Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 26 листопада 2011 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу подружжя має дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання є неможливим, оскільки вони з чоловіком перестали розуміти один одного, погляди на сімейне життя розійшлись, виявилося, що вона та чоловік люди з різними життєвими та моральним цінностями. Просить шлюб розірвати. До початку судового засідання позивач [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю та просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 23). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи (а.с. 22). На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України суд у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що з 26 листопада 2011 року [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу Тимченко), [INFO], перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 52, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від цього шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Згідно викладених позивачем обставин збереження шлюбу та подальше спільне проживання є неможливим, оскільки вони з чоловіком перестали розуміти один одного, погляди на сімейне життя розійшлись, виявилося, що вона та чоловік люди з різними життєвими та моральним цінностями. Спорів щодо поділу спільно нажитого майна немає. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити теперішнє прізвище - [PERSON]. Враховуючи викладені позивачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сімя сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище, яке вона отримала у звязку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона виявила таке бажання. На підставі викладеного та

Outcome: approved