Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

\~ \~31.08.2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 25.05.2001 року, а саме договір купівлі-продажу нерухомого майна №334 від 25.05.2001 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований на УБ «Рона» в «Журналі реєстрацій біржевих угод» за реєстровим №334 та зареєстрований в «ММБТІ» 01.06.2001 року за реєстровим №39. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач зазначив,\~що 25.05.2001\~року,\~між ним\~та [PERSON],\~було укладено\~договір купівлі-продажу\~нерухомого майна\~№ 334,\~а саме:\~гаражу №101,\~який знаходиться\~у\~м.Миколаєві, автокооператив «Прогрес», який був посвідчений на УБ «Рона» та зареєстрований в «ММБТІ» 01.06.2001 року за реєстровим №39. Оскільки, на час укладання договору не існувало законодавчих обмежень на здійснення такого правочину біржами, угода не була належним чином нотаріально посвідчена. На теперішній час відсутність нотаріального посвідчення укладеного договору купівлі-продажу не дає можливості розпорядитися своєю власністю, що і послужило підставою для її звернення до суду. Згідно правил ч.6\~ст. 19 ЦПК України, зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглянута судом за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив розглянути справу за відсутності сторони позивача, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилися, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до\~ст. 223 ЦПК України\~суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 25 травня 2001 року, [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна №334, а саме гараж №101, який знаходиться у м. Миколаєва, автокооператив «Прогрес». Даний договір було зареєстровано Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 01.06.2018 за реєстровим №39. Окрім того, право власності на зазначений гараж підтверджується довідкою ММБТІ від 29.06.2011 року №1-9838 та технічним паспортом №101 від 24.05.2001 року. Враховуючи, що договір купівлі-продажу був укладений в 2001 році, тобто до набрання чинності новим\~ЦК, до зазначених правовідносин застосовуються норми\~ЦК України\~в редакції 1963 року. Водночас, згідно ч. 2\~ст. 47 ЦК України\~в редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. В свою чергу, позивач виконав умови договору, передав відповідачу за договором №334 \~1700 грн. у якості плати за майно, використовував приміщення за призначенням, утримував його, здійснював догляд за станом гаражу та сплачував відповідні членські внески до кооперативу. Відповідач отримав грошові кошти за продаж гаражу відповідно до договору та звільнив його. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved