overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

8 липня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 30% усіх його доходів щомісячно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дочки не надає, хоча має задовільний стан здоров'я, постійне місце роботи в СТОВ «Дружба-Нова», стабільну заробітну плату та можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання. Вона не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, отримує незначну допомогу, якої недостатньо для належного забезпечення життя та розвитку дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 25% усіх своїх доходів, оскільки не має змоги сплачувати їх у більшому розмірі через сплату значної частини коштів на погашення кредиту, який був взятий в період шлюбу та спільного проживання з позивачкою. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, проте за рішенням суду в січні 2014 року розірвали його (а.с. 5). Батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). З довідки, виданої Світличненською сільською радою Варвинського району Чернігівської області, вбачається, що дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Домовленості між батьками дитини щодо способу виконання своїх обов'язків по її утриманню не досягнуто. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи ті обставини, що відповідач [PERSON] працездатний, суд приходить до переконання, що він повинен утримувати свою дочку [PERSON]. У відповідності з ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача та дитини, їх стан здоров'я, а тому вважає, що розмір аліментів повинен становити ? частину усіх видів заробітної плати (доходів) відповідача щомісячно. Крім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243,6 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

8 липня 2014 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом. Позов обґрунтовано тим, що 23 листопада 1990 року Маневицьким відділом ЗАГС було зареєстровано шлюб позивача та відповідача і видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Від даного шлюбу в них дітей немає. З часом спільне подружнє життя сторін погіршилося і з серпня 1992 року вони проживають окремо. Фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено, шлюб існує формально. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить його інтересам, примиритися з відповідачем не бажає, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В дане судове засідання позивач не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати у його відсутності, позов підтримує і просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 листопада 1990 року, який був зареєстрований Маневицьким відділом ЗАГС, актовий запис № 96, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 20). Від даного шлюбу в них дітей немає. З часом спільне подружнє життя сторін погіршилося і з серпня 1992 року вони проживають окремо. Фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено, шлюб існує формально. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цих підстав, суд вважає доцільним за вибором відповідача залишити їй прізвище - «[PERSON]». Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню 243 гривні 60 копійок судового збору. На підставі статей 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

8 липня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 12 травня 2010 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Зазначивши, що спільне життя із відповідачем не склалося, через несумісність характерів, різних поглядів на життя, його безвідповідального ставлення до позивачки, що призвело до припинення шлюбних відносин, збереження сім'ї на думку [PERSON] є неможливим, а тому вона просить розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 травня 2010 року. Мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з липня 2014 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим на чому наполягають обидві сторони, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

8 липня 2015 року [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом. Позов обґрунтовано тим, що 12 червня 2005 року Кульчинською сільською радою Турійського району Волинської області було зареєстровано шлюб позивача з відповідачем, актовий запис № 2. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, в сімї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння з вини [PERSON] Фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено, шлюб існує формально. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить її інтересам та інтересам дитини, примиритися з відповідачем не бажає, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати В дане судове засідання позивач не зявилася, проте подала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити та, у випадку неявки відповідача, ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах даної справи. Ухвалою Маневицького районного суду від 31 липня 2015 року ухвалено розгляд даної справи проводити у відсутності відповідача [PERSON], постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 цього Кодексу унормовано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 червня 2005 року, який був зареєстрований Кульчинською сільською радою Турійського району Волинської області, актовий запис № 2, та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ЕГ № 002370 (а.с. 4). Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне подружнє життя сторін не склалося, в сімї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння з вини [PERSON], вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цих підстав, суд вважає доцільним за вибором позивача залишити їй прізвище - «Піцик». Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок. На підставі статей 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

8 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, у якій вказувала, що вона протягом останніх років зустрічається з мешканцем селища Терни Недригайлівського району Сумської області [PERSON], вони кохають один одного, мали близькі, як чоловік та жінка, стосунки, внаслідок чого завагітніла та [INFO] народила сина [PERSON]. В свідоцтві про його народження батько записаний на її прізвище [PERSON], а ім'я та по батькові батька записано [PERSON]. У зв'язку з викладеним просила надати їй право на укладення шлюбу. У судовому засіданні заявниця та заінтересована особа [PERSON] підтримали заяву та просили її задовольнити. Зазначили, що проживають однією сім'єю в сел. Терни Недригайлівського району, спільно піклуються про дитину. [PERSON] зазначив, що він є батьком дитини. Заінтересована особа, Липоводолинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Сумській області, у своїй письмовій заяві просила справу розглянути за її відсутності, не заперечує проти позитивного вирішення справи. Заінтересовані особи - батьки заявника [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти укладення шлюбу донькою не заперечували. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, [PERSON], [INFO], зареєстрована по [ADDRESS] (а.с. 3). Фактично [PERSON] проживає разом із [PERSON], [INFO], та дитиною [PERSON] в сел. Терни Недригайлівського району Сумської області. Згідно з копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до положень ч. 3 ст. 234 ЦПК України справи про надання права на шлюб розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно зі ст. 22 СК України шлюбний вік для жінки та чоловіка встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягнути шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. У відповідності до роз'яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. За таких обставин, з'ясувавши добровільність бажання [PERSON] укласти шлюб із [PERSON], народження від нього дитини, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає інтересами заявниці, якій виповнилось 16 років, а тому приходить до висновку про необхідність задоволення заяви та надання права на шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

8 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власницею домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS], в якому зареєстрований відповідач. З 16.01.2007р. шлюб між нею та відповідачем розірвано. 29.08.2015р. [PERSON] переїхав на постійне місце проживання в с. Лемеші Бердичівського району Житомирської області. Відтоді він житловим будинком, в якому зареєстрований не користується, не проживає у ньому. Обов'язків члена сім'ї, пов'язаних з утриманням житлового приміщення, оплатою комунальних послуг, проведення поточного ремонту житлового будинку не виконує. Особистих речей відповідача у будинку немає. Узгодити питання щодо знятися з реєстраційного обліку з відповідачем не має можливості, оскільки зв'язок з ним перервався. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги (а.с.22). Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомляючи про причини неявки, хоча про час і місце судового розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку (а.с. 21). З`ясувавши позицію позивачки та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] являється власницею домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS], в якому зареєстрований відповідач. [PERSON] не проживає у житловому будинку позивачки понад один рік, обов'язків члена сім'ї, пов'язаних з утриманням житлового приміщення, оплатою комунальних послуг, проведення поточного ремонту житлового будинку не виконує. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

8 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що 18.10.2015р. помер її батько, [PERSON], після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в с. Гопчиця Погребищенського району Вінницької області по вул. Сонячна, 23. Крім неї право на спадщину мали, [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від належних їм часток спадкового майна. Однак позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавцю за життя. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її присутності (а.с. 18). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте голова Гопчицької сільської ради [PERSON] телефонограмою повідомив суд про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. (а.с. 24). Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини регулюються: - ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном.; - ч.1 ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична особа або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 18.10.2015р., був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в с. Гопчиця Погребищенського району Вінницької області по вул. Сонячна, 23; [PERSON]., як єдина спадкоємиця за законом не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавцю за життя, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

8 липня 2016 року до суду подано цей позов. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ніяких коштів на утримання дітей не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Представник позивачки, адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і просив суд стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожну дитину, оскільки він ніде не працює, не перебуває на обліку в РЦЗ, тому не має змоги сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Представник відповідача, адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з огляду на таке. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обовязку по утриманню дітей, інших утриманців не має. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема в твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обовязку по утриманню дітей, чим порушує їх права, , то з метою захисту майнових прав дітей, з нього необхідно стягувати аліменти на користь позивачки в твердій грошовій сумі, яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, який не працює, відсутності у нього інших утриманців, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, а також судові витрати у виді судового збору та витрат понесених позивачкою на правову допомогу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

8 липня 2016 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. В них різні характери, інтереси та погляди на життя. Сімейні проблеми вирішувались шляхом конфліктів і сварок. З вересня 2015 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу є неможливим. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Миритись з чоловіком не бажає. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, в нього є інша сім'я. Відповідач в судове засідання вдруге не зявився, хоча своєчасно був повідомлений про місце, дату і час розгляду справи судовою повісткою, надісланою рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням по зареєстрованому місцю проживання. Про причину неявки суд не повідомив. Клопотання про розгляд справи без його участі не надходило. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Подружнє життя сторін не склалося, між ними відсутні взаєморозуміння і повага. Позивач не бажає налагодити подружні стосунки і вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Як вбачається із ст. ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, отже, необхідно ухвалити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved