Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

30.08.2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги позивач обґрунтовує відповідно до укладеного договору № б/н від 19.06.2008 року отримав кредит у розмірі 1300000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, яка додається до позову), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою викопав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення [PERSON], згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 5.6 «Правил користування платіжною карткою», Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку в часності з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 6.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та або «Тарифів Банку», позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. На підставі п. 5.3 «Умов та правил надання банківських послуг», [PERSON] має право на зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Згідно п. 4.6 «Умов та правил надання банківських послуг» Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 5.7 «Правил користування платіжною карткою». Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Згідно п. 5.2 «Умов та правил надання банківських послуг» У разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. Відповідно до п. 5.5.1 «Правил користування платіжною карткою» За несвоєчасне виконання боргових обов'язків (викориристання простроченого Кредиту та [PERSON]) Власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються Тарифами. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором. Відповідач станом на 30.06.2016 року має заборгованість 57668 (п'ятдесят сім тисяч шістсот шістдесят вісім) гривень 53 копійки, яка складається з наступного: 12385 (дванадцять тисяч триста вісімдесят п'ять) гривень 38 копійок - заборгованість за кредитом; 40201 (сорок тисяч двісті одна) гривня 41 копійка - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2097 (дві тисячі дев'яносто сім) гривень 52 копійки заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; 250 (двісті п'ятдесят) гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина); 2734 (дві тисячі сімсот тридцять чотири) гривня 22 копійки - штраф (процентна складова). На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище умови кредитного договору, тому позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без його участі та без застосування технічних засобів. Відповідач до судового засідання подала заперечення, в якіх посилається на те, що позовні вимоги заявлені до неї визнає чатково, не заперечує щодо укладенні між нею та ПАТ «ПриватБанк» кредтного договору, який справно виконувала до 2012 року. Вважає, що доданий позивачем до позову розрахунок заборгованості за договором, не може бути належним доказом заборгованості зазначену позивачем. Крім того, наданий позивачем «Розрахунок заборгованості» містить суперечливі дані щодо заборгованості за тілом кредиту: в розмірі 11657, 12 гривень, а «Заборгованість за кредитом» в розмірі 12385, 38 гривень. Заборгованість із сплати тіла кредиту в розмірі 11657,12 гривень а не 12385,38 гривень нею не оспорюються. У відповідності до п.п.5.3 - 5.5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління національного банку України від 18.06.2003 р. № 254, достовірним доказом наявності кредитної заборгованості може бути виписка по позичковому рахунку, виписка по рахунку обліку нарахованих відсотків, платіжні квитанції про оплату щомісячних платежів по кредиту, які взагалі не надані позивачем. За вищевказаних обставин, оскільки наданий позивачем розрахунок не відповідає вимогам належності і допустимості доказів, нею самостійно було витребувано від ПАТ КБ «Приватбанк» виписку по картці-рахунку 4149437402651101 за період з часу оформлення кредиту по цей час, що відповідає вимогам п.п.5.3 -5.5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України. Відповідно до виписки по картці-рахунку вбачається, що загальна сума заборгованості за кредитним договором від 19.06.2008 року нарахована Приватбанком станом на 30 червня 2016 року складає не 57668, 53 гривень, а 54684, 31 гривень. Щодо вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення 201,41 гривень як заборгованості по процентам за користування кредитом, 2097, 52 гривень - заборгованості за пенею і комісією, та 250 гривень (фіксованої частини), 2734, 22 гривень(процентної складової) штрафів визначено: Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Згідно із ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до того, що вимоги заявлені Приватбанком у липні 2016 року, тому період стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом має обмежуватись періодом 21.07.2013 року по 30.06.2016 року. відповідно до виписки по картці-рахунку 4149437402651101 вбачається, що в останній день кожного місяця банком нараховано до сплати платежі: проценти за користування кредитного ліміту (ставка 2,5% в місяць за кредитними операціями до 01.09.2014 року; 2,9% за операціями з 01.09.2014 року; 3,6 % за операціями з 01.04.2015 року, крім того списання відсотків за прострочений кредит та штраф за просрочку кредиту. Крім того, з 01.09.2014 року позивачем в односторонньому порядку збільшено процентну ставку за кредитним договором з 2,5% до 2,9% в місяць, а з 01.04.2015 року - збільшено процентну ставку до 3,6% в місяць, що суперечить вимогам ст. 1056-1 ЦК України. Загалом за період з 21.07.2013 року по 30.06.2016 року (в межах строку позовної давності) у якості процесів за користування кредитом нараховано 19881,16 гривень (335,72 гр. + 304,60 гривень + 321,52 гривень + 315 гривень + 285, 28 гривень + 330, 54 гривень + 317,48 гривень +286,12 гривень + 321,96 гривень + 550,89 гривень + 610,52 гривень + 629,75 гривень + 627,44 гривень + 590,22 гривень + 654,20 гривень +653,11 гривень +617,58 гривень +641,34 гривень +642,56 гривень +580,42 гривень + 639,15 гривень + 632,09 гривень + 652,18 гривень + 633,02 гривень + 652,71 гривень + 654,16 гривень + 633,17 гривень + 652,49 гривень + 633,04 гривень + 652,72 гривень + 651,90 гривень + 610,23 гривень + 649,26 гривень + 630,85 гривень + 650,77 гривень + 631,19 гривень. З виписки по картці-рахунку та розрахунку заборгованості вбачається, що позивач в останній день кожного місяця нараховує відсотки на прострочену заборгованість за кредитом, а розмір процентів, нарахованих щомісячно на прострочену заборгованість значно перевищує розмір процентів за користування кредитом (кредитним лімітом). Між тим нараховані банком щомісячно проценти на прострочену заборгованість за своєю правовою суттю не є процентами за користування кредитом (такі проценти вираховуються банком окремо), а є видом забезпечення виконання зобов'язань -неустойкою. Так, згідно ч.ч.1,2,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Отже, нараховані позивачем проценти від несвоєчасно виконаного зобов'язання, вказані банком як проценти на прострочений кредит і як нараховані на строчену заборгованість проценти є відсотками від суми невиконаного простроченого зобов'язання, тобто неустойкою. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Із наданою Приватбанком виписки по картці-рахунку 414 94 37 402 651101 вбачається, що починаючи 30 червня 2013 року 2013 року банк нараховував щомісячно неустойку як проценти за прострочений кредит і одночасно вираховував щомісячно проценти за користування кредитом. Останній платіж на виконання кредитного договору зроблений 14 жовтня 2014 року шляхом внесенням до Приватбанку готівки у терміналі самообслуговування 400 гривень, що не відповідав вимогам ст. 526 ЦК України, бо не призводив до належного і в повному обсязі виконання кредитного договору. Отже, починаючи з 1 липня 2013 року у ПАТ КБ «Приватбанк» виникло право вимоги - право звернення до суду із відповідним позовом про стягнення нарахованих штрафу і неустойки (процентів, нарахованих на прострочену заборгованість). До таких позовних вимог згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України застосовується позовна давність в один рік, який позивачем пропущений, що є правовою підставою для відмові у стягненні 2097, 52 гривень заборгованості за пенею і комісією, штрафів в розмірі 250 гривень (фіксована частина), 2734,22 гривень (процентна складова), та неустойки, нарахованої як відсотки на прострочену заборгованість з кредитом, розмір якої щомісячно (у останній день кожного місяця) розрахований банком у виписки по картці - розрахунку 414 9437402651101 під назвою платежу «списання відсотків за прострочення кредиту», у той час як за користування кредитом, щодо стягнення яких застосовується не річний, а трирічний строк давності, відображені банком у виписки по картці-рахунку в останній день кожного місяця під назвою «списання відсотків за користування лімітом», «відсотки за користування кредитного ліміту». Враховуючи викладене, вважає, що стягненню з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає тіло кредиту, визначене позивачем у розмірі 11657,12 гривень та відсотки за користування кредитом в межах строку позовної давності за період з 21 липня 2013 року по 30 червня 2016 року. У стягненні заборгованості у розмірі 2097,52 гривень за пенею і комісією, штрафів в розмірі 250 гривень(фіксована частина), 2734,22 гривень (процентна складова), та неустойки, нарахованої позивачем як відсотки на прострочену заборгованість за кредитом та неправомірно включену в загальну суму процентів за готування кредитом має бути відмовлено, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» пропустив річний строк позовної давності. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що 19.06.2008 року між ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON], був укладений договір № б/н від 19.06.2008 року, згідно до якого банк виконав свої зобовязання в повному обсязі, шляхом видачі відповідачеві кредитних коштів на суму надав відповідачу кредит у розмірі 13000,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідачем не оспорювалося. (а.с.10-16). Відповідно до розрахунку заборгованості заявленої позивачем станом на 30.06.2016 року [PERSON] має заборгованість 57668 (п'ятдесят сім тисяч шістсот шістдесят вісім) гривень 53 копійки, яка складається з наступного: - 12385 (дванадцять тисяч триста вісімдесят п'ять) гривень 38 копійок - заборгованість за кредитом; - 40201 (сорок тисяч двісті одна) гривня 41 копійка - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2097 (дві тисячі дев'яносто сім) гривень 52 копійки заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; 250 (двісті п'ятдесят) гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина); 2734 (дві тисячі сімсот тридцять чотири) гривня 22 копійки - штраф (процентна складова). -1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім ) гривень 00 копійок - судовий збір. (а.с.4-9). Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та інші. Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Тому, коли позичальник не здійснив у повному обсязі сплату кредиту, позивач по справі набув право вимагати погашення кредиту. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 57-60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Підстав для звільнення відповідача від сплати зазначеної суми, або зменшення її розміру судом не встановлено. Виходячи з вищенаведених обставин справи, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банка «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі понесені за сплату судового збору при подачі позову до суду в розмірі 1378 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved