Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

29 січня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого з урахуванням уточнених позовних вимог в редакції від 24.03.2021 року посилався на те, що він є наймачем житлового приміщення - квартири [ADDRESS] . В зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які з 2009 року в квартирі не проживають, житловим приміщенням не користуються, оскільки фактично проживають в квартирі [ADDRESS] . В зв`язку з наведеним, посилаючись на вимоги ст.ст. 71,72 ЖК України, [PERSON] просив суд визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] із зняттям їх з реєстраційного обліку в зазначеному житловому приміщенні. Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 31 березня 2021 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, згідно заяви представника позивача, останній просив проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити вимоги, у разі повторної неявки відповідачів не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , кожен окремо, в судове засідання не з`явилися, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв та клопотань від останніх на адресу суду не надходило. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що відповідачі були належним чином повідомлені про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явилися в судове засідання, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані позивачем та його представником докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] (батькові позивача) на склад з трьох чоловік була надана в користування квартира № 46, загальною житловою площею 33,3кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , в яку [PERSON] та його члени сім`ї - дружина [PERSON] , сини [PERSON] і [PERSON] вселилися на підставі ордеру № 247, виданого 16 липня 1979 року виконавчим комітетом районної (міської) Ради депутатів трудящих м. Новомосковськ. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23 травня 2018 року [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , про що 23 травня 2018 року виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис № 49. Рішенням Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 4 від 28 серпня 2020 року позивача [PERSON] , у зв`язку зі смертю наймача [PERSON] , який помер [INFO] , визнано наймачем квартири [ADDRESS] . Встановлено, що 31 серпня 2020 року між позивачем [PERSON] і Піщанською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області укладений договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду № 1/8, згідно якого останньому та членам його сім`ї у безстрокове користування надана квартира [ADDRESS] . Встановлено, що в зазначеній вище квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 74 від 22 січня 2020 року про реєстрацію місця проживання особи, виданої Меліоративнівським старостинським округом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, а також довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Дніпропетровській області за вх. № 689/2 від 13 лютого 2020 року. Згідно актів від 26 травня 2016 року та 05 квітня 2018 року відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , але з 2009 року в ній не проживають, в той час як фактично проживають в квартирі [ADDRESS] . Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд застосовує наступні норми права. Згідно ст. 163 Житлового Кодексу України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктом 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 Житлового Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідачі, не проживають в зазначеній спірній житловій квартирі понад шість місяців, не надали суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджають їм користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог частини 1 статті 71, ст. 72ЖК України, вони можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим, вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про зняття відповідачів з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Тобто спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», підзаконними нормативними актами, визначено позасудовий порядок вирішення і оформлення питань зняття з реєстрації місця проживання особи, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та інших органів державної влади. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи, що відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування, і суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки у такий спосіб суд своїм рішенням всупереч вимог закону підмінив би юрисдикційну діяльність іншого органу. У зв`язку з наведеним, в задоволенні вимог в частині позовних вимог про зняття відповідачів з реєстраційного обліку належить відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладено та

Outcome: partial