Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~29.08.2018 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, де зазначила, що 13 липня 2012 року вона уклала шлюб із [PERSON] який вони зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 33, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-ЖС № 110912 від 13.07.2012 року Дівоче прізвище позивачки Сіротюк \~ \~ \~ \~Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню спільну дитину, а саме: сина [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Спільне життя з відповідачем виявилось невдалим. За час проживання у шлюбі їх погляди на життя та в побуті розійшлися, у звязку з чим у сімї виникли непорозуміння. . Вони систематично влаштовували сварки. На теперішній час шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведуть в звязку з тим, втратили взаємні почуття довіри та поваги один до одного. Сімя розпалася і зберегти її стало неможливим. Позивачка у судове засідання не зявилась. Надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання двічі не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч. 4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням положень\~ст.280 ЦПК України\~та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, що беруть участь справі, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Судом повно та всебічно з'ясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду. Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Подружжя зареєструвало шлюб 13 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 33, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-ЖС № 110912 від 13.07.2012 року Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню спільну дитину, а саме: сина [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved