Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

30.12.2020 року обслуговуючий кооператив Садівницьке товариство ЛЮБАВА (далі - товариство/кооператив) звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просили стягнути з відповідача на користь товариства: 1) заборгованість по сплаті членських внесків за період з листопада 2011 року до грудня 2020 року; 2) заборгованість по сплаті вступного внеску в розмірі 600 грн.; 3) заборгованість по сплаті пайового внеску в розмірі 2000 грн.; 4) заборгованість по сплаті цільового внеску в розмірі 1000 грн., а всього в сумі 14600 грн. В обґрунтування позову товариство зазначає, що згідно протоколу загальних зборів товариства № 2 від 24 грудня 2018 року [PERSON] прийнята у члени ОК СТ ЛЮБАВА. Згідно пунктів 7, 7.1.1., 7.1.2. та 7.1.3 Статуту товариства у товаристві з його членів стягуються такі види внесків: вступний внесок, пайовий внесок (пай), цільові внески, членські внески. Розмір вступного внеску становить 2000 грн. Пайовий внесок формується за рахунок разового внеску або частково протягом певного періоду за рішенням загальних зборів членів кооперативу. Розмір і строки сплати цільових та членських внесків затверджується загальними зборами членів кооперативу за поданням правління. Згідно протоколу загальних зборів товариства № 3 від 26.11.2011 року визначено розмір членських внесків в розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з листопада місяця 2011 року та строки сплати до 10 числа місяця, за який сплачується внесок; визначено розмір цільового внеску для розробки технічної документації, проекту на електропостачання, виконання робіт по очистці просік на місцях, запланованих для прокладання доріг в сумі 1000 грн. й визначено строк сплати таких внесків до 10 грудня 2011 року; також встановлено строк для сплати вступного та пайового внеску (для членів кооперативу, які їх не сплатили) до 10 грудня 2011 року. Відповідно до протоколу загальних зборів товариства № 5 від 28 лютого 2015 року встановлено розмір сплати цільового внеску - 1000 грн. та строк для погашення заборгованості по всім внескам до 10.05.2015 року. Однак, відповідач у встановлені строки, вказані внески не внесла, тому товариство з метою захистумайнових прав звернулось до суду із зазначеним позовом. У лютому 2021 року представник відповідача подав відзив на позов, у якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість. Зазначає, що відповідно до ст. 11 Закону України Про кооперацію вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить ступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Оскільки [PERSON] заяви про вступ у члени товариства не подавала, вступний внесок і пай не сплачувала, а тому вона згідно ст. 11 вищевказаного Закону не є членом цього кооперативу, а відтак у неї відсутній обов`язок щодо сплати усіх внесків, які просить стягнути з неї відповідач. Крім того, інформація про членів кооперативу має бути внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак така інформація у Державному реєстрі відсутня, що спростовує факт членства відповідача у вказаному товаристві. Одночасно, представник позивача подав заяву про застосування строків позовної давності, посилаючись на положення ч. 4 ст. 267 ЦПК України. 04 березня 2021 року представник позивача подав відповідь на відзив, у якому зазначив, що окрім доказів, які долучені до позову, факт членства відповідача у товаристві підтверджується розпорядженням Житомирської РДА № 617 від 06.05.2009 року, доданим до нього списком членів ОК СТ ЛЮБАВА, яким передано у власність [PERSON] земельну ділянку для ведення садівництва на території Новогуйвинської ради, та державним актом на право власності [PERSON] на земельну ділянку серії ЯЕ № 773221, який виданий на підставі зазначеного розпорядження РДА. Щодо строків позовної давності, то відповідно до ст. 264 ЦК України, строк позовної давності був перерваний, оскільки відповідач, через свою довірену особу [PERSON] вчинив дії, що свідчать про визнання відповідачем свого боргу, склавши розписку про зобов`язання сплатити заборгованість по внескам. 09 березня 2021 року представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив, у якому вказав, що посилання позивача на розпорядженням Житомирської РДА № 617 від 06.05.2009 року, як на доказ членства відповідача у товаристві, не заслуговують на увагу, оскільки чинним законодавством не передбачено повноважень РДА підтверджувати членство осіб у кооперативах. Не заслуговують на увагу й посилання позивача на розписку, складену [PERSON] , як дію про визнання відповідачем боргу, оскільки [PERSON] ніколи не діяв в інтересах [PERSON] у таких правовідносинах, більше того, представник повинен бути наділений повноваженнями щодо визнання довіреною особою боргу, однак жодної довіреності на вчинення [PERSON] в інтересах [PERSON] подібних дій, відповідач не надавала. Також 09 березня 2021 року на адресу суду надійшло письмове клопотання представника позивача про закриття провадження по справі, оскільки правовідносини, які виникли між сторонами є господарсько-правовими, тому не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просила відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження по справі за безпідставністю. В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченнях на відповідь. Підтримав заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності та закриття провадження по справі. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно протоколу загальних зборів товариства № 2 від 24 грудня 2018 року, на підставі заяви про прийняття до членів кооперативу [PERSON] прийнята у члени ОК СТ ЛЮБАВА. Згідно пунктів 7, 7.1.1., 7.1.2. та 7.1.3 Статуту ОК СТ ЛЮБАВА у товаристві з його членів стягуються такі види внесків: вступний внесок, пайовий внесок (пай), цільові внески, членські внески. Розмір вступного внеску становить 2000 грн. Пайовий внесок формується за рахунок разового внеску або частково протягом певного періоду за рішенням загальних зборів членів кооперативу. Розмір і строки сплати цільових та членських внесків затверджується загальними зборами членів кооперативу за поданням правління. Згідно протоколу загальних зборів товариства № 3 від 26.11.2011 року визначено розмір членських внесків в розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з листопада місяця 2011 року та строки сплати до 10 числа місяця, за який сплачується внесок. Визначено розмір цільового внеску для розробки технічної документації, проекту на електропостачання, виконання робіт по очистці просік на місцях, запланованих для прокладання доріг в сумі 1000 грн. й визначено строк сплати таких внесків до 10 грудня 2011 року; Встановлено строк для сплати вступного та пайового внеску (для членів кооперативу, які їх не сплатили) до 10 грудня 2011 року. Відповідно до протоколу загальних зборів товариства № 5 від 28 лютого 2015 року встановлено розмір сплати цільового внеску - 1000 грн. та строк для погашення заборгованості по цільовим внескам до 10.05.2015 року (а.с. 22-23). Судом встановлено, що відповідач не сплатив вступний внесок, членські внески, пайові внески та цільові внески. Згідно довідки ОК СТ ЛЮБАВА заборгованість [PERSON] перед товариством складає 14 600 грн., а саме: 1) зі сплати членських внесків в сумі 11 000 грн., у тому числі: - з листопада до грудня 2011 року - 200 грн. (2 міс. х 100 грн.); - з січня до грудня 2012 року - 1200 грн. (12 міс. х 100 грн.); - з січня до грудня 2013 року - 1200 грн. (12 міс. х 100 грн.); - з січня до грудня 2014 року - 1200 грн. (12 міс. х 100 грн.); - з січня до грудня 2015 року - 1200 грн. (12 міс. х 100 грн.); - з січня до грудня 2016 року - 1200 грн. (12 міс. х 100 грн.); - з січня до грудня 2017 року - 1200 грн. (12 міс. х 100 грн.); - з січня до грудня 2018 року - 1200 грн. (12 міс. х 100 грн.); - з січня до грудня 2019 року - 1200 грн. (12 міс. х 100 грн.); - з січня до грудня 2020 року - 1200 грн. (12 міс. х 100 грн.); 2) заборгованість зі сплати вступного внеску в розмірі 600 грн.; 3) заборгованість зі сплати пайового внеску в розмірі 2 000 грн.; 4) заборгованість зі сплати цільового внеску в розмірі 1000 грн. (а.с. 24). Згідно розписки від 9 лютого 2018 року [PERSON] , від довіреної особи [PERSON] , гарантує оплатити нараховані внески за останні три роки в строк до вересня 2018 року - за сплату внесків у 2017 році: протягом 2019 року - за сплату внесків за 2015-2016 роки (а.с. 25). 17.07.2017 року [PERSON] видала нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважила [PERSON] розпоряджатися належною їй на праві власності земельною ділянкою пощею 0,1200 га, що знаходиться за адресою: с.т.Любава, ділянка № [NUMBER] на території Новогуйвинської сільської ради Житомирського району Житомирської області, та з цього приводу надала представнику ряд повноважень (а.с. 106). Листом ОК СТ ЛЮБАВА від 20 грудня 2019 року попереджено відповідача про необхідність сплати заборгованості по оплаті внесків (а.с.30-31). Згідно розпорядження Житомирської РДА № 617 від 6 травня 2019 року безоплатно передано [PERSON] у власність земельну ділянку, яка перебуває у її користуванні, для ведення садівництва на території Новогуйвинської селищної ради згідно додатку. Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 773221, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,1200 га, яка розташована в ОК СТ ЛЮБАВА на території Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області. За положеннями статті 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Вступний внесок - грошовий чи інший майновий неповоротний внесок, який зобов`язана сплатити особа у разі вступу до кооперативної організації. Членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об`єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об`єднання. Цільовий внесок - грошовий чи інший майновий внесок члена кооперативу, що вноситься понад пай до спеціального фонду кооперативу для забезпечення виконання конкретних завдань кооперативу. Відповідно до ст. 12 Закону основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Предмет позову - це матеріально правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої суд повинен ухвалити рішення. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З урахуванням вказаних положень ЦПК України суд не може вийти за межі заявлених позовних вимог і встановлювати обставини, що не входять до предмету позову. Оскільки позивачем заявлено позовні вимоги до відповідача, як до члена кооперативу, про стягнення заборгованості зі сплати внесків, то суд не вправі виходити за межі вказаних позовних вимог й встановлення обставин правомірності набуття відповідачем членства у кооперативі, а тому доводи представника відповідача про те, що перебування [PERSON] у членах кооперативу не відповідає вимогам Закону, суд не приймає до уваги. Судом встановлено, що згідно протоколу загальних зборів товариства № 2 від 24 грудня 2008 року, [PERSON] прийнята у члени ОК СТ ЛЮБАВА (а.с. 7-13). Зазначений протокол загальних зборів кооперативу є чинним та не скасований, доказів протилежного відповідачем не надано. З урахуванням поданої представником відповідача заяви про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята\~статті 261 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦПК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до статті 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Отже, позовна давність переривається саме вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Посилання представника позивача про те, що розписка від 9 лютого 2018 року, у якій [PERSON] , як представник відповідача [PERSON] , гарантував оплатити нараховані внески, є доказом переривання строку позовної давності згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України та свідчить про визнання [PERSON] свого боргу, не заслуговують на увагу, оскільки суду не надано належних доказів на підтвердження того, що [PERSON] , як представник [PERSON] , був наділений повноваженнями представляти її інтереси у кооперативі й визнавати грошові зобов`язання перед третіми особами. Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів переривання строку позовної давності згідно вимог ч. 1 ст. 264 ЦК України. Протоколом загальних зборів товариства № 3 від 26.11.2011 року встановлено строк для сплати вступного і пайового внесків до 10 грудня 2011 року, отже відлік позовної давності за вимогами про сплату вступного і пайового внесків розпочався 11 грудня 2011 року та трирічний строк позовної давності сплинув 11 грудня 2014 року. Крім того, протоколом загальних зборів товариства № 5 від 28 лютого 2015 року встановлено строк для погашення заборгованості по цільовим внескам до 10 травня 2015 року, отже відлік позовної давності розпочався 11 травня 2015 року та трирічний строк позовної давності сплинув 11 травня 2018 року. Оскільки трирічний строк позовної давності за позовними вимогами про стягнення заборгованості зі сплати вступного, пайового і цільового внесків закінчився 11 грудня 2014 року та 11 травня 2018 року відповідно, а із зазначеним позовом товариство звернулося лише 30 грудня 2020 року (згідно штампу поштового відравлення позовної заяви)(а.с. 32-34), то у задоволенні зазначених позовних вимог необхідно відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності згідно ч. 4 ст. 267 ЦПК України. Разом з тим, позовні вимоги кооперативу про стягнення заборгованості зі сплати членських внесків підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно протоколу загальних зборів товариства № 3 від 26.11.2011 року визначено розмір членських внесків в розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з листопада місяця 2011 року та строки сплати членських внесків до 10 числа місяця, за який сплачується внесок. Відповідач є членом товариства, а тому, відповідно до вимог ст. 12 Закону України Про кооперацію, Статуту та рішень (протоколів) кооперативу, зобов`язаний сплачувати членські внески. Оскільки позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати членських внесків за період з листопада 2011 року до грудня 2020 року, а із зазначеним позовом товариство звернулося лише 30 грудня 2020 року, то вказані позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в межах трирічного строку позовної давності, а саме за період з 30 грудня 2017 року до 30 грудня 2020 року в сумі 3 600 грн. У іншій частині вказаних позовних вимог (за період з листопада 2011 року до 30 листопада 2017 року) суд відмовляє, у зв`язку з пропуском трирічного строку позовної давності. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (SERYAVIN AND OTHERS v UKRAINE) від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Клопотання про закриття провадження по справі не підлягає задоволенню, оскільки хибною є позиція представника відповідача, що спір виник з приводу господарсько-правових відносин. Позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості по внескам, тому не йдеться про спір між учасниками корпоративних відносин з приводу створення, управління, діяльності чи припинення діяльності товариства. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягає частковому стягненню сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України представником відповідача подано заяву, у якій останній повідомив про те, що докази сплати гонорару Адвокатському об`єднанню Лекс груп будуть надані суду на протязі 5 днів після ухвалення рішення суду.

Outcome: partial