Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

30 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що у них з відповідачем від шлюбу народився спільний син [PERSON] За судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду від 30.08.2012 року з [PERSON] на користь позивача стягувались аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.08.2012 року. Згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19.12.2012 року (цивільна справа № 2218/23261/2012) з [PERSON] стягувались аліменти на сина [PERSON], 04.07.2012 року, в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 09 листопада 2012 року. Вказує, що з моменту призначення аліментів у твердій грошовій сумі на спільного сина суттєво змінились умови, які впливають на їх розмір. Зокрема, спільний син - [PERSON] має вроджений дитячий церебральний параліч, правобічний геміпарез, з вираженим порушенням функції руки і ноги, має захворювання, яке відповідає розділу 1 пункту 2 підпункту 2.1 Переліку медичних показань та, відповідно, є дитиною інвалідом, потребує постійної реабілітації та особливого догляду за рахунок придбання дороговартісного ортопедичного взуття та спеціального обладнання для дітей із вказаними фізіологічними особливостями, а також враховуючи ті обставини, що з моменту призначення аліментів в твердій грошовій сумі відбулась значна девальвація грошової одиниці України - гривні (більше як у 3 рази), батько [PERSON] має постійну роботу, а також немає більше на утриманні інших осіб. Внаслідок наявного захворювання син є часто хворіючою дитиною, яка потребує особливого догляду, постійної реабілітації, санаторно-курортного лікування (оздоровлення). Так, з грудня 2013 року [PERSON] відвідує центр розвитку «Простір». Перші півроку заняття проводились індивідуально. За 3 роки [PERSON] відвідував молодшу, середню та старшу групи. Заняття проводились двічі на тиждень. Тривалість занять 1 година (висновок центру розвитку «Простір» додається). Відповідно до повідомлення Хмельницької міської дитячої лікарні від 04.03.2016 року №159 [PERSON] неодноразово проходив реабілітацію в Регіональному реабілітаційному центрі «Турбота». Згідно висновків Лікарсько-консультативної комісії, [PERSON] потребує стіл-парту, велосипед для дитини інваліда, сезонне ортопедичне взуття, лікувальне харчування, збагачене овочами, фруктами, білковими продуктами, санаторно-курортне лікування в періоди ремісії 2 рази на рік в санаторіях гастроентерологічного профілю, оздоровлення в рекреаційному центрі «Берег надії» (форма індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда, що видається лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів № 335 від 03.11.2015 року). Вказує, що внаслідок наявності хвороби у сина, а також необхідності його реабілітації та особливого догляду за попередній період мати понесла наступні витрати: витрати на придбання ортопедичного взуття 15012,4 грн.; витрати на відвідування реабілітаційних центрів- 10800 грн.; витрати на спеціальне обладнання (генератор озона, стільчик для годування, музичний ігровий стіл, ліжечко, манеж, автокрісло, тощо) - 6345,11 грн. Таким чином за період з народження сина [PERSON] до цього часу, у звязку із наявністю в останнього ряду захворювань, що потребують додаткових витрат на спеціальне обладнання та реабілітацію було витрачено коштів в сумі 32 157,51 грн. Враховуючи ті обставини, що батьки мають приймати однакову участь у додаткових витратах на дитину, [PERSON] повинен компенсувати позивачу вартість половини понесених витрат, а саме 32 157,51/2 = 16078,75 грн. Крім того, згідно індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда №335 від 03.11.2015 року ЛКК 04.10.2016 року рекомендовано придбати синові [PERSON] ортопедичний велосипед, вартість якого (згідно даних офіційного сайту виробника «Велодоктор») станом на 18.10.2016 року становить 10 095 грн., таким чином разовому стягненню підлягає 5047, 50 грн. Також зазначає, що згідно рекомендацій психолога, син потребує систематичних занять в центрі розвитку, з метою уникнення мязових розладів, отримання фізичної терапії, здійснення зорово- моторного розвитку, корекції та розвитку стійкості, наочно образного мислення. Загальна вартість прогнозованих додаткових витрат на реабілітацію дитини становить 7780 грн. в рік. Підлягають стягненню періодично (1 раз на рік) із [PERSON] кошти в сумі 7780 грн./2 = 3890 грн. А тому просить змінити розмір стягуваних аліментів, стягувати аліменти у розмірі 40 % від доходу відповідача. Стягнути з відповідача додаткові витрати разово в сумі 16\~078, 75 грн. Стягувати додаткові витрати шляхом фінансування на перед в сумі 3890 грн. на рік. В судовому засіданні 06.02.2017 р. представником позивача в частині зменшено позовні вимоги, а в частині збільшено. Так, просить змінити розмір аліментів, який стягується із відповідача на утримання дитини. Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 40 відсотків від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину, у звязку із його хворобою, необхідністю постійної реабілітації та особливого догляду разово за попередній період в сумі 12 110,8 грн. Стягувати щорічно з відповідача додаткові витрати на дитину у зв'язку із його хворобою, необхідністю реабілітації та особливого догляду постійно шляхом фінансування витрат наперед в сумі 3890 грн. на рік Стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину у звязку із його хворобою, необхідністю реабілітації та особливою догляду разово шляхом фінансування витрат на перед для придбання ортопедичного велосипеда кошти в сумі 5047,5 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача уточнені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме щодо зміни розміру аліментів не заперечує, однак вказує, що аліменти може платити в розмірі у 25 %; щодо разових додаткових витрат визнає в сумі 5000 грн.; щодо додаткових витрат на перед визнає в сумі 2400 грн. на рік, однак просить стягувати щомісячно; щодо додаткових витрат на перед на ортопедичний велосипед визнає в сумі 1500 грн. При цьому зазначив, що у нього не має таких доходів, щоб купувати таке дорого вартісне взуття та новий велосипед. Також вказав, що не обовязково лікувати дитину у приватних клініках, оскільки держава забезпечує безкоштовне лікування. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, у звязку із наступним. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] є спільна дитина [PERSON], [INFO], що вбачається із копії свідоцтва про народження дитини, та який проживає разом із матірю дитини. За судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду від 30.08.2012 року з [PERSON] на користь позивача стягувались аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.08.2012 року. Згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19.12.2012 року (цивільна справа № 2218/23261/2012) з [PERSON] стягувались аліменти на сина [PERSON], 04.07.2012 року, в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 09 листопада 2012 року. [PERSON], має вроджений дитячий церебральний параліч, правобічний геміпарез, з вираженим порушенням функції руки і ноги. Згідно медичного висновку Хмельницької міської дитячої лікарні № 326 від 19.11.2013 року про дитину-інваліда віком до 18 років [PERSON], 04.07.2012 року має захворювання, яке відповідає розділу 1 пункту 2 підпункту 2.1 Переліку медичних показань, відповідно, є дитиною інвалідом. Внаслідок наявного захворювання є часто хворіючою дитиною, яка потребує особливого догляду, постійної реабілітації, санаторно-курортного лікування. Так, з грудня 2013 року [PERSON], відвідує центр розвитку «Простір». Перші півроку заняття [PERSON] проводились індивідуально. За 3 роки [PERSON] відвідував молодшу, середню та старшу групи. Заняття проводились двічі на тиждень. Тривалість занять 1 година, що вбачається із висновку центру розвитку «Простір». Відповідно до повідомлення Хмельницької міської дитячої лікарні від 04.03.2016 року №159 [PERSON] проходив реабілітацію в Регіональному реабілітаційному центрі «Турбота» в наступні періоди: з 04.11.2013 року по 15.11.2013 року - 1 курс лікування (курс лікування не завершив у звязку із хворобою); з 20.05.2014 року по 29.05.2014 року - 2 курс лікування; з 19.05.2015 року по 04.06.2015 року - 3 курс лікування. [PERSON] перебував у відділенні патології новонароджених Хмельницької міської дитячої лікарні в період часу з 16.07.2012 року по 25.07.2012 року, що вбачається із виписки з історії хвороби № 5781. Згідно виписки з історії хвороби №10702 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні Хмельницької міської дитячої лікарні з 06.11.2013 року. [PERSON] знаходився на обстеженні та лікуванні в неврологічному відділенні (відновне лікування) в період часу з 06.10.2014 ро. по 20.10.2014 р. Діагноз: дитячий церебральний параліч, правобічний геміпарез, що вбачається згідно епікризу Хмельницької обласної дитячої лікарні Згідно виписки з історії хвороби стаціонарного хворого Хмельницької міської дитячої лікарні [PERSON] в період часу з 14.12.15 р. по 04.01.2016 р. перебував на стаціонарному лікуванні. В дитячій лікарні. Діагноз: гостра правобічна позалікарняна пневмонія, важкий перебіг. Гострий холецистит, функціональні панкреатичні розлади сфінктера Одді. Згідно рекомендацій лікаря дитина потребує протирецидивний курс лікування 2 рази в рік (навесні, восени), диспансерне спостереження гастроетеролога; 16.02.2016 року - вітряна віспа; 10.03.2016 року гостра респіраторна вірусна інфекція (ГРВІ); 18.05.2016 року - гостра респіраторна вірусна інфекція (ГРВІ); 15.09.2016 року - гостра респіраторна вірусна інфекція (ГРВІ); Дисфункція жовчного міхура (дитина взята на диспансерний облік). Згідно висновків Лікарсько-консультативної комісії, [PERSON] потребує стіл-парту, велосипед для дитини інваліда, сезонне ортопедичне взуття, лікувальне харчування, збагачене овочами, фруктами, білковими продуктами, санаторно-курортне лікування в періоди ремісії 2 рази на рік в санаторіях гастроентерологічного профілю, оздоровлення в рекреаційному центрі «Берег надії», лікувальний масаж, ЛФК, лікувальну фізкультуру, (форма індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда, що видається лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів № 335 від 03.11.2015 року). Внаслідок наявності хвороби у [PERSON], а також необхідності його реабілітації та особливого догляду за попередній період позивач понесла наступні витрати: витрати на придбання ортопедичного взуття в сумі 14\~158 грн. 60 коп. Зокрема, 2014 рік - 1281 грн., 2015 рік - 3224 грн., 2016 рік 9653,6 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями чеків. На відвідування реабілітаційного центру розвитку дитини «Кмітливий малюк», «Простір» в сумі 10 063 грн. Зокрема: 2014 рік - 3723 грн., 2015 рік - 1800 грн., 2016 рік - 4060 грн., 2017 рік - 480 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями чеків. В період з вересня 2014 року до червня 2015 року розвиваючі заняття в Центрі розвитку «Простір» коштували 50 грн. за одне заняття, що вбачається із довідки ЦР «Простір» від 21.11.2016 р. Із витягу про надання розвивальних послуг вбачається, що [PERSON] потребує постійний психокорекційний супровід. Йому необхідні систематичні заняття, щоб уникнути мязових розладів, які якщо перервати повертаються в первинний стан. Завдяки правильній комбінації підтримки, використанню інструментарію, додаткового часу на розвивальних занять з психологом, навчальних занять з вчителем англійської мови та занять з йоги з реабілітологом. [PERSON] отримує фізичну терапію яка допомагає розвивати мязи, окупаційну терапію яка допомагає розвивати моторні функції, психологічні послуги які допомагають розвитку комунікаційних навичок. Заняття з психологом проводяться 2 рази на тиждень, тривалістю 60 хв. Вартість групового заняття - 60 грн., індивідуального - 150 грн. Уроки англійської мови 2 рази на тиждень, тривалість заняття 30 хв., вартість 30 грн.; Йога 2 рази на тиждень, тривалість 45 хв., вартість 50 грн. Масаж тривалість 30 хв., вартість 1 сеансу 50 грн. Курс 10 сеансів 1 раз в рік. Іпотерапія тривалість 45 хв. Вартість 1 заняття - 50 грн. Курс місяць (2 рази в тиждень) 1 раз на рік. Плавання тривалість 45 хв. Вартість 1 заняття 50 грн. Курс 1 місяць (2 рази в тиждень) 1 раз на рік. Позивач зазначає, що таким чином, прогнозовані додаткові витрати на реабілітацію [PERSON] становлять: участь в групових заняттях з психологом: 9 міс.х4 тижн.х2 зан./тижд. х 60 грн./зан. =4320 грн. в рік; Уроки англійської мови: 9 міс. х х4 тижн.х2 зан./тижд. х 30 грн./зан. =2160 грн. в рік; Йога: 9 міс. х х4 тижн.х2 зан./тижд. х 50 грн./зан. =3600 грн. в рік; Масаж: 10 сеансів х 50 грн./сеанс = 500 грн. в рік; Іпотерапія: 1 міс. х х4 тижн.х2 зан./тижд. х 50 грн./зан. =400 грн. в рік; Плавання: 1 міс. х х4 тижн.х2 зан./тижд. х 50 грн./зан. =400 грн. в рік. Загальна вартість прогнозованих додаткових витрат на реабілітацію дитини становить 7780 грн. в рік. Згідно індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда №335 від 03.11.2015 року ЛКК 04.10.2016 року рекомендовано придбати [PERSON] ортопедичний велосипед, вартість якого (згідно даних офіційного сайту виробника «Велодоктор») станом на 18.10.2016 року становить 10095 грн. Відповідач [PERSON] працює в Хмельницькій ЗОШ № 19 на посаді вчителя інформатики, його дохід за січень 2017 р. склав 8200 грн., а дохід з січня по грудень 2016 рік становив 87 257,03 грн., що вбачається із довідок Хмельницької спеціалізованої школи № 19 від 16.01.2017 р. № 01-38/19, а згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України від 09.02.2017 р. його нарахований дохід за 2016 р. становив 66 254,2 грн. Позивач [PERSON] працює у ТОВ «Гіконмед» за сумісництвом на посаді лікаря лаборанта, її дохід з липня по грудень 2016 р. становив 4\~500 грн., що вбачається із довідки про доходи ТОВ «Гіконмед». Також позивач працює завідувачем відділення Хмельницького міського перинатального центру, її дохід з липня по грудень 2016 р. становив 40\~104,91 грн., що вбачається із довідки про доходи від 23.01.2017 р. [PERSON] з липня по грудень 2016 р. отримала Державну соціальну допомогу на дитину інваліда в сумі 6 897 грн., що вбачається із довідки Управління праці та соціального захисту населення від 23.01.2017 р. Із центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України від 09.02.2017 р. її нарахований дохід за 2016 р. становив 61\~387,15 грн. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний\~\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків\~\~прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі ( ч. 1\~ст. 184 СК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У ч. 1\~ст. 192 СК України\~наведено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду. У цій статті передбачена можливість, а не обов'язковість задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року (справа 6-143цс13). Щодо зміни розміру аліментів, який стягується із відповідача на утримання дитини та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 40 відсотків від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку то в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, внаслідок наступного. Так, враховуючи те, що після ухвалення судового рішення від 19.12.2012 року про зміну розміру стягуваних аліментів, яким аліменти стягуються у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., змінилися обставини у житті позивача, а саме погіршився стан здоровя у дитини. Так, згідно медичного висновку Хмельницької міської дитячої лікарні № 326 від 19.11.2013 року про дитину-інваліда віком до 18 років [PERSON], [INFO] має захворювання, яке відповідає розділу 1 пункту 2 підпункту 2.1 Переліку медичних показань, відповідно, є дитиною інвалідом. Внаслідок наявного захворювання дитина є часто хворіючою, яка потребує особливого догляду, постійної реабілітації, санаторно-курортного лікування. Крім того, з моменту призначення аліментів в твердій грошовій сумі відбулась значна девальвація грошової одиниці України - гривні (більше як у 3 рази), при цьому відповідач офіційно працевлаштований та має постійний заробіток, а тому підлягає до застосування ст. 183 СК України, а саме стягнення аліментів у частці від заробітку відповідача. Інших утриманців у відповідача не має. З врахуванням обставин справи, часткового визнання позову, положення чинного законодавства, що регулює правовідносини повязані зі зміною розміру аліментів, обовязку відповідача утримувати малолітню дитину, принципу законності, та враховуючи, що у відповідача стабільний дохід, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-183, 192 СК України слід змінити розмір, визначений рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2012 року та стягувати з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи позовні вимоги частково про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», а також із реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Визначаючи 1/4 частку заробітку (доходу) відповідача, суд також виходить із того, що даний розмір буде достатнім для утримання дитини, враховуючи заробіток який отримує відповідач. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. \~Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення . Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч.2 ст. 185 СК). Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що було ратифіковано\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. У п. 18\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз'яснено, що до передбаченої\~ст. 185 СК України\~участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Статтею 150 СК України\~передбачено обовязки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в частості зобовязання батьків піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому відповідно до вимог\~ст. 182 СК України, повинно враховуватись матеріальне становище платника аліментів, наявність інших дітей та непрацездатних осіб. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Окрім цього, відповідно до ст.ст.\~11,\~12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З матеріалів справи встановлено, що внаслідок наявності хвороби у [PERSON], а також необхідності його реабілітації та особливого догляду за попередній період позивач понесла наступні витрати: витрати на придбання ортопедичного взуття, що рекомендовано лікарями, в сумі 14\~158 грн. 60 коп. Зокрема, 2014 рік - 1281 грн., 2015 рік - 3224 грн., 2016 рік 9653,6 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями чеків. На відвідування реабілітаційного центру розвитку дитини «Кмітливий малюк», «Простір» в сумі 10 063 грн. Зокрема: 2014 рік - 3723 грн., 2015 рік - 1800 грн., 2016 рік - 4060 грн., 2017 рік - 480 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями чеків. Враховуючи необхідність дитини через його інвалідність постійної потреби у додаткових заняттях та у ортопедичному взутті, які рекомендовані лікарями, потреби у реабілітації, оскільки [PERSON], має вроджений дитячий церебральний параліч, правобічний геміпарез, з вираженим порушенням функції руки і ноги, те що, батьки мають приймати однакову участь у додаткових витратах на дитину, тому з відповідача [PERSON], слід стягнути на користь [PERSON] додаткові витрати на дитину у звязку із його хворобою, необхідністю постійної реабілітації та особливого догляду разово за попередній період в сумі 12 110,80 грн., що підтверджені чеками, наявними в матеріалах справи, які понесла мати дитини. Щодо стягнення щорічно з відповідача додаткових витрат на дитину у зв'язку із його хворобою, необхідністю реабілітації та особливого догляду постійно шляхом фінансування витрат наперед в сумі 3890 грн. на рік то в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме оскільки як вбачається з матеріалів справи, дитина [PERSON] має хронічні захворювання та потребує лікування, згідно рекомендацій психолога потребує систематичних занять в центрі розвитку, з метою уникнення мязових розладів, отримання фізичної терапії, здійснення зорово- моторного розвитку, корекції та розвитку стійкості, наочно образного мислення. Завдяки правильній комбінації підтримки, використанню інструментарію, додаткового часу на розвивальних занять з психологом, занять з йоги з реабілітологом, [PERSON] отримує фізичну терапію яка допомагає розвивати мязи, окупаційну терапію яка допомагає розвивати моторні функції, психологічні послуги які допомагають розвитку комунікаційних навичок. А прогнозована повивачем загальна вартість додаткових витрат на реабілітацію дитини становить 7780 грн. в рік (за участь в групових заняттях з психологом: 9 міс.х4 тижн.х2 зан./тижд. х 60 грн./зан. =4320 грн. в рік; Уроки англійської мови: 9 міс. х х4 тижн.х2 зан./тижд. х 30 грн./зан. =2160 грн. в рік; Йога: 9 міс. х х4 тижн.х2 зан./тижд. х 50 грн./зан. =3600 грн. в рік; Масаж: 10 сеансів х 50 грн./сеанс = 500 грн. в рік; Іпотерапія: 1 міс. х х4 тижн.х2 зан./тижд. х 50 грн./зан. =400 грн. в рік; Плавання: 1 міс. х х4 тижн.х2 зан./тижд. х 50 грн./зан. =400 грн. в рік.), тому суд приходить до висновку, що слід стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на дитину у звязку із його хворобою, необхідністю постійної реабілітації та особливого догляду щомісячно в сумі 250 грн. починаючи з 30 листопада 2016 року, до часу зняття інвалідності, але не більш ніж до досягненням дитиною повноліття. Крім того, згідно індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда №335 від 03.11.2015 року ЛКК 04.10.2016 року рекомендовано придбати [PERSON] ортопедичний велосипед, вартість якого (згідно даних офіційного сайту виробника «Велодоктор») станом на 18.10.2016 року становить 10095 грн., таким чином слід стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину у звязку із його хворобою, необхідністю реабілітації та особливою догляду разово шляхом фінансування витрат на перед для придбання ортопедичного велосипеда кошти в сумі 5000 грн. Факт наявності у відповідача заборгованості по кредитному договору перед третіми особами не звільняє відповідача від обов'язку забезпечити своєму синові достатній рівень життя для його всебічного розвитку та в силу положень\~ст. 182 ЦПК України, з урахуванням роз'яснень викладених у абз. 3 п. 17\~Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, не підлягає врахуванню при визначенні розміру аліментів. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що такий кредит відповідач брав для задоволення власних потреб. При цьому, посилання відповідача на те що в нього на утриманні батьки, суд відхиляє, оскільки доказів їх утримання суду не надано. Також суд відхиляє посилання відповідача на те, що мати купувала дороговартісне взуття, оскільки сам відповідач не позбавлений можливості брати участь у вихованні дитини та спільного вирішення з матірю дитини фінансових затрат на дитину. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial