Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

7 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати [PERSON] особою, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач є співвласником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Згідно договору дарування № 255 від 13.02.2008 року, посвідченого нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О., йому належить на праві спільної часткової власності 4/9 частки квартири. Іншими співвласниками квартири були [PERSON], якому належали 1/3 та 1/9 частки зазначеної квартири, та [PERSON], якій належала 1/9 частка квартири. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Ушомирської сільської ради Житомирської області 24.10.2007 року, [PERSON] помер [INFO]. Згідно дублікату свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції від 10.12.2008 року, [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до довідки форми 3 в квартирі зареєстрований позивач та відповідач. З моменту отримання квартири в дар позивач проживає в цій квартирі один і ніколи відповідача [PERSON] не бачив. Будь-яких домовленостей між співвласниками квартири та відповідачем щодо збереження за ним права на проживання з будь-яких причин не було. Відповідач не проживає за зазначеною адресою, квартирою не цікавиться, участі в її утриманні не приймає. З урахуванням того, що [PERSON] добровільно змінив місце проживання та не проживає в житловому приміщення більше ніж один рік без поважних причин, то його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], оскільки створює йому перешкоди у здійсненні ним в повному обсязі прав власника у володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити, пославшись на відсутність відповідача у квартирі за адресою: [ADDRESS] більше року без поважних причин. В той же час по даний момент він не знявся з реєстрації, що створює йому перешкоди у здійсненні ним в повному обсязі прав власника у розпорядженні своєю власністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи згідно ч.5 ст.74 ЦПК України був повідомлений належним чином за наявним офіційним місцем його реєстрації. Клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надійшло. Тому за згодою позивача суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Свідок [PERSON] суду показав, що він є знайомим позивача [PERSON] та часто буває в нього вдома, з лютого 2008 року в квартирі за адресою: [ADDRESS] ніхто, крім нього, не проживає. Свідок [PERSON] суду показав, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] проживає з лютого 2008 року [PERSON]. Відповідача в цій квартирі ніколи не бачив і він там не проживав. Свідок [PERSON] суду показав, що буває вдома у [PERSON] за адресою: [ADDRESS] двічі на місяць і відповідача ніколи в квартирі не бачив. З лютого 2008 року позивач проживає сам в цій квартирі. Вислухавши пояснення позивача, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого комунальним підприємством АРБ Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації, [PERSON], позивачу у справі, на підставі договору дарування № 255 від 13.02.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області, належить на праві спільної часткової власності 4/9 частки квартири за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з даного витягу, [PERSON] належить на підставі договору міни № 5655, посвідченого 08.12.2006 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області на праві спільної часткової власності 1/3 частка квартири за адресою: [ADDRESS], та на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1824, виданого 20.06.2007 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області, належить на праві спільної часткової власності 1/9 частка вищезазначеної квартири. [PERSON] згідно рішення Славутицького міського суду Київської області суду № 2-252/2007 від 04.06.2007 року належить 1/9 частка вказаної квартири. Згідно свідоцтва про смерть, виданого повторно 10 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції Київської області, [PERSON] померла [INFO]. З копії спадкової справи [PERSON] видно, що [PERSON] видано 28 серпня 2007 року свідоцтво про право на спадщину - 1/9 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Проте, вказане право власності [PERSON] на 1/9 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] в установленому порядку не зареєстровано. Місце реєстрації та проживання [PERSON] невідомо. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину - 1/9 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка залишилась після смерті його матері [PERSON], право власності на яку було зареєстровано в установленому порядку. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 24 жовтня 2007 року виконавчим комітетом Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області, [PERSON] помер [INFO]. Згідно довідки завідувача Славутицької міської державної нотаріальної контори спадкова справа щодо [PERSON], який помер [INFO], не заводилась. 3 квітня 2008 року [PERSON], позивачем у справі, було укладено договір № 190/08 з ВАТ ЕК «Чернігівобленерго» про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS]. 13 лютого 2008 року позивачем були укладені договори з КП «ЖКЦ» про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки КП «ЖКЦ» від 26.06.2015 року № 872 за адресою: [ADDRESS], крім позивача, зареєстрований [PERSON] - відповідач по справі. Як зазначено у даній довідці, [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, як знайомий. З пояснень позивача вбачається, що він, як співвласник житлового приміщення в зв'язку з реєстрацією відповідача у вказаній квартирі обмежений у своїх правах по володінню та розпорядженню своєю власністю в повному обсязі за власним розсудом. Після набуття права власності на 4/9 частки даної квартири він не вступав в договірні відносини з відповідачем та не надавав йому будь - яких прав на вселення в спірну квартиру та користування нею. Після набуття ним права власності на 4/9 частки квартири відповідач ніколи в ній не з`являвся та не користувався нею. Факт не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні з 2008 року підтверджено показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та актами про непроживання від 20 травня 2014 року, 28.12.2014 року, 18.06.2015 року. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей та мають право розпоряджатися власністю на свій розсуд. Відповідно до ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти, батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 64 ЖК України та доданих до позову письмових доказів, відповідач [PERSON] не був членом сім'ї позивача та інших співвласників вищезазначеного жилого приміщення. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку /квартири/ має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що відповідач не вступав з позивачем в договірні відносини щодо встановлення порядку користування спірною квартирою, а останній не надавав йому такого права, суд вважає, що є достатні підстави для визнання [PERSON] особою, що втратив право користування цією квартирою. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved