Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

30.10.2018 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. В обґрунтування позовних вимог посилається, на те, що вона є власником домоволодіння по [ADDRESS] . Поряд з її домоволодінням проживає сусідка [PERSON] . Зазначає, що їхні земельні ділянки являються суміжними і між ними проходить межа. На земельній ділянці [PERSON] паралельно до її земельної ділянки на відстані менше одного метра ростуть дерева акації та бересту, однак у зв`язку з тим, що вони являються високими деревами вони здійснюють затінення її земельної ділянки, внаслідок чого в неї не ростуть сільськогосподарські культури і тому вона немає можливості повноцінно використовувати належну їй земельну ділянку. Вказує, що на її неодноразові прохання зрізати дерева відповідач не реагує, також відповідач не відреагувала і на акт комісії, який складений 12.08.2009 року, та який мав би бути виконаним до 2014 року. Посилаючись на викладене, просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання [PERSON] зрізати 17 дерев на межі з її земельною ділянкою. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати в справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не надала. Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що згідно виписки з по господарської книги [NUMBER] зареєстрованої за вих. № 15 від 11 січня 2018 року виданої виконкомом Біловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області вбачається, що гр. [PERSON] згідно по господарської книги [NUMBER], особовий рахунок № [NUMBER] є власником, головою домогосподарства по [ADDRESS] . Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 110956907 від 18.01.2018 року вбачається, що за позивачем було зареєстровано право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та на земельну ділянку, площею 0,1446 га., кадастровий номер: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 104860118 від 23.11.2017 року вбачається, що за позивачем [PERSON] 16.11.2017 року було зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,0908 га., яка знаходиться в [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 104861896 від 23.11.2017 року вбачається, що за позивачем [PERSON] 16.11.2017 року було зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,3017 га., яка знаходиться в с. Білівці , Хотинського району, Чернівецької області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Згідно акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання і погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 18.09.2014 року вбачається, що межі земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] площею 0,1446 га., наданої власнику/користувачу земельної ділянки [PERSON] - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка у кількості 9 штук, межові знаки пред`явлені та передані на зберігання [PERSON] . Згідно акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання і погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 18.09.2014 року, що межі земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0908 га., наданої власнику/користувачу земельної ділянки [PERSON] - для ведення особистого селянського господарства, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка у кількості 4 штуки, межові знаки пред`явлені та передані на зберігання [PERSON] . Вказані акти, як встановлено судом згідно матеріалів справи були підписані в присутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] В свою чергу, позивач та її представник в обґрунтування позовних вимог посилається на акт обстеження земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд від 12.08.2004 року, згідно якого вбачається, що на земельній ділянці [PERSON] на віддалі до 1 метра від межі ростуть 17 дерев (акації та берест) чим затінюють земельну ділянку [PERSON] Комісією рекомендовано зрізати дерева в термін до 30.08.2014 року. При цьому, судом встановлено, що право власності в позивача [PERSON] виникло лише у 2018 році. Також суду не надано жодних доказів які б вказували на те, що земельна ділянка по [ADDRESS] належить на праві власності чи на праві користування відповідачу [PERSON] , чого також і не вбачається із актів прийомки передачі межових знаків, в яких зазначено суміжного власника /користувача [PERSON] . За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] не може бути належним відповідачем у вказаній справі. Крім того, судом встановлено, що земельна ділянка, яка є предметом спору, та на яку посилається позивач та її представник в обґрунтування позовних вимог не призначена для ведення особистого селянського господарства, що і спростовує посилання позивача та її представника на викладене в позовній заяві. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі вищенаведеного, та враховуючи те, що позивачем було набуто право власності на оспорювану земельну ділянку, яка є предметом розгляду даної справи лише у 2018 році, а за основу в обґрунтування позовних вимог остання посилається на акт, який був складений ще у 2004 році, та враховуючи те, що [PERSON] не є належним відповідачем в справі, суд вважає, що вимоги позову про усунення перешкод в користуванні власністю є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Згідно приписів п.1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 125 ЗК України «Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав». Суд вважає, що позивачем та її представником не зазначено обставин, якими вони обґрунтовують свої вимоги, посилання на докази що їх підтверджують та не вказано на норми закону які передбачають їх застосування до даного виду правовідношень. За таких, обставин, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою слід відмовити в повному обсязі. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: dismissed