Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

30.06.2020 року до Подільського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія Студія 1+1» про виплату компенсації за порушення авторського права та зобов`язання вчинити дії, посилаючись на те, що вона є блогером та має свій власний канал на веб-сайті YouTube та систематично викладає на даному сайті створені останньою відеоролики під псевдонімом [INFO]. 04.05.2020 за твердженням Позивача, останньою розміщено відеоролик під назвою [INFO]. 04.06.2020 Позивачу стало відомо, що фрагмент вищевказаного відеоролику був використаний у відео користувача «[INFO]», опубліковано на сторінці спецпроекту телеканалу «1+1» «[INFO]» на веб-сайті YouTube за вказаним у позовній заяві посиланням. Далі, за твердженням Позивача, вона надіслала скаргу заповнивши відповідну форму YouTube, надіслала повідомлення на електронну адресу телеканалу «1+1», утім результату такі заходи досудового врегулювання спору не принесли. Посилаючись на те, що нею доведений факт порушення авторського права, Позивач звернулася до суду із вказаним позовом. 01.02.2021 року представником Відповідача подано відзив на позов, в якому останній зазначив, що вимоги заявлені позивачем не підлягають задоволенню з огляду на те, що Позивачем не доведено порушення майнових авторських прав саме Відповідачем, позаяк останній не є власником згаданого у позові YouTube-каналу, використання частини оригінального Твору відповідало принципам добросовісного використання, розмір відшкодування є недоведеним, як і немайнові вимоги в частині видалення всього відео в якому було використано Твір Позивача. Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд вважає що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено відсутність примірнику оригінального Твору, про наявність авторських прав на який зазначає Позивач. Так само, в матеріалах справи відсутня й копія аудіовізуального Твору, в якому за твердженням Позивача було використано частину її Твору . Більш того, Позивач не визначила у позовній заяві, яку саме частину Твору та з яким змістом було використано Відповідачем. Ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, яка, зокрема, проявляється в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Тому розподіл між сторонами тягаря доказування визначається предметом спору і покладається на особу, яка посилається на певні обставини. Враховуючи наведене, суд позбавлений можливості встановити обставини на які посилається позивач (у т.ч. авторство позивача) та вважає їх недоведеними. Окрім цього, доводячи порушення прав інтелектуальної власності саме ТОВ «ТРК «Студія 1+1», Позивач не надала жодних належних, допустимих, достовірних доказів на підтвердження зазначеного юридичного факту. При цьому, на виконання своїх процесуальних обов`язків Позивач не вжила заходів щодо з`ясування дійсного власника YouTube-каналу «[INFO]». Визначаючи розмір грошового відшкодування Позивач також посилається на пункт «г» частини 2 статті 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права»: «розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50000 мінімальних заробітних плат». Утім, зазначена редакція п. «г» ст.52 є нечинною у зв`язку із набранням чинності Законом України «Про державну підтримку кінематографії в Україні», якою редакція вказаного пункту була змінена на наступну: «суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом як паушальна сума на базі таких елементів, як подвоєна, а у разі умисного порушення - як потроєна сума винагороди або комісійні платежі, які були б сплачені, якби порушник звернувся із заявою про надання дозволу на використання оспорюваного авторського права або суміжних прав замість відшкодування збитків або стягнення доходу». Отже, для визначення суми відшкодування, Позивач мала довести звичайний розмір компенсації за якою блогером відчужувалися права інтелектуальної власності на подібні аудіовізуальні твори. Утім, жодних доказів цього суду не надано. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. Ураховуючи викладене,

Outcome: dismissed