Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

30 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті 30 жовтня 2018 року [PERSON], місце смерті: Україна, місто Луганськ. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 30.10.2018 року у місті Луганськ померла ії мати. Смерть настала внаслідок злоякісних новоуторень самостійних множинних локацій (онкологічне захворювання). Враховуючий, що документи про смерть виданий на окупованій території, вона позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію смерті матері та оформлення пенсії в звязку з втратою годувальника. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Заявник звернуся до суду з заявою про розгляд справи за ії відсутністю. 30 листопада 2018 року до суду надійшов лист Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 29.11.2018 року № 6790/18-36 про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 01 лютого 2018 року первино була оглянута [PERSON], [INFO] та встановлена друга група інвалідності, про що свідчить довідка до акту медико соціальної експертної комісії № 037866. 30 жовтня 2018 року у віці 45 років померла [PERSON], про що свідчить довідка про причину смерті з зазначенням «Злоякісне новоутворення самостійних множинних локалізацій», яка видана у місті Луганськ. Заявницею, в обґрунтування своїх вимог, надано суду копію свідоцтва про смерть видане в місті Луганськ померлої 30 жовтня 2018 року [PERSON], [INFO], серії І-ВВ№ 069353. Померла була матірю заявниці [PERSON], 27 лютого 1997 року, уродженка міста Луганськ, зареєстрована за адресою: [INFO], кварт. Стєпной, 4, кв.44; фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] (довідка від 07 березня 2017 року № 5099 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи) Місто Луганськ входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р.; відповідно до ч. 1 Рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» яке введено в дію Указом Президента України № 875/2014, будь-які органи, їх посадові та службові особи, утворення обрані, сформовані та призначені за результатами так званих виборів 02 листопада 2014 року, які проводились в окремих районах Донецької та Луганської областей, є такими, що утворені, обрані, сформовані та призначені і діють усупереч Конституції та Законам України. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Вирішуючи дану справу, суд бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться розяснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. Надані заявником документи, свідчать про смерть 30 жовтня 2018 року [PERSON], [INFO], місце смерті: Україна, місто Луганськ. Відповідно до положень ч.2 ст.49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. Згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації смерті. Наявні у заявника документи не створюють правових наслідків та не дозволяють безпосередньо вчинити державну реєстрацію смерті органом РАЦС. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що заяву про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України слід задовольнити, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть особи, видане державним органом України. Згідно пункту 8 частини першої статті 367 суд допускає негайне виконання рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. \~\~\~\~

Outcome: approved