overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

30.10.2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 25% від усіх видів заробітку (доходу ) відповідача щомісячно, до досягнення повноліття дитиною. В обґрунтування позову зазначила, що з чоловіком спільно не проживають, дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Позивач у судове засідання не з'явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Надіслав до суду заяву про визнання позову. В якій вказує на те, що зараз проживає в м. Комсомольськ Полтавської області і працює в супермаркеті «АТБ-298». Вивчивши матеріали справи, оцінивши всі надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Причому обов'язок утримувати дитину є рівним обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як видно з матеріалів справи, сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с.3). Дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою виконкому Берестівської сільської ради Бердянського району (а.с.4). Зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги визнав, тому з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст.7 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне позов задовольнити і визначити розмір аліментів на користь позивача у розмірі 1/4 частки (25%) від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 30.10.2014р. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути також судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

30.10.2014 р. до суду надійшов позов [PERSON] (а.с. 22-23), в якому заявлено вимоги про виключення із актового запису №28 від 13.01.2013 р. у відділі РАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області про народження [PERSON], [INFO], відомостей про батька [PERSON], з виданням нового свідоцтва про народження з урахуванням наведених змін, посилаючись на ті обставини, що перебував у шлюбі з [PERSON] з 2001 р. по 2014 р., що він записаний батьком народженої [INFO]. [PERSON], однак з кінця 2009 р. з відповідачкою однією сім'єю не проживав і не є біологічним батьком дитини. Позивач та його представник [PERSON] надали заяву (а.с. 78), в якій підтримали позовні вимоги та просили розглянути справу у їх відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надавши заяву (а.с. 77), в якій просила розглянути справу у її відсутності, визнала позовні вимоги [PERSON] та погодилась з висновком судово-медичної експертизи. З'ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 22.09.2001 р. по 05.02.2014 р. (а.с. 6). [INFO]. народилась [PERSON], народження якої зареєстровано 13.01.2012 р. відділом ДРАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області за №28 (а.с. 8). Батьками дитини записані сторони. Згідно висновку судово-медичної експертизи на а.с. 53-58 молекулярно-генетичним аналізом ДНК сторін та дитини встановлено, що [PERSON], [INFO], не є біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженою [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорювати своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження. Із ч. 2 ст. 136 СК України слідує, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.При цьому суд бере до уваги і визнання цих позовних вимог [PERSON] (а.с. 77).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

30.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання. В обґрунтування позовних вимог, вказав, що відповідач є його батьком. Він навчається на денному відділенні Донецького національного університету за спеціальністю «Безпека інформаційних і комунікаційних систем», строк навчання до 30.06.2018 року. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу, хоча має таку можливість. Тому позивач просить у судовому порядку стягнути аліменти з відповідача в розмірі 15 % частини всіх видів його заробітку до закінчення нею навчання. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги. Відповідач заперечував проти задоволення позову в такому розмірі. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком позивача (а.с.9), який навчається на денному відділенні Донецького національного університету за спеціальністю «Безпека інформаційних і комунікаційних систем», строк навчання до 30.06.2018 року, відповідно до довідки № 1293 від 07.10.2014 року (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст. 191, 201 СК України аліменти на сина, дочку, які продовжують навчання, присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи матеріальне становище відповідача, суд вважає за доцільне стягнути з нього на користь позивача аліменти у зв'язку з продовженням навчання в розмірі 110 частина всіх видів доходу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

30.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS] та зняття з реєстрації [PERSON] за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що йому, згідно договору купівлі-продажу квартири від 30.09.2014 року, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. В даний час у вищезазначеній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON], яка з 2005 року та по теперішній час у зазначеній квартирі не проживає, місце її знаходження позивачу невідоме. Відповідач жодного разу за вказаною адресою не з'являлась. В наслідок того, що відповідач фактично в квартирі не проживає, комунальні платежі, які на неї нараховуються не сплачує, тим самим перешкоджає позивачу у здійсненні його права власності на житло, зокрема вільно володіти та користуватися квартирою. На підставі викладеного, позивач, просить суд ухвалити рішення котрим усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS], зобов'язавши Тернівський РС ДМС у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник третьої особи - Тернівського РС ДМС у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена завчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов, в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], - а.с.3-4. У вищевказаній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON], яка з 2005 року та по теперішній час у зазначеній квартирі не проживає, - а.с.8. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності на своє майно, на підставі чого суд вважає, що слід усунути перешкоди у здійсненні права власності на належну [PERSON] квартиру, зобов'язавши Тернівський РС ДМС у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст.ст.319, 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

30.10.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 24.01.2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народилась одна дитина: син - [PERSON], [INFO], яка в даний час знаходиться на повному утриманні матері. Відповідач не надає матеріальної допомоги дитині. У зв'язку з чим просить суд, стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі - 700,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони з 24.01.2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у сторін народилась одна дитина: син - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження неповнолітньої дитини, відповідач [PERSON] являється батьком останньої. (а.с. 5) В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітньої дитини, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка знаходиться на утриманні та вихованні матері. Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Суд вважає, що [PERSON] спроможний платити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн., щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а тому позов слід задовольнити частково. В решті вимог слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі - 243,60 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

30.10.2014 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 22.03.2011 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 112. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 14 серпня 2014 року шлюбні стосунки між сторонами були припинені через те, що вони мають різні погляди про спільне життя, тому виникали постійні непорозуміння та сварки, просить суд розірвати шлюб оскільки він існує формально. До судового засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. До суду надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджено відповідними поштовими повідомленнями, жодних доказів або заперечень суду не надав. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 22.03.2011 року зареєстрували шлюб, про що Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 22.03.2011 року було видано Свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] (актовий запис № 112). Також, як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами припинені з 14 серпня 2014 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, відповідач теж не виявив наміру зберегти сім'ю, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

30.10.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 28 вересня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №727. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з серпня 2011 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 28 вересня 2007 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку, [PERSON], [INFO] (а.с.7). В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

30.10.2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності [PERSON] Державного акту на земельну ділянку виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4.84 га., що розташована в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. За йому належала земельна ділянка розміром 4.84 га., що розташована в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, про що йому було видано державний акт. У встановлений законом термін вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, їх син зацікавлена особа по справі від спадщини відмовився. Однак отримала відмову від нотаріуса, тому, що в державному акті серії ЯГ № 617857 від 02.11.2007 року допущена помилка, її чоловік записаний як [PERSON], а в свідоцтві про смерть [PERSON], тобто прізвище спадкодавця не співпадає. Через вказані розбіжності у написанні прізвища спадкодавця вона немає можливості оформити спадщину. В судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала в повному обсязі. Зацікавлена особа до суду надала заяву про слухання справи у його відсутність, заперечень щодо задоволення заяви немає. Вислухавши пояснення заявниці, [PERSON], [PERSON] дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці обґрунтовані, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. Поскільки в судовому засіданні судом встановлено, що заявниця перебувала у шлюбі з [PERSON] з 21.09.1983 року, актовий запис №464, місце реєстрації Первомайський міськвідділ ЗАГСу Миколаївської області. [INFO] [PERSON] помер, актовий запис № 351 від 07 травня 2013 року, місце реєстрації відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області. Згідно свідоцтва про народження виданого 16.12.1985 року актовий запис №130 [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ № 617857 [PERSON] на підставі розпорядження Перовмайської райдержадміністрації від 27.03.2007 року №93-р. належить 4.84 га. земельної ділянки в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Для оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку заявниці необхідно встановити факт, щодо належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку від 02.11.2007 року виданого підставі розпорядження Перовмайської райдержадміністрації від 27.03.2007 року №93-р., постільки в зазначеному акті прізвище власника помилково зазначено [PERSON]. На підставі викладеного, в силу ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України, у суда є підстави для встановлення факту належності державного акту на право власності на земельну ділянку від 02.11.2007 року виданого підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації від 27.03.2007 року №93-р в якому зазначено власника «[PERSON]» - «[PERSON]»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

30.10.2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу. В заяві позивач зазначила, що з 10.09.1992 року проживала однією сім'єю з відповідачем, разом виховували її сина [PERSON], [INFO], вели спільний бюджет, піклувались один про одного, вели спільний бізнес. [INFO] р. у них народився син [PERSON], батьком якого зареєстрований [PERSON]. 17.12.2004 року вони зареєстрували шлюб. Під час спільного проживання, за спільні кошти ними з відповідачем було придбано 51/100 частину домоволодіння із господарськими будівлями, розташованого на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] у м. Миколаєві. 20.09.2001 р. позивачка продала відповідачу квартиру [ADDRESS], а він 02.08.2002 р. зазначену квартиру продав [PERSON] та на отримані сумісні гроші вони придбали будинок у [ADDRESS], право власності на який зареєстровано за [PERSON] Зазначила, що підставою її звернення до суду з даним позовом, послужила необхідність визнання права власності на спільне майно, яке придбано під час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Посилаючись на викладене просила позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили про їх задоволення. До судового засідання відповідач не з'явився, направив заяву в якій зазначив, що позов визнає та підтримує. Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони з 10.09.1992 року стали проживати однією сім'єю та вести спільне господарство. [INFO] р. народився [PERSON], батьком якого зареєстрований [PERSON]. З 17.12.2004 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Факт спільного проживання сторін та ведення спільного господарства знайшов своє підтвердження, як показами сторін так і показами допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], в яких свідки підтвердили той факт, що вони проживали однією родиною, вели спільне господарств За змістом ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Враховуючи, що сторони з 10.09.1992 року до 17.12.2004 року проживали разом, вели спільний побут, підтримували подружні стосунки як чоловік та жінка, вони були сім'єю у розумінні ст. 3 СК України. Таким чином, вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження при розгляді справи та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

30.10.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 12.12.2008 року. Свою вимогу мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з березня 2012 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її участі та не заперечує про постановлення заочного рішення, а судові витрати просить покласти на неї.(а.с.25) Відповідач також звернувся до суду із заявою, в якій позов визнав, справу просить розглянути без його участі.(а.с.26) Ознайомившись із заявами суд,

Outcome: approved