Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

30.05.2016 заявник звернувся до Марківського районного судуЛуганської області із заявою, у якій просить встановити факт смерті його дружини - [PERSON] [INFO] року в м. Луганську внаслідок злоякісного новоутворення ампули футерового соску у віці 62 років. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] року у м. Луганську внаслідок злоякісного новоутворення ампули футерового соску у віці 62 роки померла його дружина [PERSON] про що було видано лікарське свідоцтво про смерть № 805 від 23.04.2016, а в подальшому і свідоцтво про смерть від [INFO] органами ЛНР , документи яких на підконтрольній українській владі території є недійсними. Отримати свідоцтво про смерть у відділ державної реєстрації актів цивільного стану на підконтрольні українській владі території виявилося неможливо, оскільки лікарське свідоцтво про смерть видане органом, який знаходиться на території проведення антитерористичної операції, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тобто відповідний документ є недійсним та не створює правових наслідків на території України, яка підконтрольна українській владі. Таким чином заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть своєї дружини, яке йому необхідне для отримання допомоги на поховання та оформлення спадщини, яка відкрилась після її смерті. Заявник в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі. Заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином за допомогою телефонного засобу звязку, що зафіксовано в журналі телефонограмм, заперечень щодо встановлення факту смерті [PERSON] суду не надано. Відповідно до ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК Україниособа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутністю, заявник та заінтересована особа, скористалися цим правом. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи, за наявними у справі документами. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши заяву, письмові докази, що маються у справі, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Згідно довідки від 22.12.2014 № 925012291 заявник перемістився з тимчасово окупованої території ( району проведення АТО) на [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно паспорту серії [NUMBER] виданого Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області [PERSON] була громадянкою України зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 22.08.1972, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) 22.04.1972 уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №646. (а.с.7). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON], [INFO] померла [INFO] в м. Луганськ, про що зроблена актова запис № 569 (а.с. 5). Із довідки про причину смерті встановлено, що [PERSON] померла у віці 62 роки внаслідок злоякісного новоутворення ампули футерового соску. (а.с.6). Листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 31.05.2016 № 339/02.2-2.21 заявнику відмовлено з підстав, що пред'явлений документ, виданий на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином у заявника виникла необхідність для встановлення юридичного факту смерті в судовому порядку. Вирішуючи справу по суті судом використовуються норми процесуального та матеріального права виходячи при цьому з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно ч.1 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Як встановлено судом заявник є чоловіком померлої. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 №1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000року, підставою для державної реєстрації смерті є зокрема: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов'яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.п. 13, 18 цієї ж Постанови суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. За ст. 259 ч. 2 ЦПК України, рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Зі змісту поданої заяви вбачається, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявнику для проведення державної реєстрації смерті на території України, яка контролюється державними органами, отримання свідоцтва про смерть, а в подальшому витрат на поховання та оформлення спадщини, яка відкрилася після її смерті. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України підлягає негайному виконанню. Судові витрати на підставі ч.7 ст.235 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved