Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

31.08.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що 30.07.2015 року сталося залиття належної йому на праві спільної часткової власності квартири за адресою: [ADDRESS], що трапилось на системі центрального опалення, гарячого (холодного) водопостачання. Затоплення квартири відбувалось з квартири №67, поверхом вище, яка належить відповідачу. Внаслідок залиття його квартири виявлено вологі плями жовтого кольору на стінах та стелі кухні та житлової кімнати. В житловій кімнаті намок диван та коври на підлозі. 30.07.2015 року комісія склала акт про залиття квартири, в якому причину залиття квартири не зазначили, оскільки мешканці квартири №67 на час обстеження були відсутні. Вартість відновлюваних робіт визначена згідно кошторису в цінах станом на 31.07.2015 року становить 10065,76 гривень. Позивач зазначає, що окрім майнової шкоди, йому було спричинено моральну шкоду, яку позивач оцінює в 3 000 грн. Вона полягає у пошкодженні майна. Посилаючись на положення ст. ст. 22, 23, 1166, 1192 ЦК України, позивач просить суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у розмірі 10 065,76 гривень та 3 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, та 1 000 гривень витрачених для проведення оцінки з визначення завданого матеріального збитку. У судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та просив позов задоволити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У судове засідання треті особи не зявилися,представник третіх осіб подала заяву про розгляд справи у її відсутності та просила позов задоволити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для справи для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно\~ст. 151 ЖК України\~визначено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Положеннями ст. ст.\~319,\~312 ЦК України\~передбачено, що власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Наведені норми матеріального права встановлюють зобов'язання власника нерухомого майна щодо його утримання, це стосується й внутрішньоквартирної системи опалення. Квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової приватної власності позивачу [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.04.1997 року (а.с.20-21). Квартира складається з однієї кімнати житловою площею 17,0 кв.м., кухні площею 5,6 кв.м., ванної кімнати площею 2.2 кв.м, коридору площею 3.4 кв.м., вбудованої шафи -0,3 0.3 кв.м (а.с.21). Згідно відповіді [PERSON] УДМС України в Івано-Франківській області в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON] (а.с. 60) У відповідності з вимогами пункту 2.3.6 наказу №76 від 17.05.2005 року Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства «Правила утримання житлових будинків та при будинкових територій» причина залиття з зазначенням пошкоджених та таких, що вимагають ремонту або заміни конструктивних елементів, а також обсягів необхідних ремонтно будівельних робіт з усунення дефектів, що виникли, встановлюється в «Акті про залиття» за формою додатку №4. З акту про залиття, який був складений комісією Комунального підприємства Єдиний розрахунковий центр 30.07.2015 року (а.с. 22) вбачається, що 30.07.2015 року в квартирі №56 будинку №167 корпус 3 по вул. Мазепи в м. Івано-Франківську трапилося залиття, в результаті чого при візуальному огляді квартири №56 виявлено вологі плями жовтого кольору на стінах та стелі кухні та житлової кімнати, в житловій кімнаті намок диван та коври на підлозі, мережі загального користування знаходяться в задовільному технічному стані, обстеження в квартирі №67 не вдалось провести, оскільки мешканці були відсутні (а.с.22) Таким чином, суд вважає, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок неналежного утримання внутрішньоквартирних мереж у квартирі №67, яка знаходиться поверхом вище над квартирою №56, в якій проживає відповідач, й саме остання зобов'язана здійснювати за ним належний догляд, утримувати у відповідному стані й знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з шкодою, що була спричинена позивачу. Частиною 1\~статті 64 ЦПК України\~встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог\~статті 1166 ЦК України\~покладено на відповідача. Позивач надав суду докази на підтвердження винних дій відповідача, а відповідач відповідно до вимог ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України\~це не спростувала і не довела відсутність своєї вини, що є його процесуальним обов'язком згідно презумпції завдавача шкоди. Відповідно до частин першої, другої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі / передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо/ або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до звіту №15/02/08 від 31.07.2015 року вартість матеріального збитку завданого власнику квартири, що знаходиться за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Мазепи, буд. 167, корп. 3, кв.№56 внаслідок залиття квартири складає 10065,76 гривень без ПДВ, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також, суд вважає,що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрат за проведення оцінки з визначення завданого матеріального збитку у розмірі 1000 гривень (а.с.37). Що стосується позовних вимог в частині відшкодування спричиненої моральної шкоди, то відповідно до ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а саме: душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, стан майна після залиття, необхідність докладання додаткових зусиль та витрачання часу на поновлення порушеного права, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Беручи до уваги постанову Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 /зі змінами та доповненнями/ „Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в цій частині та стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 1000 гривень, оскільки саме ця сума, на думку суду, служитиме належним відшкодуванням моральних страждань, які позивач зазнав внаслідок пошкодження належного йому нерухомого майна через залиття квартири, хвилювань, необхідності захисту своїх прав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати відповідно до ставки сплати судового збору майнового характеру у розмірі 243 гривні 60 копійок та немайнового характеру у розмірі 243 гривні 60 копійок . На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial