Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

30.03.2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області від 24.11.2010 року №2-10600(10р.) [PERSON] є власником нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом про державну реєстрацію права №28520492 від 27.12.2010 року. На підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області від 21.02.2012 року №2/0506/162/12 відповідач є власником нерухомого майна - земельною ділянки площею 0,4508 га розташованої по [ADDRESS] , що підтверджується державними актами про право власності на земельну ділянку Серії ЯМ №830312 та ЯМ №830313. У вересні 2012 року між позивачем та відповідачем в усній формі була укладена угода купівлі-продажу належних останній на праві власності житлового будинку та земельної ділянки [ADDRESS] за 21 000,00 грн. Позивач передав відповідачу кошти в розмірі 18000,00 грн. в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , які були сусідками [PERSON] . Іншу частину в розмірі 3000,00 грн. позивач передав відповідачу 08.09.2012 року, про що остання видала позивачу власноручно складену розписку. Фактично умови договору купівлі-продажу між сторонами були виконанні, позивач передав відповідачу кошти в рахунок вартості придбаного майна, а відповідач передала позивачу ключі від будинку, правовстановлюючі документи на будинок та земельну ділянку, зібрала всі свої особисті речи та залишила домоволодіння. Нотаріально сторони не оформили угоду, оскільки відповідач не бажала нести витрати на її оформлення, як продавець та не мала часу на формальності, оскільки мала на руках авіаквитки та візу на роботу за кордоном. Відповідач запропонувала видати на ім`я позивача нотаріальну посвідчену довіреність на розпорядження належним їй майном за власним розсудом. Позивач зазначає, що погодився на такі умови угоди, оскільки фактично будинок покупав для проживання в ньому разом зі своєю матір`ю [PERSON] , тому в подальшому планував оформити договір купівлі-продажу саме на її ім`я. 01.10.2020 року [PERSON] видала на ім`я позивача нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважила його бути представником відповідача у всіх установах, підприємствах та організаціях, у тому числі відповідному виконкомі, установах електромережі, газопостачання, водопостачання, інших реєстраційних органах, архитектурі, управлінні по земельним ресурсам, пожежній інспекції, санітарній станції, міській (районній) раді, бюро технічної інвентаризації, органах нотаріату, податкових органах, реєстраційних органах, інших установах як власника житлового будинку з надвірними побудовами та земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] з подальшим правом продажу зазначеного будинку із земельною ділянкою за ціну та на умовах за його розсудом. Нотаріальна довіреність була видана 01.10.2012 року строком на три роки. Також зазначає, що після видачі нотаріальної довіреності відповідач з селища Полкове виїхала в невідомому для позивача напрямку. Після укладання з відповідачем договору купівлі-продажу разом позивач разом зі своєї матір`ю [PERSON] вселився до вищевказаного жилого будинку, протягом всього часу ми разом з матір`ю обслуговували будинок, проводили його поточний ремонт, обробляли земельну ділянку, вели домашнє господарство. В силу своєї юридичної необізнаності та обставин, що склались в зв`язку з початком військових дій на території Донецької області (АТО) позивач своєчасно не переоформив будинок разом із земельною ділянкою в період дії довіреності. Відповідачка за місцем своєї прописки в селище Полкове не проживає, місце її знаходження мені не відомо, тому я не маю можливості оформити право власності на спірне майно в нотаріальному порядку. Тому позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на житловий будинок із земельною ділянкою, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Волноваського районного суду Донецької області судової влади України, заяву про причину неявки суду не надала, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відзив відповідача на позовну заяву до суду не надходив. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовної заяви з огляду на наступне. Із наявної у матеріалах справи копії довіреності, посвідченої державним нотаріусом п`ятої державної донецької державної нотаріальної контори Сафроновою Н.Л. 01.10.2012 року вбачається, що [PERSON] видала на ім`я позивача нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважила його бути представником відповідача у всіх установах, підприємствах та організаціях, у тому числі відповідному виконкомі, установах електромережі, газопостачання, водопостачання, інших реєстраційних органах, архитектурі, управлінні по земельним ресурсам, пожежній інспекції, санітарній станції, міській (районній) раді, бюро технічної інвентаризації, органах нотаріату, податкових органах, реєстраційних органах, інших установах як власника житлового будинку з надвірними побудовами та земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] з подальшим правом продажу зазначеного будинку із земельною ділянкою за ціну та на умовах за його розсудом. Згідно рішення Волноваського районного суду Донецької області від 24.11.2010 року вбачається, що позовні вимоги [PERSON] до Анадольської сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання права власності були задоволені в повному обсязі та її визнано власником нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] . Згідно витягу про державну реєстрацію прав, виданого КП «Волноваське бюро технічної інвентаризації» від 27.12.2010 року №28520492 вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області від 24.11.2010 року є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення Волноваського районного суду Донецької області від 24.11.2010 року вбачається, що позовні вимоги [PERSON] до Анадольської сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання договору дійсним та визнання права власності були задоволені в повному обсязі та за нею визнано право власності на земельною ділянки площею 0,4508 га розташованої по [ADDRESS] . Згідно з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №830312 виданого на підставі рішення Волноваського районного суду від 21.02.20212 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер 1421580400:02:000:0050, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №830313 виданого на підставі рішення Волноваського районного суду від 21.02.20212 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 0,2008 га, кадастровий номер 1421580400:02:000:0051, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Із наявної у матеріалах справи копії розписки від 08.09.2012 року вбачається, [PERSON] залишок за будинок за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 3000 грн. отримала. Таким чином, судом встановлено, що позивач у позасудовому порядку оформити нотаріально договір купівлі-продажу будинку, оскільки відповідач не бажала нести витрати на її оформлення, як продавець та не мала часу на формальності, оскільки мала на руках авіаквитки та візу на роботу за кордоном. Згідно із ч. 1ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч.ч.1, 3, 4 ст.334 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.328, 1218, 1261,1266 ЦК України,

Outcome: approved