Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

30 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, що розташовані на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. В своїй позовній заяві позивач посилалася на те, що після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина. На момент смерті спадкодавець розпочав приватизацію земельних ділянок: перша площею 0,6382 гектара, друга площею 0,6382 гектара, для кормових угідь, які розташовані на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Позивач прийняв спадщину після померлої особи, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позивач просив суд визнати за ним право власності на зазначені земельні ділянки в порядку спадкування за законом. 08 грудня 2017 року, позивач, користуючись своїми процесуальними правами, змінив позовні вимоги, та просив суд визнати за ними право на завершення приватизації, яке було належне спадкодавцю (а.с. 54, 55). В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, подали до канцелярії суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили позовні вимоги задовольнити (а.с. 69). Представник відповідача - Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області, надіслав до суду листа, в якому просив суд розглянути справу без участі представника відповідача, відзиву на позовну заяву не подав (а.с. 68). Третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог - Відділ у Великобагачанському районі ГУ Держгеокадастру, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, до суду не прибула, пояснення щодо позову не подала (а.с. 65). Третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог - Великобагачанська державна нотаріальна контора, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, до суду не прибула, пояснення щодо позову не подала (а.с. 40). Суд, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обґрунтувань. [PERSON], за життя, розпорядженням голови Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області від 17 березня 2011 року №90, передано у приватну власність дві земельні ділянки: одна площею 0,6382 гектара кормових угідь, друга площею 0,6382 гектара кормових угідь, які розташовані на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 14). Окрім зазначеного рішення, за життя [PERSON] інших документів не виготовила, що вказує не те, що спадкодавець за життя розпочав приватизацію земельних ділянок але не завершив. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на зазначене вище спадкове майно (а.с. 35). Позивач [PERSON], донька спадкодавця (а.с. 6, 10), є єдиним спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину після померлої шляхом подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, інші спадкоємці відсутні (а.с. 34-39). Постановою державного нотаріуса позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, після померлої, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а. с. 9). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Згідно з приписами п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Абзацом 2 п.1 розділу X «Перехідних положень» Земельного Кодексу України передбачено, що рішення про передачу громадянам України у приватну власність земельних ділянок є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта (свідоцтва) про право власності на землю на ім'я спадкоємця. (пункт 1 розділу X доповнено абз.2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Суд зазначає, що оскільки спадкодавець розпочав процедуру приватизації земельних ділянок, які розташовані на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, одна площею 0,6382 гектара кормових угідь, друга площею 0,6382 гектара кормових угідь, які передані у приватну власність померлій [PERSON], відповідно до розпорядженням голови Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області від 17 березня 2011 року №90, до спадкоємця, позивача по справі, переходить право на отримання свідоцтва про право власності на цю земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved