Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

30.03.2018року АТ «Миколаївобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. Позивач вказує на те, що 21.07.2009 між ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Миколаївобленерго», а в подальшому АТ «Миколаївобленерго» ) та [PERSON], укладено договір про користування електричною енергією в житловому будинку [ADDRESS]. За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім'я [PERSON]. Відповідно до договору та пунктів 38, 42 ПКЕЕН, енергопостачальник забезпечує надійне постачання електричної енергії згідно з умовами ліцензій та договором, а споживач зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору. Згідно пунктів 20, 22 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. У порушення зазначених норм ПКЕЕН, п. 13 договору, станом на 14.02.2017року по особовому рахунку № [NUMBER] виникла заборгованість за спожиту електроенергію на загальну суму 1323,90 грн., у зв'язку з чим 14.02.2017року будинок за адресою: [ADDRESS], було відключено від енергомережі. Того ж дня працівникам позивача, які здійснювали відключення стало відомо, що [PERSON] померла [INFO], а в зазначеному будинку зареєстрований та проживає її онук - [PERSON]. Згідно відомостей з особового рахунку заборгованість в розмірі 1323,90 грн. за спожиту електроенергію виникла за період з 01.08.2016 по 14.02.2017, тобто вже після смерті [PERSON] По особовому рахунку № [NUMBER] надійшла оплата в сумі 300,00 грн., а 22.05.2017року сплачено ще 326,00 грн., а всього оплата після відключення склала 626,00 грн., а відтак на момент звернення до суду заборгованість за спожиту електроенергію в період з 01.08.2016 по 14.02.2017року складає 697,90 грн. Позивач вказує, що таким чином [PERSON] був фактичним користувачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS], а отже зобов'язаний сплатити вищевказану заборгованість за спожиту електроенергію. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає, але в теперішній час сплатити борг можливості не має, через те що відбуває покарання у вигляді позбавлення волі. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини: Між ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Миколаївобленерго», а в подальшому АТ «Миколаївобленерго» ) та [PERSON] був укладений договір про користування електричною енергією для населення [NUMBER] від 21.07.2009 року . Згідно вищезазначеного договору ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» , як енергопостачальник, взяло на себе зобовязання надійно постачати споживачеві, за адресою: [ADDRESS], електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 1,3 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов'язався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором (п.1.1 Договору). Згідно п.12 Договору, споживач електричної енергії зобов'язався: - оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору. Згідно п.14 Договору, споживач несе відповідальність за прострочення внесення платежів за електричну енергію. Споживач [PERSON] померла [INFO]. За період з 01.08.2016року по 01.02.2017року по особовому рахунку виникла заборгованість за спожиту електроенергію на загальну суму 1323,90грн. що підтверджується розрахунком заборгованості за особовим рахунком [NUMBER]. У зв'язку з вищевикладеним будинок за адресою: [ADDRESS] було відключено від електропостачання. 31.03.2017року особовому рахунку № [NUMBER] надійшла оплата за спожиту електричну енергію в сумі 300,00 грн., а 22.05.2017року сплачено ще 326,00 грн., а всього оплата після відключення склала 626,00 грн., а відтак на момент звернення до суду заборгованість за спожиту електроенергію в період з 01.08.2016 по 14.02.2017року складає 697,90 грн. У вищевказаному житловому будинку на час виникнення заборгованості був зареєстрований та проживав [PERSON], [INFO], який є онуком [PERSON]. Згідно ст. 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї наймача несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ст. 156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. З наведеного видно, що відповідач [PERSON] був фактичним споживачем електричної енергії за адресою [ADDRESS] в період з 01.08.2016року по 01.02.2017року. Як передбачено ч.1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до п.1 ч.3 ст.58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов'язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань за договором та сплати коштів за надані послуги не представив, доказів пред'явлення позивачу претензій та зауважень щодо якості наданих послуг, суду не надав, відповідно доводи позивача не спростував. Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи досліджені судом обставини та докази на їх підтвердження суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі, тому позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з постачання електроенергії у сумі 697,90грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved