Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

30.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: м. Харків, пров. 1-й Кільцевий, 6-Б. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що В 1997 році ним збудовано спірний житловий будинок. Підставою для будівництва житлового будинку було рішення виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова №19 від 16.01.1990 року про виділення йому земельної ділянки в розмірі 600 кв.м. за адресою: провулок 1-й Кільцевий, 6-Б в м. Харкові, в постійне користування для будівництва індивідуального житлового будинку. 19.02.1990 року ним підписано договір з виконкомом Київської районної ради про виділенні йому в безстрокове користування вказаної земельної ділянки, отримані всі дозволи, які були необхідні для будівництва житлового будинку, після чого почалося будівництво житлового будинку, яке було закінчено восени 1997 року. 28.08.1997 року складений акт прийняття в експлуатацію збудованого будинку з підвалом та надвірними будівлями, який був затверджений рішенням виконкому Київської ради за №227-5 від 07.10.1997 року. Однак, свідоцтво про право власності на житловий будинок на праві особистої власності ним в той час не отримувалось. У зв'язку зі зміною порядку реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківська міська рада відмовила йому в видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок, після чого він звернувся до реєстраційної служби, однак йому також було відмовлено у реєстрації права власності. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення відповідно до викладених в позові вимог. Представник зазначив, що у реєстраційній службі було відмовлено, оскільки позивачем не надано свідоцтва про право власності, посилаючись на те, що реєстраційна служба не видає свідоцтва, а лише здійснює його реєстрацію. Захисти своє право позивач вимушений у судовому порядку. Представник Харківської міської ради не зявився, надав письмовий відгук по справі, щодо вирішення спору поклався на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 16.01.1990 року №19, [PERSON] було виділено земельну ділянку в розмірі 600 кв.м. за адресою: м. Харків, пров. 1-й Кільцевий, 6-Б, в постійне користування для будівництва індивідуального житлового будинку (а.с. 8). Згідно з договором про надання в постійне користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 19.02.1990 року, посвідченим державним нотаріусом 8 Харківської державної нотаріальної контори 21.02.1990 року за №2-1303, Виконавчим комітетом Київської районної ради м. Харкова [PERSON] (забудовнику) було виділено земельну ділянку в розмірі 600 кв.м. в постійне користування для будівництва житлового будинку за адресою: м. Харків, пров. 1-й Кільцевий, 6-Б. (а.с.12-14). Відповідно до [PERSON] управління архітектури та містобудівництва м. Харкова ВК Київської районної ради м. Харкова, складеного у лютому 1990 року, було здійснено відвід земельної ділянки в натурі площею 0,06 га. за адресою: м. Харків, пров. 1-й Кільцевий, 6-Б (а.с. 15-16) Рішенням виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 10.06.1997 року №491, [PERSON] було надано додаткову земельну ділянку площею 62 кв.м. за адресою: м. Харків, пров. 1-й Кільцевий, 6-Б, в постійне користування для обслуговування житлового будинку (а.с. 17-18) На підставі [PERSON] управлінням земельних ресурсі в м. Харкові були встановлені між земельної ділянки в натурі за адресою: м. Харків, пров. 1-й Кільцевий, 6-Б, та закріплено за [PERSON] земельну ділянку площею 657 кв.м. (а.с.19-20) Рішенням виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 07.10.1997 року №227-5 було затверджено акт прийняття в експлуатацію житлового будинку від 26.08.1997 року житловою площею 53,7 кв.м. з надвірними будівлями; вирішено Харківському міському БТІ зареєструвати зазначені будівлі на імя [PERSON]; ДК ВЖРЕП-2 Київського району видати свідоцтво про право приватної власності на домоволодіння (а.с. 22-23). Відповідно до реєстраційного посвідчення Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 27.10.1997 року, житловий будинок, розташований за адресою: м. Харків, пров. 1-й Кільцевий, 6-Б, зареєстрований за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору про надання в постійне користування земельної ділянки для будівництва будинку від 21.02.1990 року. (а.с 7) Згідно з Архівним відділом виконавчого комітету ХМР від 27.08.2013 року, свідоцтва про право власності на житловий будинок за адресою: м. Харків, пров. 1-й Кільцевий, 6-Б, не виявлено (а.с. 32) Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого 06.06.2013 року КП «Харківське МБТІ», на житловий будинок за адресою: м. Харків, пров. 1-й Кільцевий, 6-Б, будь-якого самочинного будівництва [PERSON] не здійснював (а.с.25-30) З листа ХМР від 16.06.2015 року вбачається, що видати свідоцтво про право власності на житловий будинок за адресою: м. Харків, пров. 1-й Кільцевий, 6-Б, Харківська міська рада не має можливості, запропоновано звернутися до реєстраційної служби ХМУЮ (а.с 33) На підставі Рішення Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської від 24.07.2013 року, позивачу було відмовлено у здійсненні державної реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: м. Харків, пров. 1-й Кільцевий, 6-Б, посилаючись на те, що подані документи не відповідають вимоги, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (а.с.31) Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 105 ЦК Української РСР, громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює його перебудову чи прибудову без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо). Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.5 закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію обєкта нерухомого майна, то державна реєстрація прав на такий обєкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Отже, саме із цього моменту новостворене майно з категорії побудови переходить до категорії майна як обєкта цивільного права. Новозбудований спірний житловий будинок за адресою: м. Харків, пров. 1-й Кільцевий, 6-Б, прийнято в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Вимогами статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти. Тобто житловий будинок, побудований позивачем та введений в експлуатацію у встановленому законом порядку, не є самовільним будівництвом у розумінні статті 105 ЦК Української РСР або ст. 331 ЦК України. Однак, після введення спірного житлового будинку в експлуатацію в установленому законодавством порядку, Рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби ХМУЮ від 24.07.2013 року було відмовлено позивачу у державній реєстрації права власності на вказаний житловий будинок. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 392 ЦК України). На підставі викладеного, враховуючи обставини справи, зокрема, те що, новозбудований позивачем спірний житловий будинок прийнято в експлуатацію в установленому законодавством порядку, збудований на виділеній йому у встановленому законом порядку земельній ділянці, звернення позивача до державного органу з заявою про державну реєстрацію права власності та відмову державного реєстратора у реєстрації права власності, то суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: м. Харків, пров. 1-й Кільцевий, 6-Б. Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Outcome: approved