Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

2 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власницею ізольованого нежитлового приміщення громадського призначення, розташованого на першому поверсі житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , площею 62,9 кв.м та 1 листопада 2018 року між нею та відповідачем укладено договір оренди цього нежитлового приміщення №5/18 строком на 35 місяців до 1 жовтня 2021 року, на умовах строковості, платності та для розміщення в ньому аптеки. Оскільки відповідачу було надано в оренду вказане нежитлове приміщення, який ним користувався та за умовами договору повинен був сплачувати орендну плату в розмірі 1000 грн. починаючи з 1 листопада 2018 року, але свої зобов`язання він не виконував і жодного разу не сплатив орендну плату, позивач просить розірвати договір оренди нежитлового приміщення №5/18 від 1 листопада 2018 року, стягнути з відповідача несплачену орендну плату з 1 листопада 2018 року по 1 липня 2019 року, а також стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правничу допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала заяву про підтримання позову, розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.37). Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, в силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.35,36). Враховуючи зазначене, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30 жовтня 2009 року є власницею трикімнатної квартири [ADDRESS] , яка в подальшому була переведена в нежитлове приміщення аптеку (а.с.10-15,19). 1 листопада 2018 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір оренди нежитлового приміщення №5/18 строком на 35 місяців до 1 жовтня 2021 року, предметом якого є ізольоване нежитлове приміщення громадського призначення, розташоване на першому поверсі житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , площею 62,9 кв.м, на умовах строковості, платності та для розміщення в ньому аптеки (а.с.7-9) Відповідно до п.4.1 цього договору розмір орендної плати складає 1000 грн. за місяць. Крім тог, згідно з п.9.1.4 договору дія договору припиняється у разі несплати орендної плати більше трьох років. Згідно з актом приймання-передачі приміщення від 1 листопада 2018 року [PERSON] передала, а ФОП [PERSON] прийняв приміщення площею 62,9 кв.м, розташованого по [ADDRESS] , ремонт якого має задовільний стан, при огляді дефектів не виявлено (а.с.9зв.). Відповідно до супровідного листа [PERSON] від 1 червня 2019 року вона просить звільнити орендоване приміщення та забрати речі у зв`язку з невиконанням договорів оренди №1/18, №2/18, №3/18, №4/18, №5/18 (а.с.17). 6 червня 2019 року [PERSON] направила ФОП [PERSON] угоду про розірвання договорів оренди №1/18, №2/18, №3/18, №4/18, №5/18 у зв`язку з невиконанням умов договорів (а.с.17,18). Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може\~бути змінено\~або розірвано\~за рішенням\~суду на\~вимогу однієї\~із сторін\~у разі\~істотного порушення\~договору другою\~стороною та\~в інших\~випадках,\~встановлених договором\~або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином, оскільки відповідач користувався нежитловим приміщенням з 1 листопада 2018 року, проте орендної плати позивачу не сплачував, тобто неналежним чином виконував свої зобов`язання за договором оренди, суд дійшов висновку про наявність підстав для припинення оспорюваного договору оренди шляхом його розірвання та стягнення суми несплаченої орендної плати в розмірі 8000 грн. У зв?язку з задоволенням позову підлягає стягенню з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] 1536 грн. 80 коп. в рахунок повернення сплаченого судового збору, а також 3500 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved