Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

29 січня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що перебуває з відповідачем з 14 червня 2014 року у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку, - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини не підтримують більше трьох років, спільне господарство не ведуть, спільних інтересів не мають. Позивач вважає, що їх сім`я розпалася остаточно та поновлена бути не може, до примирення не прагнуть. Питання матеріального утримання дитини, майновий спір на даний час відсутні. Від сторін до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувальних пристроїв, не здійснювалася. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За правилами ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Як встановлено судом, шлюб між сторонами зареєстрований 14 червня 2014 року Котельніковським відділом РАЦС Головного управління РАЦС Московської області, актовий запис №158 (а.с.7). Відповідач змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З врахуванням того, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При реєстрації шлюбу позивач прізвище не змінювала, а тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, - « [PERSON] ». Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача, а тому з останнього на користь позивача слід стягнути суму судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved