Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

29.07.2020 р. [PERSON] (далі позивач) в особі свого представника за письмовим ордером (а.с.8) адвоката Галька Назара Олександровича (далі представник позивача) звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] (далі\~ відповідач),\~третя особа:\~ Сектор\~реєстрації Енергодарської\~міської ради,\~в якому\~просить суд:\~усунути [PERSON] \~перешкоди у\~реалізації права\~володіння,\~користування та\~розпорядження належним\~їй на\~праві приватної\~власності нерухомим\~майном \~квартирою за\~адресою:\~ [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: [ADDRESS] (а.с.2-3). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 04.08.2020 р. по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.12). Ухвалою суду від 25.09.2020 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.22). Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, надавши письмові заяви про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити (а.с.28, 32). Відповідач в судове засідання не з`явився, надіславши на електронну адресу суду 08.12.2020 р. письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.34-36). Представником третьої особи було надано до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.15). Враховуючи положення ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників на підставі наявних у справі матеріалів. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві одноособової приватної власності [PERSON] (позивачу по справі) за нотаріально посвідченим Договором купівлі-продажу квартири укладеного 07.06.2005 р. (а.с.4-5, 33-33зворот). Відповідно до Довідки №777 від 08.07.2020 р. у квартирі за адресою: [ADDRESS] , крім позивача також зареєстрований відповідач (а.с.6). В Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України). Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень частин 1 та 4 статті 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до змісту пункту 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009 р., у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, визнаються відповідачем та не заперечуються іншими учасниками справи, визнання відповідачами позову не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб та неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим, суд вважає можливим прийняти визнання відповідачем позову, задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п.3 та п.26 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених\~постановою КМУ від 02.03.2016 р. №207\~(із змінами), втрата права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації. На підставі викладеного,

Outcome: approved