Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

5.10.2020 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення суду та просить стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, [INFO] у них з відповідачем народилась дочка [PERSON] . Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 9.01.2014 року ухвалено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 400 грн. щомісячно, до повноліття дитини. З моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, розмір витрат на утримання дитини значно виросли. Розмір аліментів, який був визначений рішенням суду є менший 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання сина в більшому та належному розмірі. 21.10.2020 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на таке збільшення розміру аліментів не згоден. Визнав позов частково, та погоджується сплачувати аліменти на дитину в розмірі 850 грн. Відповідно до закону гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 1 159 грн., але він на даний час не працює, отримує соціальну допомогу по інвалідності в сумі 1 712 грн., тому якщо буде сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, то йому не вистачить коштів на придбання ліків, без яких його життя не можливе. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та погоджується сплачувати аліменти в розмірі 850 грн., з підстав викладених у відзиві. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] - є батьками неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 10.05.2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.12). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 9.01.2014 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 117.12.2013 року і до повноліття дочки (а.с.13). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 10.05.2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.12). Відповідач знаходиться на обліку в Новоград-Волинське РУПСЗН та отримує державну соціальну допомогу інвалідам ІІІ групи в розмірі 1 712 грн. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Главою 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. А згідно ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. За змістом статей 12,13, 83 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомомго майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. На момент ухвалення судом рішення неповнолітній дочці [PERSON] , [INFO] , виповнилось 9 років. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» 50% прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2020 року становить1159 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, та визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1160 грн. щомісячно, врахував, що вказаний розмір аліментів не є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial