Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

31 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить (враховуючи уточнені позовні вимоги від 02 березня 2018 року) суд стягнути з [PERSON], на свою користь аліменти на своє утримання, у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до припинення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач є батьком позивача. 24 серпня 2017 року позивачу виповнилось 18 років, вона навчається на денній формі на першому курсі в Харківському національному університеті міського господарства ім. О.М. Бекетова, потребує матеріальної допомоги в звязку з навчанням. У сторін виник спір щодо добровільного надання відповідачем матеріальної допомоги позивача та домовленості про надання матеріальної допомоги після виповнення повноліття між сторонами не досягнуто. Позивач та її представник у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви у яких просили розглянути справу за їх відсутності, уточнили позовні вимоги, уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву у якій просив розглянути справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 053495, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровської області 21 вересня 1999 року, актовий запис про народження виконано за № 751. Згідно довідки № 12305 від 22 серпня 2017 року виданої Харківським національним університетом міського господарства ім. О.М. Бекетова, [PERSON] є студентом 1 курсу факультету менеджменту, денної форми навчання, термін навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року, навчається на контрактній основі та згідно договору ХА-16-73-32 від 06 серпня 2016 року загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 48000 грн. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 розяснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач, згідно довідки про подану декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік виданої ЗДОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 12995/10/04-10-13-31 від 13.11.2017 року, за звітний період не отримував дохід, має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 522652, актовий запис № 1361, який проживає разом з відповідачем (довідка про реєстрацію та склад сімї № 16448 від 21.11.2017 року). Нормою ст. 180 СК України обовязок утримання дитини покладено на обох батьків. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року у справі № 6-186ц14. Таким чином, при викладених обставинах, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозвязку, з урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі,

Outcome: approved