Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

31 серпня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 04 серпня 2000 року по 30 січня 2018 року. За час шлюбу ними було спільно придбано наступне майно: 1) земельну ділянку площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться в с. Великий Омеляник Луцького району Волинської області; 2) земельну ділянку площею 0,5385 га. для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Садів Луцького району; 3) вантажний автомобіль САЗ-3507, державний номер [NUMBER]. Вказує, що наразі між сторонами наявний спір стосовно поділу цього майна, оскільки все воно оформлено на відповідача, як титульного власника. Зазначає, що спірний вантажний автомобіль, без її згоди, було реалізовано і ринкова власність цього автомобіля складає 60 329,00 грн. На земельну ділянку площею 0,5385 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Садів Луцького району відповідачем не отриманий державний акт та не зареєстровано право власності, однак позивач зазначає, що є рішення сільської ради та розпорядження місцевої державної адміністрації про її виділення, а тому вона може бути обєктом права спільної сумісної власності. З наведених підстав та з посиланням на приписи ст.ст.60, 61, 70, 71 СК України позивач просить суд: 1) визнати за нею право власності на 1/2 земельної ділянки площею 0,5385 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Садів Луцького району; 2) провести поділ спільної сумісної власності подружжя, виділивши їй земельну ділянку площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться в с. Великий Омеляник Луцького району, кадастровий номер 0722881800:03:001:1239. Приватизовану відповідачем земельну ділянку площею 0,5385 га. в с. Садів Луцького району залишити у власності останнього. Зарахувати до майна, яке при поділі відійде відповідачу вартість відчуженого ним автомобіль САЗ 3507, державний номер [NUMBER]. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні, а також у письмовому відзиві від 08 жовтня 2018 року просять суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що земельна ділянка площею 0,5385 га. для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Садів Луцького району не набута ним на праві власності, оскільки він не отримував державного акту та не реєстрував права власності. Стосовно спірного вантажного автомобіля зазначають, що він був реалізований за вартістю 49 000,00 грн. на підставі договору комісії, а не за 60 329,00 грн., як зазначає позивач. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. При цьому, враховано наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2000 року по 30 січня 2018 року (а.с.6-7). За час перебування у шлюбі на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22 березня 2006 року, відповідачем була придбана земельна ділянка 0,12 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться в с. Великий Омеляник Луцького району Волинської області, кадастровий номер 0722881800:03:001:1239, що засвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №550525 від 20 липня 2006 року (а.с.10). Крім того, рішенням Садівської сільської ради Луцького району Волинської області від 01 жовтня 2009 року №21/112 «Про безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власністю [PERSON]В.» вирішено передати у приватну власність гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0,75 га. в тому числі для ведення особистого селянського господарства (а.с.12) та земельну ділянку площею 0,5385 га. ріллі для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Садівської сільської ради за межами населених пунктів згідно розпорядження Луцької районної державної адміністрації Волинської області від 02 лютого 2012 року №33 «Про затвердження технічної документації та передачу у власність земельні ділянки громадянину [PERSON]В.» (а.с.11). З пояснень сторін та їх представників слідує, що відповідач не отримував державний акт, чи інший правовстановлюючий документ, на зазначені земельні ділянки, а також не реєстрував своє право власності на них. На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 27 березня 2015 року відповідачу у справі належав вантажний автомобіль САЗ 3507 Самоскид, державний номер [NUMBER], кузов №М1431407, який 18 квітня 2018 року через комісіонера ПП «Делівері Кар» був реалізований відповідачем за 49 000,00 грн. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Зі змісту пояснень сторін слідує, що між ними не досягнута згода стосовно поділу майна подружжя, а отже цей спір підлягає судовому розгляду. Частинами першою та другою статті 71 СК України визначено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Розглядаючи питання про поділ майна подружжя сторін суд виходить із засад рівності часток кожного, як це передбачено у ст.70 СК України. Частиною першою статті 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. При цьому, у частині другій статті 331 ЦК України передбачено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У розглядуваному випадку судом встановлено, що відповідач у справі не отримував правовстановлюючого документу (державного акту або свідоцтва про право власності), а також не реєстрував право власності на земельну ділянку площею 0,5385 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Садів Луцького району, а отже він не набув права власності на неї. Оскільки майно, право власності на яке не набуте у встановленому порядку, не може входити до складу майна, яке підлягає поділу як спільне сумісне майно подружжя, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог у даній частині. Окрім того,\~слід зазначити,\~що вказана\~земельна ділянка\~відноситься до\~категорії земель\~запасу Садівської\~сільської ради\~Луцького району\~та Луцької\~районної державної\~адміністрації Волинської\~області,\~отже позовні вимоги безпосередньо стосуються їх прав та інтересів. Однак, позивач не заявляє до них позовних вимог та не зазначає відповідачами у справі. Також, позивачем не заявлено вимоги про визнання вказаної земельної ділянки спільним сумісним майном подружжя, а тому вона не може бути поділена між сторонами. Враховуючи те, що земельна ділянка площею 0,5385 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Садів Луцького району не входить до спільного сумісного майна подружжя, не можуть бути задоволені і позовні вимоги про зарахування вартості реалізованого вантажного автомобіля до вартості цієї земельної ділянки, оскільки вона не яке підлягає поділу між сторонами. Стосовно земельної ділянки площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться в с. Великий Омеляник Луцького району Волинської області, то, оскільки вказана земельна ділянка набута у власність під час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу, враховуючи відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача або доказів віднесення цієї земельної ділянки до його особистої приватної власності, суд дійшов висновку, що ця земельна ділянка є спільним сумісним майном подружжя сторін, а отже включається до поділу майна. Однак, правових підстав для виділення цієї земельної ділянки лише позивачу немає, оскільки земельна ділянка є подільною річчю, а інша земельна ділянка (площею 0,5385 га у с. Садів) не є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки не належить жодній із сторін. Сама лише компенсація за реалізований спірний вантажний автомобіль не є достатньою для покриття ринкової вартості спірної земельної ділянки у с. Великий Омеляник. Позовних вимог про визнання за позивачем права власності на 1/2 цієї земельної ділянки без її реального поділу (виділу), або про поділ цієї земельної ділянки у рівних частинах, позивач не заявляла. Враховуючи вищезазначене,\~суд приходить\~до висновку\~про відмову\~в позові\~в частині\~виділення позивачу\~земельної ділянки\~площею 0,\~1200\~га для\~будівництва та\~обслуговування житлового\~будинку,\~яка знаходиться\~в с.\~Великий Омеляник\~Луцького району,\~кадастровний номер\~0722881800:03:001:1239\~в рахунок\~виділення відповідачу земельної ділянки площею 0,5385 га. в с. Садів Луцького району та вартості відчуженого відповідачем автомобіля САЗ 3507, державний номер [NUMBER]. Вказане, однак не позбавляє позивача права звернутися до суду із позовом про визнання права на частку у спільній власності без реального поділу, або про поділ земельної ділянки площею 0,12 га. у с. В. Омеляник, а також стягнення компенсації за реалізований транспортний засіб. Також, позивач вправі, на власний розсуд, предявити позов з іншим варіантом поділу спільного майна подружжя. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed