Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

29 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 01.10.2014р. в сумі 12754,39грн., судового збору в розмірі 1600,00грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 01.10.2014р., відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення зазначених вимог відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 31.08.2017р. відповідач має заборгованість у розмірі 12754,39грн., яка складається з наступного: 421,45грн. заборгованість за кредитом; 8449,40грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2800,00грн. нараховано пені та комісії; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500,00грн. штраф (фіксована частина) та 583,54грн. штраф (процентна складова). Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 грудня 2017 року провадження по справі відкрито, призначено судове засідання на 02 лютого 2018 року о 14 год. 30 хв., яке було перенесено на 16 березня 2018 року о 15год. 00хв., в звязку з неявкою сторін в судове засідання. 16 березня 2018 року справу перенесено на 16 квітня 2018 року о 14год. 30хв.в звязку з знаходженням судді у нарадчій кімнаті. Представником позивача [PERSON] подано до суду клопотання про слухання справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином рекомендованою кореспонденцією. Суд, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. Судом встановлено, що у відповідності до укладеного договору б/н від 01.10.2014р., відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення зазначених вимог відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 31.08.2017р. відповідач має заборгованість у розмірі 12754,39грн., яка складається з наступного: 421,45грн. заборгованість за кредитом; 8449,40грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2800,00грн. нараховано пені та комісії; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500,00грн. штраф (фіксована частина) та 583,54грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. ст. 11, 12, 15, 20 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким, чином, враховуючи, що відповідачем не виконано належним чином зобовязання за кредитним договором, тому суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 01.10.2014р. в сумі 12754,39грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1600,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved