Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

6 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві зазначає, що шлюб з відповідачем зареєстрований 11 травня 1999 року Павлівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис №11. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Сім»ю сторони створити не змогли, оскільки в них різні погляди на життя і вони не розуміють один одного. Під час їхнього подружнього життя між ними постійно виникали сварки та конфлікти через те, що відповідач тривалий час ніде не працює, матеріально сім»ю не забезпечує, вихованням сина не цікавиться та не займається. Позивачка сама не має змоги утримувати сина, тому змушена ставити питання про стягнення з відповідача аліментів. Просила постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини які викладені в позовній заяві, просила стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що в даний час він не працює і не має постійного заробітку, а кошти які він отримує від всіляких підробітків віддає на потреби дитини та купляє речі домашнього вжитку. Категорично заперечує проти стягнення із нього 1000 гривень аліментів, про що подав суду відповідно письмові заперечення. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги, слід задовольнити частково із наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що шлюб між сторонами зареєстрований 11 травня 1999 року Павлівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис №11 (а.с.4). Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.05.1999 року (а.с.5). Дитина проживає разом із позивачкою та відповідачем за їх спільною адресою, позивач стверджує суду, що син перебуває на повному її утриманні. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, тому з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатними та може таку надати. У зв»язку з тим, що відповідач є працездатного віку, тому суд прийшов до висновку, що стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 500 гривень щомісячно (з проведенням індексації, відповідно до закону), буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам закону. Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»; обов'язок обох батьків утримувати дітей до досягнення повноліття; суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають до часткового задоволення. У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Outcome: partial