Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

29.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті 14.05.2009 року дідуся [PERSON] та після смерті 14.09.2007 року [PERSON] право на завершення приватизації і одержання свідоцтв про право власності на нерухоме майно, яким є земельні ділянки (земельна частка (пай)) за №548, загальною площею 2,2196 га, в тому числі 0,9903 га ріллі та 1,2293 га багаторічних насаджень та за №121, площею 0,8979 га, розташованих за межами населеного пункту на території [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області, наданих спадкодавцю [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в процесі роздержавлення та приватизації земель Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області та спадкодавцю [PERSON] для ведення особистого селянського господарства. Мотивуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що 14.05.2009 року помер її дідусь [PERSON], який по день смерті проживав та був зареєстрований в [INFO] на вул. Жовтневій, 10. Після смерті дідуся залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема, із житлового будинку та права на незавершену приватизацію земельної частки (паю) №548 площею 2,2196 га ріллі, в тому числі площею 0,9903 га ріллі та 1,2293 га багаторічних насаджень, що знаходиться за межами населеного пункту на території [PERSON] сільської ради Шаргородського району і виділена спадкодавцю відповідно до розпоряджень Шаргородської районної державної адміністрації від 30 серпня 2006 року за №388 та від 08.10.2008 року за №413 та із його права по заповіту від 10.09.2007 року на незавершену приватизацію земельної ділянки №121 площею 0,8979 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за межами населеного пункту на території [PERSON] сільської ради і виділена [PERSON], що померла 14.09.2007 року, відповідно до розпоряджень Шаргородської РДА від 10.11.2006 року №487 та від 16.12.2008 року №560. Спадкоємцем [PERSON] за заповітом є вона. Інших спадкоємців немає. Спадщину після смерті дідуся вона прийняла та вже оформила спадкові права на житловий будинок, що знаходиться на вул. Жовтневій, 10, в с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області. При оформленні спадщини на земельну частку (пай) встановлено, що її дідусь був працівником та акціонером СВАТ ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії і включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) в ході роздержавлення та приватизації земель сільськогосподарського акціонерного підприємства. Зазначене підтверджується наявністю прізвища її дідуся за порядковими номерами 459 та 463 в додатках 1 та 2 до розпорядження Шаргородської РДА від 08.10.2008 року №413 «Про затвердження протоколу розподілу земельних ділянок, проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадянам, які мають право на земельну частку (пай) на території [PERSON] сільської ради та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки». При житті її дідусь розпочав приватизацію земельної ділянки в процесі роздержавлення та приватизації земель СВАТ ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії на території [PERSON] сільської ради, але не завершив, так як помер. Крім того, виявилося, що [PERSON], ні після її смерті [PERSON], який прийняв спадщину, не оформляли та не отримали державний акт на земельну ділянку №121, площею 0,8979 га, що знаходиться за межами населеного пункту на території [PERSON] сільської ради і виділена [PERSON] на підставі розпоряджень Шаргородської РДА від 10.11.2006 року №487 та від 16.12.2008 року №560. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вказані земельні ділянки через відсутність державних актів чи інших правовстановлюючих документів про право власності її дідуся [PERSON] та [PERSON] на земельні ділянки та витягу про відсутність обмежень на них. Про те, що означені земельні ділянки не самовільно зайняті свідчить наявність розпоряджень Шаргородської районної державної адміністрації від 30.08.2006 року №388 «Про затвердження проекту роздержавлення та приватизації земель сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії на території [PERSON] сільської ради», від 08.10.2008 року №413 «Про затвердження протоколу розподілу земельних ділянок, проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадянам, які мають право на земельну частку (пай) на території [PERSON] сільської ради та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки», від 10.11.2006 року №487 «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації», від 16.12.2008 року №560 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки\~ громадянам для ведення особистих селянських господарств з земель, що підлягають поділу на земельні частки (паї) на території [PERSON] сільської ради та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки», тобто рішень про передачу у власність земельних ділянок. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON], що діє на підставі довіреності від 07.10.2015 року (а.с.33), підтримав позовні вимоги у повному обсязі з тих підстав, що зазначені в позові. Просить позов задовольнити. Суду пояснив, що дідусь позивачки [PERSON] при житті у 2005 році був включений в список осіб на отримання земельного паю в процесі роздержавлення і приватизації земель СВАТ ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області. Проте, у 2009 році [PERSON] помер і не завершив приватизацію земельної ділянки, розпочавши її, здійснивши оплату в сумі 85 грн. за виготовлення державного акту. Державний акт не було видано спадкодавцю у звязку із смертю. Крім того, [PERSON] не завершив приватизацію земельної ділянки, отриманої у спадок по заповіту після смерті [PERSON], якій земельну ділянку було виділено як працівнику соціальної сфери. Спадщину після смерті діда позивачка прийняла, так як є спадкоємцем за заповітом, частково оформила свої спадкові права, зокрема, на житлові будинки, належні [PERSON] та [PERSON] Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Нотаріусом відмовлено позивачці у оформленні спадкових прав на земельні ділянки через відсутність правовстановлюючих документів. Ці обставини стали перешкодою для оформлення нею спадкових прав на вказані земельні частки (пай) за заповітом після смерті дідуся [PERSON] Представник відповідача [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не зявився. [PERSON] сільський голова [PERSON] подав до суду заяву від 13.11.2015 року про розгляд справи у відсутності представника [PERSON] сільської ради, у якій також зазначив про те, що не заперечує щодо задоволення позову [PERSON] (а.с.85). Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Шаргородському районі Вінницької області в судове засідання не зявився, але від в.о. начальника Відділу до суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у відсутності представника Відділу (а.с.86). Представник третьої особи Шаргородської РДА в судове засідання не зявився, 06.11.2015 року представником Шаргородської РДА [PERSON] що діє за довіреністю від 06.04.2015 року (а.с.42), подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника Шаргородської РДА, щодо задоволення позову [PERSON] не заперечує (а.с.41). Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14.09.2007 року в с. Рахни-Лісові померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ №143228 (а.с.13), після смерті якої залишилася спадщина, а саме право на незавершену приватизацію земельної ділянки №121, площею 0,8979 га, спадкоємцем після смерті якої за заповітом від 10.09.2007 року є [PERSON] (а.с.16). З довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради від 18.02.2010 року №355, вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки по день смерті проживав з нею, проте не встиг оформити своїх спадкових прав, так як помер 14.05.2009 року, що також підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ №145673. Спадкоємцем за заповітом померлого [PERSON] є [PERSON] (а.с.14, 12). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом від 12.01.2009 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №1 (а.с.15). Спадщину після смерті [PERSON] позивачка прийняла та вже частково оформила свої спадкові права, зокрема: на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який належав останньому на підставі свідоцтва про право власності від 12.10.1987 року і знаходиться в с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області на вул. Жовтневій, 10, та на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області на вул. Макаренка, 33, і належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 16.10.1987 року. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №429/09/02-14 до майна померлого 14.05.2009 року [PERSON] (а.с.50-84); Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 04.11.2015 року за №442000520 (а.с.47); свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 18.02.2010 року та витягами про їх реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.79, 81, 82-83). З оглянутої у судовому засіданні технічної документації щодо роздержавлення земель Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії на території [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області вбачається, що розпорядженням голови Шаргородської РДА від 26.03.2004 року №101 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо роздержавлення та приватизації земель СВАТ ім. 9-ої Кримської Кавалерійської дивізії с. Рахни-Лісові» надано дозвіл правлінню СВАТ ім. 9-ої Кримської Кавалерійської дивізії с. Рахни-Лісові на виготовлення технічної документації щодо роздержавлення та приватизації земель даного підприємства; надано дозвіл працівникам соціальної сфери, які проживають на території [PERSON] сільської ради, на виготовлення технічної документації щодо відводу земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства згідно з додатком, яким є Список громадян (а.с.88-90). Зі Списку громадян на отримання земельного паю в СВАТ ім. 9-ої Кримської Кавалерійської дивізії с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, що міститься у вказаній Технічній документації, під №45 значиться [PERSON], який включений у Список, як пенсіонер СВАТ (а.с.93-95). [PERSON] 17.10.2008 року для виготовлення державного акту на право власності на земельну частку (пай) сплатив 85 грн. в ДП «Світязь», що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №758 (а.с.17). Крім того, з довідки Дочірнього підприємства ПАТ НВК «Світязь» «Департаменту землеустрою, кадастру та геоінформаційних систем» від 21.10.2015 року вбачається, що розробником проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадянам, які мають право на них на території [PERSON] сільської ради Шаргородського району було ДП ЗАТ БТК «Світязь», яке також займалося друком державних актів, правонаступником якого є ДП ПАТ «НВК «Світязь». На момент друку державних актів про право власності на земельні частки (паї) [PERSON] не зявився на персоніфікацію, не надав копії паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, тому державний акт йому не було надруковано (а.с.20). Таким чином, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до норм чинного на той час земельного законодавства України, проте документів про право власності на земельну ділянку не отримав, так як помер 14.05.2009 року. Відповідно до розпоряджень голови Шаргородської РДА від 30.08.2006 року за №388 «Про затвердження проекту роздержавлення та приватизації земель сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії на території [PERSON] сільської ради» та від 08.10.2008 року №413 «Про затвердження протоколу розподілу земельних ділянок, проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадянам, які мають право на земельну частку (пай) на території [PERSON] сільської ради та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки», затверджено проект роздержавлення та приватизації земель СВАТ, визначено землі, що підлягають поділу та передачі працівникам та пенсіонерам СВАТ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, затверджено протокол розподілу земельних часток (паїв) між громадянами, які мають право на земельну частку (пай), затверджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), передано у власність земельні ділянки у розмірі частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно із списками (додатки 1,2) (а.с.106-111). З додатку за №1 до розпорядження голови РДА від 08.10.2008 року №413 «Список громадян, яким видаються державні акти на право власності на землю на території [PERSON] сільської ради», вбачається, що спадкодавець позивачки [PERSON] включений до Списку за №459; зазначено номер земельної частки (паю) 548, площа ріллі в гектарах 0,9903 (а.с.112-114). З додатку за №2 до розпорядження голови РДА від 08.10.2008 року №413 «Список громадян, яким видаються державні акти на право власності на землю на території [PERSON] сільської ради», вбачається, що спадкодавець [PERSON] включений до Списку за №463; зазначено номер земельної частки (паю) 548, площа багаторічних насаджень в гектарах 1,2293 (а.с.115-117). Також, зі Списку працівників соціальної сфери, які проживають на території [PERSON] сільської ради, яким надається дозвіл на виготовлення технічної документації щодо відводу земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, який міститься в Технічній документації щодо роздержавлення земель Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії на території [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області, вбачається, що до цього Списку під №166 станом на 2005 рік включена [PERSON] (а.с.91-92). Розпорядженням Шаргородської РДА від 10.11.2006 року за №487 «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації» внесено зміни до розпорядження РДА №101 від 26.03.2004 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо роздержавлення та приватизації земель СВАТ ім. 9-ої Кримської Кавалерійської дивізії с. Рахни-Лісові», зокрема, додаток Список працівників соціальної сфери, які проживають на території [PERSON] сільської ради, яким надається дозвіл на виготовлення технічної документації щодо відводу земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. У вказаному Списку [PERSON] міститься під №168 (а.с.98-100). Крім того, в Технічній документації землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам для ведення особистих селянських господарств на території [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області, містяться: Акт розподілу земельних ділянок між громадянами-працівниками соціальної сфери на території [PERSON] сільської ради від 10.10.2008 року, відповідно до якого [PERSON] включена до даного акту вже після її смерті, що сталася в 2007 році (а.с.101-102); Довідка про правовий статус земельної ділянки від 03.12.2008 року, з якої вбачається, що земельна ділянка, виділена [PERSON], знаходиться у зоні 03, у кварталі 001, номер земельної ділянки 121 (а.с.103-105). Відповідно до розпорядження голови Шаргородської РДА від 16.12.2008 року за №560 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам для ведення особистих селянських господарств з земель, що підлягають поділу на земельні частки (паї) на території [PERSON] сільської ради та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки», затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам для ведення особистих селянських господарств з земель, що підлягають поділу на земельні частки (паї) на території [PERSON] сільської ради; передано у власність громадянам земельні ділянки для ведення особистих селянських господарств та прийнято рішення про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки згідно додатку, яким є Список громадян (а.с.119). Так, з додатку до розпорядження голови РДА від 16.12.2008 року №560 «Список громадян [PERSON] сільської ради, яким передаються у власність земельні ділянки для ведення особистих селянських господарств і видаються державні акти на право власності на земельні ділянки», вбачається, що [PERSON] включена до Списку за №121; зазначено номер земельної частки (паю) 121, площа земельної ділянки 0,8979 (а.с.120-122). Таким чином, [PERSON] розпочала приватизацію виділеної їй земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства при житті, але не завершила її, так як померла. [PERSON], спадкоємець майна [PERSON] за заповітом від 10.09.2007 року (а.с.16), прийняв спадщину після смерті останньої, так як проживав з нею в одному будинку (а.с.14). Імя спадкодавця відповідно до заповіту, свідоцтва про смерть значиться як «Феня», тоді як і додатках до розпоряджень Шаргородської РДА Списках осіб, яким надається право на виготовлення державного акту на землю спадкодавець значиться по імені «Феодосія». Згідно із матеріалами Вільної енциклопедії щодо походження імені «Феодосія», похідним від цього імені є в тому числі зменшувальне імя «Феня» (а.с.87). Враховуючи що [PERSON] при житті не завершив процедуру приватизації земельних ділянок, які були виділені йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9903 га ріллі та 1,2293 га багаторічних насаджень та земельної ділянки площею 0,8979 га, виділеної [PERSON], спадкоємцем якої він є за заповітом і спадщину після смерті якої прийняв, то право на завершення приватизації і отримання правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки входить до складу спадщини після смерті [PERSON] Позивачка [PERSON], яка прийняла та частково оформила спадщину після смерті [PERSON], не може оформити спадщину на означені земельні ділянки через відсутність документів про право власності на землю, оскільки 22.09.2015 року та 23.09.2015 року державним нотаріусом Шаргородської ДНК [PERSON] відмовлено позивачці у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом (а.с.9-11). [PERSON] сільською радою не продовжено позивачці процедуру приватизації означених земельних ділянок, що входять до складу спадщини після смерті [PERSON] Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права на спадкове майно і регулюються Конституцією України, ЦК України, ЗК України, ЦПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України. Так, згідно із ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття, в тому числі внаслідок спадкування, та припинення права власності. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст.1223 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч.1 ст.1233 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її… Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.ч.1,3 ст.1268 ЦК України). В силу ст. 116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку, в силу вимог ст.126 ЗК України, оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тобто свідоцтвом про право власності. Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування. За приписами ст.ст. 1217, 1218 ЦК України та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року №666/94, право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Із досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що спадкодавець [PERSON] у визначений законом спосіб не набув права власності на земельну ділянку №548, що складається із двох земельних ділянок площею 0,9903 га ріллі та площею 1,2293 га багаторічних насаджень та земельну ділянку №121, площею 0,8979 га. Згідно з правовою позицією, викладеною у п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно із ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Визнання за позивачем права на завершення приватизації земельних ділянок не порушує права та інтереси інших осіб. Оскільки право [PERSON] на оформлення її спадкових прав на спадщину померлого [PERSON] порушено, то воно підлягає судовому захисту. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи, що відповідачем визнано позовні вимоги [PERSON], що вбачається із заяви [PERSON] сільського голови (а.с.85), то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved