overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

29 жовтня 2015 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що шлюб між ним та відповідачем зареєстрований 31.08.1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Самарської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська про що зроблено відповідний актовий запис № 250. Від сумісного шлюбу має двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб між ним та відповідачем фактично припинився з 2011 року та зберегти його неможливо. Позивач та відповідач на сьогодні проживають окремо, ніяких відносин не підтримують та не ведуть спільне господарство. Спору, щодо поділу майна на момент подачі позову не має. Позивач бажає розірвати шлюб. Встановлення строку для примирення позивач вважає недоцільним, оскільки відновлення сімейних відносин неможливе. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем (а.с.2-3). В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала, позов визнала. Розглянувши доводи, викладені позивачем, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 31 серпня 1996 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 31 серпня 1996 року, актовий запис 250 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають дітей: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 19 травня 1998 року, актовий запис 11 (а.с.9), син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 19 листопада 2003 року, актовий запис 22 (а.с.8). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

29 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 11 липня 1992 року він зареєстрував шлюб з [PERSON]. Від спільного життя мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] . Шлюбні відносини фактично припинені з вересня 2012 року через різні погляди на життя, спільне господарство не ведуть, сумісне життя і збереження сім'ї стали не можливі. Спору про поділ спільного майна не має. Позивач в судове засідання не з'явився , надав заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, що дає суду підстави для застосування положень ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України та розглянути справу в заочному порядку. Суд прийнявши визнання відповідачем позову, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 липня 1992 року, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу виданий відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Самарської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська (актовий запис № 251) серія [NUMBER] (а.с. 6). Сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], про що свідчить паспорт серії [NUMBER], виданий Самарським РВДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (а.с 7), та неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] виданий в Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ( а.с 8). Сторони припинили фактичні шлюбні відносини через різні погляди на життя та ведення спільного господарства. В порядку визначення ч. 2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалася. Питання судових витрат слід вирішити на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

29 жовтня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітьої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку, щомісячно, до настання повноліття дитини, вказуючи, що відповідач, будучи батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про причини неявки суд не сповістив, заперечень проти позову не надав. Справа розглядалась судом у заочному порядку відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 08.10.2009 року шлюб між сторонами розірвано, /а.с.7/, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с.3/. Згідно пояснень позивача, дитина проживає із матір'ю. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оцінюючи надані докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з відповідача, який є батьком неповнолітьої дитини - сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 29.10.2015р., на користь позивачки. На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати (судовий збір у розмірі 487,20 грн.) підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Згідно вимог ст.367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

29 жовтня 2015 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу бажає мати прізвище - «[PERSON]», судові витрати просить стягнути з відповідача. Мотивує свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сім'ї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач надала суду заяву в якій просить провести розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, строк на примирення не потрібен. У судове засідання відповідач надав суду заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі, строк на примирення не потрібен. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Судом встановлено, що сторони 28 серпня 1995 року у Охрамієвицькій сільській раді, Корюківського району Чернігівської області, зареєстрували шлюб, актовий запис за №2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Охрамієвицькою сільською радою, Корюківського району Чернігівської області, 28 серпня 1995 року. Від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей - повнолітній син [PERSON], [INFO] та неповнолітня дочка, [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. Останнім часом відносини в сім'ї загострились. Сварки та суперечки виникали все частіше. Вищевказана поведінка обох призвела до того, що подальше збереження шлюбу та сім'ї стало неможливим. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя якщо, це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сім'ї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, а позивач просить стягнути на її користь судові витрати з відповідача, то ці витрати слід покласти на відповідача, оскільки з позивачем залишається неповнолітня дитина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

29 жовтня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 04 жовтня 2008 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та просила не міняти її прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 жовтня 2008 року, актовий запис № 02 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а/с 5). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

29 жовтня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а/с 9). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

29 жовтня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 02.09.2006 року шлюбу, в якому вони мають неповнолітню дитину [PERSON] Стефана, який народився 09.11.2010 року, мотивуючи тим, що сімейні відносини між ними припинені в 2013 році через відсутність взаєморозуміння, неповагу до неї як дружини, постійні суперечки. Вважає, що подальшого сумісного проживання і збереження сімї неможливе, так як вони проживають окремо кожний своїм життям. Від позивача [PERSON] надійшла нотаріально посвідчена заява про розгляд справи у її відсутність, дала згоду на розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, вказав що сімейні відносини припинені з 2013 року. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

29 жовтня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що тривалий час шлюбні відносини не підтримують, шлюб носить формальний характер. В шлюбі неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, погодилась на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення судових повісток (а.с. 13, 18) до суду не зявився, не повідомив суд про поважні причини неявки. Відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначені обставини, а також те, що позивачка погодилась на заочний розгляд справи, згідно до ст.ст.224-225 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів та постановив заочне рішення. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105, частина 1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Ч.1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. 29 березня 1980 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 474901, виданого Молодогвардійським відділом ЗАГСу м. Краснодона Ворошиловоградської області (а.с.6). В шлюбі мають сина та дочку, які є повнолітніми. Сторони шлюбні відносини не підтримують з 1988 року, проживають окремо, за цей час примирення не досягли. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, і вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки, суд вважає необхідним залишити ці прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

29 жовтня 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, підтримуючи який в судовому засіданні її представник пояснив, що нею 09.06.2015 року було укладено із TзOB Євролізинг Україна (надалі TзOB) договір фінансового лізингу про купівлю трактора марки Фотон 354 із кабіною (надалі трактор). По даному договору нею було сплачено суму грошей в розмірі - 29000 грн., що підтверджується квитанцією від 09.06. 2015 року. Приблизно 18.06.2015 року їй передзвонили із невідомого телефону на номер [NUMBER], і представившись представником TзOB, повідомили, що вона може забрати трактор за договором лізингу, але для цього їй необхідно терміново внести гроші в сумі 40000 грн.Тому нею було додатково 20.06.2015 р. укладено договір із TзOB та заплачено гроші в сумі 40000 грн., що підтверджується квитанцією від 20.06.2015 року. Однак, після укладення даних договорів та сплати на їхній рахунок грошей в сумі 69000 грн., умови договору фінансового лізингу не виконано та не надано їй трактор. Після цього вона неодноразово дзвонила на телефон TзOB (044)332 - 28 -10, однак ніхто не відповідав на дзвінки. При укладенні договору фінансового лізингу від 09.06.2015 р. та оплаті грошей в сумі 29000 грн. в квитанції чітко зазначено цільове призначення платежу адміністративний платіж. При укладенні додаткового договору фінансового лізингу від 20.06.2015 р. цільове призначення платежу в квитанції відсутнє. Предметом даних договорів є трактор марки Фотон. Отже, це є авансовий платіж, а тому згідно п.9.7. ст.9 Договорів, який вказує, що кошти які сплачуються Лізингоодержувачем до моменту отримання предмета лізингу, незалежно від їх призначення, яке вказується у квитанції, зараховується по даному договору у наступному порядку: адміністративний платіж; авансовий платіж; комісія за передачу предмета лізингу. Тому

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

29 жовтня 2015 року позивач пред`явив суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 18 липня 1993 року міським відділом реєстрації актів Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1348. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільного шлюбу у них є повнолітня донька Анастасія-Єва. Подружнє життя з відповідачем не склалося. З 2010 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, що вказані в поданому до суду позові, просив його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні проти позову не заперечила. Заслухавши пояснення сторін по справі, зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved