Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

30 травня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], ТОВ «Новини-ТВ» про захист честі, гідності і ділової репутації та спростування недостовірної інформації. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] року о 10 годині 52 хвилини на своїй сторінці в соціальній мережі Facebook народним депутатом [PERSON] було поширено інформацію про те, що «у офісі Партії регіонів активісти знайшли розписки деяких журналістів, а також менеджерів каналу Інтер за отримані хабарі, якими оплачувалися негативні сюжети про [PERSON], інших політиків. Ці розписки і звіти сьогодні планувалося оприлюднити на Еспресо Телеканал». Об 11 годині 44 хвилини на цій же сторінці в соціальній мережі Facebook [PERSON] з коментарем «А ось і анонс» першим виклав текст розписки, датованої 29 жовтня 2010 року, в якій відображено, що [PERSON], отримав 14400 доларів США за підготовку сюжетів на каналі NewsOne. Після вказаної розписки містився текст «Люди з команди «Інтера» отримували гроші від [PERSON] з ...espresso.tv». [INFO] року об 11 годині 26 хвилин на сайті порталу телеканалу «Еспресо.ТV» опубліковано статтю під заголовком «[INFO]». У тексті публікації зазначено про те, що «в розпорядженні Еспресо ТV опинилися документи, які зберігалися в Межигір'ї і підтверджують, що люди з команди Льовочкіна на «Інтері» отримували величезні гонорари за матеріали проти опозиції». У цій статті також міститься зображення тексту розписки, аналогічний тому тексту розписки, який був викладений [PERSON] на своїй сторінці в соціальній мережі Facebook. Розписка, текст якої розповсюджено відповідачами, ним ніколи не складалась та не підписувалась; грошові кошти, зазначені в розписці за підготовку будь-яких матеріалів (сюжетів), у тому числі на каналі NewsOne, від вказаних відповідачами осіб ним не отримувались. Крім того, в тексті розписки, яку відповідачі оприлюднили, взагалі не міститься інформація від кого та за підготовку яких саме сюжетів отримані кошти, тому поширена відповідачами інформація про отримання ним коштів, зокрема, «від [PERSON] за розміщення матеріалів проти [PERSON]» з посиланням на розписки є негативною, оскільки порушує його право на честь й гідність та такою, що не відповідає дійсності, тобто є недостовірною й має бути спростована відповідачами. Просив суд ухвалити рішення, яким: - визнати недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, яка була поширена [INFO] року о 10 годині 52 хвилині [PERSON] на своїй сторінці у соціальній мережі Facebook ([INFO]) про те, що у офісі Партії регіонів активісти знайшли розписки деяких журналістів, а також менеджерів каналу Інтер за отримані хабарі, якими оплачувались негативні сюжети про [PERSON], інших політиків, з посиланням на розписку, текст якої «Я, [PERSON], получил 14400 долларов США за підготовку сюжетов на канале NewsOne» оприлюднено на цій же сторінці у соціальній мережі Facebook [INFO] року об 11 годині 44 хвилини; - визнати недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, яка була поширена [INFO] об 11 годині 26 хвилин на сайті порталу телеканалу «Еспресо.ТV» в статті під заголовком «[INFO]»: ([INFO]) про те, що отримувались величезні гонорари за матеріали проти опозиції, з посиланням на розписку, датовану 29 жовтня 2010 року, в тексті якої зазначено «Я, [PERSON], получил 14400 долларов США за підготовку сюжетов на канале NewsOne»; - зобов'язати [PERSON] спростувати поширену недостовірну інформацію на наступний день після набрання чинності рішення суду, шляхом опублікування на своїй сторінці у соціальній мережі Facebook ([INFO]) інформації наступного змісту: «Мною, [PERSON], розповсюджено недостовірну та неправдиву інформацію про те, що [PERSON] отримав хабарі, якими оплачувались негативні сюжети про [PERSON], інших політиків, за розпискою, датованою 29 жовтня 2010 року, текст якої був оприлюднений мною на моїй сторінці в Facebook [INFO] року»; - зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Новини-ТВ» спростувати поширену недостовірну інформацію на наступний день після набрання чинності рішення суду шляхом опублікування на сайті порталу телеканалу «Еспресо.ТV» (http://espreso.tv) інформації наступного змісту: « [INFO] об 11 годині 26 хвилин на сайті порталу телеканалу «Еспресо.ТV» в статті під заголовком «[INFO]» опублікована недостовірна інформація про те, що [PERSON] отримував гонорари за матеріали проти опозиції за розпискою, датованою 29 жовтня 2010 року, текст якої був оприлюднений в цій статті». У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов та просила його задовольнити в повному обсязі з наведених в ньому підстав. Представник відповідача - ТОВ «Новини-ТВ» проти задоволення позову заперечувала. Посилалась на те, що в матеріалі на сайті espreso.tv, який позивач просить спростувати, не міститься жодних фактичних даних про позивача, які можна було б вважати недостовірними та такими, що порушують права позивача. В оприлюдненому матеріалі наявні лише оціночні судження відносно знайденого документу. Матеріал на сайті espreso.tv не містить тверджень, що позивач отримав грошові кошти за виготовлення негативних сюжетів, тобто відсутні твердження, які позивач просить спростувати. У ньому лише зазначається, що в знайдених матеріалах фігурують імена деяких осіб, в тому числі позивача. Крім того, в матеріалі не було наведено жодних критичних висновків стосовно позивача в світлі даної розписки, на сайті оприлюднена лише сама розписка, що дозволяло кожному робити свої висновки самостійно. Оприлюднений матеріал не виходив за межі звичайної новинної інформації і мав на меті проінформувати суспільство про виявлені документи, надавши можливість громадянам зробити власні висновки. Зауважив, що розписку оприлюднено в тому вигляді, якому вона отримана, і якщо позивач заперечує проти її істинності, він міг би надати хоча б які-небудь докази, які б зняли будь-які підозри, проте позивач ніколи не звертався з проханням оприлюднити інформацію щодо недостовірності оприлюднених документів та не надавав будь-яких документів чи матеріалів. За таких обставин, вважає, що даний позов не може бути задоволений, оскільки товариство не поширювало тверджень, спростувати які просить позивач, а будь-яких доказів фальсифікації розписки йому надано не було. Крім того, в наведеній інформації не було висловлювань, які б могли завдати шкоди немайновим правам позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не подавав. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року о 10 годині 52 хвилини на своїй сторінці в соціальній мережі Facebook народним депутатом [PERSON] було розміщено інформацію про те, що «у офісі Партії регіонів активісти знайшли розписки деяких журналістів, а також менеджерів каналу Інтер за отримані хабарі, якими оплачувалися негативні сюжети про [PERSON], інших політиків. Ці розписки і звіти сьогодні планувалося оприлюднити на Еспресо Телеканал» (а.с. 8). Об 11 годині 44 хвилини на цій же сторінці в соціальній мережі Facebook [PERSON] з коментарем «А ось і анонс» першим виклав текст розписки, датованої 29 жовтня 2010 року, в якій зазначено, що [PERSON] отримав 14400 (четырнадцать четыреста) доларів США за підготовку сюжетів на каналі NewsOne. Після розписки міститися текст «Люди з команди «Інтера» отримували гроші від [PERSON] за розміщення матеріалів проти [PERSON]...espresso.tv» (а.с. 11). [INFO] року об 11 годині 26 хвилин на сайті порталу телеканалу «Еспресо.ТV» опубліковано статтю під заголовком «[INFO]». У тексті публікації зазначено про те, що «в розпорядженні Еспресо ТV опинилися документи, які зберігалися в Межигір'ї і підтверджують, що люди з команди Льовочкіна на «Інтері» отримували величезні гонорари за матеріали проти опозиції». У цій статті також зазначено, що там фігурує, зокрема, гендиректор NewsOne та відповідальний за новинний контент на Інтері [PERSON], а також міститься зображення тексту розписки, аналогічний тому тексту розписки, який викладений [PERSON] на своїй сторінці у соціальній мережі Facebook (а.с. 14-15). Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Нормами стетй 297, 299 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Звертаючись в суд з даним позовом, [PERSON] посилався на те, що розписка, текст якої розповсюджено відповідачами, ним ніколи не складалась та не підписувалась; грошові кошти, зазначені в розписці за підготовку будь-яких матеріалів (сюжетів), у тому числі на каналі NewsOne, від зазначених відповідачами осіб ним не отримувались, тому поширена відповідачами інформація про отримання ним коштів, зокрема, «від [PERSON] за розміщення матеріалів проти [PERSON]», з посиланням на розписку, є негативною, оскільки порушує його право на честь й гідність, та є такою, що не відповідає дійсності, тобто є недостовірною й має бути спростована відповідачами. За змістом ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Пункт 18 цієї Постанови № 1 закріплює положення про те, що позивач має довести те, що внаслідок поширеної відповідачем інформації було порушено його особисті немайнові права. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З матеріалів справи вбачається, що постановою старшого слідчого СВ Солом'янського РУ ГУМВС України в місті Києві від 22 липня 2014 року в рамках кримінального провадження № 12014100090004843, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою [PERSON] щодо підроблення розписки від імені [PERSON] про отримання грошових коштів за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, встановлено, що в ході досудового розслідування, встановлено, що в 2014 році, невстановлена особа підробила розписку від імені гр. [PERSON] про отримання ним коштів, які він в дійсності не отримував та визнано [PERSON] потерпілим (а.с. 71). Згідно Акту від 25 квітня 2014 року [PERSON] передав на зберігання представникам чергової частини МВС України 12 мішків зеленого кольору з документами, а головний інспектор-черговий [PERSON] їх прийняв (а.с. 116). Адвокат позивача звертався з запитом до Головного слідчого управління МВС України та Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України з метою з'ясування обставин щодо передачі оригіналу розписки. Листом від 23 травня 2014 року № 13/Ф-111аз Головне слідче управління МВС України повідомило, що ГСУ МВС України та підпорядкованими йому підрозділами кримінальні провадження, до матеріалів яких за ініціативи службових осіб ТОВ «Новини-ТВ», долучено оригінал розписки, складеної від імені [PERSON] у Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань не реєструвались, досудове розслідування у них не здійснюється (а.с. 111). У листі від 04 липня 2014 року № 17/1/3-32793-14 Головне слідче управління Генеральної прокуратури України зазначило, що розписка [PERSON] від 29 жовтня 2010 до Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України не надходила, і кримінальні провадження за вказаним фактом Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України не розслідуються (а.с. 112). Також у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 1201410004843 позивач звертався з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи. 28 серпня 2014 року експертом Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві [PERSON] повідомлено про неможливість проведення експертизи через відсутність оригіналу досліджуваного документа та через те, що копія досліджуваної розписки про отримання коштів від імені [PERSON] від 29 жовтня 2010 року надана в незадовільній якості, внаслідок чого втратився ряд суттєвих ознак (а.с. 145-148). ТОВ «Новини-ТВ» у порушення вимог ч. 3 ст. 277 ЦК України не надано доказів того, що розписка дійсно написана [PERSON] та ним отримані грошові кошти від осіб, які зазначені в поширеній ними інформації, тому в силу закону зазначена інформація є недостовірною, оскільки не доведено протилежного. За таких обставин, суд приходить до висновку про доведення позивачем факту порушення його особистих немайнових прав внаслідок поширеної ТОВ «Новини-ТВ» інформації в статті під заголовком «[INFO]». Доводи представника ТОВ «Новини-ТВ» про те, що в матеріалі на сайті espreso.tv наявні лише оціночні судження відносно знайденого документу не заслуговують на увагу з огляджу на наступне. У п. 19 Постанови Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вказано, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частин 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Вбачається, що відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Разом з тим, суд вважає, що відповідачем поширено інформацію, яка за своїм змістом не є висловленням своїх суджень, а є відображенням фактів, що, як слідує зі статті, мали місце в особистому житті [PERSON] При цьому ТОВ «Новини-ТВ» не надано жодного доказу, що поширена ними інформація відповідає дійсності, як це передбачено ч. 4 ст. 277 ЦК України. Суд погоджується з доводами представника ТОВ «Новини-ТВ» про те, що журналістська свобода також включає можливе застосування перебільшення або навіть провокування, проте все це можливо коли мова йде про судження, а не твердження, як має місце в оспорюваному випадку. Враховуючи те, що ТОВ «Новини-ТВ» не надало жодного доказу на підтвердження того, що поширена інформація відповідає дійсності, суд вважає, що поширена інформація є негативною, тому вона підлягає визнанню недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] У такому випадку слід визнати недостовірною інформацію, яка була поширена [INFO] на сайті порталу телеканалу «Еспресо.ТV» в статті під заголовком «[INFO]»: ([INFO]) про те, що отримувались величезні гонорари за матеріали проти опозиції, з посиланням на розписку, датовану 29 жовтня 2010 року в тексті якої зазначено «Я, [PERSON], получил 14400 (четырнадцать четыреста) долларов США за подготовку сюжетов на канале NewsOne». Частиною 4 ст. 277 ЦК України визначено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. У частинах 6, 7 цієї статті вказано, що спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. Якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформація, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. Згідно з п. 25 цієї Постанови спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Крім того, визначаючи спосіб спростування відомостей, суд відповідно до вимог статті 37 Закону про пресу та положень іншого відповідного законодавства може зобов'язати редакцію (видавництво) опублікувати спростування в спеціальній рубриці або на тій самій шпальті й тим самим шрифтом, що й спростовуване повідомлення: у газеті - не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили, в інших періодичних виданнях - у запланованому найближчому випуску. За таких обставин, суд вважає, що ТОВ «Новини-ТВ» поширено інформацію, яка за своїм змістом не є висловленням суджень, а є відображенням фактів. Цим відповідачем не надано жодного доказу, що поширена інформація відповідає дійсності, тому зазначена інформація підлягає спростуванню протягом 10 днів після набрання рішенням суду законної сили шляхом опублікування на сайті порталу телеканалу «Еспресо.ТV» (http://espreso.tv) інформації наступного змісту: « [INFO] на сайті порталу телеканалу «Еспресо.ТV» в статті під заголовком «[INFO]» опублікована недостовірна інформація про те, що [PERSON] отримував гонорари за матеріали проти опозиції за розпискою, датованою 29 жовтня 2010 року, текст якої був оприлюднений в цій статті». Позивачем також заявлені вимоги до відповідача [PERSON] Так, [PERSON] заявляв вимоги, зокрема, щодо визнання недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, яка була поширена [INFO] року о 10 годині 52 хвилини [PERSON] на своїй сторінці в соціальній мережі Facebook ([INFO]) про те, що у офісі Партії регіонів активісти знайшли розписки деяких журналістів, а також менеджерів каналу Інтер за отримані хабарі, якими оплачувались негативні сюжети про [PERSON], інших політиків, з посиланням на розписку, текст якої «Я, [PERSON], получил 14400 долларов США за підготовку сюжетов на канале NewsOne» оприлюднено на цій же сторінці у соціальній мережі Facebook [INFO] року об 11 годині 44 хвилини. Разом з тим, інформація розміщена [PERSON] на своїй сторінці в соціальній мережі Facebook [INFO] року о 10 годині 52 хвилини про те, що «у офісі Партії регіонів активісти знайшли розписки деяких журналістів, а також менеджерів каналу Інтер за отримані хабарі, якими оплачувалися негативні сюжети про [PERSON], інших політиків. Ці розписки і звіти сьогодні планувалося оприлюднити на Еспресо Телеканал», не містить жодної інформації про [PERSON] Позовна заяви не містить доказів того, що зазначена інформація порушує його права, оскільки вона стосується невизначеного кола осіб. Враховуючи те, що така інформація не містить даних про позивача, яким, в свою чергу, не надано доказів того, що зазначеною інформацією порушено його честь, гідність та ділову репутацію, тому інформація про те, що «у офісі Партії регіонів активісти знайшли розписки деяких журналістів, а також менеджерів каналу Інтер за отримані хабарі, якими оплачувалися негативні сюжети про [PERSON], інших політиків. Ці розписки і звіти сьогодні планувалося оприлюднити на Еспресо Телеканал» не підлягає визнанню недостовірною, тому й вимога про її спростування також не підлягає задоволенню. Не ґрунтується на законі вимога зобов'язати [PERSON] спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом опублікування на своїй сторінці в соціальній мережі Facebook ([INFO]) інформації наступного змісту: «Мною, [PERSON], розповсюджено недостовірну та неправдиву інформацію про те, що [PERSON] отримав хабарі, якими оплачувались негативні сюжети про [PERSON], інших політиків, за розпискою, датованою 29 жовтня 2010 року, текст якої був оприлюднений мною на моїй сторінці в Facebook [INFO] року». З матеріалів справи вбачається, що на сторінці в соціальній мережі Facebook [PERSON] з коментарем «А ось і анонс» викладено текст розписки, датованої 29 жовтня 2010 року, в якій зазначено, що [PERSON], отримав 14400 (четырнадцать четыреста) доларів США за підготовку сюжетів на каналі NewsOne. Разом з тим, після розписки міститися посилання на статтю «Люди з команди «Інтера» отримували гроші від [PERSON] за розміщення матеріалів проти [PERSON], опубліковану на espresso.tv». Вбачається, що інформацію з коментарем «А ось і анонс» з розпискою від 29 жовтня 2010 року розміщено на сторінці [PERSON] не в якості першоджерела. [PERSON] не є автором спростовуваної позивачем інформації, а посилається на статтю «Люди з команди «Інтера» отримували гроші від [PERSON] за розміщення матеріалів проти [PERSON], опубліковану на espresso.tv». Відповідачами в такій категорії справ є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. [INFO] року об 11 годині 44 хвилини [PERSON]. на своїй сторінці в соціальній мережі розміщено розписку від 29 жовтня 2010 року «Я, [PERSON], получил 14400 долларов США за подготовку сюжетов на канале NewsOne» не в якості першоджерела, а з посиланням на статтю «Люди з команди «Інтера» отримували гроші від [PERSON] за розміщення матеріалів проти [PERSON], опубліковану на espresso.tv». У судовому засіданні встановлено недостовірність цієї інформації та те, що вона є такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON]; зобов'язано ТОВ «Новини-ТВ» спростувати зазначену поширену недостовірну інформацію, тому суд вважає, що вимога про зобов'язати [PERSON] спростувати поширену недостовірну інформацію не підлягає задоволенню. З урахуванням часткового задоволення позову та на підставі статті 88 ЦПК України стягненню з відповідача - ТОВ «Новини-ТВ» на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: partial