Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

30 листопада 2018 року позивач по справі звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, якою просить суд стягнути зі [PERSON] на її користь додаткові витрати на дитину [PERSON], [INFO], одноразово в твердій грошовій сумі в розмірі 10\~000 гривень на проведення оперативного лікування; а також стягнути з відповідача у справі додаткові витрати на сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2\~000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На даний\~час дитина\~дуже хворіє,\~має діагноз:\~дифузія колінних\~суглобів,\~синдром латеральної\~гіперпрессії наколінників,\~звичайних вивих\~лівого наколінника.\~Рекомендоване термінове\~оперативне лікування.\~На проведення\~операції необхідно\~40\~000\~гривень,\~а також\~значні кошти\~на реабілітацію\~та лікування. Аліментів, які сплачує відповідач - не вистачає. Відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на лікування свого сина, тому позивач змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги та наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що доказів на проведення операції сину в розмірі 40\~000 гривень, а також витрат на реабілітацію та лікування позивачка суду не надала, тому в позові їй необхідно відмовити. Аліменти він сплачує щомісячно в розмірі 1 тисяча гривень на підтвердження цього надав письмове підтвердження квитанції про сплату аліментів. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши сторони вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] перебувала зі [PERSON] у шлюбі, який 30 червня 2006 року було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ № 021625 від 30.06.2006 року (а.с.6). Від шлюбу у сторін народився спільний син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії 1-ВЛ № 209430 від 24.09.2002 року (а.с.7). Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 29.01.2018 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 930,00 гривень щомісячно. [PERSON] на даний час не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за молодшою дитиною та отримує лише допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00 гривень щомісячно, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-ВЛ № 483318 від 10.05.2017 року, а також довідкою, наданою Управлінням соціального захисту населення № 385 від 27.11.2018 року (а.с.9,10). На даний час спільна дитина сторін [PERSON] має діагноз: дифузія колінних суглобів, синдром латеральної гіперпрессії наколінників, звичайних вивих лівого наколінника. Рекомендоване термінове оперативне лікування, що підтверджується копією консультаційного висновку спеціаліста КНПХОР ОКТЛ від 20.11.2018 року (а.с.11). Сімейним кодексом України передбачено участь батьків у додаткових витратах на дитину. Відповідно до ст.185 СК України, батьки зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину. Зі слів позивача у справі, на проведення операції необхідно 40\~000 гривень, а також значні кошти на реабілітацію та лікування, проте в матеріалах справи будь-які докази таких сум відсутні та нічим не підтверджені. За змістом ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач фактично належним чином виконує свої зобов'язання по утриманню спільної з позивачем дитини в рамках, визначених рішенням суду про стягнення аліментів. Наявність заборгованості по сплаті аліментів нічим не підтверджена, окрім того, суд не може брати до уваги не дану обставину (навіть якщо заборгованість по сплаті аліментів наявна), оскільки це не є предметом позову. Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог позивачем, а тому в задоволенні позову відмовляє.

Outcome: dismissed