Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

30 листопада 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від шлюбу має сина [PERSON], [INFO]. Шлюб розірвано за рішенням суду 08 грудня 2015 року. Оскільки дитина проживає з позивачем, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання, хоча за законом зобов'язаний надавати таку допомогу, позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини, в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позивач подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач подав до суду клопотання, в якому просив зупинити провадження по вказаній справі до розгляду іншої справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері, розгляд якої призначено на 24 січня 2017 року. Своє клопотання відповідач мотивував тим, що рішення у справі за позовом його матері до нього матиме суттєве преюдиційне значення для вирішення справи про стягнення аліментів на утримання дитини. Оскільки у разі задоволення позовних вимог матері [PERSON], він повинен буде сплачувати аліменти на утримання матері, що може суттєво вплинути на розмір аліментів на утримання дитини за позовом [PERSON] В клопотанні вказав, що працює інспектором патрульної поліції УПП в Суми та на момент розгляду даної справи перебуватиме на чергуванні. Просив розглянути клопотання в його відсутність. Суд вважає, що клопотання про зупинення провадження не підлягає задоволенню, таких підстав. Так, вбачається, що позов про стягнення аліментів на дитину подано 30.11.2016 року, тобто раніше, ніж інший позов про стягнення аліментів на утриманні матері. Строки розгляду справ про стягнення аліментів на утримання дитини є скороченими, а тому з метою захисту перш за все інтересів малолітньої дитини суд вважає необхідним розглянути справу у визначений законом строк. Клопотання відповідача про зупинення провадження у справі про стягнення аліментів на утримання дитини суд розцінює як процесуальне зловживання правом з боку відповідача, намаганням затягнути розгляд справи та намаганням штучно зменшити розмір аліментів на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень по суті позову не надав. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що в період часу з 09 листопада 2013 року по 08 грудня 2015 року сторони перебували у шлюбі (а.с. 6). В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження серії І-БП №162567, виданого Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, вбачається, що батьком дитини є [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 23 (а.с.5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, тому з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів \~інших дітей. Ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач є особою працездатного віку, має нормальний стан здоров'я, офіційно працює, отримує стабільний дохід, про що він сам повідомив суду в своїй заяві, то суд вважає, що відповідач має об'єктивну можливість сплачувати аліменти, а будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав. Суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів у частці від заробітку (доходу) батька, в розмірі 1/4 частині від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Та обставина, що мати дитини отримує дохід, не звільняє батька від обовязку утримувати сина. Та обставина, що мати відповідача подала до суду позов про стягнення з нього аліментів на своє утримання не звільняє відповідача від обовязку утримувати свого неповнолітнього сина. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В даному випадку позов подано до суду 30 листопада 2016 року. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та в зв'язку\~\~із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved