Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

29.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 7896,33 грн. Свої вимоги мотивує тим, щоз 02.11.1996 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 04.07.2002 року вони шлюб розірвали. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.01.2002 року з [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частки неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 17.01.2002 року та до його повноліття. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду, за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів з 01.09.2012 року по 01.09.2015 року в сумі 26079 грн. 19 коп. Оскільки відповідач не наводить причин затримки з виплатою аліментів, вважає, що заборгованість виникла з його вини, а тому просить стягнути з відповідача передбачену ст. 196 СК України неустойку (пеню) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення платежу за період з 01.09.2012 року по 01.09.2015 року, що складає 7896,33 грн. Також просила стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір та витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивач [PERSON] збільшила свої позовні вимоги тапросила суд позов задовольнити, стягнувши з відповідача неустойку (пеню) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення платежу за період з 01.09.2012 року по 01.09.2015 року, що складає 207989 грн. 11 коп. Також просила стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір в сумі 2079 грн. 89 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 2300 грн. Представник позивача [PERSON] просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що він намагався сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] по мірі можливості та на підставі довідок ВДВС Южноукраїнського МУЮ. На теперішній час він не працює, знаходиться на утриманні своїх батьків. Просить позов задовольнити частково, оскільки вважає, що пеня розрахована позивачем в сумі 207989 грн. 11 коп. занадто велика, в порівнянні з розміром самої заборгованості. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 04.07.2002 року було розірвано (а.с. 13). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 060608 від 16.02.2001 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Южноукраїнська Миколаївської області (а.с. 7), який на час розгляду справи продовжує проживати з матір'ю. Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.01.2002 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частки неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 17.01.2002 року та до його повноліття ( а.с. 9 ). Відповідач належним чином рішення суду не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість по аліментам, яка станом на 01.09.2015 року становить 26120 грн. 50 коп., що підтверджується довідкою про нарахування заборгованості по аліментним платежам № 810/1/432 від 04.01.2016 року, виданої ВДВС Южноукраїнського міського управління юстиції в Миколаївській області (а.с. 76 ). Стаття 196 СК України передбачає відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), яка настає за наявності вини цієї особи. За змістом зазначеної статті при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При визначенні розміру неустойки (пені) слід виходити із того, що пеня може нараховуватися тільки на ту суму заборгованості, яка виникла після 01 січня 2004 року, дати прийняття чинного Сімейного кодексу України. Така пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем, протягом якого не проводилось стягнення. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові у справі № 6-94цс15 від 01 липня 2015 року. Свідок [PERSON] - державний виконавець ВДВС Южноукраїнського МУЮ, в судовому засіданні пояснила, що на виконанні ВДВС Южноукраїнського МУЮ знаходиться виконавчий лист №2-118 від 24.01.2002 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частки неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 17.01.2002 року та до його повноліття. Однак боржник [PERSON] аліменти за даним виконавчим листом платив нерегулярно, інформацію про своє місце роботи належним чином не надавав, тому на підставі наявних в них даних були зроблені різні довідки щодо розрахунку заборгованості по аліментам. На теперішній час вказані розбіжності усунуті, заборгованість перерахована і вказана в довідці від 04.01.2016 року. На підставі викладеного, при розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд виходить з довідки № 810/1/432 від 04.01.2016 року (а.с. 76). Згідно із ст. 20 СK України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу, а тому на правовідносини, які регулюються ст. 196 СK України, не поширюється дія норм Цивільного кодексу України про позовну давність. Оскільки позивач просить стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів лише за період з 01.09.2012 р. по 01.09.2015 р., суд не може вийти за межи позовних вимог, а тому розраховує неустойку (пеню), яка підлягає стягненню, лише за цей період. Виходячи з даних у розрахунках державного виконавця (а.с. 76), зокрема, станом на 01.09.2015 р., розмір заборгованості, кількість днів в місяці та пені, наступний: № п/пРікМісяцьНарахування (грн.)Сплачено (грн.)Заборгованість (грн.)Кількість днівПеня (грн.) 1.201209343,20-93,23027,96 2. 101157,83-907,8331281,43 3. 111157,83-907,8330272,35 4. 121157,83-907,8331281,43 5. 2013011367,36-1117,3631346,38 6. 021367,36-1117,3628312,86 7. 031367,36-1117,3631346,38 8. 041323,92-1073,9230322,18 9. 051323,92-1073,9231332,92 10. 061323,92-1073,9230322,18 11. 071314,87-1064,8731330,11 12. 081314,87-1064,8731330,11 13. 091314,87-1064,8730319,46 14. 101318,24-1068,2431331,15 15. 111318,24-1068,2430320,47 16. 121318,244000,001068,2431331,15 17.2014011423,83-1423,8331441,39 18. 021423,83-1423,8328398,67 19. 031423,831000,00423,8331131,39 20. 041357,111000,00357,1130107,13 21. 051357,11-204,683163,45 22. 061357,111000,00357,1130107,13 23. 071347,57600,00747,5731231,75 24. 081347,572500,00--- 25. 091347,57386,00961,5730288,47 26. 101380,42350,001030,4231319,43 27. 111380,42500,00880,4230264,13 28. 121380,42-1380,4231427,93 29.201501385,80141,79244,013175,64 30. 02385,80243,39142,412839,87 31. 03385,80226,30159,53149,45 32. 04385,80244,0153,893016,17 33. 05385,80473,70--- 34. 06385,80100,74285,063085,52 35. 07385,80366,6019,2315,95 36. 08490,43254,65235,783173,09 Всього:39 507,6813 387,1826 120,50 7935,08 Оскільки в квитанції про сплату аліментів [PERSON] не було вказано за які саме місяці сплачено вказану заборгованість, сума аліментів, сплачена в грудні 2013 року 4000 грн. враховується на погашення заборгованості по аліментам за попередні 16 місяців (з 1 по 16 рядки таблиці), тобто (4000 грн. : 16 місяців = по 250 грн. щомісячно). Крім того, оскільки відповідачем в серпні 2014 року сплачена заборгованість по аліментам в сумі 2500 грн., а державним виконавцем було нараховано 1347, 57 грн., то різницю - 1152,43 грн., було розподілено в рахунок сплати заборгованості за травень, червень та липень 2014 року. В травні 2015 року [PERSON] сплатив аліменти в розмірі 473,70 грн., тоді як державним виконавцем була нарахована сума 385,80 грн. Різниця становить 87,90 грн., яка була зарахована в рахунок погашення заборгованості за попередній місяць - квітень 2015 року. Тобто, з урахуванням довідки про нарахування заборгованості по аліментним платежам від 04.01.2016 року, розрахункам та копіям квитанцій (а.с. 87-88), загальний розмір неустойки (пені) за порушення відповідачем зобов'язань по сплаті аліментів за період з 01.09.2012 року по 01.09.2015 року становить 7935 гривень 08 копійок, тому позов підлягає частковому задоволенню, саме в сумі 7935 гривень 08 копійок. Згідно ч.1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею і документально підтверджені судові витрати Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на правову допомогу. Правила обчислення витрат на правову допомогу викладені у ст. 84 ЦПК України, відповідно до якої витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 р. № 4191-VІ. Відповідно до ст. 1 вищезазначеного Закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. При цьому, згідно з абз. 2 п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним Законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 01 січня 2016 року становить 1378 гривень. Таким чином, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, становить 1378 грн. х 40 % = 551 грн. 20 коп. При цьому, законодавство встановлює, що при визначенні витрат на правову допомогу, що підлягають стягненню, враховується час участі адвоката або фахівця в галузі права при розгляді справи, а не витрати, фактично понесені особою. З огляду на той факт, що у цивільній справі № 490/1831/15-ц в судових засіданнях 12.10.2015 року, 28.10.2015 року, 16.11.2015 року та 01.12.2015 року представник позивача [PERSON] приймав участь близько 42 хвилин, що складає 385 грн. 84 коп., та приймаючі до уваги факт підготовки представником позивача позовної заяви, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 52-58), суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 685 грн. 84 коп. витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тобто з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 79 грн. 75 коп. (оскільки позов було задоволено в частині 3,82%).

Outcome: partial