Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

30.07.2015 року [PERSON] (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (далі по тексту відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування (а.с.2-3). Так, позивач просить суд: - встановити факт належності ? частини житлової квартири [ADDRESS] [PERSON], померлому 16.11.2014 року; - визнати за [PERSON], [INFO], право власності на ? частину житлової квартири [ADDRESS], загальною площею 51,5 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м., що в цілому складається з: 1 коридор, 2 житлова, 3- житлова, 4 кухня, 5 санвузол, 6 шафа, 7 лоджія. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явився, але його представник [PERSON], подав до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю (а.с.24-25). Представник відповідача Старокозацької СР, в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, згідно з якою заперечень не має, просить суд розглянути справу в судовому порядку без представника сільської ради та винести законне і обґрунтоване рішення (а.с.22). Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [PERSON] народився 26.12.1976 року у селі Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області, ідентифікаційний номер [NUMBER], про що свідчить паспорт серії КЕ № 794238 виданий 29.09.1997 року та видана 04.04.2000 року довідка про присвоєння ідентифікаційного номера № 15218 (а.с.4). [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується виданим 27.01.1977 року свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД №325672, актовий запис № 5 (а.с.6). Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.12.2014 року було допущено поворот виконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.07.2014 року та ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.10.2014 року шляхом зобовязання Комунального підприємства «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» скасувати реєстраційний запис про право власності на ? частку квартири [ADDRESS], який в цілому складається з: 1 коридор, 2 житлова, 3 житлова, 4 кухня, 5 санвузол, 6 шафа, 7 лоджія, загальною площею 51,5 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м. за [PERSON]. Визнано за [PERSON], [INFO] (Одеська область, Білгород-Дністровський район, село Старокозаче, вулиця Першотравнева, 66, ідентифікаційний номер [NUMBER]) право власності на ? частку квартири [ADDRESS], який в цілому складається з: 1 коридор, 2 житлова, 3 житлова, 4 кухня, 5 санвузол, 6 шафа, 7 лоджія, загальною площею 51,5 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м. (а.с.12-13). 16.11.2014 року [PERSON] (батько [PERSON]П.) помер у віці 61 рік, що підтверджується виданим 19.11.2014 року свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 396726, актовий запис № 1368 (а.с.5). Таким чином, після смерті 16.11.2014 року [PERSON] залишилась спадщина, зокрема, у вигляді ? частки квартири [ADDRESS], який в цілому складається з: 1 коридор, 2 житлова, 3 житлова, 4 кухня, 5 санвузол, 6 шафа, 7 лоджія, загальною площею 51,5 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м. При зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] було відмовлено та винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із тим, що не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, які підтверджують право власності спадкодавця на заявлене спадкове майно. Рекомендовано звернутися до суду (а.с.15-16). Відповідно до частини першої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України). Згідно із ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спори про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що має юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно абзацу другого п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, наведений ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності необхідних умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Даний факт є юридичним, оскільки його встановлення надає позивачу право на отримання майнових прав на спадкове майно та повністю доводиться наступними документами: - свідоцтвом про право власності на житло № 1145 виданим 27.06.1997 року (а.с.10); - розпорядженням органу приватизації № 1145 від 27.06.1997 року (а.с.11); - ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.12.2014 року (а.с.12-13). Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки. Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцем [PERSON] (померлого 16.11.2014 року) першої черги за законом, який претендує на спадщину у вигляді ? частки квартири [ADDRESS], є його син [PERSON], [INFO]. Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності. В свою чергу, вказаний спадкоємець позбавлений права на отримання зазначеної спадщини у зв'язку із тим, що спадкодавець не встиг за життя оформити право власності згідно діючого законодавства України. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про задоволення позовної заяви [PERSON] до Старокозацької СР про визнання права власності в порядку спадкування.

Outcome: approved