Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

31 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що є власником Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 січня 2020 року. Власником іншої Ѕ частини вказаного житлового будинку є її сестра [PERSON] . Позивач зазначала, що будинком користується одноособово відповідач зі своєю родиною. Дійти згоди щодо порядку користування житловим будинком їм не вдалося. Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги ст. 358 ЦК України позивач просила визначити порядок користування вищезазначеним житловим будинком, а саме: виділити [PERSON] у користування житлову кімнату 1-3, площею 5,9 кв.м., житлову кімнату 1-4, площею 8,6 кв.м.; виділити [PERSON] у користування житлову кімнату 1-5, площею 15,1 кв.м. Інші приміщення житлового будинку [ADDRESS] : тамбур площею 4,1 кв.м., кухню 12 кв.м., коридор площею 10,5 кв.м. та господарські будівлі та споруди: літня кухня літ. Б, прибудова літ.б, сарай літ. В, льох літ Д, вбиральня літ. Ж, літній душ літ. З, дв. Водопровід № 5, огорожа № 3, 4 залишити в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] . Обґрунтовуючи виділення їй у користування саме цих кімнат, позивач посилалася на те, що газові труби прокладені через коридор, кімнату 1-5 та заходять до кімнати 1-4 та 1-3. Оскільки вона є пенсіонером та інвалідом ІІ групи, має намір в зимовий період перекривати газову трубу з метою економії оплати послуг з газопостачання та користуватися електричним обігрівачем, не перешкоджаючи постачанню газу до кімнати 1-5 та не порушуючи права відповідача. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечували, посилаючись на відсутність порушених прав позивача на користування будинком. Відповідач має намір та бажання добровільно з позивачем вирішити питання користування вказаним житловим будинком, про що свідчить письмова пропозиція направлена нею на адресу позивача. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 січня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Агасян В.Г. р.№ 8-8. Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно зі статтею 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричиняє припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Порядок користування житловими приміщеннями у будинку, який належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений у випадку, коли такі приміщення відповідають за розміром часткам цих осіб у вказаному майні. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 358 ЦК України надання співвласнику у користуванні частини майна має ґрунтуватися на встановленні відповідності між розміром частки в праві спільної часткової власності, та часткою того майна надання якого у користування вимагає такий співвласник. За домовленістю співвласників, може бути допущений відступ від засади відповідності між розміром частки у праві та розміром частки у майні. Позивач просить визначити наступний порядок користування житловим будинком: виділити [PERSON] у користування житлову кімнату 1-3, площею 5,9 кв.м., житлову кімнату 1-4, площею 8,6 кв.м.; виділити [PERSON] у користування житлову кімнату 1-5, площею 15,1 кв.м. Інші приміщення житлового будинку [ADDRESS] : тамбур площею 4,1 кв.м., кухню 12 кв.м., коридор площею 10,5 кв.м. та господарські будівлі та споруди: літня кухня літ. Б, прибудова літ.б, сарай літ. В, льох літ Д, вбиральня літ. Ж, літній душ літ. З, дв. Водопровід № 5, огорожа № 3, 4 залишити в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] . Суд приходить до висновку, що оскільки запропонований позивачем порядок користування будинком є максимально наближеним до ідеальних часток співвласників у праві спільної часткової власності, а відповідач проти встановлення зазначеного позивачем порядку користування заперечень не висловила, альтернативного варіанту порядку користування житлом не запропонувала, то позовна заява про встановлення порядку користування житловим будинком підлягає задоволенню. Такий порядок користування житлом жодним чином не порушує прав сторін. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved