overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

31 березня 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього боргу в сумі 18 759 грн. 78 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 04 січня 2010 року між сторонами був укладений договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та позивачем Договір, підтверджується підписом у заяві. Згідно з п.8.6 Умов, при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п.9.12 Умов, договір дії протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про закінчення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Дотепер відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, заборгованість за кредитом - 8165 грн. 59 коп., заборгованість по процентам - 7179 грн. 57 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 2283 грн. 20 коп.,штраф (фіксована частина) -250 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 881 грн. 42 коп.-станом на 28.03.2014 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 18 759 грн. 78 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за договором, у зв'язку з чим з неї необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за договором в сумі 18 759 грн. 78 коп. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

31 березня 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості у розмірі 44 417 грн. 63 коп. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 06 квітня 2006 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № DNH4KP11370196, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2373 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % річних на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.5.1 Умов, при порушенні відповідачем будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, позивач має право нарахувати, а відповідач зобов'язується сплатити позивачу пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Згідно з п.5.3 Умов, при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до п.5.5 Умов, терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Дотепер відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, заборгованість за кредитом - 1873 грн. 80 коп., заборгованість по процентам - 12763 грн. 87 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 27188 грн. 64 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 2091 грн. 32 коп. - станом на 20 березня 2014 р. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 44 417 грн. 63 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 554, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за договорами, у зв'язку з чим з нього необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за договором № DNH4KP11370196 від 06 квітня 2006 року в сумі 44 417 грн. 63 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 444 грн. 18 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

31 березня 2014 року позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи оповіщені, позивач позов підтримав, а відповідач позов визнала, просили справу розглядати без їх участі, про що подали письмові заяви. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2003 року. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається зі змісту позовної заяви, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки та проживають окремо з березня 2013 року. Поновлювати шлюбні стосунки позивач не має наміру, примирення та збереження сім'ї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

31 березня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням поданих 15.04.2014 року уточнень просила суд, стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн. на її користь на утримання неповнолітнього сина сторін [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, що з 2011 року знаходиться з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу сторнони мають неповнолітнього сина [PERSON], 2012 року народження, який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак надає її не в повному обсязі. З огляду на вищевикладене, позивач просить суд, стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач уточнила позовні вимоги, відповідач уточнені позовні вимоги визнав та погодився з розміром аліментів. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З 19.11.2011 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, серії 1-ВЛ № 175122, виданим 19.11.2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області. (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 05.09.2012. р. виконкомом Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 33. (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно із ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідач працездатний, займається підприємницькою діяльністю, інших осіб на своєму утриманні не має. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

31 березня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В своїй заяві позивач зазначила, що з 11 листопада 1989 року по 18 березня 2014 року перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в їх сім'ї є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач [PERSON] є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 26 вересня 1997 року. Відповідач [PERSON] ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини з січня 2014 року, тому позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою та просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач була відсутня, надала суду заяву, згідно якої позов підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи судом повідомлявся належним чином, судова повістка була повернута на адресу суду за закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, що є у справі, розглянувши заяву позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що від спільного життя у сторін мається неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Валківським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області 26 вересня 1997 року, актовий запис №81. (а.с. 3) Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Необхідно стягти з відповідача на користь держави витрати по справі, а саме: судовий збір - в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

31 березня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: сина - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що вони повністю перебувають на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі не більше 1/3 частини його заробітку (доходу). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 вересня 2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексуУкраїни, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексуУкраїни, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги проживання дітей сторін разом з матір'ю, перебування на її утриманні, обов'язок відповідача утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексуУкраїни, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

31 березня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця до її повноліття, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі та уточнила позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, а також повідомила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 листопада 2013 року шлюб між позивачем і відповідачем розірвано (а/с 3-4). Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а/с 5). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

31 березня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до його повноліття, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала частково, зазначила, що відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини або у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., оскільки на його утриманні є неповнолітня дитина і він має нестабільний заробіток на будівництві, в тому числі в Росії, де він зараз перебуває на заробітках. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 грудня 2013 року шлюб між позивачем і відповідачем розірвано (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а/с 4). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги закону, а також те, що з відповідача стягнуті аліменти на іншу дитину від першого шлюбу [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини також у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена можливість стягнення із заробітку боржника 50% у разі стягнення аліментів. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

31 березня 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить ухвалити рішення, згідно якого стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з моменту подання позову до суду та до досягнення дитиною повнолітнього віку. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 10 вересня 2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №338. Від шлюбу народився син: [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки з відповідачем не склалися. У листопаді 2012 року відповідач пішов з сім'ї. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На теперішній час вона не працює, у зв'язку з чим, у неї виникли фінансові труднощі по утриманню дитини. Тому вона звернулась до суду з проханням примусово стягувати з відповідача кошти на утримання сина. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, відповідно до якої підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої не заперечував проти позову та просив розглядати справу за його відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 10 вересня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровали шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, про що зроблено актовий запис №338 (а.с.4). Згідно з копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 26 січня 2010 року, [PERSON] народився [INFO]. Батьком дитини відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] (а.с.3). Син [PERSON] знаходяться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ст.183 Сімейного Кодексу України частка від доходу матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, встановлюється судом. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно з положеннями ч.3 ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, так як позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved