Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

29 квітня 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 27112 грн. 53 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач та її представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, представник відповідача просила застосувати строк позовної давності, так як останній платіж по кредитній картці відповідач здійснила 22.04.2009 року, у звязку з чим перебіг строку позовної давності у позивача розпочався 22.05.2009 року. Звернувшись до суду з позовом 29 квітня 2016 року, позивач пропустив строк позовної давності, який закінчився 23.05.2012 року, а щодо стягнення штрафу 23.05.2010 року, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, її представника та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 19 грудня 2005 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приват Банк», яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк», та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а/с 18-19). Як вказав позивач в позовній заяві, свої зобовязання по договору відповідач належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 31 січня 2016 року утворилася заборгованість в сумі 27112 грн. 53 коп., з якої 4577 грн. 32 коп. - заборгованість по кредиту, 20767 грн. 95 коп. заборгованість по процентам, 1767 грн. 26 коп. заборгованість по судовим штрафам, що підтверджується розрахунком (а/с 8-17). З даного розрахунку також вбачається, що останній платіж на погашення заборгованості за кредитом відповідач здійснила 22 квітня 2009 року. Представник позивача, заперечуючи проти заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності, посилався на те, що строк позовної давності слід відраховувати не з часу виникнення заборгованості, а з дати закінчення строку дії пластикової картки. За клопотанням представника позивача суд оголошував перерву у судовому засіданні для можливості подання позивачем доказів щодо строку дії картки, проте після оголошеної перерви представник позивача в судове засідання не зявився, інформації про строк дії картки не надав, просив закінчити розгляд справи без його участі. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якого заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4\~ст. 267 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 5\~ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Статтею 257 ЦК України\~встановлена загальна позовна давність - три роки. Статтею 258 ч. 2 п. 1 передбачено, що до вимоги про стягнення пені застосовується спеціальна позовна давність - один рік. Як вбачається з матеріалів справи, останній платіж на погашення заборгованості за кредитом відповідач здійснила 22.04.2009 року, а тому з цього часу у позивача виникло право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за кредитом. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом лише 29.04.2016 року. Враховуючи те, що строк позовної давності для звернення до суду за захистом цивільного права та інтересу позивача сплив, а представник відповідача заявила клопотання про застосуваннгя наслідків пропуску строку позовної давності, а тому\~ позов задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed