Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

31.08.2017 року до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON], за участю третьої особи публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», про визнання права власності в порядку спадкування на грошові вклади. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 05.04.2014 року помер її батько [PERSON], [INFO]. На час оформлення спадщини після смерті батька у нотаріуса Третьої Горлівської державної нотаріальної контори її мати [PERSON] відмовилась від спадщини на її користь. Заповіт батько не залишав. Вона залишилась єдиним спадкоємцем за законом. У спадкову масу входять грошові вклади, які залишив батько, вклад у сумі 93244,40 грн. зберігається в «Ощадбанку» ТДВ № 32984. У звязку з проведенням АТО за місцем проживання вона не мала можливості прийняти спадщину в повному обсязі. Архів нотаріальних документів Третьої Горлівської державної нотаріальної контори, в тому числі і спадкову справу після померлого 05.04.2014 року [PERSON], не було вивезено з попередньої адреси розташування м. Горлівка. Доступ до вищезазначеного архіву відсутній. Згідно відповіді Головного територіального управління юстиції у Донецькій області їй запропонували звернутися до державного нотаріуса Першої Горлівської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 05.04.2014 року батька [PERSON] Після звернення до державного нотаріуса Першої Горлівської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у вчиненні таких дій згідно ч. 1, 2 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» від 02.09.1993 року, так як вказані дії суперечать законодавству України та не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії на той підставі, що спадкова справа № 428/2014 заводилась у Третій Горлівській державній нотаріальній конторі та оригінали цієї справи залишилися в зоні проведення АТО на тимчасово непідконтрольній території. [PERSON] просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], [INFO], який помер 05.04.2014 року, на грошові кошти, які складаються із суми вкладу та нарахованих процентів, що знаходяться на відкритих у банку рахунках на дату предявлення рішення суду, а саме: Філія Донецьке управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ № 10004/0523 ТДВ № 32984 у сумі 93244,40 грн. та компенсаційний рахунок № 91551/759 у сумі 9123,45 грн. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] подали до суду заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності, наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Третя особа ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Згідно із вимогами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року підсудність цивільних справ місцевих судів м. Горлівка Донецької області визначена за Словянським міськрайонний судом Донецької області. У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності ( статті 13,41 Конституції України). Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ([PERSON], 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. Відповідно до довідки № 66/521 від 08.10.2014 року, виданої начальником відділу бухгалтерського обліку звітності та контролю [PERSON], [PERSON], [INFO], має грошові кошти, що знаходяться на відкритих у банку рахунках, а саме: Філія Донецьке управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ № 10004/0523 ТДВ № 32984 у сумі 93244,40 грн. та компенсаційний рахунок № 91551/759 у сумі 9123,45 грн. (а. с. 13) [PERSON], [INFO], помер 14 квітня 2014 року у м. Горлівка Донецької області, що підтверджено відповідним свідоцтвом про смерть серії І-НО № 781310 від 14.04.2014 року. (а. с. 5) Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії І-НО № 485536, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. (а. с. 10) 18.08.1990 року був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на [PERSON] (актовий запис № 2043 від 18.08.1990 року). (а. с. 10) Згідно з довідкою № 160 від 24.06.2014 року, виданої селищним комітетом «Кіндратівка», [PERSON] був зареєстрований та мешкав [INFO], розташованому по вул. Утіна м. Горлівка Донецької області по день своєї смерті 05.04.2014 року. Разом з [PERSON] в даному будинку мешкала його дочка [PERSON] (а. с. 9) Відповідно до [PERSON] про реєстрацію в спадковому реєстрі № 37774775, 03.07.2014 року Третьою Горлівською державною нотаріальною конторою зареєстровано заведення спадкової справи № 56258542 після смерті [PERSON]. (а. с. 14). Згідно з листом № к-363-1208 від 20.06.2017 року, наданим Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області, Третя Горлівська державна нотаріальна контора перереєстрована за адресою: м. Світлодарськ, пр. Леніна,5, але фактично зазначена держнотконтора та її працівники не перемістилися за цією адресою, а виконання обовязків Третьої Горлівської державної нотаріальної контори покладено на Першу Горлівську державну нотаріальну контору з 21.06.2016 року. Архів нотаріальних документів Третьої Горлівської державної нотаріальної контори, в тому числі і спадкову справу після померлого 05.04.2014 року [PERSON] не було вивезено з попередньої адреси розташування м. Горлівка. Доступ до вищезазначеного архіву відсутній. (а. с. 11-12) Постановою державного нотаріуса Першої Горлівської державної нотаріальної контори від 23.06.2017 року [PERSON] відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 05.04.2014 року [PERSON] згідно ч. 1, 2 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» від 02.09.1993 року, так як вказані дії суперечать законодавству України та не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії на той підставі, що спадкова справа № 428/2014 заводилась у Третій Горлівській державній нотаріальній конторі та оригінал цієї справи залишився в зоні проведення АТО на тимчасово окупованій території. (а. с. 4) Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обовязків ( спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємцям). Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права й обовязки спадкодавця, які не припинилися в момент його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини, або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадщину за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом норм ст. 1268-1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця. Так, відповідно до ч. 3,4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину є правом, а не обовязком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі ( п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування. В той же час, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи обґрунтованої відмови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (п. 24). Постановою державного нотаріуса Першої Горлівської державної нотаріальної контори від 23.06.2017 р. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через наявність спадкової справи № 428/2014, яка заводилась у Третій Горлівській державній нотаріальній конторі та оригінал цієї справи залишився в зоні проведення АТО на тимчасово окупованій території. ( а. с. 4) В даному випадку позивачем в установленому законом порядку прийнято спадщину після померлого 05.04.2014 року її батька [PERSON], була заведена спадкова справа № 428/2014 у Третій Горлівській державній нотаріальній конторі та оригінал цієї справи залишився в зоні проведення АТО на тимчасово окупованій території, яка на даний час не підконтрольна Україні, а саме в м. Горлівка Донецької області. Відповідно до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» № 1632-УІІ від 12.08.2014 року, у разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків. У справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Таким чином, з позовної заяви вбачається, що позивач [PERSON] після смерті батька [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини, та оригінал спадкової справи зберігається в зоні АТО. Через знаходження відповідних органів на тимчасово окупованій території, позивач не має можливості прийняти спадщину в повному обсязі. Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 3.3 листа за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до абзацу третього пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом з достовірністю встановлено, що позивачем [PERSON] в установленому законом порядку прийнято спадщину після померлого 05.04.2014 року її батька [PERSON], через знаходження відповідних органів на тимчасово окупованій території, позивач позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права на майно. З огляду на вищенаведене суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», про визнання права власності в порядку спадкування на грошові вклади, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved