Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

30 жовтня 2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою, згідно якої просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], який було зареєстровано 18.04.2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 136. У обґрунтування позову позивач посилається на те, що у 2009 році вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час мешкає з відповідачем. Сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних причин: несумісність характерів, різні погляди на життя, сумісне проживання, та на виховання дитини. Збереження родини стало неможливим, тому він вважає доцільним розірвати шлюб, який існує формально. У звязку з вищезазначеним він вирішив звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої позов підтримав повністю, просив розглядати справу без його участі. Також зазначив, що у випадку неявки відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить підпис у зворотному поштовому повідомленні, причину неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі \~ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про \~розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя \~подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, \~інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 18.04.2009 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, \~про що зроблено актовий запис № 136, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 111130 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 8 ст. 294 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин шлюб підлягає розірванню, після розірвання шлюбу прізвище позивача та відповідача суд залишає без змін.

Outcome: approved