Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

31 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02.04.2014 року відповідачка на вул. Набережна ім. В.І. Леніна в м. Дніпропетровську, у районі електроопори №94, керуючи автомобілем марки «Hyundai», реєстраційний номер - [NUMBER], скоїла зіткнення з автомобілем позивача марки «Mazda», реєстраційний номер - [NUMBER]. У результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачеві була заподіяна матеріальна шкода. Вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 104 914,43 грн. Відповідачка добровільно не відшкодовує позивачеві витрачені кошти. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідачки компенсації заподіяної матеріальної шкоди в сумі 104 914,43 грн., також моральної шкоди в сумі 50 000,00 грн., а також судових витрат (а.с. 3). Представниця позивача у судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі. Відповідачка, її представники до суду не з'явилися, були повідомлені належним чином. Раніше у судових засіданнях представники відповідачки заперечувала проти позову. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, а також матеріали справи про адміністративне правопорушення №203/2528/14-П, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що 02.04.2014 року відповідачка на вул. Набережна ім. В.І. Леніна в м. Дніпропетровську, у районі електроопори №94, керуючи автомобілем марки «Hyundai», реєстраційний номер - [NUMBER], скоїла зіткнення з автомобілем позивача марки «Mazda», реєстраційний номер - [NUMBER], таким чином пошкодивши його (а. 11 справи про адміністративне правопорушення №203/2528/14-П). Згідно з висновком експертного дослідження про оцінку вартості матеріальної шкоди від 18.04.2014 року №0504/14/14, складеним судовим експертом-автотоварознавцем [PERSON], розмір матеріальної шкоди автомобіля позивача склав 133 894,09 грн. За проведене дослідження позивачем додатково було сплачено 800,00 грн. (квитанція від 18.04.2014 року) (а.с.а.с. 41 - 64). 08 квітня 2014 року та 24.04.2014 року позивачем за послуги з відновлювального ремонту автомобіля було сплачено 104 914,43 грн. (а.с.а.с. 65, 66). 23 квітня 2014 року постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за фактом дорожньо-транспортної пригоди відповідачку було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. 11 справи про адміністративне правопорушення №203/2528/14-П). 24 квітня 2014 року представником відповідачки, [PERSON], було складено розписку про сплату в рахунок відшкодування заподіяної позивачеві шкоди 70 000,00 грн. рівними частинами (по 4 000,00 грн.) щомісяця, починаючи від червня 2014 року до листопада 2015 року (а.с. 30). Згодом на виконання зобов'язань з відшкодування позивачеві шкоди представником відповідачки було сплачено 52 000,00 грн. Цей факт був визнаний представником позивача у судовому засіданні. Цивільно-правову відповідальність власників автомобілів сторін не застраховано. Відповідно до частин першої - третьої статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності з частиною другою статті 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За правилами, встановленими пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідачка 02.04.2014 року керувала автомобілем правомірно, отже, у розумінні закону, була володільцем джерела підвищеної небезпеки, тому відповідальність за заподіяну шкоду має нести саме вона. Частиною 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) передбачено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вина відповідачки була встановлена Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 23.04.2014 року під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, суд вважає, що вимога про відшкодування позивачеві заподіяної матеріальної шкоди є цілком обґрунтованою. При цьому ця вимога має бути задоволена частково (у сумі 52 914,43 грн.), з урахуванням сплачених представником відповідачки 52 000,00 грн. Суд критично ставиться до письмових заперечень представниці відповідачки проти визначеного позивачем розміру відшкодування (а.с.а.с. 28, 29). Так, заперечуючи проти позову, представниця відповідачки зазначила, що сторони узгодили розмір матеріальної шкоди в розписці від 24.04.2014 року, а визначення такого розміру тільки на підставі ремонтної калькуляції є безпідставним. Між тим, такі твердження спростовуються висновком експертного дослідження від 18.04.2014 року №0504/14/14, згідно з яким розмір матеріальної шкоди склав суму, більшу за витрачену позивачем на відновлювальний ремонт. При цьому ані відповідачка, ані її представники не скористалися правом заявити клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи з визначення розміру шкоди, що відрізнявся би від заявленого позивачем. За змістом статті 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, у тому числі, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Факт заподіяння позивачеві матеріальної шкоди та вина відповідачки встановлені судом, а тому суд доходить висновку про те, що позивачеві насправді було завдано й моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з пошкодженням його майна. При цьому суд бере до уваги пояснення представниці позивача, за якими автомобіль позивача був цілком новий, придбаний незадовго перед пригодою, а в результаті пригоди - був значно пошкоджений, про що свідчать матеріали справи. Приймаючи до уваги положення приведених вище норм та співвідношуючи їх із встановленими фактами, ураховуючи ступінь душевних страждань позивача, а також недостатню обґрунтованість запропонованого ним розміру моральної шкоди, суд вважає за необхідне позов у цій частині задовольнити в сумі 5 000,00 грн. У порядку статті 88 ЦПК з відповідачки на користь позивача також підлягає стягненню компенсація витрат з оплати судового збору в сумі 1 689,15 грн. (а.с.а.с. 1, 2). Решта сплаченого судового збору в сумі 960,00 грн. має бути повернута позивачеві з державного бюджету як надміру сплачена. Крім того, ураховуючи клопотання представниці позивача, заявлене у засіданні, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача також компенсацію витрат останнього на оплату послуг експерта-автотоварознавця в сумі 800,00 грн.

Outcome: partial