Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

29.10.2021 р. року Шевченківським районним судом було задоволено позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса недійсним та таким, що не підлягає виконанню. Представником позивача [PERSON] адвокатом Карчевським С.О. подано заяву про ухвалення додаткового рішення в якій з підстав визначених ст.. 133, 137, 264, 270 ЦПК просить суд ухвалити додаткове рішення у справі яким вирішити питання щодо розподілу судових витрат які складаються з витрат на професійну правничу допомогу адвоката та судового збору. В судове засідання сторони не з`явилися. Згідно ст. 270 ч. 4 ЦПК України їх присутність не є обов`язковою. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що необхідно ухвалити додаткове рішення. Статтями 264, 265 ЦПК України визначено, що при ухваленні рішення у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами. Відповідно за змістом ст. 141 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України) Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи в позовній заяві позивачем надано клопотання з попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а саме оплату судового збору у розмірі 840,80 грн. та витрати за надання правової (правничої) допомоги у розмірі 3000 грн. На підтвердження вказаних витрат суду надано договір про надання правової (правничої) допомоги укладений 15.10.2020 року між [PERSON] та Адвокатом Карчевським С.О., додаткову угоду до договору про надання юридичних послуг адвокатом від 15.10.2020 р. та квитанцією до прибуткового касового ордера № б/н від 15.10.2020 р. на суму 3000 грн. (а.с. 41-42). Відповідно до матеріалів справи на виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя позивачем [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн. Судом встановлено, що судом під час ухвалення рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат, що є підставою для ухвалення додаткового рішення у справі. На підставі ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 220 ЦПК України, суд -

Outcome: approved