Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

29 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до Соснівського районного суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 11 липня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції розірвано шлюб, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 345. В шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та знаходиться на повному його утриманні. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертною комісією, серії 12 ААБ № 467088 від 18 жовтня 2019 року, виданої Комунальним закладом «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи», [PERSON] є інвалідом ІІ групи. Лікування та оздоровлення дитини в літній період здійснюється за рахунок позивача. Згідно довідки № 640 від 24 вересня 2019 року, виданої ДНЗ «Черкаський професійний автодорожній ліцей», [PERSON] є студентом вказаного навчального закладу; денної форми навчання. Окрім сина, позивач має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які також проживають з позивачем та знаходяться на повному його утриманні. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього [PERSON] , який продовжує навчання, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ? заробітку (доходу) на період навчання з 02 вересня 2019 року по 02 травня 2021 року. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання, надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву. У визначений ухвалою строк відповідачем надано відзив на позовну заяву, я якому остання просить відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти заявлених позовних вимог зазначає, що від шлюбу з [PERSON] має сина - [PERSON] , з яким постійно підтримує стосунки, дбає про його виховання та розвиток, своєчасно і в повному обсязі сплачувала аліменти у розмірі ? всіх доходів щомісячно до настання його повноліття. [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] . Оплату за надані комунальні послуги здійснює відповідач. Єдиним джерелом доходів відповідача є пенсія, а тому відповідач позбавлена можливості надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому синові, який продовжує навчання. В судове засідання позивач не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 11 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 345. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Черкаської районної ради народних депутатів м. Черкаси, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 06 червня 2001 року зроблено відповідний запис за № 491. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертною комісією, серія 12 ААБ № 467088 від 18 жовтня 2019 року, видане Комунальним закладом «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи», [PERSON] є інвалідом ІІ групи. 16 травня 2019 року [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття. Згідно з ст.53 Конституції України, кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Згідно довідки № 640 від 24 вересня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , є здобувачем середньої спеціальної освіти, студентом третього курсу Державного навчального закладу «Державний професійний автодорожній ліцей» І-ІІ рівня акредитації, денної форми навчання, з 02 вересня 2019 року по 02 травня 2021 року та знаходиться на неповному державному утриманні. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі донька, син, які продовжують навчання. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 699 від 22 липня 2014 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , разом з батьком - [PERSON] . Згідно акту опитування сусідів № 5073 від 29 травня 2020 року, затвердженого головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Центральний», [PERSON] фактично проживає з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] у судовому засіданні особисто підтвердив, що проживає з батьком - [PERSON] та його родиною з 22 липня 2014 року за адресою: [ADDRESS] , надав суду відповідну письмову заяву від 26 лютого 2021 року. Враховуючи викладене, відповідно до ч.3 ст.199 СК України, позивач має право на звернення до суду з вказаним позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.201 СК України, до відносин між батьками і донькою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення донькою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку в постанові Верховного Суду у справі № 308/2268/16-ц, провадження № 61-9486св18 від 21 березня 2018 року «Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частини перша - третя статті 181 СК України). Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також, якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Відповідно до частини першої статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.» Аналогічний правовий висновок міститься в постановах Верховного суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 208/3075/16, від 21 лютого 2018 року та справі № 539/2580/16-ц від 01 серпня 2018 року. Судом встановлено, що повнолітній син позивача та відповідача, проживає разом з позивачем, перебуває на повному його утриманні. Згідно довідки № 640 від 24 вересня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , є здобувачем середньої спеціальної освіти, студентом третього курсу Державного навчального закладу «Державний професійний автодорожній ліцей» І-ІІ рівня акредитації, денної форми навчання, з 02 вересня 2019 року по 02 травня 2021 року та знаходиться на неповному державному утриманні. Позивач працює в ТОВ «Кінгпрайм» на посаді директора; крім сина - [PERSON] , [INFO] , має двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу: доньку - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ), та сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертною комісією, серія 12 ААБ № 467088 від 18 жовтня 2019 року, видане Комунальним закладом «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи», [PERSON] є інвалідом ІІ групи. Відповідач добровільно надавати кошти на утримання сина відмовляється. Єдиним джерелом доходів відповідача є пенсія, а тому відповідач позбавлена можливості надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому синові, який продовжує навчання. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 199/9339/16-ц. Згідно довідки № 245 від 13 січня 2020 року, виданої Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, [PERSON] перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України Головного управління ПФУ в Черкаській області і отримує пенсію за віком. При цьому, матеріали справи не містять і відповідачем суду не надано доказів перебування останньої на обліку в міському центрі зайнятості, а також доказів непрацездатності відповідача за станом здоров`я. В ході розгляду судом справи встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 серпня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 8784 грн. Вказані грошові кошти отримані відповідачем в період проживання [PERSON] з позивачем. Відповідач розпорядилась вказаним грошовими коштами на власний розсуд для задоволення власних потреб, а не на утримання сина - [PERSON] . Відповідачу на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , оплату комунальних послуг здійснює відповідач одноособово. Доводи відповідача про сплату комунальних послуг за [PERSON] не підтверджені належними достатніми доказами. В матеріалах справи знаходиться надана позивачем копія нотаріально посвідченої приватним нотаріусом ЧМНО Михайловською А.А, заяви від 30.08.2015р., зареєстрованої в реєстрі за № 2133, в якій останній, в зв`язку з постійним проживанням його неповнолітнього сина - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] разом з батьком, просить не здійснювати нарахування комунальних платежів за адресою: [ADDRESS] на [PERSON] , оскільки у вказаній квартирі фактично проживає одна особа - [PERSON] . Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з позовною заявою звільнений від сплати судового збору, приймаючи до уваги, що його позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок На підставі вищевикладеного, відповідно ст.ст.184, 191, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved