Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

29 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до КУ «Березнегуватський РЦ ФГО». В позовній заяві вказав, що з 24.11.2015 року його призначено на посаду бухгалтера, а з 15.12.2014 року переведено на посаду старшого економіста КУ «Березнегуватський РЦ ФГО», з виконанням обовязків, покладених на нього посадовою інструкцією. 07.12.2015 року наказами тимчасово виконуючого обовязки начальника комунальної установи [PERSON] № 52-к і № 53-к йому оголошено дві догани за неподання до фінансового відділу Березнегуватської районної державної адміністрації контролів «Про стан споживання енергоносіїв» та «Інформації щодо структури планової та фактично нарахованої заробітної плати працівників установ, закладів, організацій, що фінансуються з місцевих бюджетів Березнегуватського району», тобто за порушення п.2.8 його інструкції, яка таких обовязків для нього не містить, а наступним наказом № 11-к від 27.01.2016 року його взагалі звільнено із займаної посади за п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання трудових обовязків без поважних причин. Підставою для такого звільнення слугували лист голови Березнегуватської районної державної адміністрації № 159/02 від 22.01.2016 року про порушення ним трудової дисципліни, а саме відмову від участі в нараді за участю цього голови, та доповідна записка начальника фінансового управління райдержадміністрації № 021-19/115 від 20.01.2016 рок про невиконання роботи по формуванню розпису районного бюджету на 2016 рік. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що всі стягнення до нього застосовані без вини та без погодження із профспілковим комітетом, на підставі статей 43, 235 КЗпП України просив визнати дії відповідача неправомірними і такими, що суперечать чинному законодавству, скасувати наказ про звільнення № 11-к від 27.01.2016 року, поновити його на посаді старшого економіста та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 18.03.2016 року до участі в справі за даним позовом залучено в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], а ухвалою цього ж суду від 07.04.2016 року провадження в частині визнання дій відповідача неправомірними і такими, що суперечать чинному законодавству, закрито. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу підтримав у повному обсязі, а його представник за довіреністю [PERSON] вважала, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивача звільнено без законної на то підстави. Представник відповідача та третя особа [PERSON] просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на законність звільнення позивача, у звязку з відмовою останнім виконувати свої посадові обовязки. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача і третьої особи, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, доходить такого. Судом встановлено, що КУ «Березнегуватский РЦ ФГО» створено на базі майна спільної власності територіальних громад, сіл та селищ Березнегуватського району, яка підзвітна та підконтрольна засновнику Березнегуватській районній раді в частині використання та розпорядження майном, що є спільною власністю територіальних громад сіл та селищ Березнегуватського району, та в своїй діяльності відділу освіти Березнегуватської райдержадміністрації, який є органом управління освітою у Березнегуватському районі та головним розпорядником бюджетних коштів. Згідно з п.3.6 Статуту КУ «Березнегуватський РЦ ФГО», затвердженого рішенням районної ради 01 квітня 2014 року № 6, начальник цієї установи здійснює керівництво колективом, розробляє структуру установи, забезпечує раціональний добір і розстановку кадрів, організовує виробничий процес, приймає та звільняє працівників згідно з чинним законодавством, затверджує посадові обовязки працівників, видає у межах своєї компетенції накази, які обовязкові для всіх працівників КУ «Березнегуватський РЦ ФГО», контролює їх виконання, застосовує заходи заохочення та дисциплінарного стягнення до працівників тощо ( а. с. 32, 33-34, 42-43 ). Наказом начальника КУ «Березнегуватський РЦ ФГО» № 28-к від 20.11.2014 року [PERSON] призначено на посаду бухгалтера, а наказом № 31-к від 10.12.2014 року переведено на посаду старшого економіста цієї установи з 15.12.2014 року ( а. с. 68-69, 104-105 ). Згідно з п. п. 1.3, 2.8, 2.13, 4.1, 4.2 його посадової інструкції, затвердженої начальником КУ «Березнегуватський РЦ ФГО», та з якою позивач ознайомлений 20.07.2015 року, старший економіст безпосередньо підпорядковується начальнику установи, своєчасно здає звіти місячні, квартальні та річні до фінансового управління по мережі установ відділу освіти, дитячим садкам, контролює своєчасність подання звітів про результати економічної діяльності у відповідні органи, несе відповідальність за достовірне надання даних до РФУ, управління статистики, управління освіти і науки облдержадміністрації, за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обовязків, що передбачені цією посадовою інструкцією, - в межах, визначених чинним законодавством України про працю ( а. с. 9-10 ). У відповідності із затвердженим начальником фінансового управління райдержадміністрації переліку постійних контрольних документів, необхідних до виконання у 2015 році, на [PERSON] начальником комунальної установи покладено обовязок до 2 числа кожного місяця здавати звіти «Про стан споживання енергоносіїв» та «Інформацію щодо структури планової та фактично нарахованої заробітної плати працівників установ, закладів, організацій, що фінансуються з місцевих бюджетів Березнегуватського району» ( а. с. 108 ). Проте, зі змісту доповідних записок начальника фінансового управління № 021-19/1529 від 04.12.2015 року і № 021-50/1547 від 08.12.2015 року та тимчасово виконуючого обовязки начальника КУ «Березнегуватський РЦ ФГО» № 208/01-15 від 07.12.2015 року голові райдержадміністрації слідує, що [PERSON] відмовився виконувати покладені на нього контролі, про що він сам у судовому засіданні цього не заперечував ( а. с. 54, 58, 58-зв. ). Комісією у складі чотирьох працівників комунальної установи складено два акти про відмову позивачем надати письмові пояснення щодо кожного з порушень трудової дисципліни ( а. с. 14-зв., 15-зв. ). Тому наказами № 52-к і № 53-к від 07.12.2015 року тимчасово виконуючого обовязки начальника КУ «Березнегуватський РЦ ФГО» [PERSON], на яку покладено виконання цих обовязків розпорядженням голови Березнегуватської районної ради № 17-к від 12.11.2015 року, оголошено [PERSON] дві догани за невиконання вказаних контролів без поважних причин, що відповідає положенням ч.1 ст.147 КЗпП України, яка, зокрема, передбачає, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення як догана ( а. с. 14, 15 ). Оскільки [PERSON] не виконав без поважних причин безпосередні вказівки тимчасово виконуючого обовязки начальника комунальної установи та обовязки, покладені на нього посадовою інструкцією, не надав станом на 05.12.2015 року покладені на нього контролі, накази № 52-к і № 53-к про оголошення йому двох доган є законними. 27 січня 2016 року наказом № 11-к тимчасово виконуючого обовязки начальника КУ «Березнегуватський РЦ ФГО» [PERSON] звільнено із займаної посади старшого економіста [PERSON] за систематичне невиконання ним трудових обовязків без поважних причин, тобто за п.3 ст.40 КЗпП України ( а. с. 6 ). Натомість, зі змісту ч.1 ст.43 КЗпП України слідує, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених\~ пунктами 1\~(крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації),\~2-5,\~7 статті 40\~і\~пунктами 2\~і\~3 статті 41\~цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] входить до первинної профспілкової організації КУ «Березнегуватський РЦ ФГО», яка, в свою чергу, входить до Березнегуватської районної організації профспілки працівників освіти і науки України ( а. с. 86-87, 109 ), а тому попередня згода на його звільнення потребується від обох цих органів і така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 23 квітня 2014 року ( справа № 6-30 цс 14 ) і є обовязковою для застосування судами України. Однак, на запит суду президія Березнегуватської районної організації профспілки працівників освіти і науки України відмовила в надані згоди на звільнення [PERSON] з посади старшого економіста установи, хоча й без розгорнутої мотивації та опису усіх фактичних обставин справи ( а. с. 119-120 ), а згоди голови профспілкового комітету КУ «Березнегуватський РЦ ФГО» на його звільнення не надано, у звязку із вакантною посадою голови цього комітету ( а. с. 100 ). Отже, згода на звільнення виборного органу первинної профспілкової організації є елементом підстави для звільнення, а тому її відсутність означає, що підстав для звільнення немає. Крім цього, відмова профспілкового органу в згоді на звільнення також є підставою для поновлення працівника на роботі, що передбачено п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів». Оскільки оспорюваний наказ про звільнення за п.3 ст.40 КЗпП України є незаконним та підлягає скасуванню, [PERSON] слід поновити на посаді старшого економіста КУ «Березнегуватський РЦ ФГО» з 28.01.2016 року та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, що відповідає положенням ч.1 ст.235 КЗпП України, зі змісту якої слідує, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог\~Закону України\~«Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Середній заробіток позивача із розрахунку останніх двох календарних місяців його роботи, що передували звільненню ( а. с. 128 ), становить 2724,4 грн. = ( 5448,80 грн. : 2 міс. ). Середньоденна заробітна плата при пятиденній робочій неділі складає 123,84 грн. = ( 2724,4 грн. : 22 дня ). Час вимушеного прогулу за період з 28 січня по 11 травня 2016 року включно становить 71 день. Звідси до оплати підлягає стягненню 8792,64 коп., з якої підлягають відрахуванню податки та обовязкові платежі, виходячи з наступного розрахунку: ( 123,84 грн. х 71 день ). Зі змісту ч.7 ст.235 КЗпП України та п.п.2, 4 ч.1 ст.367 ЦПК України слідує, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого та присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності з цією статтею суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1653,60 грн. ( 551,20 грн. + 551,20 грн. + 551,20 грн. ), що передбачено п.п.1, 2 ч.2 ст.4 та ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», де зазначено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового та немайнового характеру становить не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, а у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Outcome: approved