Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

30.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, третя особа [PERSON], в якому вказав, що його мати [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON], у період з 08.06.1996 року по 04.06.1999 року. Від даного шлюбу 06.08.1997 року народився позивач [PERSON], який на даний час є повнолітнім та студентом Харківського торговельно-економічного інституту. Його навчання сплачує мати, однак, самостійно та в повному обсязі [PERSON] не може нести витрати по утриманню сина. В той же час [PERSON] має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання [PERSON] На підставі викладеного позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на його утримання у розмірі 1800 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] на задоволенні своїх позовних вимог наполягав, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив розглядати справу за участю його представника адвоката [PERSON] Проти позову [PERSON] заперечував, вказуючи на те, що він не має змоги надавати матеріальну допомогу. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позову [PERSON] заперечувала, посилаючись на те, що у [PERSON] відсутня можливість сплачувати аліменти на користь позивача, оскільки відповідач ніде не працює, має на утриманні та здійснює догляд за двома дітьми, одна з яких є інвалідом та хворіє, зокрема, на цукровий діабет. Матеріальне становище [PERSON] є скрутним. Крім того, відповідач сплачував аліменти на утримання [PERSON] до досягнення позивачем повноліття. На підставі викладеного, [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] вважала законними. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 04.06.1999 року був розірваний /а.с. 3/. В період даного шлюбу, а саме 06.08.1997 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] копія Свідоцтва про народження, серія 1-ВЛ № 235945, актовий запис № 128 /а.с. 4/. [PERSON] є студентом І курсу Харківського торговельно-економічного інституту, що підтверджується копією Договору про навчання від 15.08.2015 року, копіями Довідок № 79 та № 109 /а.с. 5-6, 10, 11/. Оплачу даного навчання [PERSON] здійснює його мати [PERSON], про що свідчать копії квитанцій /а.с. 7, 8/. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 статті 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Коментарями до ст. 199 СК України розяснюється, що обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах СК України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. Таким чином, особа не в усіх випадках є обмеженою у зв'язку з навчанням в можливості заробляти кошти для власного забезпечення. Тому, в разі спору така потреба має бути встановлена судом. Потреба в матеріальній допомозі має бути пов'язаною з навчанням. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. З вищенаведеного вбачається, що при вирішенні питання стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та визначення їх розміру має значення встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також зясування потреби дитини, яка продовжує навчання, в отриманні такої допомоги. З наданих [PERSON] документів вбачається, що він офіційно не працює, що підтверджується копією трудової книжки, перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (копія Свідоцтва про укладення шлюбу, серія І-ЖД № 362202, актовий запис № 81), від даного шлюбу має двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] (копія Свідоцтва про народження, серія 1-ВЛ № 246542, актовий запис № 91) та [PERSON], [INFO] (копія Свідоцтва про народження, серія 1-ВЛ № 081813, актовий запис № 69). [PERSON], [INFO], є дитиною інвалідом, хворіє на цукровий діабет І типу, тяжкої форми та страждає на ряж інших захворювань. [PERSON] здійснює догляд за дітьми, а дружина [PERSON] працює та отримує дохід. Отже, матеріальне становище відповідача [PERSON] є скрутним. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що [PERSON] позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу [PERSON] За таких обставин, враховуючи матеріальне становище позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], його стан здоровя, наявність інших неповнолітніх дітей на утриманні, зокрема, дитини-інваліда, відсутність у відповідача офіційного місця роботи, суд приходить до висновку про необхідність відмовити [PERSON] у задоволенні його позовних вимог.

Outcome: dismissed