Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

30.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що 25.05.2011 року між нею та відповідачем [PERSON] у простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу товару у розстрочку, а саме відповідачем було придбано холодильник та пилосмок вартістю 2350,00 грн. Відповідно до укладеного договору його строк був встановлений у три роки до 25.05.2014 року. За вказаним договором відповідач сплатив позивачу 1,00 грн. від вартості товару та взяв на себе зобовязання сплачувати безпосередньо за товар рівними щомісячними платежами протягом строку дії договору по 65,00 грн. щомісячно, загалом на суму 2349,00 грн., а також додатково за користування послугами розстрочки по 70,00 грн. протягом 36 місяців загалом на суму 2520,00 грн. За період дії договору відповідач сплатив на користь позивача 521,00 грн., тобто договір належним чином не виконувався, оскільки з боку відповідача було порушення взятих на себе зобовязань. Отримати вищевказані кошти у позасудовому порядку позивач не має можливості, а тому вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. У судове засідання позивач не з`явилася, проте надала суду заяву від 01.02.2017 року, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила слухати справу за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи (а.с.14). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про час, день та місце судового засідання двічі (а.с.17 повернута до суду з відміткою органу поштового звязку про закінчення терміну зберігання повістка про виклик у судове засідання на 01.02.2017 року разом з позовною заявою з додатками та ухвалою судді про відкриття провадження по справі та а.с.18 - повернута до суду з відміткою органу поштового звязку про закінчення терміну зберігання повістка про виклик у судове засідання на 22.02.2017 року) повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Таким чином, судом встановлена повторність неприбуття відповідача до суду без поважних причин згідно вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. 25.05.2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу товару у розстрочку з терміном дії 3 роки до 25.05.2014 року. За вказаним договором відповідач придбав холодильник та пилесмок вартістю 2350,00 грн. Питання щодо купівлі пральної машини суд не розглядає, оскільки позивач не ставила вказане питання у позовних вимогах. Одразу ж при укладенні договору купівлі-продажу товару у розстрочку відповідач сплатив позивачу 1,00 грн. в рахунок погашення боргу, а в частині виплати іншої суми заборгованості взяв на себе зобовязання сплачувати за вказаний товар безпосередньо по 73,61 грн. (сума з урахуванням пральної машини) щомісячно протягом трьох років загалом на суму 2349,00 грн. (сума без врахування пральної машини) та по 79,50 грн. за користування послугами розстрочки, протягом 36 місяців на суму 2862,00 грн. (позивач зменшила вказану суму до 2520,00 грн., що є її правом, а тому суд розглядає вимоги позивача відповідно до заявлених позовних вимог, що підтверджується вказаним договором купівлі-продажу товару у розстрочку (а.с.4-5). Як вбачається з позовної заяви за весь час дії договору і до моменту подання позову до суду відповідач всього сплатив на користь позивача 521,00 грн. (зворотній бік а.с.4), про що маються відмітки позивача у розписці від 25.05.2011 року, при цьому допустив порушення взятих на себе зобов`язань. В той же час борг [PERSON] склав 4349,00 грн. (2349,00 грн. - вартість переданого відповідачу товару мінус сплачена одна гривня + 2520,00 грн. - вартість послуг розстрочки за 36 місяців 520,00 грн. сплачені відповідачем позивачу кошти 13.07.2011 р., 13.08.2011 р., 16.10.2011 р., 18.11.2011 р. та 20.01.2014 року). Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На підставі ч.1 ст. 530 ЦК України якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобовязується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не повязаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобовязується прийняти товар і оплатити його. Виходячи з норм ч.1 ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованим та знайшли своє підтвердження наданими суду доказами. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved