Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

31 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 10 листопада 2004 року померла її мати, [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Вирівської сільської ради, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 №669362. На день смерті мати була зареєстрована та проживала разом зі своїм чоловіком, а її батьком, [PERSON], який фактично прийняв спадщину після смерті дружини. 10 вересня 2005 року останній помер. Після смерті батька відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку, яка знаходиться на території Вирівської сільської ради, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №042158 та земельну ділянку, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 №669362, яку він фактично прийняв у спадщину після померлої дружини. Зазначає, що своєчасно спадщину після батька вона не прийняла у звязку зі складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. На даний час вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном, так як пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після батька, [PERSON], який помер 10 вересня 2005 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. Представник останньої за довіреністю [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує (а. с. 33). Представник відповідача Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти позову не заперечують (а. с. 32). У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом має також той з подружжя спадкодавця, який його пережив (ст. 1261 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Судом встановлено, що батьками позивачки [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8, 11-12). Остання померла 10 листопада 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БП №203219 (а. с. 5). Державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 №669362, виданим Вирівською сільською радою 20 листопада 2002 року на підставі розпорядження Білопільської райдержадміністрації №368 від 03 вересня 2002 року, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №32, посвідчено право власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,42 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Вирівської сільської ради (а. с. 6). Відповідно до довідки Вирівської сільської ради від 15 серпня 2016 року [PERSON], яка померла 10 листопада 2004 року, постійно до дня смерті проживала та була зареєстрована в [INFO], разом із чоловіком [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Вирівської сільської ради не посвідчувався та не реєструвався (а. с. 7). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 30 вересня 2016 року спадкова справа після [PERSON], яка померла 10 листопада 2004 року, не заведена (а. с. 39). Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що батько позивачки, [PERSON], фактично прийняв спадщину після своєї дружини, а матері позивачки, [PERSON], але юридично не оформив. Відповідно до ст. 1261 ЦК України діти спадкодавця мають право на спадкування у першу чергу. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БП №044747 батько позивачки, [PERSON], помер 10 вересня 2005 року (а. с. 9). Як вбачається з копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №042158, виданого Вирівською сільською радою 21 липня 1999 року на підставі рішення VIII сесії 23 скликання Вирівської сільської ради від 06 серпня 1999 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №191, [PERSON] у приватну власність передано земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,79 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Вирівської сільської ради (а. с. 10). Згідно з довідкою Вирівської сільської ради від 15 серпня 2016 року [PERSON], який помер 10 вересня 2005 року був зареєстрований та проживав до дня своєї смерті в с. Вири по вул. Ніни Ясенок, 16, Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Вирівської сільської ради не посвідчувався та не реєструвався (а. с. 7). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 30 вересня 2016 року спадкова справа після [PERSON], який помер 10 вересня 2005 року, не заведена (а. с. 40). Позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо прийняття спадщини після померлого 10 вересня 2005 року батька, [PERSON], у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини (а. с. 15). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка має право на спадщину за законом після батька, [PERSON], який помер 10 вересня 2005 року, однак вона не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка пропустила строк для прийняття спадщини у звязку із складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. Суд вважає, що позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після батька з поважних причин, у звязку з чим приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved