Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

29 червня 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 22.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. вчинений виконавчий напис №230 7про стягнення з неї, як з боржника за Кредитним договором № 106#00017337816 від 15.03.2013 року, укладеним з АТ «СБЕРБАНК», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору факторингу №475/БД06-2/19 від 19.12.2019 року до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», суми заборгованості в розмірі 29 076, 88 грн. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 20.12.2019 року по 06.11.2020 року. Сума заборгованості складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 10 989,00 грн.; простроченої заборгованості по кесплаченим відсоткам за користування кредитомв розмірі 18 087,69 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто грошову суму в розмірі 500,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню - 29 576,88 грн. Вважає вищевказаний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. По перше - безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. По - друге - вона не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, у свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання нею, що унеможливило подання нотаріусу обгрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. По третє - при вчиненні напису нотаріус не отримував первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. По-четверте - також, відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідачем було направлено позивачці лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань, також відсутні будь- які відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором позивач отримував, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги кредитора, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Отже, суд має встановити, що відповідачем нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. По - п`яте - відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Всупереч цьому нотаріус не з`ясував чи не пропущений строк вчинення виконавчого напису. Спірний виконавчий напис вчинено 22.12.2020 року у виконавчому написі зазначається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 20.12.2019 року по 06.11.2020 року. При цьому вказується, що пропонується звернути стягнення, в тому числі за простроченою заборгованість за сумою кредиту, яка становить 10 989,00 грн. Також вказується про стягнення простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 18 087,69 грн. Слід зазначити, що відповідно до п. 1.4 Кредитного договору, позичальник зобов`язується сплачувати проценти за кредит згідно Графіку, визначеному в Додатку № 1 до договору. Графік передбачає погашення суми кредиту та сплату процентів впродовж 60 місяців з дати укладення договору, а саме з 15.04.2013 року по 15.03.2018 року. При цьому, згідно Графіку, позичальником не сплачено жодного з платежів, а отже, право вимоги кредитора до боржника за Кредитним договором виникло ще у 2013 році. Навіть якщо право вимоги за кредитним договором перейшло до відповідача на підставі договорів про відступлення прав вимоги за кредитним договором, це не означає, що змінюється строк настання права вимоги за кредитним договором. Настання строку вимоги за кредитним договором обумовлюється невиконанням та/або неналежним виконанням боржником взятих на себе зобов`язань. Отже, оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів кожного місяця впродовж строку кредитування, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування. В шосте - стосовно того, що у виконавчому написі пропонується стягнути заборгованості за відсотками, нарахованими за період з 20.12.2019 року по 06.11.2020 року розмірі 18 087,69 грн., то вважає їх незаконними з таких підстав. Як вже було зазначено, відповідно до п. 1.4 Кредитного договору, позичальник зобов`язується сплачувати проценти за кредит згідно Графіку, визначеному в Додатку № 1 до договору. Графік передбачає погашення суми кредиту та сплату процентів впродовж 60 місяців з дати укладення договору, а саме з 15.04.2013 року по 15.03.2018 року. В сьоме - на дату вчинення виконавчого напису п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, яким керувався нотаріус при вчиненні спірного напису, втратив чинність на підставі постанови Київського Апеляційного Адміністративного суду від 22.02.2017 року. Однак, навіть, якщо нотаріус керувався нечинним Переліком, то також не було дотримано його вимог. Зокрема, в документах, доданих до заяви банку про здійснення виконавчого напису відсутній оригінал кредитного договору з усіма його додатками; відповідачем порушено строк пред`явлення виконавчого напису з моменту його вчинення. З урахуванням наведеного, просить суд: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2307 від 22 грудня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. про звернення стягнення з [PERSON] , за кредитним договором № 106#00017337816 від 15 березня 2013 року, укладеним з Акціонерним Товариством «Сбербанк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», ідентифікаційний код юридичної особи 37616221, місцезнаходження: 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 6, реквізити IBAN: [NUMBER] в АТ «Альфа банк», м.Київ, МФО 300346, далі іменований - Стягувач, заборгованості за кредитним договором № 106#00017337816 від 15 березня 2013 року у розмірі 29076,88 гривень, а також плати за вчинення виконавчого напису в сумі 500 гривень. - стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду в сумі 908 грн., за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 05 травня 2021 року за клопотанням позивачки [PERSON] забезпечено позов по справі та зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП № 64020230 на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Позивачка на розгляд справи до суду не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Проте ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на розгляд справи до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно в сутановленому законом порядку. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський О.В., на розгляд справи до суду не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно в установленому законом порядку. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.18 ЦК України, ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу кредитних зобов`язань. Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 22 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 2307, за яким у безспірному порядку звернуто стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості за кредитним договором № 106#00017337816 від 15 березня 2013 року в сумі 29076,88 грн., а також плату за вчинення виконавчого напису в сумі 500 гривень. Відповідно до ст.13-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріальний округ - територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса. Нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно-територіального устрою України. У містах з районним поділом округом діяльності нотаріуса є вся територія міста. У разі зміни адміністративно-територіального поділу України, в результаті якого розташування робочого місця (контори) приватного нотаріуса увійшло до іншого нотаріального округу, нотаріальна діяльність відповідних нотаріусів повинна бути зареєстрована в цьому нотаріальному окрузі. Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом. Як вбачається зі змісту оскаржуваного виконавчого напису, ані стягувач, яким є ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», ні боржник [PERSON] не знаходяться на території Київського міського нотаріального округу. Таким чином, нотаріус не мав права здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу. Зі змісту виконавчого напису видно, що при його видачі приватний нотаріус керувався вимогами ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 в редакції від 10 грудня 2014 року та Постанови КМУ №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Однак з такими правовими підставами вчинення виконавчого напису суд не погоджується, оскільки згідно п.3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, безспірність заборгованості підтверджують документи, визначені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Постановою КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. В подальшому постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було визнано нечинною та незаконною Постановою КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року. Таким чином станом на дату вчинення виконавчого напису - 22 грудня 2020 року у приватного нотаріуса, за відсутності Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не було підстав для його вчинення та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, який до того ж нотаріально не посвідчувався. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У відповідності до підп.2.1. п.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію необхідну для вчинення виконавчого напису. Однак у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначений у написі є безспірними. Розрахунок боргу зазначений у виконавчому написі щодо наявності грошового зобов`язання позивача за тілом кредиту є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача. За таких обставин підлягає перевірці питання щодо стягнення з боржника за кредитним договором, а сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 року по справі №310/9293/15. Наведене свідчить про надання фінансовою компанією неповної інформації та документів приватному нотаріусу, що має наслідком порушення при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Глави 13 Порядку № 296/5, згідно з яким на нотаріуса покладається обов`язок відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Окрім цього, строк, передбачений ст.91 Закону України «Про нотаріат», встановлений для пред`явлення до примусового виконання виконавчого напису відповідачем порушено. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно з ч.2 цієї статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на користь [PERSON] суми сплаченого нею судового збору у повному розмірі, а саме - по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 908,00 гривень, за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 гривень, а всього 1362,00 гривень.

Outcome: approved