Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

29 листопада 2016 року позивачі, [PERSON], [PERSON], звернулись в Зіньківський районний суд Полтавської області з позовом до відповідача, Кирило-Ганнівської сільської ради, Зіньківського району ,Полтавської області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тими обставинами, що прийнявши спадщину за законом після смерті [INFO] року [PERSON], позивачі не можуть оформити перехід права власності на земельну ділянку площею 4,96 га, у рівних частках по ? кожному, із-за відсутності реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та відмінністю у написанні прізвища спадкодавця у документах, якими підтверджуються юридично значимі факти. В судове засідання сторони не з'явились, від них надійшли заяви в яких, позивач [PERSON] та її представник [PERSON], а також позивач [PERSON], позовні вимоги підтримали в повному обсязі, а відповідач, Кирило-Ганнівська сільська рада, Зіньківського району, Полтавської області не заперечує проти позовних вимог, просять суд справу розглянути за їх відсутності. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача, Відділ Держгеокадастру в Зіньківському районі Полтавської області, надіслала клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін та третьої особи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України. Суд, прийнявши до уваги письмові заяви сторін та представника [PERSON], [PERSON], клопотання третьої особи, вивчивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено: Позивач, [PERSON], дошлюбне прізвище [PERSON], одружилась 16 травня 1970 року з [PERSON], 1948 року народження. У їхньому шлюбі [INFO] року народився син [PERSON]. В свідоцтві про його народження усі відомості занесені на російській мові, в тому числі і прізвище [PERSON]. З таким прізвищем йому було видано паспорт громадянина СРСР, яки потім замінений на паспорт громадянина України з прізвищем українською мовою [PERSON]. [PERSON] з 20 березня 1994 року по 17 січня 2001 року був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Росія» село Кирило-Ганнівка, Зіньківського району Полтавської області. Як член КСП він набув право на земельну частку (пай) у землі колективної власності КСП «Росія» і взамін сертифікату йому10 травня 2001 року видано державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №225. В самому Державному акті на право приватної власності на землю власник земельної ділянки записаний як, [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] року у віці 67 років у місті Полтава. За останнім місцем його проживання: [ADDRESS], відкрилася спадщини. На час її відкриття разом із спадкодавцем постійно проживали та були зареєстровані: [PERSON] - дружина; [PERSON] - син; [PERSON] - дружина сина; [PERSON] - дочка сина. [PERSON] 26 липня 2016 року подала приватному нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу Гетало О.М. ( [ADDRESS] ) заяву про прийняття спадщини і на підставі поданої заяви нотаріусом заведено спадкову справу на майно померлого [PERSON] за №18/2016. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], які у встановленому законом порядку прийняли спадщину, є [PERSON] - дружина, а також [PERSON] - син. Заповіту [PERSON] не складав, спадкування здійснюється за законом. До спадкоємців [PERSON], які прийняли спадщину, кредиторами вимог не пред'явлено. До складу спадщини прийнятої позивачами входить земельна ділянка площею 4.96 га, що розташована на території Кирило-Ганнівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, яка була передана [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого 15 лютого 2002 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №225. На звернення позивачів до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину, 04 листопада 2016 року приватний нотаріус Гетало О.М. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності у Державному земельному кадастрі реєстрації земельної ділянки та невідповідність прізвища спадкодавця у написанні прізвища власника в державному акті на право приватної власності на землю та у написанні прізвища батька в свідоцтві про народження [PERSON]. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус винесла постанову №438/02-31. Таким чином, відсутність реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі та невідповідність написання прізвища спадкодавця в різних документах прізвищу зазначеному у свідоцтві про його смерть, є перешкодою в належному оформленні та реєстрації спадщини, тому невизнане право позивачів на спадщину підлягає судовому захисту. Свої родинні відносини з [PERSON], позивач [PERSON], підтверджує свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] згідно якого [PERSON], 1948 року народження і [PERSON], 1947 року народження, одружились 16 травня 1970 року і після одруження дружині присвоєне прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] також у позовній заяві зробила заяву, що батьками [PERSON], який народився [INFO] року, в свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданого 17 червня 1971 року, міським бюро ЗАГС м. Полтава, записано її як матір під прізвищем російською мовою ([PERSON]), а батьком зареєстровано її чоловіка [PERSON] під прізвищем російською ([PERSON]), який помер [INFO] року. У трудовій книжці [NUMBER] [PERSON] зроблено запис за №28 від 20 березня 1994 р. про зарахування в члени КСП «Росія» на підставі протоколу №3 від 22.03.94 р. Згідно запису №29 у цій же трудовій книжці 17 січня 2001 року розрахований з членів СГБК «Росія» за ст.38 КЗпП України на підставі протоколу № 16 . Згідно Довідки від 14.11.2016 р. №683/86-16 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 4.96 га, її нормативна грошова оцінка складає суму 220586,30, виходячи з якої позивачами визначено ціну позову та сплачено судовий збір у розмірі - 2205,86 грн., у рівних частинах, кожним по 1102,93 грн. Крім цього позивачем [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 551.20 грн. за вимогу немайнового характеру. Судовий збір зараховано на відповідний рахунок спеціального фонду Державного бюджету України З правового висновку зробленого Верховним судом України у справі № 6-3095цс15, постанова від 6 липня 2016 року, слідує, що особа яка вчасно прийняла спадщину у спосіб встановлений законом, є власником спадкового майна, має право володіти й користуватися ним, проте через відсутність реєстрації такого права обмежена у праві розпорядження належним їй майном. Статтею 1267 ЦК України презумпується рівність часток спадкоємців за законом. За приписами норм ст.1225 ЦК України та п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини без зміни її цільового призначення. Земельна ділянка, як об'єкт цивільних прав, ідентифікується визначенням її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру, що визначено ст. 791 Земельного кодексу України. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. В Україні юрисдикційну функцію щодо оформлення спадкових прав виконує нотаріат. В тім, суб'єктивне право позивачів на успадкування земельної ділянки перебуває у невизнаному стані по причині, що земельна ділянка, як об'єкт цивільних прав не визначена у відповідності до вимог ст. 79-1 Земельного кодексу України. Вказана обставина не дозволяє позивачам через органи нотаріату оформити спадкові права на нерухоме майно та здійснити реєстрацію речового права. Так як суд здійснює правозахисну функцію, а нотаріат в даному випадку - правоохоронну, суд задовольняє позовні вимоги позивачів щодо визнання за ним права власності на земельну ділянку. Судом не встановлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб. Враховуючи вищевикладене, відповідно до п. г) ч.1 ст.81, ст. 791 Земельного кодексу України ст.16, ст. 328, ст. 346, ст.1217, ст.1218, ст.1223, ст.1225, ст. 1261, ч.1 ст.1267, ч.ч.1,3,5 ст.1268, ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved