Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

30 січня 2014 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Харківської міської ради , третя особи [PERSON], Десята Харківська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Харківській області та просять визнати за ними право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 6 березня 2014 року позивачі уточнили свій позов , пред'явивши такий до [PERSON], в інтересах малолітнього [PERSON]. В обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що [INFO] помер їх син [PERSON]. Після його смерті була відкрита спадщина, в тому числі, на належну [PERSON] квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Померлим заповіт складено не було. Вони, [PERSON] та [PERSON], є батьками померлого [PERSON], що підтверджується його свідоцтвом про народження. Крім того, у померлого залишилися дружина [PERSON] та малолітній син [PERSON], які проживали окремо від померлого. На запит позивача [PERSON] від 05.11.2013 року за №4242/02-14 КП «ХМБТІ» було видано довідку №0501271 від 20.11.2013 року, якою було підтверджено спільне постійне проживання померлого з батьками. Таким чином, вони за законом прийняли спадщину, отже мають право на визнання за ними права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Але після звернення до Десятої Харківської державної нотаріальної контори вони отримали лист № 4165/02-14 від 29.10.2013 року, у якому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру їм було відмовлено у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на неї (договір дарування) не зареєстрований у КП «ХМБТІ». Тому їм було рекомендовано звернутися до суду для встановлення права власності на зазначену квартиру. Позивачі звертають увагу на те, що право власності на спірну квартиру їх померлий син, [PERSON], отримав на підставі договору дарування квартири від 07.11.2008 року, зареєстрованому приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] під реєстраційним номером 2829. До того квартира належала на праві власності [PERSON]. Але на жаль, померлий не встиг зареєструвати правовстановлюючий документ, а саме договір дарування квартири, через що наразі неможливо їм, спадкоємцям померлого, отримати свідоцтво на спадщину за законом на зазначену квартиру. Таким чином, вони відповідно до чинного законодавства України прийняли спадщину, в тому числі квартиру, але нотаріус не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та надати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, оскільки померлий за час свого життя не зареєстрував в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно правовстановлюючий документ на житло, таким чином не оформивши своє право власності в установленому порядку. За викладених обставин вони змушені були звернутися до суду для захисту своїх прав та законних інтересів. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явились, надали до суду заяву, згідно якої підтримали свої позовні вимоги у повному обсязі та просили продовжити розгляд справи за їх відсутністю. Раніше надали пояснення відповідні уточненій позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву згідно якої проти позову не заперечувала та просила розглядати справу за її відсутністю. Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, просила розглядати справу за її відсутністю та ухвалити рішення, яке б не суперечило інтересам малолітньої дитини [PERSON]. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. [INFO] помер [PERSON], який є сином позивачів [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /актова запис №14082/ та свідоцтвом про народження /актова запис 315 від 24 квітня 1982 року/ (а.с.9,10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі, на належну померлому [PERSON] квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS].. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки. Таким чином після смерті [PERSON] залишилися четверо спадкоємців першої черги: малолітній син [PERSON], дружина [PERSON] та батьки [PERSON] , [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або не прийняття її. Спадкоємець , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким , що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого статтею 1270 ЦК країни, він не заявив про відмову від неї. Малолітня , неповнолітня, недієздатна особа , а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків , встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ст.. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з довідки дільниці №1 КП «Жилкосервіс» [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , склад його сім'ї : [PERSON]. [PERSON], [INFO] був зареєстрований за даною адресою з 3 липня 1998 року по день смерті [INFO]. На момент смерті [PERSON] мав малолітнього сина [PERSON], [INFO] . Як пояснила у судовому засіданні відповідачка [PERSON] , вона на момент смерті чоловіка [PERSON] з ним не мешкала , заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала, на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] не претендує. Відомості про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ,[PERSON] , відсутні. Відсутні у суду також відомості про відмову від прийняття спадщини, належної малолітньому сину [PERSON] [INFO] , його матір'ю [PERSON] з дозволу органу опіки та піклування. Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилося троє спадкоємців, а саме позивачі у справі та малолітній син спадкодавця [PERSON],[INFO] , які відповідно до вимог чинного законодавства прийняли спадщину. Суд не може погодитися з доводами позивачів , що лише вони являються спадкоємцями на вказану вище квартиру після смерті сина [PERSON], оскільки як встановлено судом малолітній син спадкодавця також являється спадкоємцем, а тому кожен зі спадкоємців має право на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS].. Як вбачається з листа Десятої Харківської державної нотаріальної контори від 29 жовтня 2013 року за №4165/02-14, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру , у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на неї (договір дарування) не зареєстрований у КП «ХМБТІ».Тому позивачам було рекомендовано звернутися до суду для встановлення права власності на зазначену квартиру (а.с.12). Оскільки ні мати малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , ні Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, не пред'явили в інтересах малолітнього позову про визнання за ним право власності на 1/3 частину спірної квартири після смерті батька [PERSON]., суд вважає за необхідне залишити 1/3 частину квартири, спадкоємцем якої являється малолітній [PERSON]- відкритою. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial