Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~30.10.2019 р. позивач [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] та просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дітей у розмірі 7162,69 грн.. В обгрунтування вимог позивач вказувала на те, що розмір стягнутих аліментів не вистачає на нормальний розвиток дітей, одяг та харчування, тоді як відповідач має можливість відпочивати за кордоном. Після збільшення вимог [PERSON] просила стягнути 9998, 16 грн., які складаються з витрат на харчування у дитячому садочку №203 5150,74 грн. за період з листопада 2017 р. по серпень 2019 р. , одяг на суму 2383,95 грн. та ліки 2463,47 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та просила його задовольнити, зазначила, що працює помічником слідчого в поліції, її заробітна плата в середньому складає 10000 грн., однак її не вистачає на двох дітей для їх лікування та виховання. Відповідач має можливість надавати необхідну допомогу, але самоусувається від цього. Відповідач в засідання не з`явився, направив до суду відзив на позов і клопотання з проханням розглянути справу в його відсутності, заперечував проти вимоги вказуючи на те, що ним сплачуються аліменти, виїзд за кордон був пов`язаний з пошуком роботи. Крім того, його стан здоров`я не дозволяє знайти постійну роботу, при цьому на його утриманні також знаходяться батьки, які потребують допомоги. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.04.2018 року рішенням Суворовського районного суду м.Одеси позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. Вирішено\~стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у\~ розмірі 1/3 (33%) частини зі всіх видів доходів\~ щомісячно,\~ але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини\~ відповідного віку,\~ на утримання дітей [PERSON] ,\~ [INFO] , \~ [PERSON] , [INFO] починаючи з 19.12.2017 року та досягнення дітьми, повноліття (віку 18 років), тобто до [INFO] включно. Рішення набрало законної сили 11.05.2018р.. Як видно з листа Одеського дошкільноого навчального закладу «Ясла-садок» №203 Одеської міської ради Одеської області №2-1655 від 29.08.2019 р. в період з листопада 2017 р. по серпень 2019 р. позивачем здійснено оплату витрат на харчування дітей на суму 5150,74 грн. (а.с.8) Відповідно до призначень лікаря від 22.11.2019 р. позивачем для лікування доньки [PERSON] придбано медичні препарати креон 99,34 грн, укрлив, турбіотик, ріабал, педіашур, зіннат, тест, на загальну суму 1991,6 грн.(а.с. 32-34,40-41). Також позивачем придбано дітям одяг та взуття на суму 2383,6 грн. (куртка, черевики,кросівки) (а.с.18,33). За нормами\~ст.185\~СК України\~той з\~батьків,\~з кого\~присуджено стягнення\~аліментів на\~дитину,\~а також\~той з\~батьків,\~до кого\~вимога про\~стягнення аліментів\~не була\~подана,\~зобов`язані\~брати участь\~у додаткових\~витратах на\~дитину,\~що викликані\~особливими обставинами\~(розвитком\~здібностей дитини,\~її хворобою,\~каліцтвом тощо). Розмір\~участі одного\~з батьків\~у додаткових\~витратах на\~дитину в\~разі спору\~визначається за\~рішенням суду,\~з урахуванням\~обставин,\~що мають\~істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Оцінивши надані докази в сукупності, враховуючи вказані норми, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 3571,17 грн., з яких додаткові витрати на харчування двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2575,37 грн. (5150,74 грн/2) та лікування [PERSON] у розмірі 995,8 грн. (1991,6 грн./2). При визначені розміру додаткових витрат суд виходить з рівності обов`язку батьків щодо матеріального забезпечення дітей, відповідно до вимог ст.180 СК України. Вимога про стягнення витрат на одяг та взуття не підлягає задоволенню, оскільки такі витрати не пов`язані з додатковими, а охоплюються розміром аліментів. Що стосується доводів відповідача, то суд їх розглядає критично, оскільки не надано належних доказів як щодо розміру отриманих доходів, в тому числі розміру по безробіттю, так і витрат які ним здійснено для свого лікування, тоді як рішення суду не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: partial