Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

31 березня 2015 року [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду з дійсним позовом, про стягнення заборгованості по заробітній платі, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона з 02.04.1984 року по 01.03.2002 року працювала у ВАТ «Словянський керамічний комбінат» м. Словянська. З 01.01.1999 року ВАТ «Словянський керамічний комбінат» припинило виплачувати працівникам заробітну плату. В червні 2013 року позивач звернулася зі скаргою до Слов'янського міського управління соціального захисту населення. 21 червня 2013 року вона отримала відповідь, з якої вбачається, що корпоративне право на управління державним майном підприємства ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» належить Фонду державного майна України. Частка державної власності майна в уставному фонді підприємства складає 92,9%. Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.12.2008 року ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура, а вимоги, не задоволені за недостатністю майна вважаються погашеними. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 березня 2015 року з ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 1656 грн. 15 коп. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. До цього часу рішення суду не виконане. Враховуючи викладене, позивач вважає, що оскільки частка державної власності у статутному капіталі ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» становить 92,9 %, то відповідно до ст.619 ЦК України за його дії має нести субсидіарну відповідальність Фонд державного майна України, тому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 1656, 15 грн., та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Позивач [PERSON], до судового засідання не зявилася, про час, дату і місце судового розгляду була повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 22). Представник відповідача, Фонду державного майна України, належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду (а.с. 24), в судове засідання не зявився, відомостей щодо своєї неявки суду не надав, заяв, про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії трудової книжки виданої 19.09.1962 року на імя [PERSON], позивач з 12 вересня 1983 року по 01 березня 2002 року працювала у ВАТ «Словянський керамічний комбінат» м. Словянська (а.с.3, 3 з.б.). На час звільнення підприємство їй заборгувало 1656 грн. 15 коп. заробітної плати. У звязку з цим, рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 13 березня 2015 року №2/243/1017/2015 стягнуто із «Словянського керамічного комбінату» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 1656 грн. 15 коп. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. (а.с.4-5). Відповідно до повідомлення арбітражного керуючого [PERSON], № 17/02-14/33/41Б, від 17 лютого 2014 року, заборгованість по заробітній платі [PERSON] становить 1 656,15 грн. (а.с.9). З повідомлення Управління Державної виконавчої служби Головного Управління Юстиції у Донецькій області від 28 листопада 2013р. вбачається, що на примусовому виконанні у ВДВС Словянського міськрайонного управління юстиції перебувало зведене виконавче провадження щодо стягнення заборгованості, яка виникла з трудових правовідносин на користь громадян (а.с.6). Як вбачається з повідомлення Словянської міської ради від 21 червня 2013р., корпоративне право на управління майном підприємства ВАТ «Словянський керамічний комбінат» належить Фонду державного майна України. Частка державного майна в уставному фонді підприємства складає 92,9% (а.с.8). Суд не може погодитися з доводами позивача щодо того, що відповідач має нести субсидіарну відповідальність за дії ВАТ «Словянський керамічний комбінат» виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 619 Цивільного кодексу України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. Відповідно до п. п. 1.1, 3.1, 3.5, 3.9 статуту ВАТ «Словянський керамічний комбінат» відкрите акціонерне товариство засноване згідно з рішенням засновника Фонду державного майна України шляхом перетворення державного підприємства «Словянський керамічний комбінат» у відкрите акціонерне товариство «Словянський керамічний комбінат». Товариство є юридичною особою від дня його державної реєстрації. Товариство є власником майна, переданого йому засновником у власність, продукції, виробленої товариством внаслідок господарської діяльності, одержаних доходів, іншого майна, набутого на підставах, не заборонених чинним законодавством України. Товариство несе відповідальність за своїми зобовязаннями всім власним майном. Товариство не відповідає за зобовязаннями держави та акціонерів. Держава не відповідає за зобовязаннями товариства. Акціонери несуть відповідальність за зобовязаннями товариства тільки в межах належних їм акцій (а.с. 15-16). Відповідно до ч.1 ст.152 ЦК України акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями. Згідно ч.2 ст. 152 ЦК України акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном. Акціонери не відповідають за зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості акцій, що їм належать. Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про акціонерні товариства» засновниками акціонерного товариства визнаються держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, територіальна громада в особі органу, уповноваженого управляти комунальним майном, а також фізичні та/або юридичні особи, що прийняли рішення про його заснування. Отже, ч.2 ст.152 ЦК України, а також ч.2 ст.3 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлено, що акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобовязаннями усім своїм майном. Акціонери не відповідають за зобовязаннями товариства і несуть ризик збитків, повязаних з діяльністю товариства, тільки в межах належних їм акцій. До акціонерів не можуть застосовуватись будь-які санкції, що обмежують їх права у разі вчинення протиправних дій товариством або іншими акціонерами. Посилання позивача на ст.619 ЦК України є безпідставним, оскільки до спірних правовідносин має застосовуватись трудове законодавство, зокрема КЗпП, а додаткова (субсидіарна) відповідальність не може застосовуватись до трудових правовідносин, оскільки виникає лише у разі порушення зобовязання, якого між сторонами не існувало. Враховуючи відсутність правових підстав для субсидіарної відповідальності Фонду державного майна України в результаті діяльності ВАТ «Словянський керамічний комбінат», суд дійшов висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed