Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

7 серпня 2018 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою про скасування арештів на квартиру. Позовні вимоги мотивовано тим, що 15 січня 2007 р. між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого позичальнику надано кредити в розмірі 28\~000 доларів США зі сплатою 13,0% річних,строком до 15 січня 2014 р. З метою забезпечення виконання позичальником зобовязань за вказаним кредитним договором 15 січня 2007 р. банк уклав з відповідачами договір іпотеки, за яким передали позивачеві в іпотеку квартиру [ADDRESS] (нині Європейська) у місті Запоріжжі, співвласниками котрої є відповідачі. В звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором 12 липня 2018 р. державним реєстратором прийнято рішення про передачу вказаної квартири у власність позивача, про що здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивачу стало відомо, що 19 серпня 2011 р. Комунарським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за виконавчим провадженням №28211696 накладено арешти на цю квартиру, зареєстровані 23 серпня 2018 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, записи №27048306 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить [PERSON], №27048205 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить [PERSON], №27048107 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить [PERSON], №27047957 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить [PERSON], №27047824 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить [PERSON]. Вказані арешти унеможливлюють реалізацію позивачем своїх прав щодо володіння та розпорядження належним йому майно. З наведених підстав позивач просить суд звільнити з-під арештів вказану квартиру та стягнути солідарно з відповідачів витрати на сплату судового збору в сумі 1\~762 грн. Ухвалою судді від 13 серпня 2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, встановлено строк для подачі сторонами заяв по суті позову. (а.с. 29-30) Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позов не подали. Ухвалою суду від 8 жовтня 2018 р. розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання. (а.с. 42-43) Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. Представник третьої особи Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання, в якому підтвердив наявність арештів, накладених відділом на майно відповідачів, просить ухвалити рішення на розсуд суду. Згідно повідомленню Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради відповідачі були зареєстровані у спірній квартирі: [PERSON] з 6 березня 2008 р. по 29 жовтня 2014 р., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 8 травня 1985 р. по 1 квітня 2015 р. (а.с. 24-28) Таким чином місце реєстрації відповідачів на цей час не відомо. За змістом ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленням про дату, час і місце розгляду справи. Розгляд справи в судовому засіданні призначався на 19 листопада 2018 о 16 год., 13 грудня 2018 р. о 10 год. 45 хв., про що відповідачі відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України повідомлені належним чином, однак в засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали, у звязку з чим суд відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України проводить заочний розгляд справи, проти чого представник позивача не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засідання належними документами встановлено, що 15 січня 2007 р. Закрите акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», та відповідач [PERSON] відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України уклали договір про надання споживчого кредиту, за яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 28\~000 доларів США на термін до 15 січня 2014 р. зі сплатою 13% річних. (а.с. 5-7) З метою забезпечення виконання позичальником зобовязань за вказаним кредитним договором 15 січня 2007 р. банк уклав з відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] договір іпотеки, за яким передали позивачеві в іпотеку квартиру [ADDRESS] (нині Європейська) у м. Запоріжжі, співвласниками котрої є відповідачі. (а.с. 8-12) Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2014 р. задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення з квартири [ADDRESS] (нині Європейська) у м. Запоріжжі. (а.с. 34-39) Рішенням суду встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобовязання за вказаним кредитним договором не виконувала, в звязку з чим 20 вересня 2010 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за іпотечним договором вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на спірну квартиру, яка є предметом іпотеки. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на цю квартиру рішенням державного реєстратора [PERSON], виконавчий комітет Гуляйпільської міської ради, Запорізької області, індексний номер 42021610 від 12 липня 2018 р., зареєстровано за Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк». (а.с. 14-16) Згідно актуальній інформації про державну реєстрацію обтяжень Державного реєстру речових прав на нерухоме майно постановами Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 19 серпня 2011 р. у виконавчому проваджені №28211696 накладено арешт на майно боржників та оголошено заборону його відчуження щодо [PERSON], запис № №27048306; [PERSON], запис №27048205, [PERSON], запис №27048107; [PERSON], запис №27047957; [PERSON] запис №27047824. (а.с. 14-16) Суд вважає, що накладення арешту на майно відповідачів, під дію якого підпадає квартира [ADDRESS] (нині Європейська) у м. Запоріжжі, яка на праві власності належала відповідачам, та оголошення заборони на його відчуження порушує право володіння та розпорядження належним позивачеві майном. Вказаний висновок суду ґрунтується наступним. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Оскільки власником вказаної квартири є позивач, знаходження квартири під арештом на майно боржників та оголошення заборони на його відчуження позбавляють власника права користування та розпорядження майном. За змістом ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Для поновлення права позивача на користування та розпорядження майном суд вважає за необхідне звільнити вказану квартиру з-під арешту, повністю задовольнивши позов. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідачів\~на користь\~позивача необхідно\~стягнути витрати\~на сплату\~судового збору\~в сумі\~по 352,4грн. з кожного.

Outcome: approved