Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

30 червня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача - [PERSON] аліменти на користь позивача - [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 01 червня 2013 року, між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Відповідно з довідкою про склад сім'ї за адресою: 49000, [ADDRESS], зареєстровані наступні особи: [PERSON], 1987 року народження; [PERSON], 2013 року народження; [PERSON], 1967 року народження; [PERSON], 1965 року народження. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 28 листопада 2014 року і фактичного з цього моменту відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та не приймає участі у її вихованні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності зі ст. 180 СК України обов'язку утримувати свою дитину до досягнення повноліття. За таких обставин позивач змушена звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Згідно ч. 4ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01 червня 2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис №395, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 01 червня 2013 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 19 листопада 2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1203 (а.с.6). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. Неповнолітня [PERSON], 2013 року народження, проживає разом із матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою від 13 червня 2017 року за №171-д від 13.06.2017 року, виданого ОСББ «Кедріна,47», (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим і індивідуальним. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач перебуває у працездатному віці, а отже має можливість утримувати дитину. Враховуючи наведене та приймаючи до уваги встановлені обставини у справі, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, що буде достатнім та справедливим розміром аліментів. За приписами статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що станом на день пред'явлення позову, ч.2 ст.182 СК України було визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період з 30.06.2017 року по 07.07.2017 року включно, необхідно стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року № 2037-VIII, який вступив у дію 08.07.2017 року внесено зміни до ст. 182 СК України, згідно яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що з 08.07.2017 року до повноліття дитини слід стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 80, 81, 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved