Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

30.06.2015 року [PERSON] Звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом [PERSON], третьої особи Миколаївської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку за адресою місто Миколаїв, [PERSON], вул. Партизанська, будинок 4 яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, причинцу неявки суду не повідомила, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Як встановлено судом, 21.03.2007 року між позивачем та [PERSON] Був укладений договір купівлі-продажу на будинок, який розташований за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, [PERSON], вул. Партизанська, будинок 4, про що свідчить копія витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. У договорі купівлі-продажу житлового буднку інформація про земельну ділянку та кадастровий номер ділянки не зазначений. Земельна ділянка за адресою місто Миколаїв, [PERSON], вул. Партизанська, 4 належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю зареєстровано у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №293 та видано [PERSON] селищною радою 16.06.1994 року. [PERSON] була бабусею покійного чоловіка відповідачки [PERSON]. [PERSON] При житті будучи власником житлового будинку за адресою місто Миколаїв, [PERSON], вул. Партизанська, 4 отримала у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. 17.02.2003 року [PERSON] Склала заповіт за яким її власність, а саме житловий будинок з усіма прилеглими до нього господарськими будівлями та побутовими спорудами, а також земельною ділянкою після сметрі переходить до [PERSON]. [PERSON] померла 18.04.2003 року, актовий запис про смерть №89 від 24.04.2003 року. Після смерті [PERSON], [PERSON] Фактично прийняв спадщину, але будучи хворим не мав можливості звернутись до нотаріальної контори. 08.09.2004 року [PERSON] Помирає, про що свідчить актовий запис про смерть № 4427 від 13.09.2004 року, і відкриту після нього спадщину прийняла його дружина [PERSON]. Право власності на житловий будинок з усіма прилеглими до нього господарськими будівлями та побутовими спорудами, а також земельною ділянкою площею 0,095 га. розташованого за адреслою: м. Миколаїв, [PERSON], вул. Партизанська, 4 визнано за [PERSON] Про що свідчить рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.10.2006 року. [PERSON] Право власності на житловий будинок на своє імя зареєструвала, але дій з приводу реєстрації права власності на своє імя земельної ділянки площею 0,095 га не здійснила. Такі дії відповідача позбавляють позивача можливості набути права власності на земельну ділянку на якій розташовано належний позивачу на праві приватної власності житловий будинок та фактично перешкоджають позивачу, як законному власнику житлового будинку, вільно розпоряжатися правом приватної власності. Згідно ст. 120 ч.1 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. . Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням прав володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 2 ст. 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до п. в ст. 140 ЗК України підставми припинення права власності на земельну ділянку є відчуження земельної ділянки за рішенням власника. Таким чином, за договором купівлі-продажу від 21.03.2007 року до позивача перейшло право власності на будинок 4 по вул. Партизанській, [PERSON], місто Миколаїв, а також право власності на земельну ділянку площею 0,095 га, на якій розташований зазначений будинок та яка належала відчужувачу на підставі Державного акту на право приватної власності на землю №293 від 16.06.1994 року. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved