Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

30.03.2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про зменшення розміру аліментів, що стягнуто з нього на користь відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, з 3000 грн до 1860 грн щомісячно, що буде складати 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину). В обґрунтування позову зазначив, що з лютого 2018 року він працює в приватному підприємстві та отримує заробітну плату в розмірі 3723 грн, тому стягнута судом сума аліментів складає 80% заробітку, чим його фактично позбавлено засобів до існування. Крім того, він повинен здійснювати утримання батьків, які є особами пенсійного віку та потребують матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивач пред'явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні; відповідач позов не визнала. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.10.2017 року стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи з 01.09.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Отже, звертаючись до суду з цим позовом позивач повинен довести, що після стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей відбулося погіршення його матеріального та/або сімейного стану, що є підставою для зменшення розміру раніше стягнутих судом аліментів. Втім, доказів зміни сімейного стану після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів позивач не надав, а про наявність у позивача батьків на час ухвалення рішення було відомо. На підтвердження доводів позовної заяви щодо погіршення матеріального стану позивач надав суду довідку приватного підприємства «ОСББ-Сервіс «Фаворит» від 21.02.2018 № 1 (а.с. 12) з якої лише випливає, що з 06.02.2018 року позивач працює на цьому підприємстві на посаді охоронця з окладом 3723 грн. Суд констатує, що зазначений у довідці розмір посадового окладу не відображає в повній мірі заробіток позивача, оскільки умовами колективного договору можуть бути передбачені додаткові виплати, наприклад, за роботу в нічній час та/або у вихідні дні, преміальні виплати та інше. За таких обставин, належним доказом, що реально відображає доходи позивача натепер, може бути не довідка про розмір посадового окладу, який є лише однією із складових його заробітної плати, а довідка про нараховану та виплачену суму заробітної плати. Втім, позивач такої довідки суду не надав, а приєднана до справи довідка про розмір посадового окладу не відображає реальні доходи позивача, а тому не є належним доказом погіршення його майнового стану. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позивач не довів належними доказами обґрунтованість заявлених вимог, а тому пред'явлений позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed