overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

6 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що 12 жовтня 2002 року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON], який зареєстрований виконкомом Підставської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як у них різні погляди на сімейне життя та обовязки, в результаті чого в сімї постійно відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Можливості зберегти сімю немає, подружні відносини між ними фактично припинилися. Вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, у поданих письмових заявах просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання зявився, заперечив проти розірвання шлюбу, будь-яких доводів, які б вказували на необґрунтованість позову не зазначив. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 12 жовтня 2002 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконкомом Підставської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, актовий запис № 3 (а.с. 10). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч.ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

6 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ніяких коштів на утримання сина не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. В судовому засіданні представник позивача, адвокат [PERSON] заявив клопотання про уточнення позовних вимог, просив щомісячно стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість зявитись в судове засідання, позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання дитини в сумі 200-300 грн. (а.с. 14) З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 7), але добровільно не виконує свого законного обовязку по утриманню малолітньої дитини, інших утриманців не має. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст.180, 181 п.3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема в твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обовязку по утриманню дитини, чим порушує її права, то з метою захисту майнових прав малолітньої дитини, з нього необхідно стягувати аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі, в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття дитини. Такий розмір стягування аліментів суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, відсутність у нього інших утриманців, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, що не суперечитиме інтересам дитини та відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

6 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказував, що 12 липня 2011 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просив їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивач надав заяву з проханням провести розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 12 липня 2011 року виконкомом Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 7. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідачки було змінено з Катрюк на [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини з 2016 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

6 квітня 2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Мощенській сільській раді гайворонського району Кіровоградської області за актовим записом №4. Від шлюбу 23.12.2007 року у них народилася дочка [PERSON]. Однак, подружнє життя не склалося, так як вони різні за характером та звичками люди, що призвело до того, що їх сім'я фактично розпалась у 2011 році та подружжя почало проживати окремо. Дитина проживає з матір'ю та вона вважає, що батько братиме участь у її вихованні та утриманні. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить постановити рішення суду, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 06.04.2007 року в Мощенській сільській раді Гайворонського району Кіровоградської області, актовий запис №4. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак, до початку розгляду справи по суті надала до суду заяву, в якій позов підтримує та просить справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином судовими повістками. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у ній доказах. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в \~судове засідання відповідача, який належним чином \~ повідомлений \~ і \~ від \~ якого не надійшло заяви про розгляд справи за \~його відсутності або \~ якщо повідомлені ним причини неявки \~визнані неповажними, \~ суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється\~ внаслідок \~ його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до \~статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу \~\~ надалі\~ іменуватися \~ цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, позивач наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що їх спільне життя не склалося, сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Спільна неповнолітня дочка проживає з матір'ю, а питання про розподіл майна позивачем не включено до позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

6 квітня 2010 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій вказував наступне. Після смерті 1 грудня 2008 року його бабусі [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку площею 5,26 га. Але спадщину він не в змозі оформити, оскільки в написанні їх прізвищ є відміність, яка полягала в тому, що при перекладі прізвища бабусі з російської мови на українську її прізвище було записано як «Довга», а він має прізвище «Долгий». Це є стосується і записів прізвища його батька [PERSON]. Через ці обставини він не може підтвердити факт родинних відносин та оформити свої спадкові права. Тому просив в судовому порядку визнати, що він є рідним сином [PERSON], який, в свою чергу, був рідним сином [PERSON]. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. 1 грудня 2008 року померла його бабуся [PERSON]. Також, 27 листопада 2007 року помер батько заявника [PERSON]. При цьому, в свідоцтвах про смерть їх прізвища записані як «Довгий» та «Довга». В той же час, в свідоцтві про народження [PERSON] його прізвище на російській мові зазначено «Долгий Леонид Прокофьевич», а його матері (бабусі заявника) «Долгая Екатерина Ивановна». Це ж стосується і запису прізвища заявника в його свідоцтві про народження серії І-ФП № 420048, виданого 1 жовтня 1977 року, де на російській мові він записаний як «Долгий Юрий Леонидович», а його батько знову ж зазначений - «Долгий Леонид Прокофьевич». Однак в паспорті громадянина України заявника його прізвище зазначено як «Долгий». Після смерті бабусі відкрилася спадщина на нерухоме майно у виді земельної ділянки площею 5,26 га, яка належала їй на праві приватної власності згідно Державного акту на право на земельну ділянку серії ЯА № 746099, виданого 17 жовтня 2005 року. Заявник як рідний онук померлої звернувся до Первомайської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, але через вищезазначену розбіжність у записі прізвищ померлої та заявника не може підтвердити родинні відносини. За досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності суд дійшов висновку, що померла 1 грудня 2008 року [PERSON] є матірю померлого 27 листопада 2007 року [PERSON], який, в свою чергу є батьком заявника. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті вказаних осіб, але підтвердити факт родинних відносин в адміністративному порядку він не в змозі. Тому, з врахуванням обставин справи, суд вважає, що права заявника підлягає захисту, а заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

6 квітня 2012 року між ПАТ«Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0446/82/0097293 за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 40621 грн. 14 коп. зі сплатою 28,9 % річних та терміном дії договору до 6 квітня 2018 року. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з нього 46021 грн. 82 коп. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 6 квітня 2012 року за кредитним договором №014/0446/82/0097293, а він отримав кредит в сумі 40621 грн. 14 коп. зі сплатою 28,9 % річних та терміном дії договору до 6 квітня 2018 року. Відповідно до кредитного договору [PERSON] повинен був здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. В порушення цього відповідач не сплачував своєчасно кредит та відсотки і станом на 6 травня 2014 року допустив заборгованість 46021 грн. 82 коп. (34920 грн. 87 коп. - заборгованість по кредиту, 5253 грн. 28 коп. - заборгованість за відсотками, 5847 грн. 67 коп. - нарахована пеня). Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів належних йому. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 460 грн. 22 коп. На підставі ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

6 квітня 2015 року [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, який обґрунтовала тим, що 15 лютого 1998 року Лишнівською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб позивача з відповідачем, актовий запис № 1. Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, в сім»ї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння з вини [PERSON] Фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено, шлюб існує формально. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить її інтересам та інтересам дитини, примиритися з відповідачем не бажає, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В дане судове засідання позивач не зявилася, проте подала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах даної справи. Ухвалою Маневицького районного суду від 28 квітня 2015 року ухвалено розгляд даної справи проводити у відсутності відповідача [PERSON], постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 лютого 1998 року, який був зареєстрований Лишнівською сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис № 1, та видано свідоцтво про шлюб серії І-ЕГ № 016379 (а.с. 5). Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Спільне подружнє життя сторін не склалося, в сім»ї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння з вини [PERSON], вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об»єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цих підстав, суд вважає доцільним за вибором позивача залишити їй прізвище - «Доля». Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243 гривні 60 копійок судового збору, сплачених [PERSON] при подачі позову до суду. На підставі статей 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

6 квітня 2016 року позивач звернулася до суду з названим позовом до відповідача з вимогою розірвати шлюб, зареєстрований 6 липня 1985 року згідно актового запису № 414, зробленого у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Чимкента, Республіка Казахстан, від якого неповнолітніх дітей немає, однак з 1998 року спільно з відповідачем не проживають, не ведуть спільного господарства, місце проживання відповідача невідоме і тому в позасудовому порядку шлюб розірвати неможливо. Згідно отриманих судом відомостей відповідно до ст. 122 ЦПК України відповідач [PERSON] зареєстрованим не значиться, місце його проживання чи перебування позивачеві і суду невідоме. За цих обставин виклик відповідача згідно правил ч. 9 ст. 74 ЦПК України проведено через оголошення у газеті «Урядовий курєр» № 80 від 27 квітня 2016 року, з опублікуванням якого відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Беручи до уваги, що відповідач у судове засідання не зявився за наявності умов, передбачених ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення на підстави наявних доказів. Позивачка в судове засідання не зявилася, подавши до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, залишивши їй прізвище Петрова. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами згідно правил ст. 197 ЦПК України не проводилось. Перевіривши наявні матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Встановлено, що згідно наданої копії свідоцтва про укладення шлюбу I-ОГ № 488876 від 6 липня 1985 року [PERSON], який народився 12 червня 1965 року в м. Чимкенті і [PERSON], яка народилася 15 серпня 1965 року в м. Чимкенті, уклали шлюб 6 липня 1985 року, про що зроблено запис за № 414. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку Петров; дружині Петрова. Місце реєстрації: Бюро Енбекшинського району м. Чимкента. Подружжя має двох повнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO]; дочку [PERSON], [INFO], що підтверджено наданими копіями свідоцтв про народження. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Обставини, зазначені у позовній заяві, а саме: відсутність взаєморозуміння, тривале, з 1998 року, не проживання спільно, не ведення спільного господарства, втрата всіх фізичних та духовних звязків, відсутність відомостей про місце проживання чоловіка не притаманні сімї і суперечать інтересам подружжя. За цих обставин справи з позовом необхідно погодитися і задовольнити його. Підстав для зміни прізвища дружини після розірвання шлюбу немає. За правилами ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по оплаті судового збору на суму 551 гривня 20 копійок за подання позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

6 квітня 2017 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 20 грудня 2003 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, однак до суду подала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом заходів для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а тому, зважаючи на згоду позивача, слід провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-АМ № 014799 (а.с. 5). Від спільного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], 7 червня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії І-АМ № 042745 (а.с. 6). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. Збереження шлюбу між ними неможливе. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved