overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

30 липня 2015 року позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачкою вони уклали шлюб 10.08.2013 року, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 503. Від цього шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. На даний час вони з відповідачкою шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач в судове засідання не зявився, однак до суду надав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилася, однак в судове засідання надала заяву, в якій вимоги позивача визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, серії 1-НО № 430049, 10 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 503. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 243,60 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

30 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалитирішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 14919 грн. 09 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позову він вказавна те, що 24 листопада 2014 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська винесено ухвалу про скасування судового наказу від 10.10.2014 року про стягнення з відповідача заборгованості за теплову енергію. Згідно довідки про склад сімї, відповідач мешкає [ADDRESS]. Квартирі був присвоєний особовий рахунок №604589. Відповідач користувалася наданими послугами, але платежі за теплову енергію сплачувала не в повному обсязі, у звязку з чим станом на 01.06.2014 року виникла заборгованість у сумі 14919 грн. 09 коп., тому позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму. У судове засідання представник позивача не зявилась, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Згідно ст. ст. 64, 67 ЖК України плата за комунальні послуги стягується незалежно від квартирної плати згідно затвердженим у встановленому порядку тарифам. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Позивач здійснює послуги по теплопостачанню. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно розрахунку суми заборгованості за спожиту теплову енергію, заборгованість станом на 01.06.2014 року складає 14919 грн. 09 коп., яку потрібно стягнути з відповідача. Також, відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

30 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач з 2009 року не проживає в спірній квартирі, не сплачує комунальні послуги, особистих речей в квартирі не має. Протокольною ухвалою суду від 01.09.2015 [PERSON] залучено до участі у справі в якості третьої особи. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, дав згоду на заочний розгляд справи. Третя особа вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи оповіщався у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, думку третьої особи, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частці квартири [ADDRESS] на підставі договору міни від 02.03.2007, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу (а.с. 10). Як вбачається з довідки № б/н КП «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради від 20.07.2015, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], піднаймач [PERSON], [INFO], дочка піднаймача [PERSON], [INFO] (а.с. 4). 16.03.2015 КП «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради складений акт про те, що [PERSON], зареєстрований у вищевказаній квартирі, але не проживає з 16.03.2014. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з положень ст. ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як убачається з показань допитаного у судовому засіданні в якості свідка [PERSON], відповідач у 2010 році добровільно виїхав зі спірної квартири та з того часу без поважних причин не проживає в ній. Оскільки відповідач без поважних причинне проживає в квартирі більше одного року, є всі підстави для визнання його таким, що втратив право на користування цим житловим приміщенням. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

30 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебувають в шлюбі з 4 лютого 2012 року, який зареєстрований відділом ДРАЦС Краснокутського РУЮ у Харківській області, актовий запис № 7. Даний факт підтверджений оригіналом свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 175529 виданого 4 лютого 2012 року. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина Костянтина [INFO]. Протягом шлюбу сімейні стосунки з не склалися, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сімю сторони не мають, в звязку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просить шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав заяву, згідно якої проти розірвання шлюбу не заперечує та просить розглядати справу у його відсутність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

30 липня 2015 року позивач звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 19.12.2008р. помер його дядько, [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, який він успадкував, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавцю за життя. Також він претендує на земельні ділянки, які знаходяться біля житлового будинку, на які має право за заповітом [PERSON] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на таке: Дані правовідносини регулюються: - ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ч.1 ст.1218, ч.1 ст.1225 ЦК України, за змістом яких до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі право власності на земельну ділянку, яке переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення; - ч.1 ст.328 ЦК України, згідно з якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

30 липня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходів) на утримання дитини [PERSON], [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 3 червня 1995 року по 22 червня 2015 року. Від цього шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працездатний, фізично здоровий, аліментних зобовязань на користь інших осіб не має. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала уточнені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в заявленому позивачем розмірі у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття. Допитавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 3 червня 1995 року по 22 червня 2015 року. Від цього шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Між сторонами не досягнуто домовленості відносно утримання дитини, яка після припинення відносин між сторонами, проживає з позивачем. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України на батьків покладений обовязок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В звязку з чим, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує стан здоровя дитини, її вік та її матеріальне становище, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який працездатний, фізично здоровий, аліментних зобовязань на користь інших осіб не має, тому вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в заявленому розмірі в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

30 липня 2015 року позивач звернулася до Краснокутського районного суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувають в шлюбі з 17 червня 2011 року, який зареєстрований Костянтинівською селищною радою Краснокутського району Харківської області, актовий запис № 05. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом шлюбу сімейні стосунки з не склалися, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сімю сторони не мають, в звязку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву де просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просить шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання в судове засідання не прибув, причину неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином та в установлений законом строк відповідно до ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

30 липня 2015 року позивач звернулася до Краснокутського районного суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувають в шлюбі з 23 травня 2011 року, який зареєстрований Розвадівською сільською радою Миколаївського району Львівської області, актовий запис № 08. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Протягом шлюбу сімейні стосунки з не склалися, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сімю сторони не мають, в звязку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву де просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання в судове засідання не прибув, причину неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином та в установлений законом строк відповідно до ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

30 липня 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що вона зі своїм чоловіком відповідачем по справі 11 лютого 2011 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу спільних дітей вони не мають. Зазначала, що розірвати шлюб через органи РАЦСу відповідач не бажає, тому вона вимушена звернутися з позовною заявою про розірвання шлюбу до суду. Причиною припинення шлюбних відносин позивач зазначила різні погляди її і чоловіка на сімейне життя, непорозуміння між ними, на грунті чого між ними стали часто виникати спори і сварки, які тільки погіршують стосунки між ними. Все це призвело до втрати любові і прихильності, довіри і поваги між ними. Примирення між нею і відповідачем не можливо, тому просила розірвати шлюб із залишенням їй дошлюбного прізвища Шалашкевич. У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити. Зазначила, що вона з чоловіком не підтримує шлюбні відносини з січня 2015 року, відколи проживають окремо одне від одного. Просила не стягувати з відповідача на її користь понесені нею при подачі позову судові витрати. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.10-11,13). Повідомлений про місце, дату і час розгляду справи в порядку частин 6 і 8 ст.76 ЦПК України відповідач (а.с.8,15,22) у судове засідання не явився, причину неявки суду не повідомив, з заявами про розгляд справи в його відсутність або про відкладення розгляду справи з певних причин до суду не звертався, на підставі чого суд розглядає справу з винесенням заочного рішення в порядку ст.224 ЦПК України, проти чого не заперечувала позивач. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, від подружнього життя малолітніх і неповнолітніх дітей не мають (а.с.4). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують більше ніж півроку. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна. Відповідач не заявив суду про невизнання ним позову. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. На підставі заяви позивача суд не стягує з відповідача на її користь сплачені 243,60 грн. судового збору при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

30 липня 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 05 березня 2011 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №119 розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не зявилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений засобами масової інформації, причини неявки суду не повідомив.Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05 березня 2011 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved