Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

5 серпня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 25 липня 2010 року [PERSON] позичив у нього, [PERSON], 5 000 доларів США, які зобов'язувався повернути в строк до 1 серпня 2011 року в доларах США або в еквівалентній сумі в гривнях по курсу Національного банку України на день повернення коштів. між ним і [PERSON] було укладено договір безпроцентної позики № 23/04/13. Цього ж дня на підтвердження укладення договору та його умов було складено розписку, підписану відповідачем власноручно, яка посвідчує передачу ним грошових коштів відповідачу, який їх отримав. На даний час [PERSON], не дивлячись на збіг строку повернення боргу, грошових коштів не повернув, чим порушив договірні зобов'язання. На його звернення щодо врегулювання спору і повернення позичених коштів від 19 червня 2014 року відповідач не відреагував і коштів не повернув. В порушення вимог ст. ст. 530, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України відповідач зобов'язаний повернути йому 5 000 доларів США або еквівалентну суму у гривнях за курсом Національного банку України на день повернення коштів. Відповідно ч. 2 ст. 625 цього Кодексу відповідач як боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлений договором або законом - три проценти річних від простроченої суми за період прострочення з 02.08.2011 року по 31.07. 2014 року становить 449, 18 доларів США. В силу ст. ст. 536, 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, який визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (оскільки такий процент не обумовлений в договорі позики і законом) і становить 1 128,76 доларів США. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд стягнути з [PERSON] в його користь в еквівалентній сумі в гривнях по курсу НБУ на момент сплати боргу 5 000 доларів США основного боргу, 1 128, 76 доларів США заборгованість за процентами від суми позики, 449,18 доларів США три проценти річних, а всього 6 577, 94 доларів США та 789, 36 грн. судового збору. Позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, у разі неявки відповідача просить винести рішення при заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи належним чином був повідомлений, про що свідчить судове оголошення, опубліковане в газеті «Волинь нова» № 105 від 23 вересня 2014 року. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приймаючи до уваги, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON], ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, проти чого не заперечує позивач та позов задоволити. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Статтею 1047 цього Кодексу передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом встановлено, що [PERSON] 25 липня 2010 року позичив у [PERSON] 5 000 доларів США, що підтверджується, дослідженою судом, власноруч складеною та підписаною [PERSON] розпискою від 25 липня 2010 року, якою доведено, що цього числа відповідач дійсно взяв у позику в позивача 5 000 доларів США, які зобов'язувався повернути в доларах США або в еквівалентній сумі в гривнях по курсу НБУ на момент сплати боргу до 01.08.2011 року, але до цього часу не повернув, про що свідчить направлена цінним листом відповідачу заява [PERSON] щодо повернення позичених коштів від 19 червня 2014 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то, відповідно вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наведеними доказами встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання обумовлені в договорі позики від 25 липня 2010 року, тобто до 1 серпня 2011 року не повернув [PERSON] позичені в неї грошові кошти в сумі 4 000 гривень. У зв'язку з невиконанням умов договору з вини позичальника [PERSON], який їх порушив, з нього підлягає стягненню на користь позикодавця [PERSON] 5 000 доларів США, які зобов'язувався повернути в доларах США або в еквівалентній сумі в гривнях по курсу НБУ на момент сплати боргу до 01.08.2011 року. Відповідно ч. 2 ст. 625 цього Кодексу відповідач як боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлений договором або законом - три проценти річних від простроченої суми за період прострочення з 02.08.2011 року по 31.07. 2014 року становить 449, 18 доларів США, який підтверджується представленим позивачем і перевіреним судом розрахунком. В силу ст. ст. 536, 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, який визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (оскільки такий процент не обумовлений в договорі позики і законом) і становить 1 128,76 доларів США, який також підтверджується представленим позивачем і перевіреним судом розрахунком. Дані суми із наведених підстав також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 789 гривні 36 копійок судового збору.

Outcome: approved