Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

30.01.2013 року позивач звернулась до суду з даним позовом, з проханням: стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], що проживає в Бориспільському районі, с. Іванків, вул. Пісчана, 25 аліменти на свою користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з відповідачем вони перебували у шлюбі до 13.03.2006 року. 15.03.2009р. у сторін народилась донька [PERSON]. Сторони проживають окремо, відповідач участі у вихованні дитини не приймає, коштів на її утримання не надає. Домовленості, щодо способу виконання відповідачем обовязку по утриманню дітей не досягнуто, а тому позивач вимушена звернутися до суду. В судове засідання сторони не зявилися. До початку розгляду справи від позивача надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Від відповідача надійшла заява, в якій проти позову не заперечує, просить задовольнити та слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 119497 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 07.04.2009 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу [PERSON] 1-ОК №054381 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського місьрайонного управління юстиції Київської області 18лютого 2009 року /а.с. 2-3/. Після розірвання шлюбу донька проживає з позивачем по вул. Червоноармійська, 2а в с. Артемівка, Київської області. Відповідач працює в ДП МА «Бориспіль» на посаді слюсаря-сантехніка, що підтверджується довідкою про доходи від 13.02.2014 /а.с. 10/. Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд прийшов до висновку, що відповідач, який є працездатним, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, а також повинен утримувати дітей до досягнення ними повноліття, суд прийшов до переконання, що відповідач може сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Крім того згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішення суду від дня предявлення позову. Як вбачається з штампу отримання судом позовної заяви, позовна заява надійшла 30.01.2014 року. Таким чином аліменти підлягають стягненню з 30.01.2014 року. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, в звязку з чим, судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved