Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

29.09.2017 року ПАТ «АКБ «Капітал» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно договору про надання споживчого кредиту № 1/06/317/27-09-13/0136 від 22.11.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 14602,32 грн. зі сплатою процентної ставки у розмірі 15 % річних зі строком користування з 22.11.2013 року по 21.11.2016 року. У добровільному порядку відповідач не виконує зобовязання за договором, через що станом на 04.08.2017 року утворилась заборгованість в сумі 53828,42 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 11170,89 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 4752,18 грн., заборгованість по сплаті комісії за обслуговування рахунку 4088,56 грн., пеня за прострочення основної кредитної заборгованості 19780,70 грн., пеня по несплаченим відсоткам 6734,93 грн., штраф 7301,16 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитом 53828,42 грн., а також понесені позивачем судові витрати в сумі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позов підтримує повністю, та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення судового виклику на офіційному сайті Словянського міськрайонного суду Донецької області, але до судового засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила. Згідно з ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, але в судове засідання не зявився без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив на позов та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено наступне. Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов\~Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно\~ст.549 ч.3 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно\~ст.615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобовязання або воно припиняється. Згідно\~ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 ЦК України. Згідно п.5.2 кредитного договору, у випадку невиконання позичальником умов договору, банк має право достроково стягнути заборгованість зі сплатою штрафу у розмірі 10% від суми отриманого кредиту. Як вбачається з представлених документів, позивач надав кредит відповідачу в сумі 14602,32 грн. зі сплатою процентної ставки у розмірі 15 % річних. Згідно Договору відповідач був зобовязаний погасити кредит до 21.11.2016 року (а.с.4-5). Згідно довідки розрахунку заборгованості за договором кредиту від 22.11.2013 року у [PERSON] утворилась заборгованість в сумі 53828,42 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 11170,89 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 4752,18 грн., заборгованість по сплаті комісії за обслуговування рахунку 4088,56 грн., пеня за прострочення основної кредитної заборгованості 19780,70 грн., пеня по несплаченим відсоткам 6734,93 грн., штраф 7301,16 грн. (а.с.9-10). Відповідно\~статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~«Із змінами, внесеними згідно із\~Законами\~№ 189-VIII від 12.02.2015, №222-V111 від 02.03.2015, №911-V111 від 24.12.2015» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 20 ч.1 цього Розпорядження м. Краматорськ Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Проте, 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа №826/18330/14). Згідно зі\~ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом»\~район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Словянськ Донецької області. Відповідно до\~ст. 5 ЦК України\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки на теперішній час м. Словянськ, згідно затвердженого переліку, є територією де проводилася антитерористична операція, то визначені\~Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідача і звільняють його від обовязку по оплаті пені та штрафів на користь\~ПАТ АКБ «Капітал», з урахуванням положень\~ст. 5 ЦК України\~та\~ст. 58 Конституції України.\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, враховуючи вищевикладене, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення заборгованості по сплаті пені за прострочення основної кредитної заборгованості 19780,70 грн., пені по несплаченим відсоткам 6734,93 грн., штраф 7301,16 грн. На підставі наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитом 11170,89 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 4752,18 грн., заборгованість по сплаті комісії за обслуговування рахунку 4088,56 грн., а всього в сумі 20011,63 грн. Крім того, відповідно п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 594,83 гривень, що є пропорційним до задоволеної частини вимог, оскільки позов судом задоволено частково. У зв'язку з викладеним суд вважає, що вимоги позивача частково знайшли своє підтвердження у ході судового засідання і підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial