Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

31 жовтня 2019 року заявник [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Спруцко В.І., звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, мотивована тим, що він народився [INFO] у смт. Ялта Мангушського (Першотравневого) району Донецької області. Його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.07.1960, актова запис №68. На час його народження з 19.06.1960 по 12.05.1985 він та його сім`я проживали у будинку [ADDRESS] , з 12.05.1985 по 24.03.1995 - у будинку [ADDRESS] та з 24.03.1995 по теперішній час - у будинку [ADDRESS] . 18.05.1981 він отримав паспорт громадянина СРСР серії [NUMBER] , але паспорт громадянина України я не отримував. 07.01.1992 він уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] . З 02.11.1978 по 01.12.1980 заявник проходив строкову службу у Збройних силах колишнього СРСР, що підтверджується військовим квітком НУ №7448259 від 02.11.1978 року. З 12.02.1982 року він розпочав трудову діяльність та був прийнятий членом колгоспу ім. Мічуріна розташований у смт. Ялта Мангушського (Першотравневого) району Донецької області у якості шофера. З 01.04.1992 по 11.02.1993 він відбував покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі у колгоспі ім. Мічуріна. 26.08.1993 року він був звільнений з КСП ім. Мічуріна в зв`язку з засудженням за ч. 3 ст. 81 КК України (1961 року) до 3 років позбавлення волі та після відбуття покарання з 22.11.1998 по 03.02.2000 знов працював шофером у КСП ім. Мічуріна, що підтверджуються копією трудової книжки від 12.02.1982 та архівною довідкою №595 від 07.08.2019. Після звільнення з КСП ім. Мічуріна він працював по найму у приватних осіб, тому документів, підтверджуючих його особу мені було не потрібно. 24.05.2016 він був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 05.02.2019 року я був звільнений умовно достроково на 1 рік 1 міс. 01 день. Для отримання паспорту громадянина України раніше він до Міграційної служби України не звертався. У травні 2019 року він звернувся до Мангушського районного відділу державної міграційної служби України ГУ у Донецькій області для отримання паспорту громадянина України та для подальшого звернення до органів Пенсійного фонду України та УСЗН з метою отримання пенсії за віком, була проведена процедура встановлення особи - [PERSON] , однак не встановлено належність його до громадянства України та було рекомендовано звернутися до суду для встановлення юридичного факту проживання на території України. Заявник в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Представник заявника - адвокат Спруцко В.І. в судовому засіданні заяву [PERSON] підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Ковальова Н.П. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви [PERSON] . Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надані заявником письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так, [PERSON] народився [INFO] у смт. Ялта Мангушського (Першотравневого) району Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.06.1960, виданого сільзагс Ялтинської сільради Першотравневого района, де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , та копією паспорта громадянина СРСР серії [NUMBER] від 18.05.1981, виданого відділом внутрішніх справ Першотравневрого райвиконкому Донецької області, згідно також якого вбачається, що останній був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 12.05.1985, а вже з 24.03.1995 по [ADDRESS] , а також містить відомості про виписку останнього, але не розбірливим є рік виписки ( а.с. 4-7). Як вбачаєтьтся зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Ялтинською селищною радою Першотравневого р-ну 07.01.1992, [PERSON] одружився із [PERSON] та дружині після одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 8). Як вбачається із домової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] від 11.05.1971, [PERSON] , [INFO] , в період з 24.05.1995 по 03.07.2001 був зареєстрований за вищезазначеною адресою (а.с. 9-10). Згідно договору купівлі-продажу від 23.03.1995, зареєстрований в Бюро технічної інвертаризації, [PERSON] придбав будинок [ADDRESS] (а.с. 11-12). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 297 від 20.03.2019, виданої Ялтинською селищною радою Мангушського району Донецької області, [PERSON] , [INFO] , є особою без реєстрації (а.с. 13). Згідно акту обстеження домоволодіння [ADDRESS] , складеного депутатом Ялтинської селищної ради по округу № 1 [PERSON] , [PERSON] проживає за зазначеною адресою з 24.03.1995. В період з 1990 року по 1995 рік він проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Як вбачається із військового квитка НУ № 7448259 від 02.11.1978, [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Ялта Першотравневого району Донецької області, перебуває на обліку ВЛКСМ з 1970 року (а.с. 15-17). Згідно трудової книжки [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] , 1960 року народження, 12.02.1982 був направлений на роботу до колгоспу ім. Мічуріна шофером; 26.08.1993 виключений із членів колгоспу ім. Мічуріна за невиконання мінімуму виходів; 22.11.1998 прийнятий до членства к КСП ім. Мічуріна; 26.02.1993 відбуває покарання у вигляді виправних робіт робіт без позбавлення волі з 01.04.1992 по 11.02.1993 (а.с. 18-19). Згідно архівної довідки, виданої Мангушським районним трудовим архівом 07.08.2019 № 595, [PERSON] працював в колгоспі ім. Мічуріна з 01.01.1990 по 31.03.1993 (а.с. 20). В судовому засіданні встановлено, що після звільнення з КСП ім. Мічуріна [PERSON] працював за наймом у приватних осіб, у зв`язку з чим йому не потрібні були документи, що посвідчують його особу. Згідно довідки про звільнення серії ДОН № 02412, [PERSON] , [INFO] , засуджений 24.05.2016 Першотравневим районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на 1 рік 1 місяці 1 день на підставі ухвали Селидівського міськрайонного суду Донецької області від 28.01.2019 та прибув до місця проживання у смт. Ялта Мангушського р-ну Донецької області (а.с. 21). Згідно листа Мангушського районного відділу ГУ в Донецькій області від 56-2440 від 06.06.2019, нданого на запит [PERSON] , згідно якої було проведено процедуру встановлення особи, але не отримано даних з відомчих інформаційних систем та не підтверджена інформація, необхідна для оформлення та видачі паспорта, а тому йому рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с. 22). Раніше до Міграціної служби України для отримання паспорту громадянина України [PERSON] не звертався. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо підтвердили факт того, що [PERSON] постійно проживав в смт. Ялта та працював в колгоспі з 1982 року. Крім того свідок [PERSON] зазначила, що останній спочатку жив по вул. Чапаєва в батьківському будинку по 1992 рік разом з дружиною, а потім переїхали в інший будинок по [ADDRESS] , але точний рік не мап`ятає, а вже в 1995 році вони придбали інший будинок по [ADDRESS] , де мешкають по теперішній час. Свідок [PERSON] , яка є його дружиною, підтвердила, що знайома з чоловіком з 1988 року, а шлюб вони уклали у 1992 році після народження сина, який народився [INFO] , батьком якого є заявник. Весь цей час вони мешкали спочатку у батька, а у 1995 році придбали будинок за адресою: [ADDRESS] , та від тоді проживають у ньому. Згідно з п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, а також особи, які проживали в Україні і не були громадянами інших держав станом на 24 серпня 1991 року або прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року, що має підтверджуватись документами про прописку. Зокрема, за ч.ч.1,7 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» на набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України. Для набуття громадянства за територіальним походженням не є обов`язковою умова про не перебування особи в іноземному громадянстві. Його може набути й іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство. Датою набуття громадянства України у передбачених цією статтею випадках є дата реєстрації набуття особою громадянства України. Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006 зі змінами, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях,що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки,Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» п. 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. На підставі п.п. 7-9 Порядку встановити належність до громадянства України може особа, яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та не мала прописки, але фактично постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Так, постійне місце проживання - місце проживання на території якої-небудь держави не менше одного року фізичної особи, яка не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом необмеженого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цією особою службових обов`язків або зобов`язань за договором (контрактом). Таким чином, аналізуючи викладене суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки заявник надала до суду докази свого фактичного проживання на території України у смт. Ялта Мангушського р-ну Донецької області станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 199 року, та перебувала у громадянстві колишнього СРСР. Таким чином, беручи до уваги викладене, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність факту, який просить встановити заявник та про необхідність задоволення заяви, оскільки ним надано достатньо доказів того, що він протягом життя постійно проживав на території України, а саме: з 19.06.1960 по 12.05.1985 у будинку [ADDRESS] , з 12.05.1985 по 24.03.1995 у будинку [ADDRESS] та з 24.03.1995 по теперішній час проживає у будинку [ADDRESS] , а також станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року перебував у громадянстві колишнього СРСР, і від встановлення даного факту залежить виникнення його особистих немайнових прав, а встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі викладеного,

Outcome: approved