Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

4 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом, який обґрунтував тим, що 15 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», назву було змінено на ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 879550/ФЛ, згідно з умовами якого, останній було надано кредит в іноземній валюті у розмірі 184495, 94 доларів США на умовах забезпеченості, повернення, строковості та в порядку, визначених кредитним договором. В якості забезпечення зобов'язань позичальника за кредитним договором 15 вересня 2008 року, між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір поруки № 879550/ФЛ-П, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, так і тих, що можутьвиникнути в майбутньому. Попри взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує, а на звернення до позичальника та поручителя з проханням повернути кошти та виконати свої зобов'язання за договором і погасити існуючу заборгованість, відповідачі не реагують. Вказані обставини стали причиною звернення позивача з вказаним позовом до суду, в якому він просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 2713701,51 гривень та судові витрати по справі (а.с.2-3). В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачі в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог з огляду на те, що фактично кошти у банку вони не отримували, земельну ділянку за кредитні кошти не придбавали, а підписання кредитного договору та договору іпотеки відбувалося за пропозицією інших заінтересованих в цьому осіб, які цими коштами фактично і скористалися. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 15 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», назву якого було змінено на ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 879550/ФЛ, згідно з умовами якого, останній було надано кредит в іноземній валюті у розмірі 184495,94 доларів США з цільовим його призначенням для проведення розрахунків по договору купівлі - продажу від 12.08.2008 року, що укладений між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5-7). Факт укладення та підписання вказаного кредитного договору [PERSON] в судовому засіданні не заперечувався. Станом на 8 лютого 2013 року заборгованість відповідача [PERSON] складає 2713701,51 гривень, у тому числі : - основна сума боргу у розмірі 183367,60 доларів США, що за курсом НБУ на 08.02.2013 року дорівнює 1465657,23 гривень, - відсотки у розмірі 120468,06 доларів США, що за курсом НБУ на 08.02.2013 року дорівнює 962901,20 гривень, - пеня у розмірі 17224,51 доларів США, що за курсом НБУ на 08.02.2013 року дорівнює 137675,51 гривень, - штраф у розмірі 18449,59 доларів США, що за курсом НБУ на 08.02.2013 року дорівнює 147467,57 гривень. що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с 4). В якості забезпечення виконання умов кредитного договору № 879550/ФЛ від 15 серпня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 879550/ФЛ-П, відповідно до умов якого останній зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, так і тих, що можутьвиникнути в майбутньому (а.с.8). Факт укладення та підписання вказаного кредитного договору [PERSON] в судовому засіданні також не заперечувався. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та умовами укладеного між сторонами кредитного договору. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачці [PERSON] певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов'язки з повернення кредиту, відсотків та комісії за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобов'язань у розумінні наведеної норми. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] неналежно виконує свої обов'язки за кредитним договором, що полягає у фактичному припиненні сплати за ним, суд вважає правильним звернення до суду з позовом про дострокове стягнення кредитних коштів. Доводи відповідача [PERSON] про те, що вона фактично не отримувала кредитні кошти за вказаним кредитним договором спростовується системним аналізом наданих сторонами доказів та отриманих під час розгляду судом документів. Так, кредитний договір [PERSON] було підписано, отже нею були взяті на себе відповідні зобов'язання перед банком. Також [PERSON] було укладено договір іпотеки № 879550/ФЛ-3 від 15.08.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округ [PERSON] за реєстровим номером 2018, відповідно до умов якого, [PERSON] (як іпотекодавець) надала в іпотеку ПАТ «Надра» земельну ділянку площею 0,2500 га. по вулиці Енгельса, у селі Знаменівка, Новомоськовського району Дніпропетровської області, яка була придбана нею на підставі договору купівлі - продажу від 15.08.2008 року у [PERSON], посвідченого цим же нотаріусом (а.с.81-84). Вказаний іпотечний договір спростовує доводи відповідача [PERSON] в частині того, що вона кредитні кошти не отримувала, оскільки тоді вона не могла б здійснити розрахунок за придбану земельну ділянку, отже і як наслідок передати її потім в іпотеку банку. Крім того, факт отримання кредиту [PERSON] також підтверджується заявкою на видачу готівки № 472 від 15.08.2008 року, меморіальним ордером (а.с.9,93) та вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2011 року, яким було засуджено [PERSON] за ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України, де судом було встановлено, що 15.08.2008 року посадові особи відділення № 12 філії Дніпропетровського РУ ВАТ КБ «Надра» уклали кредитний договір № 879550/ФЛ з [PERSON] та видали їй кредитні кошти у розмірі 184495,94 долара США (а.с.42-80). Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності з ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом було встановлено, що кредитне зобов'язання відповідача [PERSON] було забезпечено порукою відповідача [PERSON] за договором № 879550/ФЛ-П від 15.08.2008 року, отже, зважаючи на те, що дотепер боржник за кредитним договором не виконала свої зобов'язання, позивач вправі одночасно (солідарно) звернути свої вимоги й до поручителя. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Суд, відповідно до вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, роз'яснював сторонам їх права та обов'язки, попереджав про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, однак відповідачі не ставили клопотання про призначення почеркознавчої експертизи на предмет належності їх підпису на вказаних вище документах, що підтверджують отримання кредитних коштів, вимоги про визнання недійсним кредитного договору або договору поруки не заявляли, отже таким чином розпорядилися своїм процесуальним правом на власний розсуд. Таким чином, розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, як того вимагає ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у заявлений позивачем спосіб.

Outcome: approved