Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

31 березня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON]В, на її користь, на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO], трьох років, починаючи утримання з дня подання позову. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалась на те, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між ними не склались, у звязку з чим за рішенням суду шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу, дитина залишилась проживати з нею. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Вона не працює, оскільки доглядає за дитиною, тому потребує допомоги відповідача та в інтересах дитини звертається з даним позовом до суду. В процесі розгляду справи прізвище позивача [PERSON] було змінено на «Тимченко» у звязку з укладенням шлюбу з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія І-НО № 465595 від 26 квітня 2017 року, виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС, та довідкою про зміну прізвища на час оформлення нового паспорта громадянина України № 27-53 від 16 травня 2017 року. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, за зареєстрованою адресою. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 5 ст. 49 Сімейного кодексу України, дружині-матері мають бути створені у сім'ї умови для поєднання материнства із здійсненням нею інших прав та обов'язків. За положеннями ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 2014 року, який було розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 18 жовтня 2016 року за № 265/5571/16-ц, яке набрало законної чинності 28 жовтня 2016 року. Після розірвання шлюбу дружині присвоєно дошлюбне прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серія І-НО № 688418, виданого 14 липня 2015 року Орджонікідзевським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився 07 липня 2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 514; в графі „Батьки зазначені: батько [PERSON], мати [PERSON]. Як вбачається з довідки, виданої 29 березня 2017 року ККП «КП «Східна», [PERSON], [INFO], фактично проживає з матірю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 75 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. А також, відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до розяснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач [PERSON] взагалі не зявився до суду на неодноразові виклики, не побажавши реалізувати своє право щодо надання доводів або заперечень проти позову, що свідчить про визнання ним позову, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, а також з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 75, 84 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дружини, [PERSON], аліменти на її користь та на її утримання, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 31 березня 2017 року і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від плати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] також підлягають стягненню в дохід держави витрати з оплати судового збору в сумі 640 гривень. На підставі ст.ст. 75, 84 СК України,

Outcome: approved