Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

30.12.2013 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на підставі свідоцтва про права власності від 18.08.1983 року, виданого виконкомом Слов'янської міської ради належить 7/10 часток житлового будинку с господарськими будовами та спорудами [ADDRESS]. Інші 3/10 частини вказаного об»єкту нерухомості належать відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 18.01.2001р. Право власності за ним та відповідачем зареєстровано в КП «БТІ» м. Слов»янськ. З моменту укладання договору купівлі-продажу відповідач став проживати у вказаному будинку. На початку літа 2002 р. відповідач виїхав з вказаного будинку в невідомому йому напрямку та до цього часу відповідач у будинку не з»являвся та і не проживав. З липня 2002р. він відкрито, безперервно, добросовісно володіє та користується 3/10 частиною житлового будинку, які належать відповідачу. Весь цей час він своїми силами та за свої особисті кошти здійснював текучий ремонт будинку - підтримував його у належному стані, зробив капітальний ремонт крівлі, фундаменту, фасаду будинку; сплачує усі комунальні послуги і земельний податок на будинок у цілому - за себе та відповідача. В 2004р. він приватизував цілу земельну ділянку, яка знаходиться під будинком, на своє ім»я та ним отримано державний акт про право власності на земельну ділянку. У будинку знаходяться його речі, весь будинок він використовує для проживання. Вважає, що за ним може бути визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS] за набувальною давністю. Просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на 3/10 частки будинку [ADDRESS], яка зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.01.2001 року. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON], діючий на підставі договору про надання правової допомоги від 22.08.2013р., позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі та показав, що на підставі свідоцтва про права власності від 18.08.1983 року, виданого виконкомом Слов'янської міської ради [PERSON] належить 7/10 часток житлового будинку с господарськими будовами та спорудами під [ADDRESS]. Інші 3/10 частини вказаного будинку належать на підставі договору купівлі-продажу від 18.01.2001р. [PERSON] і їх право власності на даний будинок зареєстровано в КП «БТІ» м. Слов»янськ. З моменту укладання договору купівлі-продажу - з 18.01.2001р., [PERSON] почав проживати у вказаному будинку, однак на початку літа 2002 р. відповідач виїхав з вказаного будинку в невідомому [PERSON] напрямку і до цього часу у будинку не проживає та зовсім туди не з»являється. З липня 2002р. [PERSON] почав відкрито, безперервно, добросовісно володіти та користуватися 3/10 частиною житлового будинку, які належать [PERSON] Весь цей час [PERSON] своїми силами та за свої особисті кошти здійснював текучий ремонт будинку, підтримуючи його у належному стані, зробив капітальний ремонт крівлі, фундаменту, фасаду будинку; сплачує усі комунальні послуги і земельний податок на будинок у цілому - за себе та за [PERSON], а в 2004р. [PERSON] приватизував земельну ділянку, яка знаходиться під будинком, на своє ім»я в цілому та отримав державний акт про право власності на земельну ділянку. З липня 2002р. і по цей час у будинку знаходяться речі [PERSON] та його родини, весь будинок він використовує для проживання. Вважає, що за [PERSON] повинно бути визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS] за набувальною давністю та просить суд вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з»явився, незважаючи на те, що про час слухання справи був повідомлений належним чином через об»яву у регіональній газеті «Донбас» від 25 січня 2014 року, ніяких відомостей щодо причини своєї неявки суду не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши додані стороною документи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так, у судовому засіданні з вірогідністю було встановлено, що: - [PERSON] є власником 7/10 часток житлового будинку с господарськими будовами та спорудами [ADDRESS], на підставі свідоцтва про права власності від 18.08.1983 року, виданого виконкомом Слов'янської міської ради (а.с.27); - інші 3/10 частини вищевказаного житлового будинку належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №966-Н від 18.01.2001р. (а.с.28); - права власності і [PERSON] і [PERSON] зареєстровані в КП БТІ м. Слов»янська, про що вказано у листі КП БТІ №2724-4/0.45/01 від 04.11.2013р. (а.с.6); - згідно акту від 01.11.2013р., складеного квартальним у присутності мешканців вул. Жовтневої революції [PERSON] та [PERSON], другою частиною будинку [ADDRESS] відкрито, безперервно, добросовісно володіє [PERSON], там знаходиться його майно та за свої особисті кошти здійснював текучий ремонт будинку - підтримував його у належному стані, зробив капітальний ремонт крівлі, фундаменту, фасаду будинку; сплачує усі комунальні послуги, обробляє земельну ділянку та сплачує за неї податок (а.с.4); - відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №106203 від 23.12.2004р. [PERSON] є власником всієї земельної ділянки під [ADDRESS] (а.с.5). Факт відкритого, безперервного, добросовісного володіння [PERSON] 3/10 частиною житлового будинку [ADDRESS], який належать [PERSON] підтвердили у судовому засіданні свідки. Так, свідок [PERSON] показала, що вона є донькою [PERSON] і з самого народження проживає у будинку [ADDRESS], який складається з двох частин та має два входи. В одній частині мешкала їх сім»я, а в іншій - одинока глухоніма жінка на ім»я [PERSON], яка у 2000 році кудись поїхала і з того часу вона її не бачила. Потім їй стало відомо, що свою частку будинку сусідка продала якомусь чоловікові, але вона його ніколи не бачила. З часу коли жінка виїхала за тією частиною будинку ніхто не доглядав і він почав руйнуватись, що у свою чергу загрожувало і їх частини будинку. Її батько з 2002 року побав доглядати за другою частиною будинку. Він своїми силами та за свої кошти зробив капітальний ремонт духу, фундаменту та самому фасаду будинку, почав використовувати його та земельну ділянку за власним бажанням і до цього часу він його використовує. Свідок [PERSON] у суді пояснив, що він мешкає у будинку [ADDRESS] з 2000 року. По сусідству з ним у будинку[NUMBER] мешкає [PERSON] Сам будинок складається з двох частин, але він протягом всього часу проживання у будинку [NUMBER] ніколи нікого не бачив у другій половині будинку крім [PERSON], який у 2002році перекрив дах, привів фасад всього будинку у порядок. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він проживає [ADDRESS] з 1968 року, яка граничить з [ADDRESS] проживає [PERSON] Сам будинок складається з двох частин, [PERSON] проживав у одній частині, а у другій - проживала німа жінка, яка десь у 2000 році кудись поїхала, а у її частині почав проживати чоловік на ім»я [PERSON], який проживав не довго і вже з 2002 року у тій частині будинку ніхто не проживає. [PERSON] починаючи з 2002 року доглядає за другою частиною будинку. Він обклав будинок цеглою, зробив кришу. Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не супере чить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, у судовому засіданні з боку представника позивача було доведено, що [PERSON] з 2002р. відкрито, безперервно, добросовісно володіє та користується 3/10 частиною житлового будинку, які належать [PERSON], своїми силами та за свої особисті кошти здійснив текучий ремонт будинку, зробив капітальний ремонт крівлі, фундаменту, фасаду будинку; сплачує усі комунальні послуги і земельний податок на будинок у цілому. Згідно ч.3 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або за коном. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частина 1 статті 344 ЦК України передбачає, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). У частині 4 вказаної вище статті говориться, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішення суду. Згідно з вимогами частин 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вище викладені докази, суд приходить до переконання, що представник [PERSON] у суді довів вимоги позивача і вони підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved