Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

30.07.2014 ПАТ «КБ «Надра» звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить суд: звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 28 травня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пальорою Г.Ю. та зареєстрованим в реєстрі за № 180, а саме на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 травня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пальорою Г.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 1274, з метою погашення заборгованості [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER]) за Кредитним договором №91/П/56/2008-840 від 28 травня 2008 року у сумі - 367117 доларів США 74 центів та 532561 гривні 27 копійок, яка складається з: -заборгованості за кредитом - 195287,81 доларів США, заборгованості за відсоткам - 171829,93 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту -24985,08 доларів США (еквівалент 297192,08 гривень), штрафу за кредитом - 19787,60 доларів США (еквівалент 235369,19 гривень), - шляхом продажу зазначеного майна Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (юридична адреса:04052, м.Київ, вул.Артема, 15, код ЄДРПОУ 20025456) із застосуванням процедури продажу, передбаченої ст.38 ЗУ «Про іпотеку», з наданням Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» всіх повноважень продавця предмету іпотеки, в тому числі, але не виключно: -отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки, які потрібні для продажу вище зазначеного предмета іпотеки в Головному управлінні Держземагенства у Київській області та всіх підпорядкованих структурних підрозділах або інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладення договору купівлі-продажу предмету іпотеки; звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмета іпотеки, а також ставити від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу; отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сім'ї іпотекодавця, копії будинкових книг, тощо. На час реалізації предмета іпотеки передати його в управління Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» у порядку, визначеному ст.34 Закону України «Про іпотеку». Стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 гривні. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 28 травня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є позивач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №91/П/56/2008-840, згідно з яким відповідачу було надано кредит у розмірі 197876 доларів США строком до 27.01.2025 року, зі сплатою відсотків у розмірі 14,49% річних. Позивач також посилається, на те, що в якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 28.05.2008 року між банком та відповідачем був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пальорою Г.Ю. та зареєстрований в реєстрі №1280, на підставі якого банку були передана в іпотеку зазначена в позовній заяві земельна ділянка. Проте у порушення вимог законодавства та умов кредитного договору відповідач не здійснює погашення кредиту та не сплачує відсотки за користування кредитом у строки та в розмірах, встановлених кредитним договором. В зв'язку з чим позивачем 10.07.2014 року було направлено вимогу відповідачу з пропозицією виконати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. Станом на 26.06.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 367117 доларів США 74 центи та 532561 гривня 27 копійок, що складається з: заборгованості за кредитом - 195287,81 доларів США, заборгованості за відсоткам - 171829,93 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту -24985,08 доларів США, що еквівалентно станом на 26.06.2014 року 297192,08 гривень, штрафу за кредитом - 19787,60 доларів США, що еквівалентно станом на 26.06.2014 року 235369,19 гривень. У судове засіданні сторони не з'явились. Від представника позивача Побережного О.П. 28.12.2015 року надійшла заява з проханням слухати справу без участі представника позивача, за змістом якої представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у призначені судові засідання, а саме: 22.09.2015 року, 23.10.2015, 19.11.201517.12.2015 та 29.12.2015 - не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, про причину неявки суд не повідомив, письмових заперечень, а також заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 28 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є позивач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», в особі начальника відділення № 56 філії ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір №91/П/56/2008-840 (а. с. 7-11). Згідно п. 1.1 Кредитного договору, банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 197876 доларів США, в порядку і на умовах, визначених договором за програмою іпотечний конструктор (а. с. 7-11). Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, цільове використання кредиту - проведення розрахунків за договорам купівлі-продажу №1274 від 28.05.2008 року, що укладений між позичальником [PERSON] та [PERSON], згідно якого позичальник придбав у власність нерухоме майно - земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою : [ADDRESS] У відповідності до п. 1.3., 1.3.1. кредитного договору, відсотки за користуванням кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,49 % відсотків річних. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у період (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Відповідно до п. 1.4., 1.5. кредитного договору, банк надав позичальнику кредит строком до 27 січня 2025 року. Комісія за розрахунки за договором складає 3,6 % від суми виданих коштів зазначених в п. 1.1. за винятком суми виданої на оплату комісії. Відповідно до п.3.3.1 та п.3.3.3 Договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 2637 доларів ША 35 центів; позичальник вносить чергові платежу по кредиту, визначені в п.п.1.3.1, 3.3.1 цього Договору до 10 числа поточного місяця, згідно з графіком погашення, наданому в Додатку №1 до цього Договору. Відповідно до п.5.2 Договору у випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п.3.3.3 цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Відповідно до п.5.3 Договору у разі порушення відповідачем вимог п. 4.3 за виключенням п. 4.3.3, 4.3.4 цього Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.1.1 кредитного договору за кожен випадок. Згідно із заявою на видачу готівки №533 від 28 травня 2008 року позичальнику [PERSON] були видані кредитні кошти відповідно до кредитного договору №91/П/56/2008-840 в сумі 191000 доларів США, еквівалентну 926350 гривням, що відповідає сумі кредиту без урахування комісії за розрахунки, передбаченої п.1.5 Кредитного договору (а.с.20). З наданого позивачем розрахунку ціни позову встановлено, що станом на 26.06.2014 року за [PERSON] рахується заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена, на загальну суму - 195287,81 доларів США, заборгованості за відсоткам - 171829,93 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту - 24985,08 доларів США, що еквівалентно станом на 26.06.2014 року 297192,08 гривень, штрафу за порушення умов кредитного договору відповідно до п.5.3 у розмірі 10% - 19787,60 доларів США, що еквівалентно станом на 26.06.2014 року 235369,19 гривень (а. с. 12-13). Правильність розрахунку не викладає у суду сумнівів. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Крім того, згідно п. 2.1. кредитного договору, в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, позичальник укладає з банком договір іпотеки земельної ділянки [NUMBER], що знаходиться за адресою : [ADDRESS] Так, в судовому засіданні встановлено, що 28 травня 2008 року між позивачем Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є позивач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пальорою Г.М. за реєстровим № 1280, предметом якого є нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, площею 0,1500 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою : [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка стане власністю іпотекодавця у майбутньому. Згідно з пунктом 1 статті 1 вказаного Договору іпотеки, а також за змістом розділу «Визначення термінів» Іпотекодавець з метою забезпечення своїх зобов'язань (зобов'язання позичальника по кредитному договору повернути до 27 січня 2025 року кредит у сумі 197876 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 14,49% на рік, сплатити можливі штрафні санкції) як позивальника, що витікає з Кредитного договору (Кредитний договорі №91/П/56/2008-840 від 28 травня 2008 року), передає в іпотеку, а Іпотекодердатель приймає в іпотеку Предмет іпотеки (а. с. 14-17). Крім того, як вбачається з ст. 3 Договору іпотеки, а саме : п. п. 3.1.12 іпотекодавець зобов'язаний отримати Державний акт на право власності на земельну ділянку, що є предметом іпотеки у відповідному уповноваженому органі та надати Іпотекодержателю протягом 15 днів з дня отримання зареєстрованого Державного акту на право власності на земельну ділянку. Відповідно до п. п. 3.3.5. ст.3, п.4.4. ст.4 , п.5.1 ст.5 Договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частині, у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобов'язань за цим договором або якщо гарантії та запевнення, надані іпотекодержателю, не відповідають дійсності. Згідно п. 4.5 ст.4 Договору іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги в повному обсязі, які визначається на момент реалізації права іпотеки, в томі числі, але не виключно, всі платежі на користь іпотекодержателя, передбачені кредитним договором, а також нараховані штрафні санкції за порушення зобов'язань за кредитним договором, договором на відкриття карткового рахунку (пеня, штраф), витрати іпотекодержателя на адвокатів, аудиторів, експертів, оцінювачів, витрати, понесені при зверненні стягнення на предмет іпотеки та його реалізації, в тому числі за здійснення виконавчого напису нотаріуса та будь-які інші витрати, понесені іпотекодержателем у зв'язку з цим договором. Як встановлено, з досліджених в судовому засіданні письмових доказів, в той же день, 28 травня 2008 року, був укладений та нотаріально-посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки за реєстровим №1274, що укладений між позичальником [PERSON] та [PERSON], згідно якого позичальник придбав у власність передану в іпотеку земельну ділянку загальною площею по 0,1500 га кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою : [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку (а.с. 18-19). Згідно з довідкою відділу адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м.Києві [PERSON], [INFO], змінив прізвище та ім'я на [PERSON] (а.с.42), в зв'язку з чим [PERSON] є належним відповідачем у даній справі. Як вбачається зі змісту дослідженого в судовому засіданні адресованого відповідачу листа від 10.07.2014 року, він містив вимогу позивача про повне погашення кредитної заборгованості протягом 7 банківських днів з дати надіслання банком повідомлення, а також відповідача було письмово попереджено, що у разі не виконання даної вимоги, банком буде розпочата процедура примусового стягнення заборгованості (а.с.21). Дані щодо направлення цього листа відповідачу, а також щодо отримання його відповідачем, в матеріалах справи відсутні. За змістом ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з ч.1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, та згідно ч. 1 ст. 577 Цивільного кодексу України якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1 ст. 583 Цивільного кодексу України заставодавцем може бути боржник, або третя особа (майновий поручитель). Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч.1, 2 та 4 ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Так, відповідно до статті 35 вказаного Закону, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. При цьому суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. А також судом враховано, що за змістом ч.2 ст.5 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що діяла на момент укладення договору іпотеки від 05.08.2008 року, предметом іпотеки може бути, в тому числі, нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору. Так, в судовому засіданні було встановлено, що сторонами при укладенні договору іпотеки було дотримано вищенаведених вимог закону щодо предмета іпотеки та державної реєстрації іпотеки, що підтверджується Інформаційними довідками з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек від 30.10.2014, за змістом яких іпотекодавцем та власником земельної ділянки значиться - [PERSON] (а.с.64,65,68,69.) . При цьому, суд вважає за необхідне прийняти до уваги, що до 02.05.2009 року єдиним документом, що посвідчував право власності на земельну ділянку був державний акт. Відповідно до змісту вищенаведених п.п.3.1.12 ст. 3 Договору іпотеки, саме іпотекодавець [PERSON], був зобов'язаний протягом 3-х банківських днів після одержання правовстановлюючих документів на Предмет іпотеки, надати їх копії Іпотекодержателю. Отже на момент укладення вищевказаного договору іпотеки від 28 травня 2008 року державна реєстрація права власності на земельні ділянки здійснювалась виключно шляхом внесення відповідної інформації до електронного реєстру та Державного земельного кадастру. Виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, суд також враховує, що відповідно до п.1.2 Договору іпотеки визначена сторонами вартість спірної земельної ділянки складає 1092210 гривень, що не перевищує розміру заборгованості за кредитом. Відповідно до змісту ч. 6 ст. 38 Закону ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Крім того, відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку », у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно з ч.1 ст.34 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Проте, зі змісту укладеного сторонами іпотечного договору вбачається, що умови передачі предмета іпотеки в управління та порядку його здійснення сторонами визначені не були. Будь-яких умов, відповідно до яких позивач вважає за потрібне здійснювати управління спірними земельними ділянками, а також обставини, що свідчать про необхідність здійснення такого управління, позивачем також не наведено. В зв'язку з цим позовні вимоги в частині передачі предмету іпотеки в управління позивачу задоволенню також не підлягають. В зв'язку з вище викладеним, позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу підлягають задоволенню, а в іншій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнана них або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Проте, на момент розгляду справи в суді позивачем не доведено належними і допустимими доказами існування такого спору щодо здійснення його прав продавця предмета іпотеки в частині права отримувати необхідні документи, їх дублікати в зазначених позивачем установах, органах, службах та підприємствах, здійснення необхідних платежів та інших дій у зв'язку з виконанням рішення суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначені вимоги суд вважає безпідставними та передчасними. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 3654 гривень по оплаті судового збору, понесені позивачем (а.с. 1), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial