Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

30.07.2020 р. представник позивача звернувся до Вишгородського районного суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просив розірвати договір купівлі-продажу гаражу, укладений 08.09.2014 р. між ТОВ «Управління капітального будівництва» і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дереберою Т.О. та зареєстрований у реєстрі за № 1377; стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 52 086 грн. 16 коп.; всі судові витрати пов`язані з розглядом справи. Крім того, 30.07.2020 р. представник позивача звернувся до Вишгородського районного суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просив розірвати договір купівлі-продажу гаражу, укладений 08.09.2014 р. між ТОВ «Управління капітального будівництва» і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дереберою Т.О. та зареєстрований у реєстрі за № 1378; стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 52 086 грн. 16 коп.; всі судові витрати пов`язані з розглядом справи. Представник позивача обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що ТОВ «Управління капітального будівництва є власником гаражів [ADDRESS] . 08.09.2014 року між ТОВ «Управління капітального будівництва» і [PERSON] , були укладені два договори купівлі-продажу гаражів № [NUMBER] та [NUMBER] , посвідчені приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дереберою Т.О. та зареєстровані у реєстрі за № 1377 та № 1378. Відповідно до п.5 Договорів вартість гаражів становила 80 000 грн. за кожний, які підлягали сплаті відповідачем згідно встановленого графіку оплати. На момент укладання договорів відповідач сплатила по 20 000 грн. за кожний гараж, решту коштів мала сплачувати до 10 числа кожного місяця по 5 000 грн. за кожний гараж, кінцевий строк оплати 10 вересня 2015 року. Однак, відповідачка в порушення своїх зобов`язань до теперішнього часу сплатила лише частину коштів за кожний гараж, а саме: 10.10.14 р. - 5000,00 грн., 18.11.14 р.- 5000,00 грн., 22.01.15 р. - 5000,00 грн., що довідкою фінансового відділу TOB «Управління капітального будівництва» за №36 від 24.07.2019 року і актом взаєморозрахунків від 23.07.2019 року. Таким чином на сьогоднішній день заборгованість відповідача за вказаними договорами складає 40000 грн. за кожний гараж. Крім того, згідно умов п. 10.1. Договору - покупець зобов`язаний на протязі 05 календарних днів з моменту підписання цього договору укласти з ТОВ «Житлопобут 2007» договір на надання комунальних послуг та електропостачання. Проте, згідно листа ТОВ «Житлопобут 2007» від 26.07.2019 р., станом на 26.07.2019 року відповідачем відповідний договір не укладено. Згідно п. 14.1. Договору - за домовленістю сторін та у відповідності зі ст. 697 Цивільного кодексу України, в разі нездійснення покупцем повного розрахунку за договором в строк, передбачений п. 5 даного Договору, або порушення терміну перерахування платежів на строк більше трьох календарних місяців, продавець має право відмовитись від договору», гроші кошти, які вже перераховані на розрахунковий рахунок продавця, залишаються у продавця. Відповідно п. 14.2. Договору - у разі порушення покупцем терміну - перерахування грошей або перерахування їх у неповному обсязі, він сплачує продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня від суми прострочення платежу, за кожний день прострочки. Згідно довідки фінансового відділу ТОВ «Управління капітального будівництва» за №36 від 24.07.2019 року та розрахунку - розмір пені за несвоєчасне виконання відповідачкою зобов`язань за договором складає 52 086 грн. 16 коп. 11.07.2019 р. відповідачу рекомендованим листом направлено претензію про розірвання договору. Станом на 29.07. 2019 року відповідачем претензію не виконано. Ухвалами Вишгородського районного суду Київської області від 10.09.2019 року відкриті провадження по цивільним справам та призначені підготовчі судові засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11.11.2019 року цивільні справи об`єднані в одне провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06.03.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Через канцелярію суду подав заперечення, в яких зазначив, що зобов`язання покупця укладати договори на комунальних послуг або постачання електроенергії в договорі купівлі-продажу майна є незаконними, а його не підписання не є підставою для розірвання договорів купівлі-продажу гаражів. Щодо твердження позивача на невиконання [PERSON] умов п. 5 договорів, ТОВ «Управління капітального будівництва» на момент укладення договорів купівлі-продажу гаражів [NUMBER] та [NUMBER] від 08.09.2014 р. стверджувало, що договір не укладено внаслідок впливу тяжкої для продавця обставини відповідно до п.8.3. Договору. П. 8.4. Договорів визначено, що гаражі нікому не відчужені, в оренду, до статутного фонду юридичних осіб не передані, не заставлені, в податковій заставі, під забороною, спорі і під арештом не перебувають, обтяжень не має, тобто, [PERSON] , як покупця було введено в оману про те, що дані гаражі на момент укладення договору купівлі-продажу є вільними. Разом з тим, на момент укладення зазначених договорів та по сьогоднішній день гаражі займає громадянка [PERSON] , даний факт підтверджується рішенням Вишгородського районного суду від 12.04.2017 р. Крім того, ТОВ «Управління капітального будівництва» порушило також пункт 8.6. Договору, який вказує на те, що від [PERSON] не приховано будь-яких обставин, які мають істотне значення для цього договору. А саме, зміна платіжних реквізитів ТОВ «Управління капітального будівництва», що унеможливили виконання фінансових зобов`язань. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з 2012 р. проживає за адресою: [ADDRESS] , в будинку знаходиться гаражі, часто перебуваючи біля будинку та гаражів бачила, що [PERSON] жодного разу не користувалася гаражами № [NUMBER] та № [NUMBER] , оскільки гаражами користуються інші люди. Суд вислухавши сторони, свідка [PERSON] та дослідивши письмові матеріали справи дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що ТОВ «Управління капітального будівництва є власником гаражів [ADDRESS] відповідно до копії свідоцтв про право власності № 16255775 від 16.01.2014 р. та №15053414 від 20.12.2013 р. З копій листів ТОВ «Управління капітального будівництва» від 22.01.2014 р. та від 11.04.2014 р., вбачається, що орендарем гаражу [ADDRESS] , була [PERSON] 08.09.2014 року між ТОВ «Управління капітального будівництва» і [PERSON] , були укладені два договори купівлі-продажу гаражів № [NUMBER] та [NUMBER] , посвідчені приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дереберою Т.О. та зареєстровані у реєстрі за № 1377 та № 1378. З копій квитанцій від 08.09.2014 р., 10.10.14 р., 18.11.14 р.,22.01.15 р., вбачається, шо [PERSON] сплачувала кошти відповідно до договорів купівлі-продажу гаражів [NUMBER] та [NUMBER]. 13.03.2015 р. та 30.03.2015 р. [PERSON] на адресу ТОВ «Управління капітального будівництва» були направлені заяви щодо усунення перешкод у користуванні гаражами № [NUMBER] та № [NUMBER] . Ухвалою Вишгородського районного суду від 03.10.2016 р. було відкрито провадження по цивільній справі за позовом ТОВ «Управління капітального будівництва до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном, 12.04.2017 року Вишгородським судом Київської області винесено рішення за позовом ТОВ «Управління капітального будівництва до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном, позов було задоволено та усунуто перешкоди ц користуванні та розпорядженні належним ТОВ «Управління капітального будівництва» гаражем № [NUMBER] , шляхом зобов`язання [PERSON] звільнити вказане приміщення гаражу. 11.07.2019 року на адресу відповідача представником ТОВ «Управління капітального будівництва» були направлені листи-претензії про розірвання договорів купівлі-продажу гаражів [NUMBER] та [NUMBER] та повернення внесків часткової сплати. Відповідно до акта звірки взаєморозрахунків від 23.07.2020 року та довідки № 36 від 24.07.2019 р. заборгованість [PERSON] по невиконанню договорі купівлі-продажу гаражів становить по 40 000 грн. за кожен та пені за несвоєчасні виконання грошових зобов`язань складає 52 068 грн. 16 коп. за кожним договором. З відповіді на запит № 53 від 29.07.2019 р., вбачається, що [PERSON] не укладала договір з ТОВ «Житлопобут 2007» на надання комунальних послуг та електропостачання. 09.05.2019 р. [PERSON] на адресу ТОВ «Управління капітального будівництва» був направлений лист щодо отримання нею нових реквізитів для оплати зобов`язань. Вказані вище обставини свідчать про те, що позивач порушив умови договору та не забезпечив передання та доступ [PERSON] до гаражів № [NUMBER] та № [NUMBER] , які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем істотно порушені умови договорів купівлі-продажу від 08.09.2014 р. укладені з відповідачем. За статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені ст. 611 ЦК України, до яких, зокрема, відносяться розірвання договору, відшкодування збитків, стягнення неустойки. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків Згідно ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. У постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-75 цс13 зазначено, що вирішувалось питання про оцінку істотності порушення стороною договору, необхідно встановити як наявність істотного порушення договору, так і наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримувати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, уколадаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні Верховного Суду України № 6-158цс12 за 20.02.2013 р зазначено, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позов, оскільки позивачем не надано суду доказів наявності шкоди, завданої порушенням договору відповідачем, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розміру, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору та не наведені відповідні аргументи, на підставі яких можна було б дійти висновку про наявність підстав для розірвання договору. Таким чином, позовні вимоги є не обгрунтованими та задоволенню не підлягають у повному обсязі. Судові витрати позивача по сплаті судового збору не відшкодовуються, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed