Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-02 00:00:00

30 вересня 2013 року позивач - Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» (далі ХЕМ) звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2012 року в сумі 527 грн.70 коп., трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 47 грн.49 коп. та суму індексу інфляції у розмірі 19 грн.52 коп. В обґрунтування позову зазначивши, що відповідач проживає за адресою: [INFO], є споживачем електричної енергії, але плату не вносить. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]., що діє на підставі довіреності № 496-13 «Д» від 25.03.2013 р., позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. В судове засідання 03 січня 2014 року не з’явився. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачем за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок 163002100 на ім’я [PERSON]. (а.с.5) Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, сума заборгованості за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2012 року становить 527 грн.70 коп., три відсотка річних від простроченої суми становить 47 грн.49 коп. та сума індексу інфляції становить 19 грн.52 коп. (а.с.6-7, 8) [PERSON] зареєстрований з 21 вересня 1994 року за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Донецькій області. (а.с.15) Пунктом 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (з наступними змінами та доповненнями) (далі Правила) споживач електричної енергії зобов'язаний, зокрема, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом користування енергопостачальника в уповноваженому банку. Згідно із п. 19 Правил розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Відповідно до п. 20 Правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до ч. 3 ст.10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно із вимогами ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS], оскільки останній за зазначеною адресою не зареєстрований. Копія особового рахунку позивача, в якому зазначено щодо наявності особового рахунку на ім’я відповідача, не може бути належним доказом щодо отримання відповідачем зазначених послуг, оскільки не містить інформацію щодо фактичного отримання останнім зазначених послуг, і крім того, позивачем не надано доказів щодо часу та підстав відкриття особового рахунку на ім’я відповідача. Пояснення представника позивача щодо імовірності того, що відповідач раніше був зареєстрований в цій квартирі або є її власником, не заслуговують на увагу, оскільки обставини, на які посилається позивач, не можуть ґрунтуватися на припущеннях. А належних доказів, що підтверджують ту обставину, що квартира перебуває у власності відповідача надано не було. Представнику надавався час, за його клопотанням, для надання доказів для підтвердження цих обставин, але докази не були надані. Також не заявлялося клопотання про витребування необхідних доказів. Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження той факт, що відповідач є споживачем послуг позивача та повинен нести відповідальність за неналежне виконання зобов’язань. Відповідно до ст.88 ЦПК України у зв’язку з відмовою в позові судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed