Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

30.11.2018 відкрито провадження у справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком їх сина [PERSON], який на даний час досяг повноліття, навчається на денній формі навчання стоматологічного факультету Української медичної стоматологічної академії на контрактній основі, в зв'язку з чим виникає потреба в його утриманні до закінчення навчання. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 2100 грн на весь період навчання до [INFO], але не більше ніж до досягнення ним 23-х років. Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що він не має самостійного заробітку та доходу, так як не працює, не має статусу фізичної особи-підприємця, на обліку в центрі зайнятості не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує. Не має у власності об'єктів нерухомості, транспортних засобів, депозитних вкладів, не перетинав кордон в туристичних поїздках, не здійснював придбання будь-якого дороговартісного майна. Крім того, має на утриманні неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], та одиноку мати - [PERSON], яка є пенсіонером за віком. Дохід його сім'ї складається з коштів, які заробляє його дружина [PERSON], яка являється підприємцем та здійснює роздрібну торгівлю в чому він їй допомагає. Просить звернути увагу на те, позивач з 22.06.2018 зареєстрована як фізична особа-підприємець (КВЕД - 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів). Не заперечує проти сплати аліментів на утримання сина на час навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн на місяць. Позивачем надана відповідь на відзив, в якій просить врахувати, що вона не має ніякого рухомого чи нерухомого майна, проживає в будинку своїх батьків. Зазначає, що з 2001 року і до цього часу відповідач займався підприємницькою діяльністю - роздрібною торгівлею. Дійсно, у 2014 році він формально припинив свою підприємницьку діяльність, хоча насправді й досі нею займається. Формально підприємцем зареєстрована його дружина. Також зазначає, що відповідач декілька років тому продав автомобіль та придбав квартиру, в якій проживає на даний час зі своєю сім'єю. Наскільки їй відомо, квартира оформлена на дружину відповідача (титульний власник), хоча відповідач також є співвласником квартири, яка придбана у шлюбі. Вказує, що вона також має двох непрацездатних батьків пенсіонерів, а також утримує малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач є особою працездатного віку, фактично займається підприємницькою діяльністю і повинен надавати матеріальну допомогу своєму сину, який навчається і через навчальний процес не може працювати і утримувати себе самостійно. В судове засідання позивач та третя особа не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позову частково заперечив, не заперечує проти стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення відповідача, врахував позицію позивача та третьої особи, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Судом встановлено, що сторони являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження. [PERSON] на даний час навчається на 2 курсі денної форми навчання Української медичної стоматологічної академії, форма навчання контрактна, стипендія не призначена, що підтверджується довідкою навчального закладу від 13.09.2018 №3074 та договором про надання освітніх послуг від 07.08.2018 №21/2018-С-ІІ, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Суд приймає до уваги доводи позивача щодо неможливості самостійно забезпечити потреби сина. Також, суд враховує матеріальне становище сторін, те, що відповідач являється особою працездатного віку, постійного заробітку не має, має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується зібраними доказами. Належних та допустимих доказів в підтвердження надання відповідачем матеріальної допомоги матері похилого віку стороною не надано, а тому ці доводи не можуть бути враховані судом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача та стягнення аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісяця, яка підлягає індексації щорічно. Доказів в підтвердження можливості надання відповідачем допомоги на утримання сина в заявленому розмірі позивачем не надано. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial