Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

31.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка. За життя [PERSON] склала заповіт на позивача та на [PERSON], який помер [INFO]. Єдиним спадкоємцем являється позивач. Після смерті [PERSON], позивач не звертався до нотаріальної контори, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено у зв'язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що проти заочного рішення не заперечує. Носівська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні. До суду надійшла заява сільського голови Герасимчук Л.М., згідно якої відповідач просить справу слухати без участі його участі, позовні вимоги визнає повністю. На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення по справі на підставі наявних в ній доказів. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Носівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області (а.с. 8). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Носівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області (а.с. 9). Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Чуднівською районною державною адміністрацією Житомирської області від 27.01.2007 року, земельна ділянка, площею 2,6627 га., розташована на території Носівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, належить [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до заповіту [PERSON], складеного 30.08.2007 року в с. Носівки Чуднівського району Житомирської області посвідченого секретарем Носівської сільської ради Герасимчук Л.М. та зареєстрованого у реєстрі за №6, спадкодавець [PERSON] все своє майно, належне їй на день смерті, заповіла позивачу та [PERSON] в рівних частинах кожному (а.с. 7). Відповідно іншого примірника того ж заповіту [PERSON], який міститься в матеріалах спадкової справи №316, складеного 30.08.2007 року в с. Носівки Чуднівського району Житомирської області, посвідченого секретарем Носівської сільської ради Герасимчук Л.М. та зареєстрованого у реєстрі за №6, спадкодавець [PERSON] все своє майно, належне їй на день смерті, за винятком земельної частки (паю) заповіла позивачу та [PERSON] в рівних частинах кожному, а земельну частку (пай) заповіла [PERSON] (а.с. 30). Сторонами в процесі не оспорювався жоден із цих заповітів, у кожному з них спадкоємцем зазначений позивач, тому суд вважає встановленою ту обставину, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Разом з тим суд не може залишити поза увагою факт існування двох різних заповітів, зареєстрованих однією посадовою особою, в один і той же день і час та зареєстрованих у реєстрі під одним і тим же номером, тому суд приходить до висновку про необхідність постановлення окремої ухвали щодо вказаного факту. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк прийняття спадщини з поважних причин, та вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved