Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

31 травня 2021 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся в суд з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі - відповідач, ФОП [PERSON] ) про захист справ споживача. Ухвалою суду від 06 липня 2021 року залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» (далі - ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Крок-ТТЦ» (далі - ТОВ «Крок-ТТЦ»). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 червня 2020 року позивач придбав у магазині «Фокстрот», в якому здійснює господарську діяльність ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» ноутбук ACER SF 313-52 (NX/HQXEU.003) вартістю 32 199,00 грн. Після придбання ноутбук, 01 серпня 2020 року він без видимих причин перестав працювати, у зв`язку з чим він звернувся до магазину « Фокстрот », де його спрямували у сервісний центр «Робим Гуд», де господарську діяльність здійснює ФОП [PERSON] 03 серпня 2020 року він здав ноутбук у сервісний центр, про що отримав відповідну квитанцію. 12 листопада 2020 року позивач забрав свій ноутбук із сервісного центру, оскільки він не був відремонтований, та здав його продавцю. Посилаючись на приписи ст.709 ЦК України та положення Закону України «Про захист прав споживачів», позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 30 911,00 грн. неустойки за кожен день усунення недоліків, з розрахунку з 07 серпня 2021 року по 12 листопада 2020 року. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні та в письмовому відзиві позов не визнав та пояснив, що не здійснював сервісний ремонт ноутбуку, а діяв на підставі агентського договору з ТОВ «Крок-ТТЦ» як точка видачі та приймання товару. Сервісне обслуговування здійснювало саме ТОВ «Крок-ТТЦ». Треті особи у судове засідання своїх представників не направили. Третя особа ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» надала суду свої письмові пояснення, в яких стверджувало, що оскільки позивач скористався своїм правом та звернувся у сервісний центр виробника товару, саме він повинен нести відповідальність за порушення строків гарантійного ремонту. Третя особа ТОВ «КРОК-ТТЦ» своїх пояснень на позов не надала. Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав. Судом встановлено, що 22 червня 2020 року позивач придбав у магазині « Фокстрот », в якому здійснює господарську діяльність ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» ноутбук ACER SF 313-52 (NX/HQXEU.003) вартістю 32 199,00 грн. 01.08.2020 року придбаний [PERSON] ноутбук без видимих причин вийшов з ладу. Зазначене стороною відповідача не оспорюється. 03.08.2020 року позивачем було передано несправний ноутбук до СЦ «Сервісний центр» ПП [PERSON] , що підтверджується квитанцією № С449 від 03.08.2020 року Даною квитанцією визначено дату завершення ремонту - «07.08.2020 року», зазначено про наявність пошкоджень техніки - «подряпини та потертості», а також про наявний у ньому дефект - «при ввімкненні немає зображення». 15.10.2020 року позивач звернувся до ТзОВ «САВ-Дістрибьюшн» із заявою про заміну неякісного товару на інший аналогічної моделі. У відповідь на вищевказану заяву, директором магазину «Фокстрот» ТзОВ «САВ-Дістрибьюшн» надіслано [PERSON] лист від 28.10.2020 року за вих. № 28/10/20-02, яким в задоволенні його вимоги було відмовлено із посиланням на положення ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» 12.11.2020 року позивачем було отримано повідомлення від СЦ «Сервісний центр» ПП [PERSON] про повернення ноутбуку з ремонту. Як вбачається із Довідки про проходження діагностики від 12.11.2020 року, складеної в присутності директора Сервісного центру ПП [PERSON] , внаслідок повернення придбаного [PERSON] ноутбуку, зафіксовано факт, що дана техніка так і не працює по причині не можливості встановлення операційної системи. 12.11.2020 року [PERSON] звернувся до ТзОВ «САВ-Дістрибьюшн» із заявою про розірвання договору та повернення сплаченої за ноутбук суми в розмірі 32499 грн. (а.с. 17). У зазначеній вище вимозі позивача відповідач ТзОВ «САВ-Дістрибьюшн» відмовив та вилучив товар для проведення діагностики на можливість проведення гарантійного ремонту, що підтверджується квитанцією від 12.11.2020 року. При цьому, на заяву від 12.11.2020 року ТзОВ «САВ-Дістрибьюшн» надіслало відповідь від 16.11.2020 року за № 16/11/20-04, відповідно до якої позивачу у розірванні договору та повернення сплаченої за ноутбук суми в розмірі 32499 грн. було відмовлено з огляду на те, що причина несправності ноутбуку не є наявність істотного недоліку товару в розумінні ЗУ «Про захист прав споживачів». 19.11.2020 року [PERSON] у відповідності до ч. 9 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» звернувся до ТзОВ «САВ-Дістрибьюшн» із заявою про надання йому в користування аналогічного пристрою тому, який був вилучений у нього для проведення ремонту. На вказану заяву ТзОВ «САВ-Дістрибьюшн» 24.11.2020 року за вих. № 24/11/20-05 надало позивачу відповідь з якої слідує, що в обмінному фонді магазину відповідача немає вільних ноутбуків для надання в тимчасове користування. Разом з тим, 07.12.2020 року [PERSON] відправив лист від ТзОВ «САВ-Дістрибьюшн» датований 03.12.2020 року за вих. № 03/12/20-01, із повідомленням про необхідність прибуття до магазину для отримання ноутбука, оскільки він вже повернувся з ремонту. 11.12.2020 року позивач прибув до магазину « Фокстрот », однак з огляду на наявність на придбаному 22.06.2020 року ним ноутбуку нових зовнішніх пошкоджень, техніку останній не став забирати та подав заяву від 11.12.2020 року про повернення йому грошових коштів за ноутбук. Однак, як вбачається із листа ТзОВ «САВ-Дістрибьюшн» від 23.12.2020 року за вих. № 23/12/20-04, позивачу було відмовлено у поверненні грошових коштів за товар. Надалі, 04.02.2021 року відповідачем ТзОВ «САВ-Дістрибьюшн» було перераховано на картковий рахунок позивача грошові кошти в сумі 32499 грн. у якості повернення коштів за придбаний останнім у магазині « Фокстрот » ноутбук. Вказані обставини були встановлені рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2021 року у цивільній справі №161/3051/21 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-Дістрибьюшн» про захист прав споживача, і стороною відповідача не заперечуються, в частині хронології подій та обставин ремонту ноутбуку. Цим же рішенням стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-Дістрибьюшн» на користь [PERSON] неустойку за час затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки та моделі в сумі 4507 грн. 86 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-Дістрибьюшн» на користь [PERSON] 1500 грн. на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог [PERSON] - відмовлено за необґрунтованістю. Рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалося та 14 травня 2021 року набрало законної сили. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки за кожен день усунення недоліків товару понад встановлений законом строк, суд у цивільній справі №161/3051/21 зазначив, що «сервісний центр, в якому здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] та у який передавався на проведення ремонту ноутбук, є юридичною особою, представником виробника, що самостійно здійснює свою діяльність на ринку України і самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями перед клієнтами. В свою чергу, в матеріалах справи були відсутні будь-які докази того, що відповідач ТзОВ «САВ-Дістрибьюшн» перебуває в договірних відносинах з даним авторизованим сервісним центром і може нести відповідальності за дії останнього, у тому числі й впливати на строки проведення ремонту. Із наведеного слідувало, що відповідач ТзОВ «САВ-Дістрибьюшн» не є належним відповідачем за позовною вимогою про стягнення неустойки в сумі 51840,39 грн. за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений 14-ти денний строк, а тому в її задоволенні слід відмовити за безпідставністю.». Покликаючись саме на ці висновки суду у цивільній справі №161/3051/21, позивач вважає, що саме ФОП [PERSON] повинен нести цивільно-правову відповідальність за порушення строку усунення недоліків товару. Надаючи свою оцінку цим доводам позивача, а також правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. В першу чергу суд вважає надати свою оцінку обставинам та висновкам, які були зроблені у цивільній справі №161/3051/21. Частиною п`ятою статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Оскільки ФОП [PERSON] не брав участі у цивільній справі №161/3051/21 ні як сторона, ні як третя особа, тому всі обставини, встановлені стосовно нього у цьому рішенні суду, можуть бути спростовані ним у загальному порядку. В розглядуваному випадку, як слідує з наданого відповідачем договору про сервісне обслуговування техніки від 03 червня 2020 року, ФОП [PERSON] діяв як агент, що надавав послуги з приймання від клієнтів, зберігання та відправки на ремонт товарів торгових марок, згідно додатку №1 до договору. При цьому сервісним центром, згідно договору, виступав саме ТОВ «Крок-ТТЦ», а не ФОП [PERSON] . До того ж, як зазначено у гарантійній книжці на ноутбук, інформацію про авторизовані сервісні центри Acer на території України можна отримати на веб-сайті acer . ua в розділі «Сервіс і Підтримка». Тобто, у гарантійній книжці виробник товару зробив застереження із посиланням на конкретний перелік авторизованих сервісних центрів (підприємств, що задовольняють вимоги за місцезнаходженням споживача, в розумінні ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів») (а.с.6). Серед наведеного переліку сервісних центрів відсутній як ФОП [PERSON] , так і фірмові найменування «Робим ГУД», «Центр сервіс», які використовуються ним у господарській діяльності, так і взагалі місто Луцьк. Натомість, станом на 27 травня 2021 року, коли копіювалася інформація з веб-сайту, наявна інформація про сервісний центр «Крок-ТТЦ», який розміщений у м. Києві (а.с.7). Це означає, що у розглядуваних правовідносинах саме ТОВ «Крок-ТТЦ» є особою, яка задовольняє вимоги споживача, в розумінні ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» і саме цій юридичній особі передавався на ремонт спірний ноутбук. ФОП [PERSON] лише надавав агентські послуг з прийняття та видачі товару, тобто, від власного імені він не діяв. Жодних доказів протилежного, зокрема, що саме ФОП [PERSON] є виробником, продавцем (імпортером) товару, або підприємством, яке задовольняє вимоги споживача (відповідний договір, гарантійну книжку з іншими умовами, технічний паспорт тощо) позивач суду не надав. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не може нести відповідальність у вигляді неустойки, передбаченої ч.9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки він не віднесений до кола осіб (виробник, продавець (імпортер), підприємство, що задовольняє вимоги споживача), які несуть відповідальність у разі придбання споживачем товару неналежної якості. З цих підстав суд відмовляє у задоволенні позову. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed