Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

30.11.2020 року ПрАТ «СК «Уніка» через свого представника звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування зазначивши, що 25.10.2017 року між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) №004044/4600/0000110, строком дії 12 місяців, починаючи з 01.11.2017 року, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням зокрема транспортним засобом AUDI А6, д.н.з. [NUMBER] (далі - Договір). 29.11.2017 року, о 19 год. 30 хв., в м. Луцьку, по вул. Львівська, відбулася ДТП за участі забезпеченого транспортного засобу та автомобіля RENAULT Premium, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаної ДТП застрахованому транспортному засобу AUDI А6, д.н.з. [NUMBER] , було завдано механічних ушкоджень, що, в свою чергу, призвело до матеріальних збитків. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.12.2017 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , який керував автомобілем марки RENAULT Premium, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна». 30.11.2017 року [PERSON] , звернулась до ПрАТ «СК «Уніка» із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку. З метою визначення розміру збитку, заподіяного власнику пошкодженого транспортного засобу, ПрАТ «СК «Уніка» 30.11.2017 року було проведено огляд автомобіля AUDI А6, д.н.з. [NUMBER] , за результатами якого було складено АКТ № 00244051, а 22.12.2017 через систему AUDATEX вартість ремонту складає 32383,17 грн. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору, даний випадок ПрАТ «СК «Уніка» кваліфікувала як страховий, страхового відшкодування за Договором визначено в розмірі 29883,17 грн., яке було перераховано страхувальнику. 06.02.2018 року ПрАТ «СК «Уніка» звернулась із заявою до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на виплату страхового відшкодування в розмірі 29883,17 грн., проте ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснила відшкодування шкоди в сумі 18213,78 грн. Із наведеного слідує, що решта, що підлягає відшкодуванню, безпосередньо, відповідачем становить 11669,39 грн. 15.07.2020 року на адресу відповідача ПрАТ «СК «Уніка» було направлено відповідну претензію, однак ніяких дій зі сторони [PERSON] щодо погашення заборгованості в добровільному/позасудовому порядку проведено не було. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Уніка» 11669,39 грн. майнової шкоди та 2102 грн. судового збору. У вищевказаному позові представник позивача просив розгляд справи здійснювати у його відсутності. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходило. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, 25.10.2017 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) № 004044/4600/0000110, строком дії 12 місяців, починаючи з 01.11.2017 року, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом AUDI А6, д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. Відповідно до ст. 979 Цивільного Кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 29.11.2017 року, о 19 год. 30 хв., в м. Луцьку, по вул. Львівська, відбулася ДТП за участі забезпеченого транспортного засобу AUDI А6, д.н.з. [NUMBER] та автомобіля RENAULT Premium, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаної ДТП застрахованому транспортному засобу AUDI А6, д.н.з. [NUMBER] , було завдано механічних ушкоджень, що, в свою чергу, призвело до матеріальних збитків. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , який керував автомобілем RENAULT Premium, д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна». Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.12.2017 року по справі № 161/19103/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 340 грн. Дана постанова набрала чинності 10.01.2018 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, між винними діями [PERSON] та фактом завдання механічних ушкоджень забезпеченому транспортному засобу AUDI А6, д.н.з. [NUMBER] існує безпосередній причинно-наслідковий зв`язок. 30.11.2017 року [PERSON] , потерпіла від ДТП, звернулася до страховика ПрАТ «СК «Уніка» із заявою № 00244051 про подію, що має ознаки страхового випадку, застрахований по договору КАСКО. ПрАТ «СК «Уніка» 30.11.2017 року було проведено огляд AUDI А6, д.н.з. [NUMBER] , за результатами якого було складено АКТ № 00244051, а 22.12.2017 через систему AUDATEX визначило розмір збитку, заподіяного власнику пошкодженого транспортного засобу, вартість ремонту складає 32383,17 грн. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору, даний випадок ПрАТ «СК «Уніка» кваліфікувала як страховий, страхового відшкодування за Договором визначено в розмірі 29883,17 грн., яке було перераховано страхувальнику. 06.02.2018 року ПрАТ «СК «Уніка» звернулась із заявою до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на виплату страхового відшкодування в розмірі 29883,17 грн., проте ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснила відшкодування шкоди в сумі 18213,78 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. У Постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний Суд Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові № 686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав вищезазначений правовий висновок та визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за фактом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, загальна вартість відновлювального ремонту автомобілю AUDI А6, д.н.з. [NUMBER] , склала 29 883,17 грн. з яких: 18213,78 грн. були відшкодовані ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та 11669,39 грн. підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Як встановлено судом, 15.07.2020 року (вих. №1658/1-2) на адресу відповідача було направлено Претензію № 21436, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному/позасудовому порядку проведено не було. Доказів іншого суду надано не було. За таких обставин, існують усі передбачені чинним законодавством підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 11669,39 грн. заподіяної майнової шкоди, а тому, на переконання суду, заявлені позовні вимоги ПрАТ «СК «Уніка» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу є обгрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі. Крім того, у відповідності до вимог ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Уніка» слід стягнути 2102 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial