Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

30\~жовтня 2017 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 06 листопада 1982р. відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м.Дніпропетровська. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 листопада 1982р., між сторонами було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м.Дніпропетровська було зроблено відповідний актовий запис. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей - [PERSON], 27.12.1983р.н., та [PERSON], 09.09.1986р.н. Спільне життя у сторін не склалося. Тривалий час між ними були непорозуміння, що і призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Останнім часом, сторони не підгримують жодних шлюбно-сімейних стосунків, тобто, їх родина фактично припинила існувати. Кожен зі сторін живе своїм життям за різними адресами, спільне господарство ними не ведеться. Наразі, позивач майже рік фактично проживає за іншою адресою та не може потрапити до свого будинку. Подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем буде суперечити його інтересам та є недоцільним. Згоду щодо розірвання шлюбу відповідач не надає, тому позивач змушений звернутися до суду для розірвання шлюбу у судовому порядку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 06 листопада 1982р. відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська Дніпропетровської області, було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №1642, що підтверджується актовим записом про шлюб (а.с.64). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені, що підтверджується позовною заявою. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою, а також для повного та всебічного з'ясовування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, враховуючи обставини життя подружжя, судом було вжито заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 Сімейного кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.7 ст.240 ЦПК України). Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06 лютого 2018 року було вирішено надати сторонам у справі строк для примирення два місяці (а.с.33). За наданий судом час сторони не примирились. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 640грн., тому відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved