Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

30.09.2014 року прокурор Білогірського району звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою. Заяву мотивує тим, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина, яка складається з земельних ділянок розміром 3,3208 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №172750 від 02.07.2009 року та 0,1503 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №179001 від 02.07.2009 року, що знаходяться на території Залузької сільської ради Білогірського району Хмельницької області. Спадкоємці [PERSON] відсутні. Протягом року після смерті спадкодавця до державної нотаріальної контори спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися. Просив визнати спадщину відумерлою та передати її у власність територіальної громади Залузької сільської ради. Прокурор прокуратури Білогірського району Котовська І.А. в судовому засіданні заяву підтримала. Представник заінтересованої особи - Залузької сільської ради, в судове засіданні не з'явився, направив до суду заяву, в якій заявлені прокурором вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Ознайомившись із доводами прокурора, довідками Залузької сільської ради дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 1277 Цивільного Кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 Цивільного Кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Судом встановлено, що згідно актового запису про смерть №3 від 02 лютого 2012 року [PERSON] померла [INFO]. Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру приватного нотаріуса [PERSON] №38546705 від 06 жовтня 2014 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена. Після смерті [PERSON], [INFO], жительки с. Шельвів Білогірського району Хмельницької області, спадкоємців, які могли б прийняти спадщину, на території сільської ради не має. Згідно даних погосподарських книг Залузької сільської ради [PERSON] проживала одиноко, в тому числі і на день смерті, жодних спадкоємців не мала, поховання останньої здійснювали сусіди. З часу смерті і до даного часу ніхто за охороною спадкового майна та за оформленням спадщини не звертався, що підтверджується довідкою Залузької сільської ради Білогірського району Хмельницької області №150 від 01.09.2014 року. Таким чином, суд вважає факт відумерлості спадщини доведеним. Факт, про встановлення якого просить прокурор, має для Залузької сільської ради юридичне значення, оскільки надає право на перехід спадщини у власність територіальної громади с. Залужжя, що передбачено Цивільним Кодексом України.

Outcome: approved