Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

31.10.2016 року позивачка звернулась до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтувала наступним. Вона є власником житлового будинку, який розташований у [ADDRESS]. При оформлення необхідних документів було з'ясовано, що в даному будинку зареєстрований, але тривалий час, а саме з 2012 року, не проживає відповідач по справі. Всі обов'язки по утриманню будинку, оплаті послуг водопостачання та електроенергії несе сама позивачка. Відповідач в добровільному порядку не бажає знятись з реєстрації, тому позивачка змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивачка до судового засідання не з'явилась, подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, місце та час судового розгляду повідомлений належним чином. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про можливість задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є власником житлового будинку, який розташований у [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.09.2016 року (а.с.6). Згідно довідки № 1378 від 03.10.2016 року, виданої виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області про склад сім'ї, в даному будинку зареєстровані: [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка, [PERSON] - мати, [PERSON] (відповідач по справі) - квартирант. [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою ще за попереднього власника [PERSON], померлої 2010 року, як тимчасовий мешканець (квартирант). Із актів обстеження матеріально-побутових умов депутатом Обухівської міської ради за 21.11.2012 року та 21.10.2016 року вбачається, що відповідач за адресою: [ADDRESS] не проживає. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Позивачка є власником вказаного житлового будинку з 27.09.2016 року і між нею та відповідачем не досягнуто згоди про користування жилим приміщенням. Як вбачається з положень ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved