Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

31.05.2019 року [PERSON] , в особі представника - адвоката Бісєрової І.А., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що з 13.11.1999 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через розходження поглядів на життя, часто з цього приводу виникали сварки та непорозуміння. Фактично шлюбні відносини припинені, а тому позивач вважаючи, що сім`я фактично припинила своє існування, примирення та збереження шлюбу неможливе, звернулася з даним позовом до суду. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.06.2019 року відкрито провадження у справі. 17.06.2019 року відповідач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. 09.08.2019 року позивач звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила його задовольнити. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 13.11.1999 року виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 16. Після реєстрації шлюбу дружині [PERSON] було присвоєне прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. А відтак позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що дружиною не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружини « [PERSON] ». При цьому, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом судового збору в сумі 768,40 грн., у зв`язку із задоволення позову та визнання позову відповідачем до початку розгляду судом справи по суті, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати у справі, понесені позивачем при сплаті судового збору - 384,20 грн. з відповідача та відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у сумі 384,20 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved