Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

29 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживачів, зобовязання провести експертизу. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 22 травня 2014 року вона уклала договір поставки № Р0309СТУ з ФОП [PERSON] За умовами цього договору [PERSON] зробила замовлення на виготовлення, доставку та встановлення балкону за індивідуальними параметрами, сплативши 19\~000,00 гривень загальної вартості, а ФОП [PERSON] зобовязався виготовити, доставити та встановити конструкції згідно погодженого ескізу. Відповідач свої зобовязання за договором виконав не належним чином, що виразилось у скритих дефектах, які були виявлені в процесі експлуатації під час гарантійного строку експлуатації. Позивач неодноразово вимагала у відповідача усунути недоліки виготовлених та встановлених конструкцій, але їх усунуто не було. На думку [PERSON], ФОП [PERSON], всупереч вимогам чинного законодавства, неправомірно відмовив в усуненні дефектів та проведення незалежної експертизи. Просила позов задовольнити. Позивач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином. Через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованими листами із повідомленням, причину неявки не повідомив. Як вбачається з довідки поштового відділення на конвертах із поштовими відправленням судових повісток на 12 червня 2015 року, 19 червня 2015 року та 6 липня 2015 року, конверти були повернуті на адресу суду за закінченням терміну зберігання, що свідчить про фактичну відмову відповідача від отримання судових повісток на поштовому відділенні. Відповідно до частини восьмої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів в порядку статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. 22 травня 2014 року [PERSON] уклала договір поставки № Р0309СТУ з ФОП [PERSON] За умовами цього договору [PERSON] зробила замовлення на виготовлення, доставку та встановлення балкону за індивідуальними параметрами, сплативши 19\~000,00 гривень загальної вартості, а ФОП [PERSON] зобовязався виготовити, доставити та встановити конструкції згідно погодженого ескізу (арк. справи 6). 3 грудня 2014 року відповідачу було вручено письмову заяву з вимогою усунення скритих дефектів, що полягають у відсутності утеплення. ФОП [PERSON] відмовився усувати вказаний дефект посилаючись на акт виконаних робіт, який, на його думку, підтверджує виконання робіт у повному обсязі. Вказані обставини підтверджуються заявою [PERSON] від 3 грудня 2014 року з відповідною відміткою від 29 грудня 2014 року (арк. справи 8). Із заяви від 29 грудня 2014 року вбачається, що [PERSON] зверталась до ФОП [PERSON] з проханням провести експертизу виробів, виготовлених на виконання договору № Р0309СТУ від 22 травня 2014 року, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів». Вказана заява була отримана відповідачем 14 січня 2015 року, що підтверджується копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (арк. справи 9). Судом встановлено, що станом на час розгляду справи, експертиза виробів, виготовлених на виконання договору № Р0309СТУ від 22 травня 2014 року не призначена та не виконана. Частиною 9 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. При усуненні недоліків шляхом заміни комплектуючого виробу або складової частини товару, на які встановлено гарантійні строки, гарантійний строк на новий комплектуючий виріб і складову частину обчислюється починаючи від дня видачі споживачеві товару після ремонту. Відповідно до частини 5 статті 10 вказаного Закону, у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 865 Цивільного кодексу України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до частини 5 статті 203 Цивільного кодексу України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати їх усунення протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. Судом встановлено, що 29 грудня 2014 року відповідачу було направлено заяву про проведення незалежної експертизи балкону виготовлено за договором № Р0309СТУ у звязку з виявленими скритими недоліками. Відповідно до частини 4 статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов'язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку. Враховуючи, що відповідач не виконав вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів» та не організував проведення експертизи, відповідно зо закону, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат, з відповідача на користь Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved