Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

29 жовтня 2019р. в суд надійшла позовна заява (в редакції від 31.10.2019р.) [PERSON] до відповідача [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві зазначає, що являється співвласником кв. [ADDRESS] ; іншими співвласниками є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На даний час в зазначеній квартирі, окрім співвласників, також зареєстровані онуки позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] , хоча останній фактично в ній не проживає понад два роки. Вказує, що на даний час [PERSON] не є членом її сім`ї, а його реєстрація в квартирі покладає на неї додаткові обов`язки, зокрема, щодо сплати комунальних послуг у вищому розмірі. З огляду на зазначене, просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 31.10.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте подала заяву про розгляд за її відсутності; позовні вимоги підтримує та просить задоволити в повному обсязі; проти винесення заочного рішення по даній справі не заперечує (а.с. 40). Також в судове засідання не з`явились треті особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , проте подали заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності; позовні вимоги підтримують та просять задоволити (а.с. 38-39, 44-46). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце судового засідання як за місцем реєстрації, так і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач жодних заяв чи клопотань суду не подавав, відзив на позов не надав. Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, довідкою про реєстрацію місця проживання особи №5202 від 01.11.2019р., виданою Відділом ведення реєстру територіальної громади м. Новодністровськ, Новодністровської міської ради Чернівецької області, у зв`язку з чим в суд повернувся конверт із відміткою «за адресою не проживає», беручи до уваги оголошення про виклик до суду, розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вважає відповідача таким, що повідомлений про дату судового засідання належним чином. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив, що згідно Свідоцтва №18 про право власності на житло від 26.07.1999, виданого Органом приватизації державного житла та зареєстрованого Чернівецьким обласним БТІ 03.08.1999р., квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На даний час в квартирі [ADDRESS] , зареєстровані вісім осіб, а саме позивач [PERSON] , її чоловік [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] , онуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та зять [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів співвласників та довідкою № 3196 від 01.08.2019, виданою Відділом ведення реєстру територіальної громади м. Новодністровськ, Новодністровської міської ради Чернівецької області. Також третя особа [PERSON] повідомила суд, що з травня 2017 року із відповідачем [PERSON] разом не проживають, а 05.09.2019р. шлюб між ними розірвано за рішенням суду (а.с. 44). Відповідач [PERSON] за місцем своєї реєстрації не проживає без поважних причин протягом двох років, в підтвердження чого позивач надав акт обстеження сім`ї від 01.08.2019р., складений комісією у складі депутата Новодністровської міської ради Чернівецької області Скрипника О.В. та сусідів - мешканців будинку [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Як зазначено у позовній заяві, реєстрація місця проживання відповідача створює незручності та обмежує права співвласників на користування квартирою, зокрема, співвласники здійснюють оплату комунальних послуг з розрахунку зареєстрованих осіб. Доказів, які б спростовували твердження позивача [PERSON] та третіх осіб [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відповідачем [PERSON] суду не надано. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України особі належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Об`єктом права власності може бути згідно ст.ст. 379, 382 ЦК України квартира. Права власника житлового будинку, квартири визначені, зокрема, ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, якими передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 391 ЦК України, ст.150 ЖК Української РСР власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При цьому, згідно п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Особи, які не є членами сім`ї власника квартири, відповідно до ст.158 ЖК Української РСР, користуються жилим приміщенням у будинку, що належить громадянинові на праві власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Аналіз наведених вище норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки або внаслідок припинення обставин, що були підставою для вселення в житлове приміщення. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] з 05 вересня 2019р. не являється членом сім`ї позивача та третіх осіб, співвласників квартири; жодних домовленостей, в тому числі договорів, між співвласниками квартири та відповідачем щодо збереження за ним права на проживання в квартирі не має та фактично в квартирі не проживає суд приходить до висновку, що позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 768,40 грн. судового збору на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved