Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

30.11.2018 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. За життя [PERSON] заповіт не склала. Позивачка являється єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] Своєчасно вона не звернулась до нотаріальної контори, щоб розпочати процедуру спадкування, оскільки перебувала у тяжкому матеріальному становищі та не знала, що у її матері залишилось спадкове майно. Просить суд визначити її додатковий 3-х місячний строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON]. Позивач в підготовче судове засідання не з'явились, при поданні позовної заяви було заявлено клопотання про розгляд справи у відсутність позивача. Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради . Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Пономаренка Є.П. надійшла заява про проведення судового засідання без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не має. Ухвалою суду від 07.12.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши надані докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] була матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки та свідоцтвом про укладення шлюбу між позивачкою та [PERSON] (а.с.7-8). Згідно з довідкою про доходи № 16 від 10 липня 2018 року виданою КЗ ОДС «ПРОЛІСОК» вбачається, що дохід [PERSON] на посаді сестри-господарки КЗ ОДС «ПРОЛІСОК» за період з 01 вересня 2014 року по 28 лютого 2015 року становив у сумі 8699,34 грн. (а.с.13). Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та (заповіти/спадкові договори) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, її заповіти не зареєстровані (а.с.22,23). Таким чином [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом майна померлої [INFO] року [PERSON]. Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 247 від 21.03.2018 року [PERSON], яка померла [INFO] року, на день своєї смерті була зареєстрована та проживала одна в [ADDRESS] (а.с.11). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Визнання позову відповідачем не суперечить закону правам , свободам чи інтересам інших осіб, та є підставою для задоволення позовних вимог. Позивачка є спадкоємницею майна покійної [PERSON] за законом першої черги, разом зі спадкодавцем не проживала. Посилання позивачки на ту обставину, що про існування об'єкту спадщини її було невідомо до 2018 року нічим не спростовані. Також позивачка перебувала в скрутному матеріальному становищі, що підтверджено довідкою про доходи з місця роботи позивачки. Таким чином, суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України їй необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON].

Outcome: approved