Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

7 липня 2016 року Згурівська районна державна адміністрація Київської області як орган опіки і піклування в особі голови адміністрації Мозгового В.М. звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач неналежним чином виконує батьківські обов'язки щодо своїх п'ятьох дітей, не створила умов для проживання, утримання дітей, не піклується про їх життя та здоров'я, існує загроза життю та здоров'ю дітей. У 2013 році відповідач вироком Згурівського районного суду була засуджена до позбавлення волі за ст.ст. 166, 75, п.п 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України з іспитовим строком. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 07.05.2013 направлена для відбування призначеного покарання. Малолітні діти були влаштовані до дитячих будинків згідно віку. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.09.2014 справа № 761/25880/14-к, провадження № 1-в/761/808/2014 відповідач була умовно-достроково звільнена з місць позбавлення волі та діти були повернуті у сім'ю. Після закінчення терміну умовного-дострокового звільнення та перебування на обліку у КВІ відповідач почала ухилятися від належного виконання батьківських обов'язків, вживати алкогольні напої. Житлово-побутові умови проживання дітей значно погіршилися, запасів продуктів харчування сім'я не має. Відповідач отримує соціальну допомогу на дітей, яку витрачає не за призначенням. Батько [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] помер у жовтні 2007 року, щодо малолітніх [PERSON] та [PERSON] - є одинокою матір'ю. Відповідач за місцем проживання характеризується негативно, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, злісно зловживає алкоголем, часто на довгий час залишає дітей самих вдома. Тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо її п'ятьох малолітніх дітей та стягнути з відповідача аліменти на користь дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 (чотириста) грн на кожну дитину до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір, малолітніх дітей передати органу опіки і піклування для подальшого їх влаштування. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду була оповіщена у встановленому порядку, про причини неявки суду не повідомила, копію позовної заяви з додатками отримала, своїх заперечень суду не надала. В судовому засіданні представник позивача надала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Крім того, зазначила, що особисто повідомила відповідача про розгляд справи. Неявка останньої у судове засідання черговий раз свідчить про байдужість до долі її п'ятьох дітей. Під час чергового обстеження житлово-побутових умов проживання сім»ї [PERSON] 08.08.2016 було встановлено, що відповідач не створила належних умов для проживання дітей, не опікується ними як мати. В судовому засіданні представники районних служб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси дітей Летяк Т.П., Олійник В.П., Матяш Л.О. та сільський голова Бондаренко В.Ф. надали пояснення, аналогічні поясненням представника позивача, зазначивши, що вони сприяли у свій час поверненню дітей матері. Проте остання належних висновків не зробила. В судовому засіданні дитина [PERSON] повідомив, що він любить матір, проте остання не опікується належно дітьми. Тому він опікується ними, готує для них їжу. Враховуючи викладене, вважає, що дітям буде краще жити окремо від матері, де будуть забезпечені належні умови для проживання та навчання. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7-11, 13, 14 - копії свідоцтв про народження, витягів з реєстру). Батько [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] помер [INFO] (а.с.12 - копія свідоцтва про смерть), щодо малолітніх [PERSON] та [PERSON] відповідач є одинокою матір'ю (а.с. 10,11, 13, 14 - копії свідоцтв про народження, витягів з реєстру). Відповідач є здоровою (а.с. 23-31 - медичні довідки), не працює, в центрі зайнятості на обліку не перебуває (а.с.65 - довідка), їй призначена соціальна допомога на 5 дітей як одинокій матері в розмірі 4493,30 грн (а.с. 21, 22, 64 - довідки). Вироком Згурівського районного суду від 08.11.2011 [PERSON] була засуджена за ст. 166, ст. 75, п.п 2-4 ч.1 ст. 76 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців з покладеними на неї обов'язками за умисне злісне невиконання встановлених законом обов'язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки (а.с.67-68 - копія вироку). Ухвалою суду від 07.05.2013 відповідач була направлена для відбування покарання (а.с.15-16, 20 - копія ухвали, копія інформації), звідки була звільнена умовно-достроково (а.с.17 - копія ухвали) та діти були повернуті в сім'ю. Певний час [PERSON] виконувала батьківські обов'язки. Проте натепер відповідач ніде не працює, зловживає спиртними напоями, не приймає участі у вихованні п'яти малолітніх дітей, веде аморальний спосіб життя, на зауваження сільського голови не реагує, авторитетом серед жителів села не користується (а.с.32 - характеристика). Виконком Середівської сільської ради неодноразово розглядав питання виконання відповідачем належним чином батьківських обов'язків та попереджав про відповідальність за невиконання батьківських обов'язків (а.с.18, 19 - копії рішень сільської ради). З відповідачем проводились бесіди на цю тему, проте належних висновків вона не зробила. Відповідач з дітьми проживає в одноповерховому цегляному газифікованому будинку в [ADDRESS]. Власником будинку є [PERSON] - мати відповідача. Мати не забезпечила необхідні житлово-побутові умови для проживання та утримання дітей, їх належне харчування (а.с.33, 34, 35, 56 - акти обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї). Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.989, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини нам рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Заслухавши пояснення представника позивача, представників районних служб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси дітей, дитину, думку прокурора, яка підтримала позов, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання юридичного обов'язку піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечила їм належних умов виховання та проживання та зобов'язана утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів малолітніх дітей, вбачає, що мають місце виняткові обставини в розумінні положень Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства», які дають підстави дійти безумовного висновку про необхідність розлучення малолітніх дітей з матір'ю і що це буде відповідати саме їхнім інтересам. Вбачається за необхідне передати дітей органу опіки та піклування Згурівської районної державної адміністрації Київської області для подальшого влаштування. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач має обов'язок та можливість утримувати дітей, є здоровою, не має постійного місця роботи, тобто має нерегулярний, мінливий дохід, тому суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з неї на користь дітей, у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн щомісячно на кожну дитину. Суд також враховує, що прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років установлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» у 2016 році: з 1 травня - 1228 гривень, дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня - 1531 гривня. На підставі викладеного,

Outcome: approved