overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

30.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, який в послідуючому уточнила. В обґрунтування своїх вимог позивач послалася на те, що з 16.09.2005 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Сімейно шлюбні відносини між сторонами у теперішній час припинені, дитина проживає разом з позивачем. Посилаючись на те, що відповідач допомоги на утримання дитини не надає, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, надали заяви, просили справу розглянути у їх відсутність: позивач [PERSON] на уточненому позові наполягає, відповідач [PERSON] проти уточненого позову не заперечував ( а.с. 12-14- заяви). В порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 16.09.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблений актовий запис № 503 ( а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). Від спільного проживання у шлюбі мають доньку - [PERSON], [INFO] ( а.с.8 - копія свідоцтв про народження). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Дитина проживає разом з матір'ю. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, погодився з розміром аліментів, що просить стягнути позивач, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

30.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS], визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона, згідно договору дарування частки квартири від 17.01.2012 року, є власником 2/3 частини квартири [ADDRESS]. В даний час у вищезазначеній квартирі зареєстрована позивач [PERSON], її мати [PERSON], брат [PERSON], а також її батько [PERSON] - відповідач по справі, який з 16.04.1998 року в зазначеній квартирі не проживає та має іншу сім'ю, з якою проживає за іншою адресою. По теперішній час [PERSON] жодного разу за вказаною адресою не з'являвся. В наслідок того, що відповідач фактично в квартирі не проживає, комунальні платежі, які на нього нараховуються не сплачує, тим самим перешкоджає позивачу у здійсненні її права власності на житло, зокрема вільно володіти та користуватися квартирою. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд ухвалити рішення котрим визнати [PERSON], таким що втратив право користування квартирою [ADDRESS], зобов'язавши Тернівський РС ДМС у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації [PERSON] по вказаній адресі. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причину своєї неявки суд не повідомив. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, надавши письмові заяви в яких проти позову не заперечують та просять суд розглядати справу за їх відсутності. Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена завчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов в порядку заочного розгляду справи, слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 2/3 частини квартири [ADDRESS], - а.с.6-10. Разом з позивачем у вищевказаній квартирі зареєстровані її мати [PERSON], брат [PERSON], а також її батько [PERSON] - відповідач по справі, - а.с.11. Згідно акту ТОВ «УЮТ-2011» від 15.07.2014 року, [PERSON] з 16.04.1998 року за вказаною адресою не проживає, місце його знаходження невідоме, - а.с.13. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, слід визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], зобов'язавши Тернівський РС ДМС у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації [PERSON] за вказаною адресою. На підставі ст.405 ч.2 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

30.07.2014 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 2011 року. Мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просить розірвати. На примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] позов визнав, шлюб просив розірвати, своєї згоди на примирення не надав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2011 року. Мають спільну неповнолітню дитину -сина [PERSON] [INFO] (а.с. 7-8). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що сторони наполягали на розірванні шлюбу - позов підлягає до задоволення. В позові окрім іншого позивачка просить визнати за нею право на виховання сина. Відповідно до норм Сімейного кодексу України право на виховання дитини має кожен із батьків, а тому закріплювати в судовому рішенні право гарантоване законом недоцільно. Крім того, позивачкою не наведено суду жодних доказів стосовно порушення її права на виховання дитини. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

30.07.2014 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила , що у них з відповідачем є спільна дитина дочка [PERSON] [INFO]. Відповідач з липня 2014 року проживає окремо, надає недостатньо коштів на утримання дитини , що спонукало її звернутися з даним позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини. Не змогла пояснити суду чому вона просить стягнути з відповідача на утримання однієї дитини саме ? частину від його заробітку. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Вважав, що відповідачкою не обґрунтований розмір аліментів на стягненні якого вона наполягає. Просив стягнути з нього на утримання однієї дитини встановлений законом розмір аліментних виплат. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну дитину дочку [PERSON] [INFO] (а.с. 3). Дитина проживає разом з матірю. Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки аліменти стягуються на утримання однієї дитини, а позивачкою не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували необхідність здійснення додаткових витрат на дитину, що повязано з її станом здоровя, суд вважає достатнім розміром аліментів на утримання дитини - ? частину від доходів відповідача, що буде відповідати як інтересам дитини так і матеріальному становищу відповідача. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

30.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та матір'ю [PERSON], померлою [INFO]. В обґрунтування заяви заявник вказує, що [INFO] померла її мати - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на належне її за час життя майно. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність родинних відносин з матір'ю [PERSON], померлою [INFO]. На підставі викладеного заявник просить встановити факт, що вона - [PERSON] є рідною донькою [PERSON], померлої [INFO]. Заявник в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі. Представник зацікавленої особи - Дмитрівської сільської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи зацікавлена особа була повідомлена у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з п.1 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин. Факт родинних відносин заявника - [PERSON], яка є рідною донькою [PERSON], померлої [INFO], підтверджується свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] (а.с.4), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.5), свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7), довідкою Виконкому Дмитрівської сільської ради (а.с.9). Тому суд вважає, що необхідно встановити факт родинних відносин, що [PERSON], [INFO], є рідною донькою [PERSON], померлої [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

30.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій посилаючись на необхідність підтвердження факту, що має юридичне значення для створення умов щодо прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], просила ухвалити судове рішення про встановлення факту належності померлій [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай), серії МК № 0062461, члена КДГ «Зірка», площею 8,4 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданого Новобузькою РДА 22.07.1997 року, в якому невірно зазначено її ім'я, як власниці вказаного права на земельну частку (пай), зокрема замість вірного «[PERSON]» в ньому значиться «[PERSON]». У судове засідання представник заявниці [PERSON] - [PERSON], не з'явився, надав письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Заінтересована особа - Новоюр'ївська сільська рада Новобузького району Миколаївської області, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про причину такої неявки суд не повідомила. Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії МК № 0062461, виданого Новобузькою районною державною адміністрацією Миколаївської області 22.07.1997 року, громадянка [PERSON], являючись членом КДГ «Зірка» Новобузького району Миколаївської області набула права на земельну частку (пай) вказаного підприємства площею 8,4 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). [INFO] [PERSON] померла у віці 87 років в с. Новою'ївка Новобузького району, про що свідчить відповідне свідоцтво про смерть, серії [NUMBER], видане 17.07.2000 року Новоюр'ївською сільською радою Новобузького району. На випадок своєї смерті вказана громадянка заповіла набуте нею за життя вищезазначене право на земельну частку (пай) заявниці [PERSON], що підтверджується заповітом посвідченим секретарем Новоюр'ївської сільської ради Новобузького району 12.06.2000 року за р./№ 74. Відтак, наявність розбіжностей які містяться у написанні імені заповідачки у правовстановлюючому документі (сертифікаті) створює перешкоди заявнику у прийнятті спадщині за заповітом після смерті [PERSON], на що також наголошує приватний нотаріус Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] у своєму повідомленні від 03.03.2014 року. Таким чином, дослідженні докази вказують на те, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай), серії МК № 0062461, виданого Новобузькою РДА 22.07.1997 року було допущено помилку в зазначені імені власника цього паю, усунути зазначену помилку позасудовим порядком являється неможливим, тому маються підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, так як [PERSON] зможе отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

30.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на користь неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку зі всіх видів заробітку, починаючи з 30.07.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх повністю задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 06.07.2012 року. Від шлюбу у них народилася неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. У теперішній час неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання своєї дитини і добровільно не надає матеріальної допомоги. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані отримувати дитину до її повноліття. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

30.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Улянівської сільради Миколаївського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру. Позивачка зазначила, що вона працювала в радгоспі ім. Тельмана. 27 лютого 2001 року вона за договором купила у ВАТ ім. Тельмана квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], балансовою вартістю 7000 крб. Оскільки зазначений договір не був посвідчений нотаріально позивачка посилається на неможливість подальшого розпорядження придбаним нерухомим майном і просить визнати зазначений договір купівлі-продажу дійсним. Також позивачка просить визнати за нею право власності на придбане нерухоме майно. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотала про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача, будучи належно повідомленим, в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 27.02.2001 року позивачка і АТ ім. Тельмана (на момент укладання угоди) уклали в простій письмовій формі договір купівлі-продажу, за яким позивачка придбала у АТ ім. Тельмана за 7000 грн. квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Вартість даної квартири на день розгляду позову становить 113513 грн. Вказаний договір купівлі-продажу в подальшому сторонами нотаріально не посвідчувався. Також цей договір не був зареєстрований в порядку ст. 227 ЦК України (в ред. 1963 р.). (а.с. 9-12) Вирішуючи даний спір суд виходить з такого. Оскільки при укладенні договору купівлі-продажу квартири сторони за угодою домовилися щодо усіх істотних умов і повністю його виконали, то на підставі ст. ст. 4, 47 ч. 2 ЦК України (в ред. 1963 р.) цей договір належить визнати дійсним з одночасним визнанням за позивачем права власності на придбане нерухоме майно. Також на момент розгляду позову строк позовної давності сплинув. Однак, у зв'язку з набранням чинності Цивільним кодексом України в ред. 2003 р. і згідно ст. 267 ч. 3 цього кодексу суд не застосовує позовну давність до розглядуваного спору через відсутність відповідних заяв сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

30.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON], аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитини повноліття. Посилається на те, що вони з 01.09.1982 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. 29 березня 2011 року шлюб між ними було розірвано. Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання доньки. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги визнав повністю, проти стягнення аліментів на утримання дитини не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 180 -183, 191 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 29 березня 2011 року, відповідно до актового запису № 65 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області - розірвано (а.с.2). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с.4) Інших стягнень з відповідача не проводиться. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

30.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 10 січня 2011 року у Виконкомі Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем - [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації шлюбів за №1. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Сімейне життя в них не склалось через різні погляди на життя, постійні сварки, і сторони припинили сімейні стосунки. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явилися. До початку розгляду справи сторони надали заяви, згідно яких, просили слухати справу у їх відсутність, відповідач позов визнав, позивач позов підтримала. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 10 січня 2011 року у Виконкомі Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області укладено та зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Виконкомом Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №1 /а.с.3/. Від шлюбу сторони дітей не мають. Змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у зв'язку з чим вони відмовляються від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання сторін швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дитини, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved