Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

31 липня 2017 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про визнання права користування житловими приміщеннями. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18 червня 2012 року за час шлюбу сторони придбали квартиру за адресою: м. Дніпро, ж/м Комунар[ADDRESS]. Після придбання квартири подружжя з дітьми заселилися та проживали у спірній квартирі. Відносини між сторонами не склалися. Відповідач [PERSON] не визнає право позивача разом з дітьми проживати у вищезазначеній квартирі, у звязку з чим змусив піти з квартири. Весною 2017 року позивач разом з дітьми намагалася вселитись у спірну квартиру, однак відповідач відмовив їй. На підставі вищезазначеного просить визнати за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право користування квартироюза адресою: м. Дніпро, ж/м Комунар[ADDRESS]. В свою чергу відповідач [PERSON] 27 жовтня 2017 року звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] та її в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що квартира за адресою: м. Дніпро, ж/м Покровський[ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18 червня 2012 року приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], реєстраційний № 579, право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» 09 липня 2012 року, реєстраційний номер 36747509. Квартира за адресою: м. Дніпро, ж/м Покровський[ADDRESS] дійсно прибдана в період шлюбу з [PERSON], однак є особистою приватною власністю [PERSON] Відповідно до довідки про склад сімї, виданої 12 жовтня 2017 року КП «Жилсервіс-2» ДМР, у квартирі № 253, розташованій за адресою: м. Дніпро, ж/м Покровський, буд. 3-в, зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 30 жовтня 2013 року [PERSON] забрала дітей [PERSON] та [PERSON], свої особисті речі та особисті речі дітей та поїхала проживати до своїх батьків за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, пгт Капітанівка, вул. Фрунзе, буд. 32-а. На підставі зазначеного, просить визнати [PERSON], [INFO], малолітнього [PERSON], [INFO], малолітню [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі № 253, що розташована в будинку № 3-В на ж/м Покровський в м. Дніпрі, що є підставою для зняття [PERSON], [INFO], малолітнього [PERSON], [INFO], малолітньої [PERSON], [INFO], з реєстраційного обліку за адресою: м. Дніпро, ж/м Покровський[ADDRESS]. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2017 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права користування житловими приміщеннями залишено без розгляду. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] не визнала та просила суд винести рішення на розсуд суду. В судове засідання третя особа Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради не зявилися, про день, місце та час судового засідання сповіщені належним чином, про причину неявки суд не повідомили. В судове засідання третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради не зявилися, про день, місце та час судового засідання сповіщені належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Частиною 2 статті 247 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 23 січня 2010 року (а.с. 4) Квартира № 253 за адресою: м. Дніпро, ж/м Покровський, буд. 3-в, належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18 червня 2012 року приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], реєстраційний № 579, право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» 09 липня 2012 року, реєстраційний номер 36747509 (а.с. 46-47, 48, 49). Квартира № 253 за адресою: м. Дніпро, ж/м Покровський, буд. 3-в дійсно прибдана в період шлюбу з [PERSON], однак є особистою приватною власністю [PERSON], оскільки була придбана за кошти, які [PERSON] отримав на підставі договору дарування грошей від 17 травня 2012 року (а.с. 52) Також, в матеріалах справи мається заява [PERSON] від 20 червня 2012 року, згідно якої вона підтверджує, що квартира № 253 за адресою: м. Дніпро, ж/м Покровський, буд. 3-в буде особистою приватною власністю [PERSON] (а.с. 50). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 7). Відповідно до довідки про склад сімї, виданої 12 жовтня 2017 року КП «Жилсервіс-2» ДМР, у квартирі № 253, розташованій за адресою: м. Дніпро, ж/м Покровський, буд. 3-в, зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON](а.с. 59) В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON]у квартирі № 253 за адресою: м. Дніпро, ж/м Покровський, буд. 3-в не проживать з 30 жовтня 2013 року, в квартирі відсутні їх особисті речі, що підтверджується актом від 24 серпня 2017 року (а.с. 60). Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання проводиться за рішенням суду. Однією з підстав зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON], визнати [PERSON], [INFO], малолітнього [PERSON], [INFO], малолітню [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі № 253, що розташована в будинку № 3-В на ж/м Покровський в м. Дніпрі, що є підставою для зняття [PERSON], [INFO], малолітнього [PERSON], [INFO], малолітньої [PERSON], [INFO], з реєстраційного обліку за адресою: м. Дніпро, ж/м Покровський[ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved