Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

29.09.2014 року ПАТ КБ „ПриватБанк звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання умов та правил надання продукту кредитних карт від 12.02.2013 року, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 23108,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідач в порушення умов договору, у встановлені строки не сплачував суми Кредиту та процентів за його користування, в результаті чого утворилася заборгованість станом на 04.09.2014 року в сумі 26817,89 грн., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 17153,70 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 2133,75 грн., залишок за несплаченим штрафом в сумі 7530,44 грн.. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 26817,89 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 268,18 грн., сплачені при подачі позову. 27.11.2014 року заочним рішенням Краматорського міського суду позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі. Ухвалою Краматорського міського суду про перегляд заочного рішення від 13.01.2016 року заочне рішення Краматорського міського суду від 27.11.2014 року по цивільній справі № 2/234/3988/14 - скасовано. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином. Представник відповідача [PERSON] надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу та заборгованості по відсоткам. Проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк...(кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості від 12.02.2013 року та приєднання умов та правил надання продукту кредитних карт від 12.02.2013 року, [PERSON] отримав кредит від ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 23108,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.9) Строк погашення процентів за користування Кредитом щомісяця за попередній місяць, строк погашення Кредита в повному обсязі не пізніше останнього дня місяця. Відповідно до довідки - розрахунку заборгованість відповідача по кредиту станом на 04.09.2014 року в сумі 26817,89 грн., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 17153,70 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 2133,75 грн., залишок за несплаченим штрафом в сумі 7530,44 грн. Відповідачу пропонувалося погасити заборгованість добровільно, однак він цього не зробив. Ствердження представника відповідача про не визнання вимог в частині стягнення з [PERSON] заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 2133,75 грн. спростовується матеріалами справи, відповідач не обґрунтував та не чим не довів, чому саме він не повинен сплачувати заборгованість по процентам. Також ствердження представника відповідача про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення залишку за несплаченим штрафом спростовується матеріалами справи, а саме генеральною угодою від 12.02.2013 року, яку укладено між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] Як вбачається з п.2.2 генеральної угоди від 12.02.2013 року « відповідно ст.ст. 212,611,651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, указаних в цій генеральній угоді більше ніж на 31 день, по зобовязанням, строк котрих не настав, сторони узгодили, що строк повернення кредиту вважається з 32 дня з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починає з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 7530,44 грн.» (а.с.9) Відповідно до ч.ч.3,4 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд приходить до висновку, що відповідач та його представник не довели, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 2133,75 грн. та залишку за несплаченим штрафом в сумі 7530,44 грн. не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відповідач [PERSON] генеральну угоду від 12.02.2013 року підписував, про що свідчить його особистий підпис та знав про суми штрафу. Тому суд вважає, що доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та на користь позивача необхідно стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 26817,89 грн., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 17153,70 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 2133,75 грн., залишок за несплаченим штрафом в сумі 7530,44 грн.. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 268,18 грн..

Outcome: approved