Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

30 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позову вказала, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2011 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.07.2011 року. В звязку з тим, що відповідач неналежно виконував свої обовязки по утриманню неповнолітньої дитини, утворилась заборгованість по сплаті аліментів станом на 21.07.2016 року у розмірі 49237,45 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 196 СК України позивачем зроблено розрахунок пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір пені за прострочення аліментів становить 21934,19 грн. З урахуванням зазначеного, позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несплату аліментів у розмірі 21934,19 грн. Представник позивачки в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, суду причини неявки не повідомив, повідомлявся належним чином про дату судового засідання, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає \~цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 \~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено наступне. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2011 року з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.07.2011 року. В звязку з тим, що відповідач неналежно виконував свої обовязки по утриманню неповнолітньої дитини, на даний час утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 21.07.2016 року складає 49\~237,45 грн. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). За даними, наведеними позивачем у позовній заяві, заборгованість відповідача зі сплати аліментів складала починаючи з листопада 2015 року такі суми: -за листопад 2015 року 1009,11 грн. -за грудень 2015 року 1009,11 грн. -за січень 2016 року 1009,11 грн. -за лютий 2016 року 1009,11 грн. -за березень 2016 року 1009,11 грн. -за квітень 2016 року 1009,11 грн. -за травень 2016 року 1009,11 грн. -за червень 2016 року 1125,17 грн. -за липень 2016 року 762,21 грн. -за серпень жовтень 2016 року інформація про заборгованість відсутня. Суд перевірив розрахунок, наданий позивачем, і вважає, що він складений відповідно до вимог чинного законодавства. Аналізуючи зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача пені зі сплати аліментів за період з листопада 2015р. по жовтень 2016 року за прострочення сплати аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 21934,19 грн. підлягають задоволенню. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за № 3 від 15 травня 2006р. - передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідач не надав суду доказів того, що заборгованість зі сплати аліментів у нього утворилась з незалежних від нього причин. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved