Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

30.04.2020 року позивач [PERSON] через представника [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів на час навчання, яку в подальшому було уточнено на виконання ухвали суду про залишення позову без руху від 08.05.2020 року. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначила, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , шлюб між якими було розірвано 28.09.2010 року за рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області. Як слідує далі з позову, станом на 01.09.2019 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у сумі 16938,76 грн. та добровільно приймати участь в утриманні своєї доньки відмовляється. Далі в позові зазначено, що 30.08.2019 року позивач досягла повноліття та навчається в ДНЗ «Бердянський центр професійно-технічної освіти» м. Бердянська на денній формі навчання з професії перукар, манікюрник, на неповному державному забезпеченні, стипендію отримує, термін навчання з 01.09.2019 року по 02.02.2021 року. У зв`язку з тим, що остання навчається на денній формі навчання, вона не має змоги працювати та, відповідно, потребує матеріальної підтримки батьків. У зв`язку з навчанням, їй доводиться багато коштів витрачати на проїзд, проживання, харчування, підручники та інші необхідні речі для навчання. Позивач знаходиться на повному утриманні матері та витрачає в місяць понад 3000 грн.. Мати позивача - [PERSON] займає посаду молодшої медичної сестри в КНП «Гуляйпільська центральна районна лікарня» та за останні 6 місяців отримала заробітну плату в розмірі 19038,40 грн. В зв`язку з цим прохає стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти через продовження навчання, в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, з моменту звернення до суду до 02.02.2021 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохала розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити (а.с. 41). В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохала розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити (а.с. 40). В судове засідання відповідач [PERSON] , не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення (а.с. 36). В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохала розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити (а.с. 39). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Позивач - [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України документ № [NUMBER] виданий 04.02.2020 року, орган, що видав 2317, уродженка м. Гуляйполе Запорізької області, рнокпп [NUMBER] (а.с. 4, 5). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області 27.12.2011 року, актовий запис № 101, [PERSON] народилася [INFO] в м. Гуляйполе Запорізької області. Мати: [PERSON] , батько: [PERSON] (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 17.03.2001 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 17.03.2001 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 19. Прізвище дружини після укладення шлюбу - « [PERSON] » (а.с. 9). Відповідно до копії рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 28.09.2010 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17.03.2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 19, які, на той час, мали неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , 2001 року (а.с. 10). Згідно довідки ДНЗ «Бердянський центр професійно-технічної освіти» № 50 від 13.02.2020 року, [PERSON] дійсно навчається в ДНЗ «Бердянський центр професійно-технічної освіти» м. Бердянська з 01.09.2017 року по 02.02.2021 року група П35 курс 3 з професії перукар, манікюрник на денній формі навчання, на неповному державному забезпеченні (а.с. 11). Згідно розрахунку заборгованості з аліментів за виконавчим листом виданим Гуляйпільським районним судом Запорізької області від 11.10.2010 року № 2-1186 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , станом на 01.09.2019 року заборгованість складає 16 938,76 грн. (а.с. 13-14). Згідно інформації Управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради № 278/11-11 від 07.05.2020 року, [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області від 05.03.1997 року, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Згідно довідки про доходи № 45 від 20.05.2020 року, наданої КНП «Гуляйпільська центральна районна лікарня» Гуляйпільської районної ради, [PERSON] працює у КНП «Гуляйпільська ЦРЛ» молодшою медичною сестрою та загальна сума її доходу за період з 01.11.2019 року по 30.04.2020 року склала 19 038,40 грн., в середньому її заробітна плата складає 2500 грн. на місяць (а.с. 24). На підтвердження витрат, які несе позивач, надано оригінали квитанцій, що підтверджують придбання продуктів харчування, ліків (а.с. 25-29). Відповідач [PERSON] відзив на позов не надавав, будь-яких заяв, клопотань щодо спростування зазначених в ньому обставин не пред`являв. Відомостей про свій незадовільний стан здоров`я чи будь-яких інших обставин, що мають істотне значення, як визначено ст. 182 СК України, останній не повідомив. Натомість відповідно до його заяви від 24.06.2020 року, останній вказав на те, що позовні вимоги він визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Згідно статті 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми сином, дочкою. Відповідно до п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує наступне. Для встановлення потреби в утриманні повнолітньої дитини суд враховує всі джерела, що утворюють дохід сторін, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та їх спроможність її надавати. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 701/699/16-ц (провадження № 61-20608св18). Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, суд враховує те, що відповідач є молодого працездатного віку, не працює, маються відомості про його перебування на обліку в Гуляйпільському районному центрі зайнятості населення, останній має заборгованість зі сплати аліментів щодо своєї дочки [PERSON] , 2001 року народження, станом на 01.09.2019 року у розмірі 16 938,76 грн., відомостей про наявність у нього будь-яких інших аліментних зобов`язань не виявлено. Також, при цьому, судом взято до уваги те, що позивач навчається на денній формі навчання, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та самостійно отримувати будь-які доходи, третя особа [PERSON] несе витрати, які пов`язані з навчанням доньки, а саме щодо придбання канцелярських приладь, наявними також є витрати на продукти харчування, транспортні перевезення, придбання сезонного одягу, предметів гігієни та спеціального приладдя необхідного для здобуття професії перукаря-манікюрника. Додатково судом враховується те, що третя особа на теперішній час працює, що не позбавляє її можливості надавати допомогу доньці, оскільки протилежного в судовому засіданні не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Такі ж висновки наведені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.08.2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18). Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що визнання відповідачем [PERSON] суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, з моменту звернення до суду з позовом, тобто з 30.04.2020 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою [PERSON] 23 років. Визначаючи кінцевий період стягнення аліментів, суд виходив з того, що аліменти підлягають стягненню саме на час навчання, тривалість якого може змінюватися (зокрема у випадку відрахування з ВНЗ чи інших підстав) та буде контролюватися в межах процедури виконавчого провадження, а тому встановлений судом період стягнення аліментів до 23-річчя дитини, є преклюзивним та має на меті захист прав відповідача у випадку продовження навчання дитини після досягнення нею вказаного віку. Аналогічну позицію виклав у своїй постанові ВС від 08.08.18 у справі № 643/14115/16-ц. При цьому суд вважає за необхідне зазначити те, що вимога позивача про стягнення аліментів не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не підлягає задоволенню виходячи з такого. Так, як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] [INFO] року досягла повноліття. Згідно ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Конвенція з прав дитини визначає дитину як людську істоту, що не досягла віку вісімнадцяти років. Але пріоритет у цій сфері залишається за національними законодавствами. Легальне визначення поняття «дитина» міститься у ч. 1 ст. 6 СК України, відповідно до якої правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Визначення поняття «дитина» міститься також у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року. Відповідно до зазначеної норми дитина - це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно із законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше. Таким чином, [PERSON] з моменту досягнення повноліття вже не відповідає поняттю «дитини», яке визначено для встановлення прожиткового мінімуму згідно Закону України «Про Державний бюджет» та зазначене в ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial