Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

29 квітня 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.05.2007 року АТ КБ «Приватбанк» уклало з [PERSON] договір б/н, за умовами якого, остання отримала кредит в сумі 8100грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Бердянським міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорозькій області, серії [NUMBER] . Станом на 04.12.2019 року заборгованість боржника за кредитним договором від 24.05.2007 року, становить 9284,40 грн., які позивач просить стягнути з відповідачів, як спадкоємців, а також понесені судові витрати на сплату судового збору. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі повідомлені належним чином у судове засідання не з`явилися. Разом з тим, матеріали справи містять заяву [PERSON] про розгляд справи без його участі та невизнання позовних вимог, з огляду на те, що з 28 січня 2012 року шлюб розірваний, що підтверджується копією свідоцтва. Відповідач [PERSON] , відповідно до заяви від 20 вересня 2021 року позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив розглянути цивільну справу без його участі. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 травня 2020 року відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання на 15 червня 2020 року. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 червня 2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду. Приймаючи до уваги заяви сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 24 травня 2007 року ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» уклало з [PERSON] договір б/н, за умовами якого, остання отримала кредит в сумі 8100грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] померла [INFO] . Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Оскільки боржник помер, то відповідати перед АТ КБ «Прибатбанк» на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, АТ КБ «Приватбанк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідач є спадкоємцем померлого, прийняв після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину. Позивач зазначає, що спадкоємці постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів Позичальника та Відповідачів, за адресою: [ADDRESS] . Тому, спадкоємці [PERSON] та [PERSON] у порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, як такі, що постійно проживали разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину. Вважають, що спадкоємці мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 09-10-2017 року по 09-04-2018 року. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Доказів отримання спадщини відповідачем, її оформлення та вартості спадкового майна суду не надано. Із копії спадкової справи № 637/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] , розпочатої 12 грудня 2018 року вбачається претензія кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України від АТ КБ «ПриватБанк», заяви про прийняття спадщини, або про відмову від неї матеріали не містять. Крім того, судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірваний 28 січня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу Відділу державної реєстрації міськрайонного управляння юстиції Запорізької області. Також, з копії ордеру на житлове приміщення № 2037, виданого виконавчим комітетом міської ради народних депутатів м. Бердянськ від 13 серпня 1990 року, вбачається, що квартира розташована за адресою: [ADDRESS] , була надана у користування відповідачу [PERSON] для родини із складу трьох осіб. За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Outcome: dismissed