Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

29 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного між нею та відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано 28 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 296, а також про визначення місця проживання неповнолітньої дитини разом з позивачем. Позовні вимоги мотивує тим, що 28 липня 2012 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у подружжя народилася дитина, [PERSON] , [INFO] . За останній період у позиваа з відповідачем склалися різні погляди на життя, побудову сімейних стосунків, в результаті чого між ними постійно виникали непорозуміння і відчуженість, які унеможливили подальше подружнє життя. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, більше трьох років шлюб носить формальний характер, а тому його збереження є неможливим, так як взаємних почуттів любові, дружби та поваги між позивачем та відповідачем не залишилося. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася. В прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився. Подав відзив на позов в якому просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 28 липня 2012 року укладено шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 296 (свідоцтво про шлюб серії № [NUMBER] , а.с.5). Від даного шлюбу в подружжя народилася дитина: донька - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19.02.2015 року, а.с.8). Положення ст.200 Цивільного процесуального кодексу України надають суду право ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження, у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до приписів частини четвертої ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Роз`яснюючи положення процесуального закону, які визначають дії суду при визнанні позову відповідачем Пленум Верховного Суду України в абзаці третьому пункту 24 постанови від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Приймаючи до уваги фактичні обставини по справі суд приходить до висновку можливість задоволення позовних вимог. В свою чергу, позовні вимоги позивача визнані відповідачем безумовно, тому підлягають задоволенню без з`ясування і дослідження інших обставин справи. При цьому судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом саме такого судового рішення. Статтею 113 СК України, передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем не подано до суду клопотання, чи заяви про її бажання відновити дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе залишити їй прізвище « [PERSON] ». Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved