Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

30 січня 2018 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просить визнати право власності у порядку спадкування за заповітом за [PERSON] на житловий будинок, що знаходяться за адресою : [ADDRESS], після [PERSON], який помер [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS]. За час свого життя [PERSON] 18.10.2004 року склав заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON] У встановлений законом строк [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Дідок С.І. із заявою про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. З цих підстав позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Натомість подав заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, до суду не зявився. Сільська рада направила лист, яким просила провести розгляд справи без участі їх представника, позовні визнає та не заперечує проти їх задоволення. Третя особа приватний нотаріус Дідок С.І. будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, до суду не зявився. Подав заяву, якою розгляд справи просить провести у його відсутність та при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Дослідивши подані заяви та матеріали справи, в тому числі належним чином завірену копію спадкової справи за № 10/2017 відкритої 11 липня 2017 року після смерті [PERSON], суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про смерть 22 травня 2017 року зроблено відповідний актовий запис №22. Наведене підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області (а. с. 20). За життя, а саме 18 жовтня 2004 року, [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] (а.с. 23-24). Після смерті [PERSON], у встановлений законодавством строк, спадщину прийняла [PERSON], що підтверджується заявою від 11 липня 2017 року зареєстрованої за №17 в Приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Дідок С.І. (а.с. 112 на звороті). Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 18) та копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON]., відповідно до якого [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на [PERSON] (а.с. 19). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, до якої увійшли земельна ділянка та житловий будинок, що знаходяться за адресою : [ADDRESS]. На підставі рішення Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області № 11-1-VII від 06 листопада 2015 року [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] з відповідними номерами домогосподарства (а.с. 84-85). З виданої Рогозівською сільською радою Бориспільського району Київської області довідки № 23 від 12 січня 2018 року вбачається, що згідно погосподарської книги № 3 Рогозівської сільської ради 2016-2020 років, домоволодіння, що розташоване за адресою : [ADDRESS] рахується за померлим [INFO] [PERSON] (а.с.82). Згідно довідки № 32 від 16 січня 2018 року, виданої Рогозівською сільською радою Бориспільського району Київської області, відповідно записів погосподарських книг Рогозівської сільської ради, [PERSON] був зареєстрований та проживав з 1971 року і по день смерті [INFO] в домоволодінні, яке розташоване : [ADDRESS] (а.с. 80). Наведене також підтверджується копіями сторінок Погосподарської книги сільської ради № 9 на 1971-1973 роки, Погосподарської книги № 2 сільської Ради народних депутатів за 1986 - 1990 роки, Погосподарської книги № 1 на 2006 - 2010 роки, Погосподарської книги № 3 за 2011-2015 роки (а.с. 40 - 79). Згідно довідки Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області № 22 від 12 січня 2018 року по даних земельно-кадастрової документації за [PERSON] закріплена земельна ділянка площею 0,25 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд, яка розташована в [ADDRESS]. Рішення щодо передачі земельної ділянки у власність не приймалось. Земельна ділянка не приватизована, державний акт не видавався (а.с. 81). 15 березня 2013 року КП БРР БР БТІ на ім'я [PERSON] виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29-33). З даного технічного паспорту вбачається, що за адресою : [ADDRESS], збудовані наступні об'єкти: 1) А-1 житловий будинок - 1965 року, площею - 63,30 кв. м.; 2) Д погріб під частиною будівлі - 1960 року, площею 7,50 кв. м.; 3) а веранда - 1965 року, площею 6,00 кв. м.; 4) Б сарай - 1960 року, площею 47,80 кв. м.; 5) В прибудова - 1960 року, площа 6,30 кв. м.; 6) Г убиральня - 1970 року, площею 1,20 кв. м.; 7) Ж навіс - 1983 року, площею 7,80 кв. м.; 8) З сарай - 1991 року, площею 4,40 кв. м.; 9) М літня кухня - 1991 року, площею 24,60 кв. м.; 10) N4 огорожа - 1986 року, площею 15,00 кв.м.; 11) N6 хвіртка - 1992 року, площею 1,60 кв.м; 12) N7 хвіртка - 1992 року, площею 1,60 кв.м; 13) N8 ворота - 1992 року, площею 5,90 кв.м.; 14) N9 огорожа - 1992 року, площею 36,60 кв.м.; 15) а1 ганок - 1965 року, площею 3,30 кв.м.; 16) К колодязь питний - 1980 року, площею 14 м/п (а. с. 33). Інвентаризаційна вартість всіх об'єктів становить 126 594 гривень (а.с. 33). На момент смерті спадкодавець [PERSON] не отримав свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок та не зареєстрував його в Бориспільському районному бюро технічної інвентаризації. Постановою приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Дідок С.І. від 27 грудня 2017 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та житловий будинок за адресою : [ADDRESS], оскільки у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно (а.с. 25). Інших спадкоємців щодо майна померлого [PERSON] не виявлено, про них не заявлено і сторонами у справі. Доказів протилежного суду не надано. Згідно ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювала-ся Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердже-ного наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 . Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом наведених норм виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось, крім іншого, питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Записи у погосподарських книгах визнаються в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений житловий будинок у спадкодавця [PERSON] виникло право власності на вказаний житловий будинок. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, набула право власності в порядку спадкування за заповітом з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved