Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

31.05.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 08.08.2008 року за період з 31.03.2013 року по 31.03.2016 року у розмірі 14060 грн. 66 коп., стягнути судовий збір 1378 грн. В своїх доводах посилається на те, що 05.08.2008 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі строком дії до 09/10, зі сплатою встановлених договором платежів. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, однак умов договору не виконує. Датою 09/10 (останній день строку дії картки) визначено кінцеву дату для здійснення позичальником останнього щомісячного платежу по погашенню кредиту при відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання своїх грошових зобов'язань за кредитним договором від 08.08.2008 року та припинення зобов'язань в цілому. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, проти задоволення заяви про застосування строку позовної давності заперечував. Зазначив, що на момент закінчення строку дії картки за відповідачкою була наявна заборгованість. Відповідач позов не визнала повністю, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Зазначила, що вона користувалася кредитними коштами за кредитним лімітом у розмірі 15000 грн., вона періодично знімала кошти та потім погашала. Строк кредитної картки становив до вересня 2010 року. Після того, як строк дії картки скінчився, нову кредитну картку вона у позивача не отримувала. З вересня 2010 року вона ніяких кредитних операцій (зняття коштів тощо) не проводила. Старою карткою користуватися було неможливо. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до кредитного договору б/н від 08.08.2008 року укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], банк надає позичальникові кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі строком дії до вересня 2010 року, зі сплатою встановлених договором платежів. Згідно з умовами кредитного договору б/н від 08.08.2008 року позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені Тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлена відповідальність за порушення строку повернення кредиту та процентів за користування ним. При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. Згідно з умовами п.п 5.5.1, 5.5.2 Кредитного договору, при непогашенні кредиту в термін, встановлений п.п. 5.2, 5.3, 5.4 Договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на залишок заборгованості з простроченої суми кредиту розрахунок відсотків здійснюється відповідно до п.5.5.2 даного договору з дати виникнення простроченої заборгованості. Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється з дати списання коштів з позичкового рахунка до майбутньої дати сплати відсотків, а також за період, що починається з попередньої дати сплати відсотків по поточну дату сплати відсотків. Розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. Нарахування відсотків здійснюється на дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з фактичної кількості днів у році. Згідно пункту 9.12 умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін. Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою, граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH). Таким чином, строк повного погашення кредитної заборгованості відповідачем припадав на 30.09.2010 року. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини 1 та 5 статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналізуючи умови кредитного договору сторін у цій справі та зміст зазначених правових норм, необхідно дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного суду України від 19.03.2014 року у справі №6-14цс14. Таким чином, враховуючи, що строк дії кредитної картки скінчився у вересні 2010 року, після чого нова кредитна картка відповідачу не видавалася, як зазначила відповідачка останні платежі вона здійснювала до спливу дії кредитної картки, що не було спростовано позивачем належними та допустимими доказами в судовому засіданні, а з наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з січня 2013 року також вбачається, що відповідачка ніякого погашення кредитної заборгованості не здійснювала, що свідчить про відсутність підстав для переривання строку позовної давності, при цьому позивач звернувся до суду лише 31.05.2016 року, то має місце сплив 3-хрічного строку позовної давності щодо заявлених позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позову. При цьому, відповідач не посилається на припинення кредитного зобов'язання, а посилається на пропуск позовної давності, що є різними підставами для відмови у задоволенні позову. Поважних причин пропуску строку позовної давності представником позивача не наведено, оскільки поважні причини - це такі обставини, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, а наявність великої кількості боржників, підвищення ставки судового збору тощо не є поважними причинами для Банку. На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором від 08.08.2008 року за період з 31.03.2013 року по 31.03.2016 року у сумі 14060 грн. 66 коп. - задоволенню не підлягають у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Враховуючи, що у задволоенні позовних вимог відмовлено, то судовий збір у розмірі 1378 грн. стягненню з відповідача на користь позивача не підлягає. Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: dismissed