overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

4 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт того, що громадянка [PERSON] є її рідною матірю. Мотивує свої вимоги тим, 9 січня 1998 року в сел. Липова Долина Сумської області померла громадянка [PERSON], яка проживала разом з нею. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельного паю, що належав померлій на підставі дублікату сертифікату на право на земельну частку серії СМ №0284342, виданого на її імя Липоводолинською РДА 11 лютого 2016 року. Оформити належним чином право на спадщину після смерті матері вона не може, так як в свідоцтві про її народження мати записана під прізвищем «Зінченко». Це сталося тому, що після припинення шлюбних відносин з її батьком, мати взяла своє дівоче прізвище «Нищета», але офіційно шлюб не розривався. Заявник в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що мати після розлучення офіційно своє прізвище на дошлюбне не змінювала, однак документи їй видавались на дошлюбне прізвище «Нищета». Заінтересована особа Липоводолинська районна державна нотаріальна контора до суду не зявилася, повідомлена належним чином. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що як односельчани з дитинства знають [PERSON] Пояснили, що достовірно знають про те, що [PERSON] є її матірю. До своєї смерті вона мешкала разом із своєю донькою [PERSON] в сел. [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, свідків суд приходить до наступних висновків. [PERSON] народилася 14 липня 1943 року, згідно свідоцтва про народження її батьками записані [PERSON] Євтихієвич та [PERSON] (а.с. 6). 14 лютого 1967 року [PERSON] уклала шлюб, узявши прізвище чоловіка «Тишик» (а.с. 5). 6 серпня 1942 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], узявши після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка «Зінченко» (а.с. 7). Із копії дублікату сертифікату на право на земельну часту (пай) серії СМ №0284342 вбачається, що [PERSON], яка проживала у [INFO], як члену КСП «Зоря», належить право на земельну частку (пай) землі розміром 3,33 га, яка перебуває у колективній власності (а.с. 6). 9 січня 1998 року в сел. Липова Долина Сумської області померла [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для оформлення спадкових прав після смерті матері. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин, оскільки заява є обґрунтованою, що підтверджується матеріалами справи та показаннями свідків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

4 квітня 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільних неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, але надала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі. Одночасно наполягала на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не зявився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітніх дітей позивача: доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини: серії І СР № 115206 від 3 серпня 2010 року (а.с.5) та доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І СР № 144535 від 17 квітня 2012 року (а.с.6) та не заперечується відповідачем. Діти знаходиться на утриманні позивача, що стверджується позивачем в позовній заяві та також не заперечується відповідачем і підтверджується довідкою з Балаклеївської сільської ради Смілянського району № 498 від 4 квітня 2017 року (а.с.4). Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки діти знаходяться на утриманні позивача, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, тому суд вважає за необхідне задовільнити позов та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньок [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

4 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 4 березня 2000 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 38. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені у звязку з різними поглядами на сімейне життя, постійними сварками, які відбувалися в присутності дитини. Спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 4 березня 2000 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 38. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку з різними поглядами на сімейне життя, постійними сварками, які відбувалися в присутності дитини. Сторони спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

4 квітня 2017 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований 19.09.2009р. відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2322. В судовому засіданні позивач наполягала на розірванні шлюбу, миритися не бажає, вважає, що через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів їх шлюб з відповідачем остаточно розпався, подружніх стосунків не підтримують. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. Спору щодо спільного майна та місця проживання дитини немає. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

4 квітня 2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначала, що їх з відповідачем неповнолітня донька [PERSON] Дар`я Дмитрівна, [INFO], проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, але відповідач, який є її батьком, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча зобовязаний це робити і працездатний, тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання сторони не з`явились, про дату та час слухання справи судом були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивачка надала суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, та позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд справи без участі сторін, дослідивши письмові докази в ній, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони з 30 жовтня 1999 року перебувають у шлюбі, від якого в них народилась також [PERSON] Дар`я Дмитрівна, [INFO]. Відповідач є її батьком, що не оспорюється. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач працює неофіційно і має нерегулярний (мінливий) характер доходів, тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обовязок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, в тому числі матеріальне становище дитини, стан її здоровя та стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобовязаний та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання своєї доньки. Суд вважає помилковим прохання позивачки про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, з визначенням мінімального розміру щомісячних аліментів, оскільки такий мінімальний розмір може мати місце при стягненні аліментів в частині від всіх заробітків відповідача. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривен. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

4 липня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Він обґрунтовував свої вимоги тим, що 9 листопада 2005 року у Костянтинівському міському відділі РАЦС Донецької області зареєстрував шлюб з відповідачкою. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. У червні 2014 року шлюбно-сімейні відносини між ним та відповідачкою були припинені через різні погляди на питання сімейного життя, виникаючи через це непорозуміння. Примирення з відповідачкою він вважає неможливим і просив шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення з позивачем вважає неможливим. З'ясувавши вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 9 листопада 2005 року у Костянтинівському міському відділі РАЦС Донецької області зареєстрували шлюб. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. У червні 2014 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

4 липня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що 17 вересня 2008 року у відділі РАЦС по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем були припинені через відсутність порозуміння, постійних суперечок з питань сімейного життя. Подальше спільне проживання з відповідачем вона вважає неможливим і просила шлюб розірвати. Також просила поділити спільне сумісне майно, придбане в період шлюбу, а саме, квартиру [ADDRESS] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні відмовилась від позовних вимог в частині поділу спільного сумісного майна і ухвалою суду провадження у справі в цій частині було закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову. В решті позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] позов про розірвання шлюбу визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення з позивачкою вважає неможливим. З'ясувавши у попередньому судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 17 вересня 2008 року у відділі РАЦС по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу вони дітей не мають. У травні 2014 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

4 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту , що має юридичне значення, залучивши у якості заінтересованої особи Валківську міжрайонну прокуратуру Харківської області. У обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що нею 01.06.201 року за № 01/118 було отримано лист від директора ВАТ «Валковське АТП-16341» Тридуб Н.І. . Такий же лист було адресовано Валківському міжрайонному прокурору Харківської області раднику юстиції Власенко О.В.. У цьому листі директор АТП -16341 висловлює факт, що вона постійно конфліктує з водіями, погрожує, ображає нецензурними словами. Тому вона просить суд встановити факт, що лист директора ВАТ «Валковське АТП-16341» Тридуб Н.І. не являється висловлюванням погляду. У зверненні директор АТП -16341 не просить перевірити, встановити, а посилається на вже встановлений нею факт. Враховуючи, що між директором АТП -16341 та заінтересованою особою не може бути ніяких відношень, окрім ділових , висловлювання у листі , що [PERSON] постійно конфліктує з водіями, погрожує, ображає нецензурними словами, не являється її особистим поглядом, а підтвердженням того, що [PERSON] порушує громадський порядок. Встановлення такого факту, заявнику потрібно для подання позову про захист честі та гідності. У судовому засіданні заявник повністю підтримала заяву та надала пояснення відповідні вищенаведеному. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, йому належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд, вислухав пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 256 ЦПК України передбачено розгляд справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У зазначеній статті перелічені факти, які можуть бути встановлені судом. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Чинним законодавством не передбачено встановлення факту наявності в діях особи адміністративного правопорушення. За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви [PERSON]

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

4 липня 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 50% усіх його доходів щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох малолітніх дітей. Сімейне життя між ними поступово погіршувалося і після народження доньки подружні стосунки припинилися взагалі. При цьому відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Вона самостійно власними силами намагається матеріально забезпечити дітей, однак єдиним джерелом доходу є лише соціальна допомога на них. Враховуючи, що доньці виповнився лише один місяць, вона не має змоги влаштуватися на роботу. [PERSON], являючись батьком двох малолітніх дітей, свідомо ухиляється від виконання свого обов'язку щодо їх утримання, коштів в добровільному порядку не надає, самостійно їм нічого не купує. Оскільки між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов'язку по утриманню дітей, змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі (а.с. 5). Від цього шлюбу позивачка та відповідач мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Частина 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити. Крім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243,6 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

4 липня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що одруження виявилося невдалим. Подружні стосунки між ними щодня погіршувалися через нерозуміння один одного і у 2010 році припинилися взагалі. На даний час у відповідача є інша жінка, а в неї чоловік, а тому збереження сім'ї стало неможливим. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує. Після розірвання шлюбу бажає залишити теперішнє прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 2 вересня 2006 року сторони уклали шлюб (а.с. 4). Від цього шлюбу позивачка та відповідач мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Подружжя разом не проживають, заходів до примирення не вживають. Позивачка має намір створити іншу сім'ю, а тому подальше збереження шлюбу шкодить її інтересам. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору щодо спільно нажитого майна та місця проживання дитини немає. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище [PERSON], оскільки вона виявила про це своє бажання. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

4 липня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 6 серпня 2005 року було зареєстровано їх з відповідачкою шлюб. [INFO] народився їх син - [PERSON]. Разом з тим сімейне життя з відповідачкою не склалося, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, та вони припинили шлюбні стосунки з лютого 2010 року. Вважає, що відновлення їх стосунків неможливе, тому звернувся до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але в адресованій суду заяві просив справу розглянути у його відсутність та позов підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте в адресованій суду телефонограмі позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала та просила справу розглянути у її відсутність. У разі задоволення позову, залишити їй прізвище обране під час державної реєстрації шлюбу - [PERSON] . Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку, сторони зареєстрували шлюб 06 серпня 2005 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис за № 293. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.5). Проте шлюб між сторонами не склався, вони втратили взаємоповагу один до одного, та фактично припинили шлюбні відносини з лютого 2010 року. Спір між сторонами про розподіл спільного майна на час розгляду справи відсутній, спільних дітей вони не мають. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved