overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

30.03.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтуванні позову вказує, що з 27.09.1997 року по 05.05.2010 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. На теперішній час син [PERSON] навчається у Індустріальному коледжі Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» на четвертому курсі денної форми навчання, термін навчання до 30.06.2018 року. Відповідач матеріальної допомоги на навчання дитини в добровільному порядку не надає. У звязку з даними обставинами вона була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 від усіх видів його доходів. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. Прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі ухвалою судді від 10.05.2018 року, та призначено справу до судового розгляду. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON]О, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, а.с. 7. Довідка № 136 від 23.03.2018 року підтверджує, що [PERSON] навчається у Індустріальному коледжі Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» на четвертому курсі денної форми навчання, термін навчання до 30.06.2018 року, а.с. 8. \~ Відповідно до\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, стягувати з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON]О, [INFO], який продовжує навчання, до закінчення ним навчання, по 30.06.2018 року, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, починаючи з 30.03.2018 року. Згідно зі\~ст.ст. 133, 141 ч.6 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 182,183, 199 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~30.03.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Уточнивши в судовому засіданні позовні вимоги, просить стягувати з відповідача, з яким сумісно проживала без реєстрації до жовтня 2017 року, що підтверджується Актом про сумісне проживання №2409 від 19.01.2018 р., аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.03.2018 року до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, надав письмову заяву, в якій зазначив, що згоден сплачувати аліменти на дитину у розмірі 25% з моменту подачі позовної заяви. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши позивачку та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, уточнені позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст..180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Сторони сумісно проживали з 2012 року по жовтень 2017 року. Від сумісного життя однією сімю мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини в свідоцтві про народження зазначений [PERSON]. Відповідач свого батьківства не оспорював. Згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки з усіх видів заробітку, аліменти нікому не сплачує. \~ \~ \~ \~Дитина проживає з матірю, позивачкою у справі і перебуває на її утриманні. Відповідач працездатний, тому суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на користь позивачки на утримання дитини у розмірі ? частки з усіх видів заробітку щомісяця, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 березня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~Суд задовольнив уточнені позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів. При зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивачка звільнена від сплати судового збору. \~ \~ \~ \~Суд, задовольнивши позовні вимоги про стягнення аліментів, відповідно до вимог ст..141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача у прибуток держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

30.03.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 червня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Камянець-Подільському Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницькій області, актовий запис № 296. Ухвалою суду від 03.04.2018 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 13.04.2018 року по справі проведено підготовче засідання і справу призначено до судового розгляду на 02.05.2018 року, про що постановлено ухвалу та повідомлено учасників справи. До початку судового розгляду позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] до початку судового розгляду подав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що мають різні характери, різні погляди на життя. Із-за чого виникали сварки та непорозуміння, які привели до втрати почуття поваги та любові один до одного, жити разом не можуть. Миритися не бажає. Спору про поділ майна та місце проживання дитини не має. Просить позов задовольнити. При вивченні матеріалів справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.06.2009 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Тривалий час сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо. Позивач\~\~на розірванні\~\~шлюбу наполягає, так як жити разом не можуть, постійні сварки і непорозуміння привели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Вважає, що шлюб існує формально, миритися не бажає. Відповідач позов визнав і просить суд строк для примирення не надавати. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.\~\~Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям [PERSON] є недоцільним. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не має.\~ Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі\~ст.110 Сімейного Кодексу України\~,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

30.03.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 01 лютого 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси між нею та [PERSON], актовий запис про шлюб №68. Позивач [PERSON] до судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, в заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином відповідно до норм чинного законодавства шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання на офіційному сайті Київського районного суду м.Одеси, причини неявки суду невідомі. Стаття 223 ч. 1 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умов, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 01 лютого 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис про шлюб №68, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). В період шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження виданим 06.05.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси серії [NUMBER]. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин з лютого 2018 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 704,80 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

30.03.2018 року [PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 16.09.2013 року Словечанською сільською радою Овруцького району Житомирської області, актовий запис №12, свідоцтво про шлюб серія І-ТП №104086. Зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від спільного проживання дітей не мають, відносини в сім»ї не склалися, у звязку з тим, що мають різні погляди на життя, втратили почуття взаємоповаги та кохання один до одного, що є перешкодою для подальшого існування сім»ї. Шлюбні відносини фактично припинені з лютого 2018 року. Пропонувала відповідачу розірвати шлюб у позасудовому порядку, однак згода з цього приводу між ними не досягнута. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд, ухвалює рішення в підготовчому засіданні. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 16.09.2013 року серії І-ТП №104086. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивач від сплати судового збору звільнена на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

30.03.2018 року\~ [PERSON] звернулася з позовом\~ до суду, в якому\~ просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина\~ [PERSON], [INFO],\~ в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, щомісячно. Зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем, на даний час шлюб розірвано, від шлюбу мають сина, матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання, однак конверт повернувся на адресу суду. Проте у відповідності до ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про розгляд справи. Суд,\~ проаналізувавши наявні докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.2). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. З пояснень, викладених\~ у позовній заяві видно, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, про що також свідчить довідка Овруцької міської ради Житомирської області від 29.03.2018 року №406. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Позов позивачкою подано 30.03.2018 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Доводи позивача відповідачем не спростовані. З огляду на викладене, суд\~ вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

30.03.2018 року головний лікар ЖОПЛ №2 звернувся із заявою до суду та просить госпіталізувати в примусовому порядку [PERSON], [INFO], мешканку с. Красилівка Овруцького району Житомирської області до Житомирської обласної психіатричної лікарні №2 без її згоди, мотивуючи тим, що остання поступила на стаціонарне лікування з діагнозом тяжка розумова відсталість з періодичними порушеннями психіки і поведінки, нижнім спастичним парапарезом, повна соціальна дезадаптація. В судовому засіданні представник лікарні підтримала вимоги заяви. Прокурор не заперечувала проти задоволення заяви. Опікун [PERSON] - [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, думку прокурора, дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 11.04.2008 року, [PERSON] визнано недієздатною та призначено її опікуном [PERSON]. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів Житомирської обласної психіатричної лікарні №2 від 30.03.2018 року, враховуючи анамнез та клініку на даний час [PERSON] потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар зі звичайним режимом нагляду, так як ненадання спеціалізованої медичної допомоги приведе до негативних наслідків. Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомлюваної згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановлені в особи тяжкого психіатричного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Статтею 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку можливе лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Таким чином, враховуючи, всі обставини справи та правові норми, що їх регулюють, суд приходить до висновку про задоволення заяви. На підставі ст. ст. 13,14,17 ЗУ «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

30.03.2018 року заявник [PERSON] звернувся із заявою про скасування рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім,мотивуючи свої вимоги тим, що він у 2013 році поїхав на пошуки роботи до російської Федерації. З того часу ніяких відомостей про себе не давав. У зв»язку з чим його сестра [PERSON] звернулася до Новотроїцького районного суду Херсонської області із заявою про визнання його безвісно відсутнім з 13.09.2015 року, суд задовольнив її вимогу. Просить скасувати рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 03.10.2016 року про визнання його, [PERSON] [INFO] безвісно відсутнім. Заявник в судове засідання надав заяву про слухання справи в його відсутності, на задоволенні заявленої вимоги наполягає. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв»язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як вбачається з рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 03.10.2016 року винесеного по справі №662/1465/16-ц [PERSON] [INFO] визнано безвісно відсутнім. Відповідно до ч.1 ст.45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Відповідно до ч.1ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою. Так, як [PERSON], який був визнаний безвісно відсутнім, особисто звернувся до суду з заявою про скасування рішення суду про визнання його безвісно відсутнім, його заяву слід задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

30.03.2018 року заявники звернулися із заявою до суду, в якій просять встановити факт родинних відносин між, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який помер 29 серпня 2017 року, а саме , що [PERSON] є їхнім батьком, а вони його синами та рідними братами. Мотивують це тим, що на день смерті батька залишилось спадкове майно, їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не доведений факт родинних відносин між ними та батьком. Заявники надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, вимоги підтримують в повному обсязі. Заінтересована особа надала заяву про розгляд справи без їх участі, при винесенні рішення покладається на погляд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] помер 29 серпня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №318400. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії Овруцької ДНК від 25.04.2018 року №№1755/02-31 та 1756/02-31 [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 29.08.2017 року [PERSON], у звязку з тим, що не встановлений факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцями. З копії свідоцтв про народження серії І-УР №192979 та серії V-УР №0270015 заявників видно, що їх матір»ю вказано [PERSON], батьком - [PERSON], а в свідоцтві про смерть останній значиться як [PERSON], також у свідоцтві про народження [PERSON] його прізвище вказано «Охримчук», а в паспорті серії ВМ 151745 «Охрімчук». У суду немає підстав не довіряти вказаним документам та поясненням заявників, викладених у заяві, а тому суд вважає факт родинних відносин доведеним, а саме, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON], а вони його синами та рідними братами. Встановлення факту родинних відносин заявникам необхідно для подальшого оформлення спадщини після смерті [PERSON]. Заявниками сплачено судовий збір по 352 грн. кожним. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

30.03.2018 року Надвірнянська міська рада Івано-Франківської області звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання укладеним договору оренди землі. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов'язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved