Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

29 травня 2018 року [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» моральної шкоди завданої внаслідок нещасного випадку на виробництві під час виконання трудових обовязків у розмірі 170\~000,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 13 серпня 2008 року він працював на підприємстві відповідача - шахті ім. Фрунзе підземним гірником очисного вибою. 16 листопада 2017 року, під час виконання трудових обовязків із ним стався нещасний внаслідок якого він отримав травми середнього ступеню тяжкості. Внаслідок нещасного випадку йому завдано моральну шкоду, яка полягає фізичних стражданнях, зміні його особистого життя. Не погодившись із позовом відповідач подав до суду письмовий відзив в якому зазначив, що всі вимоги щодо створення на робочому місці позивача [PERSON] умов праці відповідно до нормативно-правових актів були виконані відповідачем та для останнього створені належні умови праці. Зазначив, що основною причиною настання нещасного випадку є особиста необережність [PERSON], саме позивач допустив порушення вимог законодавства про охорону праці, тому останнім не доведено протиправності діяння відповідача. Крім того зазначив, що на час звернення до суду стан здоровя позивача не погіршився, а при відповідному лікуванні може покращитись. Також вказав, що позивачу не заборонена будь-яка робота, а лише важка фізична в підземних умовах, а тому позивач може працювати в нормальних умовах праці. Ухвалою суду від 30 травня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено її розгляд. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. [PERSON] пояснив, що він працював на підприємстві відповідача при цьому не порушував вимоги законодавства про охорону праці. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в позові відмовити, посилаючись на письмовий відзив. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленим наступне. Позивач [PERSON] з 13.08.2008 по 16.03.2018 року, часу звільнення за станом здоровя, що перешкоджає роботі, перебував у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Суха Балка», що підтверджується копією трудової книжки останнього, та не заперечувалось сторонами під час розгляду справи. (а.с.7-9). Відповідно до акту про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, на підприємстві ПрАТ «Суха Балка», форми Н-1 за №17/А, затвердженого 20.12.2017 року генеральним директором ПрАТ «Євраз [PERSON]» вказано, що 16 листопада 2017 року близько 03 години 45 хвилин на дільниці №1 шахти імені Фрунзе, штрек скреперування в осях 40-42 горизонту 1132м блоку 40-46 покладу «Західна шахта8» гор.1135м. сталося зависання гірничої маси в дучці №1 лежачого боку. [PERSON] виконавши очистку скреперної доріжки від гірничої маси підійшов до дучки №1 лежачого боку з південної сторони отвору дучки та зробив декілька ударів за допомогою металевого лома довжиною 1,5м. з метою випустити гірничу масу. В цей момент, приблизно о 04 годині 00 хвилин, стався вихід гірничої маси з отвору дучки, і шматком гірничої маси придавило [PERSON] ноги. Діагноз згідно з листком непрацездатності: закритий скалковий зламо-вивих 1-ї плеснової кістки правої ступні зі зміщенням уламків. Закритий скалковий злам в/3 2-ї,3-ї плеснових кісток правої ступні зі зміщенням уламків. Закритий злам основної фаланги 5-го пальця правої ступні без зміщення уламків. Закритий краєвий злам лівої пяткової кістки без зміщення уламків. Забійна рана, обширна гематома мяких тканин правої ступні. Забійна рана, забій мяких тканин лівої ступні. Синдром тривалого здавлення обох стоп. [PERSON] не знаходився у стані алкогольного спяніння. Згідно зазначеного акту причиною настання нещасного випадку є особиста необережність потерпілого, супутня відсутня. Особою, яка допустила порушення вимог законодавства про охорону праці є [PERSON]. (а.с.10-14). Згідно довідки про результати визначення ступеня професійної працездатності у відсотках, потреб у додаткових видах допомоги, серії 12 ААА №048392 від 07.03.2018 року, [PERSON] при первинному огляді встановлено 70% втрати професійної працездатності, друга група інвалідності у звязку із трудовим каліцтвом з 05.03.2018 року до 01.04.2019 року, з переоглядом 01.03.2019 року. Визначена потреба у медикаментозному лікуванні, ВМП, медикаментозне лікування, стаціонарне лікування. (а.с.15). Згідно виписного епікризу з медичної картки стаціонарного хворого за №4314/885 [PERSON] з 16.11.2017 по 12.02.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня №8»ДОР» та останньому 16.11.2017, 17.11.2017, 30.11.2017, 09.01.2018, 02.02.2018 проводились оперативні втручання у звязку із отриманою виробничою травмою. (а.с.17) Відповідно до виписного епікризу №740/134 [PERSON] у звязку із отриманою виробничою травмою перебував на стаціонарному лікуванні з 22.02.2018 по 09.03.2018 року. (а.с.18) Згідно ст.ст.15, 16 ЦК кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у звязку з ушкодженням здоровя. Як зазначено у Рішенні Конституційного [PERSON] №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців. За п.3 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоровя, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обовязків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоровя, відчуття болю. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із нещасним випадком на виробництві під час виконання ним трудових обовязків, яке призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ПрАТ «Суха Балка» є винним підприємством у трудовому каліцтві позивача, яке виникло внаслідок нещасному випадку, який стався із [PERSON] під час виконанням ним трудових обовязків та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у [PERSON] 70% втрати працездатності, встановлення другої групи інвалідності, у звязку з трудовим каліцтвом, наявність вини самого позивача у нещасному випадку повязаному з виробництвом, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПрАТ «Суха Балка», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 70\~000,00 гривень без утримання податку з доходів фізичних осіб. Крім того, згідно ст.141 ЦПК України з ПрАТ «Суха Балка»\~\~ підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн. На підставі ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial