Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

29.10.2014 року позивачка звернувся до суду з вказаним позовом. Посилалася на те, що вироком Апеляційного суду Донецької області від 19.08.2013 року відповідачку засуджено за ч.3 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі. Вона є потерпілою по цій справі. Відповідачка, працюючи на посаді контролера ВО ОКП «ДТЕК» «Волновахаміжрайтепломережа» на ділянці смт.Володимирівка в період часу з 09.11.2010 по 24.04.2012 отримала від неї у рахунок оплати послуг за постачання теплової енергії [ADDRESS] грошові кошти на загальну суму 1406,62 грн. Відповідачка заздалегідь знала, що не буде перераховувати отримані від неї кошти за призначенням для перерахування на поточний рахунок тепломережі і в подальшому використала кошти в особистих цілях та приховала від неї наявність заборгованості за послуги теплопостачання на її особовомуу рахунку. Матеріальна шкода полягає у заволодінні шахрайським шляхом її грошовими коштами у сумі 1406,62 грн., які просила стягнути з відповідачки на її користь. В судовому засіданні позивачка на позові наполягає. Відповідачка, яка в установленому законом порядку повідомлена про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилася і повідомлень про причини неявки від неї не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивача, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що вироком Волноваського районного суду від 07.06.2013 року [PERSON] засуджена за ч.3 ст.190 КК України за те, що вона працюючи на посаді контролера ВО ОКП «ДТЕК» «Волновахаміжрайтепломережа» на ділянці смт.Володимирівка в період часу з 09.11.2010 по 24.04.2012 отримувала від [PERSON] у рахунок оплати послуг за постачання теплової енергії [ADDRESS] грошові кошти на загальну суму 1406,62 грн. [PERSON] заздалегідь знала, що не буде перераховувати отримані від [PERSON] кошти за призначенням для перерахування на поточний рахунок тепломережі і в подальшому використала кошти в особистих цілях та приховала від [PERSON] наявність заборгованості за послуги теплопостачання на її особовому рахунку (а.с.3-6). Вироком Апеляційного суду Донецької області від 19.08.2013 вирок Волноваського районного суду від 07.06.2013 року відносно [PERSON] в цій частині залишено без змін. Згідно квитанцій, позивачкою були передані грошові кошти відповідачці в рахунок оплати за послуги постачання теплової енергії на загальну суму 1406,62 грн. (а.с.25-30). Згідно попереджень ВО ОКП «ДТЕК» «Волновахаміжрайтепломережа», позивачка неодноразово була попереджена про заборгованість за постачання теплової енергії в сумі 1406,62 грн. (12-14). Таким чином, суд приходить до висновку, що неправомірними діями відповідачки позивачці завдано матеріальну шкоду в сумі 1406,62 грн., яку необхідно стягнути з неї на користь позивачки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.1166 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 80, 88, 212-214, 226 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved