overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

29.11.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку в будинку, зазначивши, що він є власником будинку [ADDRESS]. З моменту розірвання шлюбу сина позивача 07.12.2013 року, його колишня дружина [PERSON] та її донька [PERSON] припинили спільно проживати в будинку [PERSON], де були зареєстровані та вибули на інше місце проживання. Оскільки [PERSON] та [PERSON] на даний час не є членами сім'ї [PERSON] і ніяких домовленостей між ними про використання житла позивача для їх реєстрації не існувало, то останній вимагав у відповідачів знятися з реєстраційного обліку за адресою його будинку, на що вони погоджувалися, однак затягували час та зволікали зі зняттям з реєстрації. Позивач просить усунути перешкоди у здійсненні його права користуватися та розпоряджатися своїм майном, а саме будинком [ADDRESS], визнавши [PERSON] та [PERSON] - такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]; зобов'язати [PERSON] та [PERSON] надати до Кобеляцького районного сектору Управління державної міграційної служби України в Полтавській області паспорт громадянина України для зняття з реєстрації за адресою домоволодіння позивача; зобов'язати Кобеляцький районний сектор Управління державної міграційної служби України в Полтавській області зняти [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] - з реєстраційного обліку за адресою будинку [ADDRESS]. Позивач [PERSON] підтримав свої вимоги в судовому засіданні. Відповідач [PERSON], будучи в розумінні ч. 5 ст. 74 ЦПК України, належним чином повідомлена про час і місце слухання справи, в судове засідання не з'явилася. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позов визнала та прохала розглядати справу в її відсутності. Суд розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі без згоди власника будинку використовують належну йому власність для свого реєстраційного обліку, чим порушують його права, як власника, а відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки [PERSON] та [PERSON] не є членами сім'ї [PERSON] ( а.с. 15), кожна з них проживає за іншою адресою ( а.с.32), ніяких домовленостей між ними про використання житла позивача для їх реєстрації не існувало, зволікають із зняттям з реєстрації, то слід усунути перешкоди у здійсненні права [PERSON] користуватися та розпоряджатися своїм майном, визнавши [PERSON] та [PERSON] - такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зобов'язати їх надати до Кобеляцького районного сектору Управління державної міграційної служби україни в Полтавській області паспорт громадянина України для зняття з реєстрації за адресою домоволодіння позивача, а також зобов'язати Кобеляцький районний сектор Управління державної міграційної служби України в Полтавській області зняти [PERSON] та [PERSON] - з реєстраційного обліку за адресою будинку [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

29.11.2013 року позивач [PERSON] звернувшись до суду, просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] 18.11.1983 року у Тернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 847. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 18.11.1983 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені 26.12.2011 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім'ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18.11.1983 року - а.с.5. Шлюбні відносини припинені 26.12.2011 року, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечка про розподіл майна буде вирішуватися окремо. За таких обставин, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позовна заява про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

29.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що у відповідача, який проживає за адресою: [ADDRESS], є заборгованість за плату послуг з теплопостачання перед Комунальним підприємством «Павлоградтеплоенерго». В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» надавало послуги теплопостачання відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630. Плата за послуги теплопостачання повинна проводитись відповідачем своєчасно на розрахунковий рахунок підприємства щомісячно за фактично отриману теплову енергію. Однак відповідач плату за послуги теплопостачання фактично комунальному підприємству «Павлоградтеплоенерго» не сплатив. В результаті чого станом на 01 жовтня 2013 року утворилась заборгованість перед КП «Павлоградтеплоенерго» в сумі 6085 грн. 75 коп., у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі - 6085 грн. 75 коп. У судове засідання представник позивача та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач їх визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач, який проживає за адресою [ADDRESS], має заборгованість за плату послуг з теплопостачання перед Комунальним підприємством «Павлоградтеплоенерго». Так, судом встановлено, що Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» надавало послуги теплопостачання за адресою [ADDRESS]. Плата за послуги теплопостачання не проводилась своєчасно на розрахунковий рахунок підприємства щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає розрахунковим. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ст.162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Однак відповідач плату за послуги теплопостачання фактично комунальному підприємству «Павлоградтеплоенерго» не сплатив. В результаті чого станом на 01 жовтня 2013 року утворилась заборгованість перед КП «Павлоградтеплоенерго» в сумі 6085 грн. 75 коп. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

29.11.2013 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], на даний час сім'я розпалася, протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, мають окремі бюджети, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, примирення неможливо, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згоден. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.07.2003 року в відділі реєстрації актів громадського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 839, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, спроби до примирення позитивного результату не дали, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Дані обставини не заперечуються сторонами. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову до суду 229,41 грн. судового збору, тому суд стягує з відповідача на користь позивача дану суму судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

29.11.2013 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], на даний час сім'я розпалася, протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, мають окремі бюджети, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, примирення неможливо, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна, судові витрати просила залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згоден. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 вересня 1997 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 1291, від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, спроби до примирення позитивного результату не дали, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Дані обставини не заперечуються сторонами. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову до суду 229,40 грн., однак заявила клопотання про залишення судових витрат за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

29.11.2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій вказує, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 22.09.2001 року відділом РАГС Артемівського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина: [PERSON], [INFO]. На теперішній відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити, про що подала письмову заяву. Відповідач у судовому засіданні вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, про що також подав письмову заяву. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 22.09.2001 року відділом РАГС Артемівського міського управління юстиції, актовий запис № 421. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - сина: [PERSON], [INFO]. Батьком у свідоцтві про народження записаний відповідач - [PERSON]. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює, отримує постійну заробітну плату, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні позовної заяви, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

29.11.2013 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач є її рідним батьком. Вона навчається в НОЗВПО «Інститут міжнародного права і економіки імені А.С.Грібоєдова» на першому курсі денного відділення. Позивачка не працює, самостійного доходу не має, посилаючись на ст. 199 СК України та на той факт, що в неї склалося скрутне становище, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу. Представник позивачки в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що має на утриманні батьків похилого віку, які потребують матеріальної допомоги, а також проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою і її неповнолітньою дитиною, яким повинен надавати матеріально допомогу. Судом на підставі письмових доказів встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Остання навчається в НОЗВПО «Інститут міжнародного права і економіки імені А.С.Грібоєдова» на першому курсі денного відділення, кінцевий термін закінчення навчання 30.06.2017 року, що підтверджується довідкою № ЖО-0313 від 09.09.2013 року, виданою навчальним закладом, не працює, потребує додаткових матеріальних витрат, пов'язаних з навчанням. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та їх розмір, суд повинен враховувати положення ст.ст. 182, 200 Сімейного кодексу України. Визначаючи розмір аліментів, суд відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу повинен враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, визначаючи розмір аліментів, приймає до уваги те, що відповідач не є інвалідом, працездатний, працює, проживає з батьками похилого віку, які потребують матеріальної допомоги, виходячи з принципів розумності, вважає справедливим визначити аліменти в розмірі 1/8 частки доходу відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-02 00:00:00

29.11.2013 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини —[PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка до судового засідання не з*явилась, але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з*явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі та позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши заяву позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний відповідачем, це визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб тому що: Відповідач по справі є батьком своєї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.7), дитина знаходився на утриманні матері - позивача [PERSON] (а.с.12), відповідач допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази щодо матеріального стану сторін та стану їх здоров*я ( а.с.9,11) суд вважає ,що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

29.11.2013 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 17.10.2008 року. Через складні відносини вони припинили спільне життя. Від шлюбу вони мають спільних неповнолітніх дітей - доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні. На утримання дітей відповідач матеріальної допомоги не оказує, і не бажає добровільно це робити, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: доньок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки його заробітку і до повноліття дітей, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісяця для кожної дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] у судовому засідання підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти стягнення аліментів на утримання дітей не заперечував. Вислухавши думку сторін, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтв про народжень [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с.7,8/. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - тобто з 29.11.2013 року до повноліття старшої доньки, а в подальшому в розмірі ? всіх видів доходів, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття молодшої доньки, підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

29.11.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06 червня 2008 року, від якого вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На даний час дитина мешкає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку кожного місяця та до його повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки його заробітку кожного місяця та до її повноліття. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітків (доходу) відповідача щомісяця. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved