 року у справі № 761/14883/15-ц, з яких вбачається, що позивач тривалий час перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] Крім того, згідно заяви [PERSON], посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 15.10.2016 року, [PERSON] та [PERSON] тривалий час зустрічаються, люблять один одного та прагнуть створити власну сімю, чому перешкодою є відсутність реєстрації розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Крім того, ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2016 року сторонам був наданий строк на примирення терміном пять місяців. Із письмових пояснень позивача від 27.04.2017 року вбачається, що він не змінив свою точку зору щодо розірвання шлюбу та досі не вбачає можливостей для збереження шлюбу, оскільки він тривалий час не проживає разом з відповідачем. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Опікун має право пред'явити позов про розірвання шлюбу, якщо цього вимагають інтереси того з подружжя, хто визнаний недієздатним. Таким чином, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і позов предявлено належною особою, тоді як наявність причин, що перешкоджають розірванню шлюбу, в судовому засіданні не була встановлена. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, сторони разом не мешкають, в строк, встановлений судом для примирення, будь-яких дій, спрямованих на примирення подружжя, з боку відповідачки, яка заявляла відповідне клопотання, не вчинено, та відповідних доказів не надано. З урахуванням наявних у справі доказів, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved