Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

8 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], 1996 року народження, у зв'язку з продовженням дитиною навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2017 року, оскільки вона є студенткою Харківського інституту фінансів Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі і потребує матеріальної підтримки. Позивач у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, надала суду заяву, в якій просила позов задовольнити та слухати справу у її відсутності (а.с. 29). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав (а.с. 26, 28). Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд в порядку ст. ст. 191, 198-200 СК України, з урахуванням вимог ст. ст. 182, 184 СК України приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно наданої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Матір'ю [PERSON] є позивач [PERSON], яка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] у зв'язку з реєстрацією шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно довідки Чугуївської міської ради Харківської області № 687 від 05.09.2014 року [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] (а.с. 8). На даний час [PERSON] є студенткою ІІ курсу Харківського інституту фінансів Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі за денною формою навчання, на підтвердження чого надана довідка інституту № 089 від 04.09.2014 року, в якій зазначено строк закінчення навчання - 30 червня 2017 року (а.с. 11). Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 198 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 цієї ж Конвенції про права дитини, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 199 СК України: ч. 1 - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, ч. 2 - право на утримання припиняється у разі припинення навчання, ч. 3 - право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; згідно ч. 2 цієї ж статті, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, якою передбачений мінімальний розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі. Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд наголошує на тій обставині, що при відсутності хоча б однієї з перелічених умов аліментне зобов'язання, пов'язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. Наявність потреби в аліментних виплатах на навчання повинна бути підтверджена, в даному випадку судом встановлено ті факти, що донька відповідача навчається за денною формою навчання, не має змоги працювати, а тому потребує матеріальної допомоги. Оскільки, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, а вона цього потребує по причині продовження навчання, і враховуючи, що відповідач працездатного віку, працює, однак місце роботи не відоме, отримує пенсію як військовий пенсіонер, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати таку допомогу та має змогу сплачувати аліменти на свою повнолітню дитину на період навчання останньої, але не більше, ніж до досягнення донькою 23 річного віку. При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: дитина проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні, навчається за денною формою навчання і тому не має змоги працювати, відповідач не є інвалідом, працює, однак місце роботи не підтверджено, отримує пенсію як військовий пенсіонер, але розмір пенсії не підтверджений. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідно до ст. 7 Закону України № 719-VІІ від 16.01.2014 року «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1176 грн., а для працездатних осіб - 1218 грн. Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. З урахування встановлених обставин, враховуючи матеріальне становище та стан здоров'я платника аліментів, який на даний час працює, отримує заробітну плату і пенсію як військовий пенсіонер, відсутність у нього інших осіб, які знаходяться на його утриманні та на яких сплачує аліменти, характер його роботи, матеріальне становище та стан здоров'я дитини, яка проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні, навчається за денною формою навчання та не має можливості працювати, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення 23-річного віку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: approved