Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

29 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що [INFO] помер її дядько, [PERSON]. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дядька, позивачка довідалась, що [PERSON] за життя не оформив свої права як спадкоємець за заповітом після смерті матері - [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] та на земельну ділянку (пай), розташовану на території Хмелівківської сільської ради, Володимир-Волинського району, у зв'язку з чим відсутні відповідні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] та на земельну ділянку, площею 3,47 Га, розташовану на території Хмелівківської сільської ради, Володимир-Волинського району, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судове засідання представник позивача подав заяву з проханням позов задовольнити, справу розглянути в його відсутність. Від Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області до суду надійшла заява про визнання позову та з проханням розглянути справу за відсутності представника відповідача. В зв'язку із цим, враховуючи письмові заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з довідки № 58 вид.02.02.2018 року Зимнівською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області, та з копії державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 27.06.2003 року Хмелівківською с/радою, на момент смерті [PERSON], яка померла [INFO], їй належав житловий будинок [ADDRESS], та земельна ділянка, площею 3,47 Га, розташована на території Хмелівківської сільської ради, Володимир-Волинського району. Вказане майно [PERSON] заповідала своєму синові - [PERSON] (заповіт посвідчений 22.12.2007 року Хмелівківською сільською радою, за реєстром № 91), який фактично прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований та постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час видкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] виконав дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини після смерті матері, [PERSON] Згідно п.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, спадкоємець може звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. При цьому в зазначеному листі ВССУ вказано, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст.1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст.1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини». Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 03.04.2017 року виконавчим комітетом Хмелівківської сільської ради Володимир-Волинського району, Волинської області, актовий запис № 11.) Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS], та земельна ділянка, площею 3,47 га, розташована на території Хмелівківської сільської ради, Володимир-Волинського району, Волинської області. Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16.03.2018 року, яке є чинним, встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є двоюрідною племінницею [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. [PERSON] зверталася до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину. Постановою державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області від 12.10.2018 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі вимог ст.46, п.2 ст.49 Закону України «Про нотаріат». У зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не оформив належним чином право власності на предмет спадкування, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, що є підставою для звернення до суду з даним позовом. Як зазначено у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об'єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. За таких обставин, суд вважає, що визнання права власності на спадкове майно в рамках даного позову є необхідним і єдиним можливим способом захисту прав позивача як спадкоємця. На підставі ст.ст.392, 1223, 1261, 1265, 1296,1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved