Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

30 червня 2020 року позивач АТ «УкрСиббанк» звернулось до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 95395578000 від 06 червня 2019 року про надання споживчого кредиту у розмірі 70 121 грн. 85 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ПАТ «УкрСиббанк» та відповідач [PERSON] 06.06.2019 уклали договір № 95395578000 від 06 червня 2019 року про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Підписавши цей договір, відповідач погодився з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку www.mv.ukrsibbank.com. Відповідно до умов Договору, Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 49 960 грн., з них 49 700 грн. - на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 260 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Всупереч умов кредитного договору відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Позивач направив відповідачу вимогу про усунення порушень кредитного договору та про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів у разі не погашення простроченої заборгованості. Однак, відповідач вимогу не виконав, заборгованість не погасив у повному обсязі. Станом на 23.06.2020 заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, по сплаті процентів за користування кредитом, комісії та пені, становить 70 121 грн. 85 коп. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 липня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача АТ «УкрСиббанк» - Успенський К.М. в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася з невідомої для суду причини. Про дати, час та місце судових засідань повідомлялася належним чином, шляхом надіслання судової повістки за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] . Однак до суду повернувся конверт з судовою повісткою, з відміткою поштового відділення про невручення поштового відправлення з причин «за закінченням терміну зберігання». Заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за відсутності відповідачки до суду не надходили. Стаття 6 Європейської конвенції про захист прав людини (далі -Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд. Вона закріплює принцип верховенства закону, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами «права на суд» слід розглядати, зокрема, наступні вимоги : вимога «змагальності» процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на «публічне слухання», що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden, 26 травня 1988 р., номер заяви 10563/83, пп. 24-33); право на ефективну участь(T. та V. проти Сполученого Королівства,16 грудня 1999 р., номер заяв 24724/94; 24888/94, пп. 83-89). Стаття 6 Конвенції головним чином служить для визначення того, чи були надані особі достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, які він вважав недостовірними.(Каралевічус проти Литви (Karaleviиius v. Lithuania), 6 червня 2002 р., номер заяви 53254/99). Враховуючи, що відповідач [PERSON] повідомлялася про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилася, заяв чи клопотань до суду не подала, суддя приходить до висновку, що їй були надані достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, а тому справу слід розглянути на підставі наявних у справі матеріалів та доказів, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 06 червня 2019 року ПАТ «УкрСиббанк» (з 27.11.2018 назва АТ «УКРСИББАНК») та [PERSON] уклали договір № 95395578000 від 06 червня 2019 року про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Підписавши цей договір, [PERSON] погодилася з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку www.mv.ukrsibbank.com. Відповідно до умов Договору, Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 49 960 гривень, з яких 49 700 гривень 00 копійок на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 260 гривень - на оплату страхового платежу відповідно до умов договору добровільного страхування. Відповідно до умов вказаного договору відповідач зобов`язалась повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами(Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 06-го числа щомісячно ануїтетних платежів в розмірі 3 589,00 грн. відповідно до графіка, що викладений у додатку № 1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 06.06.2022 року (п.п.3.4, 3.5, 3.6 договору). Відповідно до п. 3.8., 3.9. Договору, за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 77 % річних, а за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 84 % річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Відповідно до п. 3.11 договору, позичальник сплачує банку комісію у розмірі та порядку відповідно до умов договору та додатку № 1 до договору. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач тривалий час не здійснює своєчасно платежі для погашення заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим порушила взяті на себе зобов`язання. Станом на 23.06.2020 року заборгованість відповідача становить 70 121 грн. 85 коп., а саме: заборгованість за кредитом - 47 740 грн. 05 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 20 663 грн.; заборгованість за проценти за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін, згідно ст. 625 ЦК України - 791 грн. 65 коп.; по комісії - 750 грн.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту - 25 грн. 85 коп.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 148 грн. 14 коп.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії - 3 грн. 16 Відповідно до ст. 525 ЦК України, передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та платити проценти. Отже, всупереч умов кредитного договору [PERSON] тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача АТ «УкрСиббанк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 95395578000 від 06 червня 2019 року про надання споживчого кредиту такими, що підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2 102 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved