Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

31 січня 2020 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [INFO] її колишній чоловік [PERSON] , який помер [INFO] , склав заповіт, згідно з яким заповів їй все майно, що належатиме йому на час смерті, у тому числі 15/34 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] зміни назви [ADDRESS] . Право на вказану частку будинку [PERSON] мав в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , який помер [INFO] . Разом із тим, за життя [PERSON] не отримав правовстановлюючі документі на нерухоме майно, у зв`язку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, за якою вона звернулася в установлений законом строк. Посилаючись на викладені обставини, просила визнати за нею право власності на 15/34 часток зазначеного житлового будинку в порядку спадкування за заповітом. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи без їхньої участі. Позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, представник відповідача вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, матеріали спадкової справи, а також оригінал інвентарної справи на спірний будинок, суд дійшов такого. Як вбачається з нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу (а. с. 7), 05 липня 1989 року [PERSON] придбав у власність 15/34 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 29 квітня 2020 року [PERSON] було складено заповіт, за умовами якого все майно, що належатиме йому на час смерті, він заповів [PERSON] та [PERSON] (а. с. 14). Спадщину, що залишилась після [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 16), було прийнято [PERSON] (а. с. 77). Також останнім було фактично прийнято спадщину після своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 15, 99) - по 1/2 частці після кожного. [INFO] [PERSON] склав заповіт, яким заповів позивачці все майно, що належатиме йому на час смерті (а. с. 54). 26 грудня 2014 року, не змінивши заповіту, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30 грудня 2014 року (а. с. 9). Як вбачається з наданої на запит суду завіреної копії спадкової справи (а. с. 44-107), за заявою позивачки про прийняття спадщини заведено спадкову справу після [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», вбачається, що особа, яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Проаналізувавши викладені обставини, суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] не отримав правовстановлюючий документ на 15/34 часток спірного житлового будинку. Іншого шляху реалізувати своє право власності у позивачки немає; обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на спірну частку нерухомості неправомірно, або, що на неї, окрім позивачки, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Таким чином позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved