overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

31.07.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ?? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, що підтверджується ксерокопією рішення суду про розірвання шлюбу (а.с. 3). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження, батьком дитини є відповідач по справі (а.с.7). Матеріалами справи доведено, що дитина повністю знаходяться на утриманні матері та проживає разом з нею ( а.с. 8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, добровільно виплачувати аліменти на дитину не бажає. Розмір аліментів, які вимагає позивач відповідає вимогам закону, тому позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з дати подання позову до суду, тобто з 31.07.2014 року. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, зазначені в позові, оскільки вони будуть достатніми для утримання дитини. На підставі ст. ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

31.07.2014 року позивачі звернулися з позовом до Кам'янець-Подільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в місті Кам'янець-Подільському Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказують, що після смерті дружини та матері [PERSON] відкрилася спадщина. Спадковим майном є земельна ділянка площею 0.0277 га по [ADDRESS]. Рішенням даного суду за ними визнано право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], а саме на будинок [ADDRESS]. При цьому не ставилося питання про прийняття в спадок земельної ділянки, так, як вважали, що достатньо було оформити право власності на будинок. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала і пояснила, що не заперечує проти задоволення даного позову. В судове засідання не з'явилася позивач [PERSON], подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Суд вважає за можливе справу розглядати у її відсутності. Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER]. Після її смерті залишилось спадкове майно, - будинок [ADDRESS], яким позивачі фактично користується. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 11 грудня 2008 року за позивачами визнано право власності на спадковий будинок. Питання, щодо земельної ділянки не вирішувалось. [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями за законом, але оформити спадщину офіційно не можуть по причині оформленнями ними права на спадщину на будинок через суд, спадкова справа у нотаріуса не заводилася,що вбачається з листа державного нотаріуса Першої Кам'янець-Подільської державної нотаріальної контори № 1155/01-16 від 21.08.2014 року. В даному випадку спадковим майном є земельна ділянка площею 0.0277 га по [ADDRESS], яка належала померлій [PERSON] на праві приватної власності, що стверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серія ХМ № 451, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01006 від 29.06.1999 року, приєднаного до матеріалів справи. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчує його право власності. Тому, за [PERSON], [PERSON] і [PERSON] слід визнати право власності на спадкове майно відповідно до ст. 1261 ЦК України,як за спадкоємцями першої черги, після смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

31.07.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що від цивільного шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. У теперішній час з відповідачем спільного господарства не ведуть, дитина знаходиться на повному її утриманні. Батько неповнолітньої матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв'язку з чим вона вирішила узаконити процедуру сплати аліментів, та просила стягнути з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти у розмірі ? частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що надав суду письмову заяву, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка зареєстрована разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Вказані обставини підтверджуються: - свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], актовий запис про народження №1604 від 28.12.2012 року зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області. Батьками вказані [PERSON] та [PERSON]; - довідкою №917 від 30.07.2014 року виданої ЖКП «Житло «Центр», відповідно до якої [PERSON] зареєстрована разом із донькою [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. У зв'язку з чим, суд вважає, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 гривень. На підставі ст. ст. 180, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

31.07.2015 [PERSON] (згідно з датою на штампі поштового відділення) звернулася до суду з позовом до Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Позовна заява подана представником позивача за довіреністю [PERSON] Позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, що належало [PERSON], а саме: на земельну ділянку, площею 0,2332 га, яка розташована на території Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області і призначена для ведення особистого підсобного господарства, як на спадкове майно по заповіту [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року в с. Собківка Уманського району Черкаської області. Свої вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує такими обставинами. [INFO] в с. Собківка Уманського району Черкаської області померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO]). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 0,2332 га, яка розташована на території Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області. Земельна ділянка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Договору дарування від 15.08.2003, зареєстрованого в реєстрі за № 2562, посвідченого приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу [PERSON], укладеного на підставі Державного акту на земельну ділянку серії ЧР №15-40-86, виданого 22.05.2000 Собківською сільською радою Уманського району Черкаської області. Вказаним майном [PERSON] розпорядилася за свого життя, склавши 15.02.2011 заповіт на ім'я позивача (зареєстрований в реєстрі за № 24 секретарем Собківської сільської ради). У встановлений законом строк після смерті спадкодавця позивач подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку було відмовлено державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори через те, що у спадкодавця [PERSON] не виникло право власності на вищевказане майно, оскільки державна реєстрація на нерухомість не була проведена у встановленому порядку у відповідних органах земельних ресурсів. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надіславши на адресу суду заяви, відповідно до яких підтримують заявлені позовні вимоги, просять їх задовольнити та справу розглядати за їх відсутності. Відповідач Собківська сільська рада Уманського району Черкаської області в особі сільського голови Шевчук\~Т.Б. в судове засідання не з'явився, надіславши суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада позов визнає повністю і просить справу слухати за відсутності представника сільської ради. Визнання відповідачем позову суперечить нормам Цивільного кодексу України і Земельного кодексу України (у редакціях, що діяли станом на серпень місяць 2003 року), якими визначено підстави і порядок набуття особою права власності на земельну ділянку. Тому суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

31.07.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2007 року, який був зареєстрований Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №232. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON]. Шлюбні відносини припинили з квітня 2015 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. Таким чином позивачка вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 14.07.2007 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, - а.с.7. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], а.с. - 6. Шлюбні відносини припинили з квітня 2015 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити, та стягнути на її користь понесені судові витрати з [PERSON] На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

31.07.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.04.2012 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №4. Шлюбні відносини припинили з вересня 2013 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивачка вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Від даного шлюбу дітей не мають, через відділ РАЦС розірвати шлюб відповідач не бажає. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 27.04.2012 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, а.с.4. Шлюбні відносини припинили з вересня 2013 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Від даного шлюбу дітей не мають, через відділ РАЦС розірвати шлюб відповідач не бажає. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

31.07.2015 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом шести місяців з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з відповідачкою; спірного майна не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позов задовільнити (а.с. 27). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позовні вимоги визнала повністю, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с.25). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом шести місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом шести місяців, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

31.07.2015 року [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 14 серпня 1994 року Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадського стану, актовий запис №1210 мотивуючи тим, що шлюбні стосунки між ними припинені, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові, довір'я, поваги. Примирення не можливе. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася. 14.08.2015 року від неї на адресу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява, у якій вона просить справу розглянути за її відсутності, зазначає, що позов [PERSON] визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON]А, та [PERSON] 14 серпня 1994 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БВ №272984 виданим Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадського стану, актовий запис №1210. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові, довір'я, поваги. Подальше подружнє життя та збереження шлюбу не можливе. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Від даного шлюбу у сторін є малолітя донька - [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 110 Сімейного кодексу України, чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також з огляду на те, що відповідач позов визнала, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

31.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою (а.с.3-4). Заявник просить суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що вона [PERSON] (дівоче прізвище Дзьорик, російською [PERSON]), [INFO], уродженка села Бурлача Балка міста Іллічівська Одеської області є рідною донькою [PERSON], померлої 16.12.2014 року. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 31.12.1991 року після одруження вона змінила своє дівоче прізвище Дзьорик (російською [PERSON]) на прізвище чоловіка [PERSON]. 16.12.2014 року померла її мати [PERSON]. У визначеному законом порядку вона (заявниця) своєчасно звернулася до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що її прізвище згідно свідоцтва про народження Дзьорик (російською [PERSON]), а у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця зазначено [PERSON] (російською [PERSON]). Заявниця відзначає, що зазначена помилка у написанні їхнього прізвища сталася через механічну описку під час оформлення свідоцтва про її народження, яке було складено російською мою. І на яку вона звернула увагу лише після смерті матері. Той факт, що спадкодавець доводиться їй рідною матірю, підтверджується письмовими доказами, поданими до суду. Встановлення факту її родинних відносин із спадкодавцем, має для неї суттєве юридичне значення, так як необхідне для подальшого оформлення спадкових прав.\~В інший спосіб захистити свої спадкові права, як через встановлення даного факту, вона не\~може. В судовому засіданні [PERSON] підтвердила свої вимоги, просить їх задовольнити. Дослідивши подані докази, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Так, у свідоцтві про народження заявниці записано російською, що вона - «[PERSON], родилась [INFO]», а її батьками є: «Дзёрик Анатолий Тихонович» і «Дзёрик Антонина Петровна». У домовій книзі заявниця російською записана, як «[PERSON], 11.12.1967 г.р.». В свідоцтві про укладення шлюбу у 1991 році заявниця російською записана, як - «[PERSON], 11.12.1967 г.р.». В паспорті громадянина України мати заявниці російською записано, як «Дзерик Антонина Петровна», а українською «Дзерик Антоніна Петрівна». У свідоцтві про смерть спадкодавця померлу записано українською, як - «Дзерик Антоніна Петрівна». В технічному паспорті на житло складеному станом на 18.12.2003 року спадкодавця записано, як - «Дзерик Антоніна Петрівна» . У всіх наведених документах і досліджених судом у померлої і заявниці повністю співпадають дата народження, місце проживання, що підтверджує факт їх родинних відносин. У відповідності до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Outcome: approved